Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов підтримуючи і обґрунтовуючи який в судовому засіданні представник позивачів і позивачі зазначили, що 04.03.2006 року о 15.40 год. водій ТОВ «Автосервіс», [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Бориспіль по вул. Ленінградська, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці для руху та допустив наїзд на автомобіль [NUMBER]. Внаслідок даного ДТП позивачу [PERSON], як власнику пошкодженого автомобіля, було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 6041,94 грн. (510 грн. сума франшизи, 5531,94 грн. відшкодування втрати товарного виду). Вказані суми позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача ТОВ «Автосервіс» на підставі ст. 1172 ЦК України. Заподіяну моральну шкоду позивач [PERSON] оцінив в сумі 5000 грн. та обґрунтував її наявність тим, що з вини відповідача понівечено його власність, даний автомобіль він беріг як дуже дорогу і цінну річ, переніс вимушені незручності, так як неодноразово звертався до керівника ТОВ «Автосервіс» з проханням відшкодування заподіяних збитків. Позивачу [PERSON], як користувачу пошкодженого автомобіля заподіяна матеріальна шкода у розмірі 300 грн. витрат щодо визначення вартості заподіяних збитків і моральної шкоди на загальну суму 3000 грн., яка полягає у відчутті вини перед сином за пошкодження автомобіля, порушенні звичного перебігу життя. Ухвалою суду від 12.09.2006 року в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору притягнуто Київську філію ВАТ УСК «Гарант-Авто». Представник відповідача «Автосервіс» позов визнав частково, заперечував щодо розміру заподіяних збитків з тих причин, що звіт про оцінку майна є неналежним доказом заподіяних матеріальних збитків, а наявність та розмір заподіяної моральної шкоди позивачами не доведено. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] до суду не зявився, хоча був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київської філії ВАТ УСК «Гарант-Авто» повідомив, що сума страхового відшкодування виплачена власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER] [PERSON], у звязку з чим просив справу розглядати у відсутність представника Київської філії ВАТ УСК «Гарант-Авто». Суд дослідив, оцінив та проаналізував зібрані по справі докази у сукупності з поясненнями сторін дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 04.03.2006 року о 15.40 год. водій ТОВ «Автосервіс» [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Бориспіль по вул. Ленінградська, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці для руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER] було заподіяно механічні пошкодження у виді деформації заднього лівого крила, лакофарбового покриття заднього бампера та подряпин задньої лівої блок-фари. 29.05.2006 року ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» позивачу [PERSON] було виплачено страхове відшкодування матеріальних збитків в сумі 2430,61 грн.. Згідно висновку судової експертизи № 6136 (а.с. 116-117) вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП, що сталася 04.03.2006 року о 15.40 год. у м. Бориспіль по вул. Ленінградська, становить 3090,51 грн., а втрата товарного виду вказаного автомобіля внаслідок даної ДТП становить 3090,51 грн.. Згідно пункту 12.1. та 32.7. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик звільняється від виплати франшизи та сум, необхідних для відновлення втрати товарного виду автомобіля. Вказані суми підлягають стягненню з особи винної у заподіянні шкоди. Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 21.04.2006 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 34 грн.. Згідно ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А згідно приписів ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. Зважаючи на те, що належним володільцем автомобіля [NUMBER] є ТОВ «Автосервіс», а дана ДТП сталася з вини його працівника - [PERSON] під час виконання останнім трудових обовязків, відповідальність за заподіяну шкоду повинно нести ТОВ «Автосервіс». Враховуючи викладене суд вважає, що франшизу в розмірі 510 грн. та суми, необхідні для відновлення втрати товарного виду пошкодженого автомобіля в розмірі 3090,51 грн. слід стягнути з відповідача ТОВ «Автосервіс» на користь позивача [PERSON]. Розмір матеріальної шкоди, що заподіяний [PERSON] у звязку з даною ДТП становить 300 грн., які останній поніс на оплату витрат спеціаліста товарознавця з метою визначення розміру матеріальних збитків. Дана сума також підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Автосервіс» на користь [PERSON] на підставі ст.. 1172 ЦК України. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Дослідивши всі обставини справи в сукупності, суд вважає, що вимога [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.01.2006 року [PERSON] набув у власність автомобіль [NUMBER] за 137100,00 грн.. На момент ДТП даний автомобіль перебував у володінні позивача два місяці. Викладені обставини свідчать про наявність обєктивних причин щодо перенесених моральних страждань позивача [PERSON] з приводу пошкодження його автомобіля. Протягом півроку, до ремонту автомобіля, позивач був позбавлений можливості належним чином його експлуатувати, що також завдавало душевних страждань. При визначенні наявності та розміру моральної шкоди судом також було враховано й той факт, що позивач протягом майже чотирьох років не отримав від відповідача відшкодування заподіяних збитків, що також свідчить про наявність перенесених моральних страждань, у звязку з чим їх розмір визначено в сумі 3000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Вимога позивача [PERSON] в частині відшкодування моральних збитків також підлягає частковому задоволенню у звязку з тим, що внаслідок неправомірних дій водія ТОВ «Автосервіс» у [PERSON] порушився звичний перетік життя. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що згідно наданих суду документів [PERSON] протягом тривалого часу займається підприємницькою діяльністю. Трудовий колектив позивача складається з більш як сорока чоловік. Однак у звязку з даною ДТП позивач змушений був витрачати робочий час з метою вирішити з директором відповідача ТОВ «Автосервіс» питання щодо відновлення попереднього стану автомобіля, змушений був звертатись до спеціаліста оцінювача з метою визначення суми заподіяних збитків, звертатись до юриста для отримання правової допомоги, з*являтись до суду для прийняття участі у судових засіданнях. Протягом тривалого часу позивач [PERSON] поза власною волею був відірваний від власних справ, що свідчить про порушення звичного для нього перебігу життя. Викладене свідчить про наявність заподіяної [PERSON] моральної шкоди, розмір якої суд оцінює в 1000 грн.. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 110,41 грн. сплаченого державного мита та 30 грн. - витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, 305,09 грн. - за проведену експертизу. На корись [PERSON] слід стягнути 51 грн. сплаченого державного мита та 30 грн. - витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу На підставі викладеного та ст.. 23, 1166, 1167, 1272, 1187 ЦК України,

Outcome: partial