Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач звернулась суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільні забудови. В обґрунтування позову вказала, що на підставі договору дарування від 09.08.1967 року їй належить 2/3 частини глибинного обкладеного цеглою житлового будинку А- 1, житловою площею 28,5 кв.м., з господарськими будівлями, по вул.. Ульянівській № 96 смт. Таромське в м. Дніпропетровську, номер будинку було змінено згодом на 106. Позивач посилається на те, що у 1980 році вона самочинно збудувала на території її домоволодіння сарай Е, площею 8,8 кв.м. та тамбур а1-1,площею 1,7 кв.м., які підлягають узаконенню. В даний час неї виникла потреба у оформленні правовстановлюючих документів на належне їй майно, що і змусило її звертатись до суду. Просила суд визнати за; нею право власності на сарай Е, площею 8,8 кв.м. та тамбур а1-1,площею 1,7 кв.м., розташованих на території домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, смт. Таромське, вул. Ульяновська, буд. 106. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі тa просив їх задовольнити. В обґрунтування позову посилався на обставини викладені у позовній заяві. Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради заперечень до справі не надав, у судове засідання не з»явився. Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 09.08.1967 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 1-1003, позивачу належить 2/3 частини глибинного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 28,5 кв.м., з господарськими будівлями, по вул.. Ульянівській № 96 смт. Таромське в м. Дніпропетровську, номер будинку було змінено згодом на 106, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності. У 1980 році позивач самочинно збудувала на території її домоволодіння сарай Е, площею 8,8 кв.м. та тамбур а1-1,площею 1,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом КП «ДМБТІ» від 05 березня 2008. Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного Кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до технічного висновку № 08-04/076 від 17 червня 2008 року, про обстеження технічного стану несучих будівельних конструкції будівель сараю Е, тамбуру al-Іжитлового будинку А-1, за адресою: м. Дніпропетровськ, смт. Таромське, вул. Ульянівська, який виконало ТОВ «ПРОМСТАЛЫТРОЕКТ», ліцензія серії AB № 051902, термін дії ліцензії з 21 квітня 2006 року до 21 квітня 2011 року, встановлено, що у конструкції фундаментів, перекриття, внутрішніх та зовнішніх стін та перегородок, а також у вузлах пошкоджень та деформації відсутні; міцнісні характеристики матеріалів не нижче проектних та нормативних вимог; усі конструкції знаходяться у нормальному стані, що відповідає категорії К-1; існуючі конструкції тамбура та сараю знаходяться у задовільному стані та відповідають будівельним нормам та придатні до подальшої експлуатації. Згідно ч. З ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Спір між позивачем та іншими особами відносно його майна відсутній та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved