Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, у встановленому законом порядку позовні вимоги збільшила та просить винести рішення яким стягнути з відповідача зроблений нею банківський вкладів в розмірі 10000 доларів США, нараховані на нього згідно умов договору відсотки по 31 грудня 2009 р., в звязку з простроченням грошового зобовязання 3% річних за період з 01.03.2009 р. по 31.12.2009 р. в сумі 250 Доларів США та інфляційні втрати в розмірі 750 доларів США. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, пояснили, що 29 лютого 2008 р. позивач уклала з ВАТ СКБ «Дністер» договір строкового банківського вкладу № 602562. За вказаним договором нею зроблено банківський вклад в розмірі 10000 доларів США, терміном на дванадцять місяців до 28.02.2009 з виплатою 11 % річних. Не зважаючи на закінчення строку договору та неодноразові вимоги про повернення коштів відповідач відмовляється повернути вклад з нарахованими відсотками. За умовами договору, та відповідно до норм ЦК України банк зобовязаний видати суму вкладу на першу вимогу вкладника. Отже відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання та порушує норми цивільного законодавства України в зв`язку з чим, просять позов задоволити, стягнути з відповідача депозитний вклад з нарахованими відсотками по 31.12.2009 р., 3% річних за прострочення виконання зобовязання згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в сумі 250 Доларів США та інфляційні втрати в розмірі 750 доларів США. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, пояснила що відповідач підтверджує факт наявності банківського вкладу позивача в сумі 10000 доларів США, однак в звязку з тим, що з 17.04.2009 р. в банку введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, банк не може виплатити позивачу суму вкладу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши представленні по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно договору банківського вкладу № 602562, від 29.02.2008 р. (а.с.3) банк прийняв на депозитний рахунок [PERSON] грошовий вклад в сумі 10000 доларів США, строком на дванадцять місяців, з процентною ставкою по вкладу в розмірі 11 %. Пунктом 4.3.2 вказаного договору передбачено, що вкладник має право при закінченні терміну розміщення депозиту, а також у випадку його дострокового розірвання, отримати суму депозиту та нараховані проценти. Крім цього згідно п. 3.1 договору проценти нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. Внесення позивачем депозитного вкладу в сумі 10000 доларів США, підтверджується також квитанцією № 15164 від 29.02.2008 р. (а.с.12) Згідно п. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В ході судового розгляду судом встановлено факт наявності у відповідача, за умовами договору строкового банківського вкладу, обовязку по виплаті позивачу суми вкладу в розмірі 10000 доларів США грн. та нарахованих відсотків, що відповідно до п.3.1 договору нараховуються до дня повернення вкладу. Розглядаючи справу в межах вимог заявлених позивачем, суд стягує проценти за договором за період до 31.12.2009 р. Крім цього, ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми. В звязку з чим відповідач також зобовязаний виплати позивачу 3% компенсації за прострочення виконання зобовязання. Однак, вимога позивача про стягнення такої компенсації за період з 01.03.2009 р. по 31.12.2009 р. задоволенню не підлягає, оскільки з 17.04.2009 р. в банку «Дністер» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.33). Згідно ч. 3 ст. 85 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами. Вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат є безпідставною, оскільки такі втрати не можуть нараховуватись на вклад зроблений в доларах США. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність примусового стягнення з відповідача в користь позивача невиплаченої суми депозитного вкладу, нарахованих згідно умов договору відсотків по 31.12.2009 р. та 3% компенсації за прострочення виконання зобовязання за період з 29.02.2009 р. по 16.04.2009 р. до введення мораторію. Крім цього з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити в звязку з безпідставністю.

Outcome: partial