Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

У вересні 2009 р. прокурор м.Миколаєва звернувся до суду з позовом в інтересах Миколаївської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відшкодування шкоди. Свої вимоги прокурор мотивував тим, що проведеною прокуратурою м.Миколаєва перевіркою встановлено, що відповідачка самовільно зайняла під садівництво земельну ділянку, площею 0,0007 га по пров.6-му Нагірному,1 в м.Миколаєві. Факт самовільного зайняття земельної ділянки було встановлено в ході перевірки державним інспектором з контролю за охороною і виктористанням земель у Миколаївській області додержання вимог Земельного кодексу України. За самовільне зайняття земельної ділянки постановою державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель у Миколаївській області 01.07.2009 р. на [PERSON] накладено адміністративне стягнення та надано припис про усунення порушень земельного законодавства. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала припис, земельну ділянку не звільнила, просив суд зобовязати її звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан, та стягнути до міського бюджету заподіяну шкоду. В судовому засіданні прокурор та представник Миколаївської міської ради підтримали заявлений позов, просили про його задоволення. Відповідачка позов не визнала. Вказуючи на те, що зайнята нею земельна ділянка належить їй на праві власності, просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивачів, відповідачки, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: м.Миколаїв, пров.6-ий Нагірний,1 проживає відповідачка [PERSON]. Як слідує з наявних матеріалів справи остання самовільно зайняла земельну ділянку біля будинку площею 0,0007 га під садівництво. За самовільне зайняття земельної ділянки постановою державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель у Миколаївській області відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності та надано припис від 01.07.2009 р. про усунення у 30-денний термін порушення земельного законодавства. Як свідчать матеріали справи на теперішній час відповідачка вимоги припису не виконала, земельну ділянку не звільнила. У відповідності до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі, до одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації є самовільним зайняттям земельної ділянки. Документів на право користування вказаною земельною ділянкою у позивачки немає. Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачкою заподіяно державі шкоду, розмір якої на підставі методики, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 р. №963 складає 83 грн. 42 коп. У відповідності до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. За такого, суд приходить до висновку, що позов прокурора є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Твердження відповідачки про те, що спірна земельна ділянка належить їй на праві власності спростовується наявними матеріалами справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved