overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася\\~до суду\\~з позовною\\~заявою до\\~відповідачки про\\~визнання правочину\\~дійсним та\\~права власності\\~ на\\~квартиру,\\~просить суд\\~визнати дійсним\\~договір купівлі\\~-продажу\\~нерухомого майна\\~№ 2800/Б\\~від 21.07.2000\\~року,\\~укладений в\\~Білгород -\\~Дністровському представництві\\~Одеської товарної\\~біржі між\\~нею та\\~відповідачкою,\\~згідно якого\\~вона купувала,\\~а відповідачка\\~продала квартиру\\~ [ADDRESS] ,\\~визнати за\\~нею право\\~власності на\\~квартиру [ADDRESS] ,\\~вказуючи,\\~що 21\\~липня 2000\\~року між\\~нею тавідповідачкою був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , згідно якого відповідачка передала ій, а вона купувала вказану квартиру. В зв`язку з тим, що угода була укладена на товарній біржі, а у теперішній час відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, тому вона і звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов [PERSON] підтримав, просить суд його задовольнити, про, що падав заяву. Відповідачка з позовом позивачки погодилася, про, що також надала заяву. Суд розглядає справу за відсутність представника позивачки, відповідачки, згідно наданих заяв. Вивчивши матеріали справи, оголосивши заяви представника позивачки, відповідачки, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 21.07. 2000 року між позивачкою та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна № 2800 /Б/, квартири [ADDRESS] / л.с. 6-7/. Вказана угода скоєна та зареєстрована в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 2800/Б від 21 липня 2000 року. /л.с. 6-7/. Відповідачка після реєстрації договору купівлі - продажу на товарній біржі відмовилася від подальшої реєстрації договору у нотаріальній конторі, чим в односторонньому порядку порушила умови договору. Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таким договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагає. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сул вважає. що вимоги позивачки про визнання угоди купівлі - продажу квартири [ADDRESS] - дійсною, укладеною між позивачкою та [PERSON] 21 липня 2000 року та визнання за нею право власності на вищевказану квартиру обґрунтованими підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-14 00:00:00

18 листопада 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що звільнилася з роботи із ВАТ „Полонський гірничий комбінат, однак виплату всіх належних сум відповідачем не здійснено. Просить стягнути не виплачену заборговану заробітну плату, середній заробіток з дня звільнення по день фактичного розрахунку або ухвалення рішення судом та моральну шкоду в розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивачка підтримує свої вимоги. Представник відповідача до суду не прибув, але направив заяву про те, що позов визнає частково- в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та просить суд слухати справу без участі представника підприємства. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] працювала на ВАТ „Полонський гірничий комбінат, звільнена з 01 листопада 2009 року. Заборгованість по заробітній платі при звільненні позивачці не виплачено. Середній заробіток позивачки перед звільненням з роботи становив 40,75 грн. в день. Затримка розрахунку після звільнення з роботи до виплати належних позивачці сум при пятиденному робочому тижні становить 54 робочих днів. Дані обставини встановлені з пояснень позивачки та довідок відповідача. Зокрема, вказані факти підтверджуються наданою суду довідкою відповідача про заробіток перед звільненням, наказом про звільнення позивача. Відповідно до вимог ст.116, 117 КЗпП України заробітна плата при звільненні виплачується працівникам в день звільнення, а у разі невиплати стягується середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи з часу звільнення до часу виплати - з 1 листопада 2009 року по 15 січня 2010 року. Середній заробіток необхідно стягнути з такого розрахунку. Середній заробіток [PERSON] становив 40,75 грн. за день. Затримка розрахунку після звільнення з роботи до дня виплати становить 54 робочих днів. Тому загальна сума, яку необхідно стягнути, буде становити: 40,75 грн. х 54 днів = 2200,50 грн. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних їй платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-19 00:00:00

