Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 25 жовтня 2007 року між Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON]. було укладено договір страхування наземного транспорту АКВ №000052. Об»єктом страхування є транспортний засіб марки ВАЗ 2107, [NUMBER] Страхова сума за даним договором становить 24 745 грн., строк дії договору - з 26 жовтня 2007 року по 25 жовтня 2008 року. 30 жовтня 2007 року о 20 год. 15 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом Рено РV1, [NUMBER], власник [PERSON], в м. Черкаси, по вул. Ільїна не вибрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, [NUMBER], що належить на праві приватної власності страхувальнику СТДВ «Глобус» [PERSON]., чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. Внаслідок ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який відповідно до Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2007 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. 01 лютого 2008 року позивачем, із вирахуванням франшизи, страхувальнику виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 5 878 грн. 84 коп. Таким чином, відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування” страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача на користь позивача 5 878 грн. 84 коп. майнової шкоди та судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що ПДР не порушував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільно-процесуального законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 25 жовтня 2007 року між Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту (АВТО-КАСКО) АКВ № 000052. Об»єктом страхування є транспортний засіб марки ВАЗ 2107, державний [NUMBER] Страхова сума за даним договором страхування становить 24 745 грн. Строк дії договору - з 26 жовтня 2007 року по 25 жовтня 2008 року. 30 жовтня 2007 року о 20-15 год. [PERSON]., керуючи транспортним засобом Рено РV1,[NUMBER] (власник [PERSON]) по вул. Ільїна в м. Черкаси, не вибрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить останньому на праві приватної власності, чим порушив п. 2.3 б, п. 12.1, п. 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2007 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України та призначено покарання у вигляді штрафу. Ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В даному випадку, постановою суду встановлено, що [PERSON] являється винним у скоєні ДТП. Комісією СТДВ «Глобус» по розгляду страхових випадків було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату страхувальнику страхового відшкодування, яке за вирахуванням франшизи становило 5 878 грн. 84 коп., та було перераховано на рахунок страхувальника [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 509 від 01 лютого 2008 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, відповідач зобов”язаний відшкодувати позивачу 5878 грн. 84 коп. майнової шкоди, тобто фактичних затрат (витрат), понесених позивачем у зв”язку з виплатою страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5 878 грн. 84 коп. майнової шкоди, тобто фактичних затрат (витрат) понесених позивачем у зв”язку із виплатою страхового відшкодування, 59 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 5 967 грн. 84 коп.

Outcome: approved