Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову вказує, що з 30 серпня 1997 року по 9 липня 2008 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, дітей не мають. Під час шлюбу 18 липня 1998 року вони придбали двокімнатну квартиру розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Дружби Народів 39-14. В травні 2007 року в звязку з погіршенням стосунків сторони припинили спільне проживання. Внаслідок сварок та скандалів позивач [PERSON] був змушений залишити квартиру та винаймати собі житло. Відповідач утримує та не віддає правовстановлюючі документи на квартиру та інші особисті документи позивача, згодом змінила замки в спірній квартирі таким чином перешкоджаючі у користуванні майном позивачу. На даний момент позивач має іншу сімю, новонародженого сина та з ними проживає дитина його другої дружини від першого шлюбу. Позивач разом з родиною проживає в квартирі другої дружини яка також має спільну часткову власність в квартирі в якій вони проживають разом зі своїм колишнім чоловіком. Позивач з метою поліпшення житлових умов своєї сімї має вирішити питання щодо виділу частки квартири та просить поділити спільне майно подружжя шляхом виділу спірної квартири відповідачу у право власності та зобовязання відповідача виплатити компенсацію дійсної вартості ? частини квартири та визнання після цього права власності на спірне майно за відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, згідно обставин викладених в позовній заяві, просить задовольнити позов повністю, пояснив, що оскільки відповідач чинить йому перешкоди у проживанні у квартирі, яка знаходиться у спільній сумісній власності, сумісне його проживання навіть якщо він примусово туди вселиться буде неможливим, оскільки в нього інша родина з дітьми, тому він просить захистити його права шляхом зобовязання відповідача виплатити йому грошову компенсацію за його частку квартири, а квартиру залишити відповідачу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказує, що позивач обрав передбачений законом спосіб захисту своїх правшляхом зобовязання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію за його частку квартири, а квартиру залишити у власності відповідачу після сплати грошової компенсації. Вказала, що відповідач в своїх поясненнях в судовому засіданні 31 липня 2009 року не заперечувала того факту, що перешкоджає у користуванні квартирою позивачу шляхом заміни замків та утримує в себе правовстановлюючі документи на квартиру. Просить задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, вказує, що не згодна на його задоволення, оскільки на даний момент не має коштів щодо компенсації вартості частки позивача, не згодна на суму яку просить позивач, вважає розмір вартості частки встановлений експертизою завищеним. Відповідач вказала, що дійсно не бажає проживати з позивачем в квартирі, не заперечувала той факт, що чинила перешкоди у користуванні квартирою шляхом заміни замків вхідної двері. Утримує в себе правовстановлюючі документи на квартиру, оскільки вважає, що позивач тоді може нею розпорядитися як власник квартири без її відома. Також відповідач зазначила, що зверталася до суду з позовом щодо визначення часток у спільній сумісній власності спірній квартирі, але провадження по цьому позову відкрито не було. Не вбачає можливості вирішення спору між нею та позивачем на даний момент, оскільки проживати разом з позивачем та його сімєю в одній квартирі не бажає, виплатити гроші на даний момент не має можливості, можливо така можливість на її думку зявиться через деякий час. Просить відмовити в позові повністю. Представник відповідача в судове засідання зявився, позов також не визнав повністю, оскільки вважає, що вирішення цього спору шляхом виплати грошової компенсації можливо лише за двох умов, а саме наявності згоди позивача на отримання такої компенсації та внесення відповідної суми на депозитний рахунок суду позивачем оскільки така сума не внесена позивачем неможливо задовольнити даний позов. Крім того щодо вимоги позивача щодо переходу права власності на квартиру до відповідача лише після сплати нею грошової компенсації не відповідають вимогам закону, оскільки поділ майна може бути проведений судом лише на час винесення рішення по справі і не може вирішувати це питання в майбутньому, оскільки це зробить неможливим виконання рішення суду в цій частині. Просить відмовити в позові повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог ОКП «Дніпродзержинське БТІ» в судове засідання не зявився, ОКП «Дніпродзержинське БТІ» надало суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника. Виходячи з обєму наданих до суду матеріалів, згідно яких можна встановити правовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи, згідно вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - договором купівлі продажу квартири та витягом з державного реєстру правочинів /а.с. 6/, згідно якого підтверджується факт придбання квартири сторонами по справі в період шлюбу; - викопіровкою квартири та копією технічного паспорту на квартиру /а.с. 8, 51-52/, згідно яких підтверджується право власності на квартиру позивача та технічна характеристика квартири; - договорами доручення та оренди обєкту нерухомості /а.с.9, 10/, згідно яких підтверджується проживання позивача після того як він покинув квартиру у винайманій квартирі; - свідоцтвами про шлюб та розірвання шлюбу /а.с. 11, 12/, згідно яких підтверджується строк перебування у шлюбі сторін по справі; - свідоцтвами про народження та про шлюб /а.с. 13, 14/, згідно яких підтверджується, що позивач перебуває у іншому шлюбі та має малолітню дитину; - копією позовної заяви про виділ часток в спільному майні та визнання права власності /а.с. 29-30/, згідно якого підтверджується звернення відповідача до суду з позовом щодо спірної квартири та визначення часток, згідно позовних вимог [PERSON] вона не заперечує рівності часток в спільній сумісній власності з [PERSON]; - повідомлення про кредитні заборгованості /а.с. 43, 47/, згідно яких підтверджується, наявність заборгованості у позивача за кредитними зобовязаннями; - висновком судової будівельно-технічної експертизи /а.с. 61-69/, згідно якого визначена ринкова вартість квартири та ? її частки, виділ в натурі часток квартири неможливий; Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено: 30 серпня 1997 року по 9 липня 2008 року позивач [PERSON] перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, дітей не мають. Під час шлюбу 18 липня 1998 року вони придбали двокімнатну квартиру розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Дружби Народів 39-14. В травні 2007 року в звязку з погіршенням стосунків сторони припинили спільне проживання. Внаслідок сварок та скандалів позивач [PERSON] був змушений залишити квартиру та винаймати собі житло. Відповідач утримує та не віддає правовстановлюючі документи на квартиру та інші особисті документи позивача, згодом змінила замки в спірній квартирі таким чином перешкоджаючі у користуванні майном позивачу. На даний момент позивач має іншу сімю, новонародженого сина та з ними проживає дитина його другої дружини від першого шлюбу. Позивач разом з родиною проживає в квартирі другої дружини яка також має спільну часткову власність в квартирі в якій вони проживають разом зі своїм колишнім чоловіком. Позивач з метою поліпшення житлових умов своєї сімї має вирішити питання щодо виділу частки квартири та просить поділити спільне майно подружжя шляхом виділу спірної квартири відповідачу у право власності та зобовязання відповідача виплатити компенсацію дійсної вартості ? частини квартири та визнання після цього права власності на спірне майно за відповідачем. Згідно зі ст. 3 ЦК України одним з принципів цивільного права є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 68 СК України Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку, що виходячи з аналізу зазначених норм у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України слід дійти висновку, що передбачене частиною другою ст. 364 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Суд враховуючи факт неможливості спільного проживання позивача з відповідачем, а також факт відмови відповідача вирішити питання про припинення права спільної сумісної власності в будь-який інший спосіб, на що неодноразово вказували як позивач так і відповідач по справі, суд вважає, що є підстави щодо задоволення вимог позивача про виділ спірної квартири в натурі відповідачу по справі яка проживає в ній, проти цього не заперечує позивач. Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо неможливості задоволення позову, оскільки позивач не вніс відповідної суми на депозитний рахунок суду, оскільки зазначена норма закону застосовується лише у випадку звернення до суду з відповідним позовом щодо виплати грошової компенсації особою якій залишається частка квартири за яку сплачується грошова компенсація. Обмеження право позивача на виділ частки зі спільного майна та отримання грошової компенсації за свою частку квартири в даному випадку є обмеженням права позивача на вільне розпорядження своїм майном. Також суд враховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи /а.с. 61-69/, згідно якого визначена ринкова вартість квартири та вартість ? її частки, також те що поділ квартири в натурі неможливий, вважає, що виплаті позивачу грошової компенсації підлягає вартість ? частки квартири визначена судовою експертизою в розмірі 78810,5 гривень. Суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання права власності на спірну квартиру за відповідачем лише після сплати останньою грошової компенсації не ґрунтується на законі, оскільки в даному випадку задоволення цієї частини позову утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду, крім того суд вирішує питання поділу майна в теперішній час і не може обмежувати права осіб на майбутнє. Судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 68, 70, 71 СК України, 183, 370, 364 ч.2 ЦК України,

Outcome: partial