Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Прокурор Новоукраїнського району з посиланням на ст. 121 Конституції України, ст. 45 ЦПК України та ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції до відповідача з проханням стягнути з відповідача податок за 2008 рік, як з власника транспортного засобу ГАЗ 53 з об'ємом двигуна 4250 см. куб., державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 637 гривень 50 коп., який в добровільному порядку не сплачено. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник ДПІ в Новоукраїнському районі в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Відповідно до п. 2. ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається обов'язок представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законодавством. Згідно ст. 36-1 ЗУ “Про прокуратуру” підставою для представництва інтересів держави у суді є наявність порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що зчиняються у відносинах між ними або державою, або загрози таких порушень. При цьому представництво інтересів держави здійснюється шляхом звернення прокурора до суду з заявою (позовом) в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно ст. 45 ЦПК України прокурор бере участь у розгляді цивільних справ за його заявами про захист інтересів держави та громадян, які за станом здоров”я чи з інших поважних причин не можуть самостійно захищати свої права. Прокурором подано позовну заяву в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Новоукраїнському районі. Як вбачається із облікової картки приватного АМТ, виданої РЕГ Новоархангельського МВ ДАІ відповідачу на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль ГАЗ 53 з об'ємом циліндрів двигуна 4250 см. куб., державний номерний знак [NUMBER] (а.с.4). Згідно до повідомлення ДПІ у Новоукраїнському районі відповідач не сплатив податок на транспортний засіб в 2008 році (а.с. 5, 7). За розрахунком державної податкової інспекції в Новоукраїнському районі відповідач заборгував державі у сплаті податку з власників транспортних засобів 637 грн. 50 коп., що підтверджується розрахунком річної суми податку з власників транспортних засобів (а.с. 4), який в добровільному порядку відповідачем не сплачено. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов”язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом. Законом України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” встановлено податок з власників транспортних засобів, який є джерелом фінансування, будівництва, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування. Згідно до ст. 1, 3, 5 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” податок з власників транспортних засобів справляється з юридичних та фізичних осіб, які мають зареєстровані в Україні власні транспортні засоби та сплачується за місцем проживання фізичної особи перед реєстрацією, перереєстрацією або оглядом транспортних засобів щорічно, або один раз на два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд транспортного засобу. Таким чином , суд приходить до висновку, що з відповідача, який проживає в м. Новоукраїнка підлягає стягненню на спеціальний рахунок місцевого бюджету 637 гривень 50 коп. Крім того, з відповідача у відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач звільнений на підставі ст. 4 п. 30) Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року “Про державне мито” в розмірі 51 гривня та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved