Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Івано-Франківський транспортний прокурор звернувся в суд в інтересах держави в особі Міністерства транспорту і звязку України, Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» та його структурного відокремленого підрозділу «Коломийська дистанція колії» з позовом до Делятинської селищної ради, управління земельних ресурсів у Надвірнянському районі та [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що в ході проведеної транспортною прокуратурою перевірки вимог земельного законодавства було встановлено, що земельна ділянка площею 0,5738 га, яка розташована на 35 км ПК 2-7 перегону Товмачик Делятин знаходиться у смузі відведення ДТГО «Львівська залізниця» і відноситься до земель транспорту та передана «Івано-Франківській дистанції колії» для виконання покладених на неї завдань. Однак, Делятинською селищною радою Надвірнянського району без погодження з ДТГО «Львівська залізниця» прийнято рішення, яким вилучено зазначену земельну ділянку у добросовісного і законного землекористувача та 09.09.1997 року складено і видано відповідачу [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого тому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5738 га у смузі відведення залізниці на 35 км ПК 2-7 перегону Товмачик-Делятин. Спірна земельна ділянка вибула із постійного користування ДТГО «Львівська залізниця» поза її волею, питання про її вилучення не вирішувалося, тому рішення Делятинської селищної ради від 09.09.1997 року і виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] не можуть залишатися всилі. В судовому засіданні прокурор та представники ДТГО «Львівська залізниця» і його структурного підрозділу «Коломийська дистанція колії» позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просять постановити рішення, яким визнати недійсними з моменту винесення рішення Делятинської селищної ради від 09.09.1997 року «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам селища» та виданого 09.09.1997 року на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] Представник Делятинської селищної ради в судовому засіданні заявлений позов не визнала, суду пояснила, що рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам с-ща Делятин селищна рада приймала в межах своєї компетенції, земельні ділянки виділялися громадянам із земель запасу селищної ради, окрім того спірними земельними ділянками громадяни користуються тривалий час, про що достовірно відомо «Львівській залізниці» і до даного часу ніхто жодних претензій з цього приводу не подавав. Належних правовстановлюючих документів на земельну ділянку Львівська залізниця не представила, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Представник управління земельних ресурсів у Надвірнянському районі в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що зловживань з боку управління при видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на імя [PERSON] не було, оскільки спірний державний акт видано та зареєстровано на підставі рішення сесії селищної ради від 09.09.1997 року, яке на той час було чинним і ніхто його не відміняв чи скасовував. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також заявлений позов не визнав, суду пояснив, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на його імя виданий законно, оскільки частина спірної земельної ділянки, на яку посилаються позивачі, не належить до земель ДТГО «Львівська залізниця», так як будь-яких правовстановлюючих документів на це позивачі суду не представили. Окрім того минув строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, а тому просить в його задоволенні також відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволенню не підлягають з таких підстав. В силу ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до вимог ст.125 ЗК України право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. А відповідно до ст. 126 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, а право оренди договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Дана норма закону не суперечить вимогам ст. 22 Земельного кодексу (в ред. 1991 року), яка прямо передбачала, що право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення сесії Делятинської селищної ради від 09.09.1997 року вирішено передати у приватну власність земельні ділянки згідно проведеної інвентаризації земель для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будівель громадянам селища, в тому числі і відповідачу по справі [PERSON] На підставі зазначеного рішення 09.09.1997 року на імя [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю, з якого вбачається, що останньому передано для ведення особистого підсобного господарства земельні ділянки загальною площею 0,5738 га, які розташовані на території смт.Делятин. Надвірнянського району. Твердження позивача про те, що спірна земельна ділянка, яка передана у власність [PERSON], належить Львівській залізниці, належним чином ним не доведена і спростовується зібраними доказами в їх сукупності, оскільки будь-яких правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку позивачі суду не представили. Посилання позивачів на Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої на території смт.Делятин, що знаходиться у власності [PERSON] як на правовстановлюючий документ, судом братися до уваги не може. Окрім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що Львівська залізниця, як землекористувач, в базі даних головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області відсутня. В судовому засіданні також встановлено, що в 1994 році Івано-Франківським відділенням Львівської залізниці виготовлено План смуги відведення земель лінії Коломия Делятин. Рішенням Делятинської селищної ради від 27.10.2004 року Карпатському державному підприємству геодезії надано дозвіл на проведення інвентаризації земельних ділянок загальною площею 78,50 га у смузі відведення Львівської залізниці і 26.10.2006 року сесія Делятинської селищної ради своїм рішенням погодила та затвердила матеріали інвентаризації земельних ділянок Львівської залізниці. Однак рішенням сесії Делятинської селищної ради від 22.03.2007 року відмінено попереднє рішення від 26.10.2006 року «Про погодження та затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок Львівській залізниці». Рішення сесії селищної ради від 22.03.2007 року в даний час є чинним, сторонами не оспорюється. Таким чином на підставі наявних доказів суд прийшов до висновку, про позовні вимоги Івано-Франківського транспортного прокурора заявлені передчасно, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст. 22 Земельного кодексу (в ред. 1991 року), ст. ст..125,126, 158 Земельного Кодексу України, ст.46 Закону України Про місцеве самоврядування,

Outcome: dismissed