Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання незаконними дій Середньоберезівської сільської ради, стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні, позивач позовні вимоги та збільшені позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що у відповідності з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 02.03 2005 року, [PERSON] являється власником 72/100 нежитлових приміщень, що в с. Середній Березів, Косівського району. За цілим приміщенням закріплено земельну ділянку розміром 2420 м. кв. [PERSON] неодноразово зверталась до Середньоберезівської сільської Ради з заявою про укладення договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться під даним приміщенням, однак сільська Рада не уклала такого договору по даний час. Неукладення такого договору спричинили [PERSON] моральну шкоду, яка виразилась у позбавленні її в законному порядку користуватись земельною ділянкою, що під будівлею та служить для її обслуговування, а також неможливість з цього приводу виготовляти різну технічну документацію щодо реконструкції будівлі. Невизначеність розміру та конфігурації землі униможливлює належний правовий захист права на користування даною землею. При визначені розміру моральної шкоди також враховано і свідоме невиконання сільською Радою рішення суду від 25.06 2008 року, яким сільську Раду зобовязано затвердити межі земельних ділянок землекористувачів [PERSON] та [PERSON] та укласти належним чином оформлений договір оренди земельної ділянки з [PERSON] Просить позовні вимоги задоволити. Представник Середньоберезівської сільської Ради, [PERSON], позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що сільською радою неодноразово приймались рішення щодо спірної земельної ділянки. Відповідно до закону та рішень сільської ради, [PERSON] та [PERSON] повинні були зробити на дану земельну ділянку згідно до часток у майні, правовстановлюючі документи. Оскільки по даний час такі документи ними не зроблено, то сільська рада відповідно й не має можливості укласти з ними договори оренди землі, що знаходиться під торговим комплексом. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], що діє в інтересах [PERSON], слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 7 ч.3 ЗУ «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. На момент придбання [PERSON] нежитлового приміщення, статтею 16 ч.4 ЗУ «Про оренду землі», передбачалось, що передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення. На даний час статтею 16 ч. 2 ЗУ «Про оренду землі», передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Однак, Середньоберезівською сільською радою вимоги закону щодо укладення договору оренди земельної ділянки досі не виконані, а тому дії Середньоберезівської сільської ради в частині неукладення договору оренди на земельну ділянку, що знаходиться під належними [PERSON] будівлями, слід визнати незаконними. Статтею 59 ч.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Рішенням Середньоберезівської сільської ради від 28.05 2009 року № 9,п.№1, [PERSON] зобовязано виготовити проекти-відводи на земельну ділянку для обслуговування будівлі бувшого торгового комплексу згідно з рішенням сесії сільської ради від 18.11 2007 року, та одночасно в звязку із цим с/Рада вирішила, що укласти договір оренди немає можливості з підстав відсутності у [PERSON] проекту-відводу на дану земельну ділянку (а.с.39). Рішенням Середньоберезівської сільської ради від 30.09 2009р. № 5, за бувшим торговим комплексом закріплено земельну ділянку площею 0.20 га та надано дозвіл співвласникам магазину в с. Середній Березів, [PERSON] та [PERSON]на збір матеріалів для виготовлення проекту землеустрою (а.с.42). Дані рішення сільської ради суперечать: рішенню Середньоберезівської сільської ради від 29.01 2010 року № 1-24/2010р., яким закріплено за торговим комплексом, що знаходиться в центрі села Середній Березів (співвласники [PERSON] та [PERSON]М.) земельну ділянку площею 0.2420 га. (а.с.43), а токож рішенню Середньоберезівської сільської ради від 29.01 2010 року № 2-24/2010р., яким надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка закріплена за торговим комплексом, що знаходиться в центрі с. Середній Березів, співвласникам торгового комплексу [PERSON] та [PERSON] згідно часток в майні (а.с.44). Таким чином, рішення Середньоберезівської сільської ради від 28.05 2009 року № 9,п.№1 та рішення Середньоберезівської сільської ради від 30.09 2009р. № 5, слід визнати незаконними. Статтею 77 ч.1 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Як вбачається з рішення Косівського районного суду від 25.06 2008 року, Середньоберезівську сільську раду Косівського району зобовязано затвердити межі земельних ділянок землекористувачів [PERSON] та [PERSON] та укласти належним чином оформлений договір оренди земельної ділянки з [PERSON] Проте, дане рішення суду по даний час так і не виконано, тобто не затверджено межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] та не укладено договору оренди з [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, слід задоволити частково. В решті позовних вимог відмовити. На підставі ст.ст. 93, 120, 125, 126, 152 ЗК України, ст.15 ЗУ «Про оренду землі», ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування та

Outcome: partial