Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

В квітні 2010 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві, в якому вона просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача у виплаті їй щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та виплатити як дитині війни недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року в сумі 6429 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2009 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», в тому числі й щодо зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії. Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що Управлінням з 01.03.1998 року на підставі заяви [PERSON] призначено підвищення до її пенсії як члену сім'ї загиблого військовослужбовця відповідно до п. 23 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" N 3551-XII від 22.10.1993. Дане підвищення позивачу виплачується по теперішній час. У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про соціальний захист дітей війни особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. Оскільки [PERSON] заяву про відмову від підвищення члену сім'ї загиблого військовослужбовця та призначення взамін нього підвищення дитині війни до Управління не подавала, підстави для нарахування останньої відсутні. В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Враховуючи викладене, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, приходжу до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. З матеріалів справи та наявних в ній доказів, встановлено наступне. Позивач [PERSON], [INFO], має статус «Дитина війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням серії АА № 325502 від 1991 року та довідкою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради № 06/3913 від 31.03.2010 року, відповідно до якої позивач включена до Єдиного реєстру осіб, які мають право на пільги по Ленінському району м. Полтави, та має статус дитина війни. Враховуючи зазначений статус позивача, вона відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Разом з тим, позивач [PERSON] є членом сім'ї загиблого військовослужбовця. За змістом положень ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" N 3551-XII від 22.10.1993, членам сімей загиблих військовослужбовців, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На підставі заяви позивача [PERSON] від 01.03.1998 року розпорядженням Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві від 01.03.1998 року їй призначено підвищення до пенсії як члену сім'ї загиблого військовослужбовця, яке вона отримує з 01.03.1998 року по теперішній час. Вказане підтверджується також довідкою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 1896/07-22 від 22.04.2010 року про суму отриманого підвищення члену сім'ї загиблого військовослужбовця, яке виплачується одночасно з пенсією. В п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни" встановлено, що особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. Враховуючи те, що [PERSON] не зверталася до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з заявою про призначення їй підвищення дитині війни, натомість за її заявою Управлінням призначено та виплачується підвищення до пенсії як члену сім'ї загиблого військовослужбовця, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed