Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів разом із неповнолітньою дитиною [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, пр. Перемоги буд. З кв. 135, посилаючись на те, що відповідачі з дитиною за вказаною адресою не проживають без поважних причин понад строки, встановлені житловим законодавством. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що разом з дружиною та донькою зареєстрований за вказаною адресою, проте з початку 2009 року змушений був через відсутність роботи у м. Нова Каховка з родиною тимчасово виїхати до м. Києва, де влаштувався на роботу, однак свого житла не мають, проживають на квартирах у знайомих, найближчим часом планують повернутися до м. Нова Каховка. Кімнату підтримують у нормальному санітарному стані, оплачують вчасно всі житлово-комунальні послуги, уклав договір про надання послуг з утримання будинку в прибудинкової території, що свідчить про зацікавленість у збереженні житла на намір постійно там проживати після вирішення матеріальних та соціально-побутових проблем. Відповідачка [PERSON], представник ВПРФО Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області, виконкому Новокаховської міської ради, служби у справах дітей в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин - про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд ухвадив розглядати справу у відсутності відповідачки, представників третьої особи та співвідповідача. Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймг його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслід< цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Судом встановлено, що відповідачі разом з неповнолітньою донькою зареєстровані за адресою: [INFO] буд. З кім. 135. Зазначений будинок перебуває на балансі Комунального підприємства «Новокаховська дирекція єдиного замовника» і має статус гуртожитку. В судовому засіданні встановлено, що з початку 2009 року відповідачі тимчасово проживають в [INFO], де [PERSON] з 02.02.2009 року працює на посаді комірника в ТОВ «Аскей», однак свого житла не мають. Кімнату у гуртожитку підтримують у нормальному санітарному стані, оплачують вчасно всі житлово-комунальні послуги, 05.02.2009 року [PERSON] уклав договір про надання послуг з утримання будинку в прибудинокої території, що свідчить про зацікавленість відповідачів у збереженні житла на намір постійно там проживати після вирішення матеріальних та соціально-побутових проблем. За таких обставин суд критично оцінює доводи представника позивача та надані ним докази - акти про непроживання відповідачів з донькою за вказаною адресою при перевірці паспортно- реєстраційного режиму по відомчому житловому фонду, складені представниками КП ДЕЗ, а також показання свідка [PERSON], оскільки акти складені зацікавленими особами, викладені у актах відомості спростовується поясненнями відповідача, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи і причини тимчасового непроживання відповідачів з неповнолітньою дитиною за вказаною адресою суд визнає поважними. Таким чином, позов задоволенню не підлягає. У відповідності із ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ,

Outcome: dismissed