19 листопада 2008 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати право власності на земельну ділянку. Позивачка зазначила, що вона зареєстрована та проживала на час смерті матері [PERSON] у належному останньої житловому будинку по вул. Гагарина, 12, в с. Буки Житомирського району та користувалася разом з матірю земельною ділянкою, розташованою біля будинку. 17.08.2001 року її матір померла. Позивачка прийняла спадщину, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, у тому числі і земельною ділянкою. На даний час неї стало відомо, що державний акт на згадану земельну ділянку, про право приватної власності матері на землю втрачений, залишилася лише його копія.. Посилаючись на вимоги ст.549 ЦК України, просила визнати її власницею спірною ділянкою. В суді позов було підтримано позивачкою. Сільський голова звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутністю представника виконкому, позов визнав. Спір врегульоване. На підставі п.4 стЛЗО ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Суд розглядає справу у межах позову. Судом встановлені правовідносини, які відповідають цивільному праву. Зі справи убачається, що [PERSON] була матірю позивачки.. З ЗО червня 1993 року позивачка проживала разом з матірю в належному останньої житловому будинку по вул. Гагарина,12, в с. Бука та проживає до тепер. Відмову від спадщини не заявляла Дані довідки виконкому Буківської сільської ради № 683 від 12.09.2008 року та копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ -08-02 №00413 свідчать, що за життя [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0, 62 га для обслуговування згаданого житлового будинку № 12, на підставі рішення виконкому від 18 листопада 1993 року № 4. Позивачка вступила в управління спадковим майном, а тому відповідно до положень ст. 549 чинного на той час Цивільного Кодексу УРСР (ред.1963 року) вона визнається такою, що прийняла спадщину. Наведене положення кореспондується з ч.З ст.1268 ЦК України. Відповідач не порушує і протягом усього часу не порушував питання про своє право на відумерлість спадщини. Не порушувала про своє право на спадкове майно і Податкова державна інспекція. З урахуванням обставин справи, загальних засад судочинства справедливості, добросовісності, розумності суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-19 00:00:00

Позивачка просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29 березня 1997 року, але з 2009 року вони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, чоловік залишив сім`ю і переїхав жити до своїх батьків.. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не надає на утримання дітей ніякої матеріальної допомоги. [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав письмову заяву, але в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності(а.с.12). Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про що надала письмову заяву, але в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності(а.с. 17). Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.4,5,6). Діти проживають з позивачкою і знаходяться на її матеріальному утриманні, що підтверджено довідкою з місця проживання, виданою виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с.2). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-24 00:00:00

Позивач,- ВАТ «[PERSON] Аваль», від імені якого діє Криворізька філія «[PERSON] Аваль», звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача суду зазначив, що 24.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариствам "[PERSON] Аваль" та [PERSON]І, було укладено кредитний договір №014/3466/32922/73, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти у сумі - 9045 доларів 54 цента США , строком до 23.05.2013 року під 13.5 % річних. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору [PERSON] була зобов'язана щомісячно сплачувати частку кредиту та проценти за користування кредитними коштами згідно графіку погашення кредиту. Але [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплачує, чим порушує вимоги п.5.1 кредитного договору та ст. 525,626 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п.7.4. кредитного договору, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому. [PERSON] прострочила повернення чергової частини позики, внаслідок чого банк має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилися в сумі - 61099 гривень 13 копійок, та судові витрати в сумі,- 437 гривень 48 копійок сплати держмита, та 30 гривень 00 копійок інформаційного збору. Згідно розрахунку, що додається у додатковому позові про збільшення позовних вимог, станом на 26.05.2009 року заборгованість [PERSON] перед "[PERSON] Аваль" складає 8022 долара 47 центів США, що по офіційному курсу НБУ складає 61099 гривень 13 копійок. Тому представник позивача просить суд стягнути на користь банку з відповідачки в справі вказану суму боргу. Відповідачка в справі [PERSON] була повідомлена про час та місце розгляду цієї справи через оголошення у пресі, тому згідно закону вона була попереджена належним чином. Однак вона до суду не з'явилась та не повідомила суд про причину своєї неявки у судове засідання. Суд, у судовому засіданні встановив, що доводи позивача в справі повністю підтверджені письмовими доказами, а саме, - кредитним договором від 24.05.2007 року, згідно якого [PERSON] за кредитним договором №014/3466/32922/73 у відповідача взяла кредит в сумі,- 9045 доларів 54 цента США , строком до 23.05.2013 року під 13.5 % річних, розрахунком суми заборгованості, та іншими документами долученими до справи. Тому суд вважає, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі, та з відповідачки [PERSON] стягнуто вказану суму боргу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-24 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 07.04.2008 року було укладено договір про надання юридичної допомоги №26. Відповідно до договору відповідач брав на себе зобовязання - ведення цивільних справ позивача в судових інстанціях України. Згідно з умовами договору [PERSON] передала [PERSON] гонорар в сумі 700,00 грн. В подальшому відповідач свої зобовязання не виконав. Посилаючись на\\~викладене,\\~позивач просила\\~стягнути з\\~відповідача суму\\~сплачену за\\~договором надання\\~послуг у\\~розмірі 700,00\\~грн.\\~та 120,00\\~грн.\\~витрат на\\~інформаційно - технічне забезпечення процессу, а також суму судового збору в дохід держави, оскільки [PERSON] є інвалідом І групи. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заперечення проти позовних вимог не надав. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 07.04.2008 року між [PERSON], з одного боку та [PERSON], з іншого було укладено угоду про надання юридичної допомоги. Відповідно до якої відповідач брав на себе зобовязання - вести цивільні справи позивача в судових інстанціях України. В ч.1 ст.901 ЦК України зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується сплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно з умовами договору [PERSON] передала [PERSON] гонорар в сумі 700,00 грн., про що свідчить квитанція про сплату юридичних послуг. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконав. Незважаючи на неодноразові звернення про необхідність участі [PERSON] в судовому засіданні для захисту прав та інтересів позивача, він до виконання своїх договірних обовязків не приступив. Так як\\~відповідач свої\\~зобовязання за\\~договором не\\~виконав,\\~а відповідно\\~до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати: судовий збір в розмірі 51,00 грн. в дохід держави та 120,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача. На підставі ст.ст.901, 906, 1167 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-25 00:00:00

Позивачі звернулися з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки [PERSON] та батько позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] . За життя [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] мали у спільній сумісній власності квартиру [ADDRESS] , яку отримали під час приватизації державного житлового фонду. Після смерті [PERSON] , позивачі звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення права на спадщину, проте їм було відмовлену у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що нотаріус, посилаючись на п. 224 розд. 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вказав, що може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності після виділення (визначення) частки померлого у спільній власності. У зв`язку з викладеним, позивачі просять виділити частки у спільній сумісній власності. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали. Третя особа [PERSON] зазначив, що спочатку написав заяву про відмову від спадщини, на даний час має намір відкликати її, але проти даного позову не заперечує. Представник відповідача до судового засідання подав заяву про слухання даної справи без його участі проти позову не заперечив. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності померлому [PERSON] за життя, позивачам по даній справі [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі і визначити, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS] , в тому числі за життя [PERSON] , який помер [INFO] належало по 1/3 частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-26 00:00:00

28 жовтня 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2003 році, мають неповнолітнього сина. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння і тому припинили шлюбні стосунки. В суді позивач підтримує позов. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, в суд не прибув, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивача та письмових доказів свідоцтва про шлюб та про народження дитини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовної заяві просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на земельну ділянку в розмірі 2.00 гектара, яка розташована на території Саханської сільської ради Ширяївського району Одеської області на підставі до Державного акту серії ЯА № 161849, виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації Одеської області від 13 жовтня 2004 року № 743, та на ощадний вклад який розміщено на компенсаційному рахунку № 915510111 у філії № 5431 Ширяївського відділення Ощадного банку СРСР, яка відкрилась 09.12.2007 року після смерті заповідача - [PERSON]. У судовому засіданні позивача [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Представник Саханської сільської ради Ширяївського району та представник Ширяївської філії Іванівського відділення ВАТ «Ощадбанк» № 5437/020, позовні вимоги визнаюлали та заперечували щодо їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини сторін регулюються цивільним законодавством. Позовні вимоги підтверджуються: копією паспорту [PERSON]; довідками; копія свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заповіту; копією державного акту; копією ощадної книжки; витягом з технічної документації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки; Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вище викладених доказів, враховуючи позицію позивача суд вважає, що на підставі ст.ст. 316, 328, 392, 1223, 1225, 1233-1234, 1252, 1268 ЦК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-01-29 00:00:00

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 29.09.2008 року, ухваленого у справі за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до Шабівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, позовні вимоги позивачів задоволено у повному обсязі. У заяві [PERSON] та [PERSON] ставиться питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки у рішенні суду від 29.09.2008 року не вирішено питання про те, що необхідно визнати право власності також на грошові кошті, які розташовані на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] у філії відділення Ощадбанку № 6707/050, оскільки такі вимоги заявлялися. У судове засідання з`явилися заявники [PERSON] , [PERSON] . Представник відповідача не явився, був повідомлений. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали доводи заяви. Суд, заслухавши заявників, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо по якоїсь позовної вимоги, по відношенню до якої сторони надавали докази та давали пояснення, не прийнято рішення. Таким чином заявниками надавалися докази про те, що необхідно визнати право власності також на грошові кошті, які розташовані на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] у філії відділення Ощадбанку № 6707/050, але рішення про це судом не приймалося.

Outcome: approved