Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Сторони перебувати в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей - дочку [PERSON] [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання між сторонами шлюбу постійно мешкають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. При цьому відповідач на підставі рішень Попаснянського райсуду від 12.01.2010р. щомісячно сплачував аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів прибутку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з д я подачі позову та до досягнення дітьми повноліття. В поданому позові позивач зазначає, що в дійсний час дочка [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчай: я в Луганському будівельному коледжі з денною формою навчання на контрактній основі позивач вважає, що дочка [PERSON] в дійсний час потребує на утримання матеріальної допомоги від відповідача, але відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, за слідкує за сімейним та матеріальним станом. У зв'язку з чим в поданій заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів прибутку щомісяця, починаючи дня подачі лозову та до закінчення дочкою навчання, але не пізніше досягнення нею 23-хріного віку. На попередньому судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач позов визнав не в пому обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав. Так. згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підстав у своїх вимог або заперечень. При цьому, ст. 19 8 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати Крім того, згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх о досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Також, згідно ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною. чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Із наданих позивачем доказів (а.с.2- 2) судом встановлено, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], який після розірвання між сторонами шлюбу постійно мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. При цьому дочка [PERSON] в дійсний час навчається в Луганському будівельному коледжі з денною формою навчання на контрактній основі. Крім того, судом враховується, що відповідач є інвалідом 2-ої групи, не працює, хронічними хворобами на страждає та інших утриманців не має. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоров'я відповідач спроможний надавати таку допомогу. Вирішуючи позов таким чином суд зазначає, що відповідач є інвалідом 2-ої групи, у звязку з чим та відповідно до Декрету КМУ «Про державне мито» відповідач звільнений від сплати судових витрат, а тому суд вважає необхідним понесені по справі судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191,198-201 СК України,

Outcome: approved