Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про встановлення конкретного порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS], а саме: він має право власності на 2/3 частини вказаної квартири, а відповідачка на 1/3 частину. Відповідачка зі своїм співмешканцем займають кімнату жилою площею 15.0 м2 ,а він раніше займав кімнату жилою площею 17,3 м2. Однак [PERSON] та її співмешканець чинили перешкоди йому у користуванні спірною квартирою, погрожували йому, виганяли з неї, тому він деякий час був вимушений проживати у батьків своєї дружини. Тому позивач просить зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди у користуванні спірною квартирою як співвласника та визначити конкретний порядок проживання в ній, виділивши йому у користування дві кімнати жилою площею 17,3 м2 та 10,2 м2, які пропорційно відповідають його частці власності, а відповідачці - одну кімнату жилою площею 15,0 м2. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні також підтримав, просив їх задовольнити, повністю погодившись та підтримавши пояснення позивача, надавши суду аналогічні пояснення. Відповідачка [PERSON] вимоги позову визнала частково, пояснивши, що сторони дійсно є співвласниками спірної квартири, при цьому відповідачка проживає в кімнаті жилою площею 15.0 м2, а позивач сам переїхав до житла своєї дружини і ніхто ніяких перешкод у користуванні житлом не чинив. А на встановлення конкретного порядку користування спірним житлом, запропонованим позивачем, вона згідна. 3-я особа: КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва в судове засідання не з'явилось, про розгляд справи було двічі повідомлене належним чином (а.с.27; 30), але у направленій заяві до суду просило розглянути справу у відсутність свого представника (а.с.24). Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Як наголошує ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спірна квартира [ADDRESS] є трьохкімнатною, ізольованою квартирою жилою площею 42.5 м2 загальною площею 70.2 м2 розташованою на 11 поверсі 14-ти поверхового будинку. До складу житлової площі входять окремі кімнати 17.3 м2, 15.0 м2 та 10.2 м2 ,що підтверджується ксерокопією технічного паспорту спірної квартири (а. с. 9-10). Зареєстрованими в спірній квартирі на день розгляду справи є позивач та відповідачка, а також їх мати [PERSON], про що свідчить довідка Ф-3 (а.с. 11). Вказані обставини не заперечувались учасниками процесу. З березня 2008 року відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації було видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], в якому зазначено, що вона дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних долях (а.с.6). 21 жовтня 2009 року [PERSON] подарувала позивачу [PERSON]А 1/3 частину квартири [ADDRESS], уклавши договір дарування від 21.10.2009 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі за №4240 (а.с.7) і зареєстрований КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» Згідно ч.І. ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. І Як наголошує ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду , обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч.4. ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначає ч.1 ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А ч.1 ст.391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На даний час відповідачка займає і користується кімнатою жилою площею 15.0 м2 а її мати - [PERSON] іншою кімнатою жилою площею 10.2 м2. Вказані обставини не заперечували учасники процесу. Поскільки позивач [PERSON] є співвласником спірної квартири, при цьому він має право володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, відповідачка незаконно перешкоджає йому у здійсненні своїх прав та законних інтересів щодо власного майна, що було підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], тому він має повне і беззаперечне право користування спірним жилим приміщенням, і відповідачку [PERSON] необхідно зобов'язати не чинити перешкоди позивачу в користуванні квартирою №8 в будинку №174-Б по вул. Харківське шосе в м. Києві в судовому порядку. За таких підстав суд вважає необхідним задовольнити позов в цій частині. Згідно ч.3, ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Виходячи часток власності кожного із співвласників, позивачу [PERSON] належить праві власності 2/3 частини від усієї спірної квартири (42.5 м2? 3 х 2). а відповідачці [PERSON] - належить 1/3 частина від усієї квартири (42.5 м2? 3 х 1). З цього приводу, якщо брати у частковому співвідношенні до житлової площі спірної квартири, то позивачу у перерахунку на житлову площу належить 28.34 м2 а відповідачці - 14.17 м2 ,що є меншим розміром двох кімнат жилою плошею 17.3 м2 та 10.2 м2 для користування позивача (17.3 + 10.2 + 27.5 м2), ніж розмір його частки від спірної квартири, при цьому позивачці визначається у користування кімната жилою площею у 15,2 м2 ,яку вона і займає на даний час, що є більшим розміром її частки власності від спірної квартири і не порушує її особистих житлових прав. За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, як заявлені об'єктивно, обгрунтовано та законно Приміщення загального користування необхідно залишити у загальному користуванні.

Outcome: approved