Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

В серпні 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення часток із майна, що є у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що його матері [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], виданого 30 вересня 1996 року згідно розпорядження № 07470 від 10 вересня 1996 року, зареєстрованого в ММБТІ 19 листопада 1996 року за № 16633. 22 серпня 1998 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на частину зазначеної квартири. Він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, постійно проживає у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. З метою прийняти спадщину він звернувся до нотконтори, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини та не визначені ідеальні частки співвласників спірної квартири. Посилаючись на викладене, просив суд задовольнити позов, виділити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], визначивши їх по 1/2 за кожним із них, а також визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову. Просили позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Від виконкому [PERSON] міської ради та Другої [PERSON] державної нотаріальної контори надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1996 року, виданого згідно розпорядження № 07470 від 10 вересня 1996 року, зареєстрованого в ММБТІ 19 листопада 1996 року за № 16633, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 22 серпня 1998 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на частину зазначеної квартири. Позивач є її спадкоємцем за законом. Частки у спільній сумісній власності на квартиру на теперішній час не виділені. У відповідності до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, враховуючи відсутність у справі доказів про наявність таких, суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників квартири [ADDRESS] є рівними і складають по 1/2 частині за кожним. Крім того, позивач відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР (1963 року) фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті матері продовжував проживати у спірній квартирі, що свідчить про прийняття спадщини спадкоємцем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] на підставі ст.. 549 ЦК УРСР (1969 р.), ст..1216, 1218, 1258, 1268-1270 ЦК України підлягає задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved