Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя. В позовній заяві зазначає, що 30 травня 2009 року, о 21 год. 30 хв. біля будинку 18 по вул. Остафова в місті Рівне відповідач [PERSON] безпричинно, заподіяв йому, [PERSON] тілесні ушкодження внаслідок чого було пошкоджено його ортопедичні конструкції в ротовій порожнині. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що факт побиття підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 2 червня 2009 року. Відповідно до довідки ПП [PERSON] стомат кабінет «Дента», куди позивач звернувся за медичною допомогою з приводу пошкоджених зубів, попередня вартість лікування становить 22300 грн. Незважаючи на наявність вини, [PERSON] з часу заподіяння тілесних ушкоджень жодного разу не з'явився до позивача, жодної матеріальної допомоги не надав, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальної шкоди в розмірі 22300 грн. яка потрібна для відновленого ремонту протезів. Окрім того, стверджує, що внаслідок даної події, а також негативною поведінкою відповідача, його категоричною відмовою добровільно компенсувати заподіяну шкоду, він зазнав значних хвилювань, оскільки йому був завданий фізичний біль та психологічний стрес, що порушило нормальний спосіб життя. Просить стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. моральної шкоди.. Відповідач [PERSON] та його представник, в ході попередніх судових засідань позовні вимоги не визнали повністю, та пояснили, що дійсно, 30 травня 2009 року, між сторонами відбувся конфлікт під час якого позивач, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпричинно чіплявся до нього та його друзів, однак насильства яке б заподіяло таке ушкодження здоровя на яке вказує позивач він не застосовував. Відповідач в судове засідання яке відбулось 8 квітня 2010 року не зявився. Суд, заслухавши думку позивача та його представника вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки він належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, що підтверджується підписом в довідковому листі до справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 30 травня 2009 року о 21 год.30 хв. біля будинку 18 по вул. Остафова в місті Рівне між сторонами виник конфлікт внаслідок якого була застосована фізична сила. Однак відповідачем заперечується факт нанесення таких тілесних ушкоджень позивачу внаслідок яких могли виникнути тілесні ушкодження які зазначає позивач. Суд дослідивши постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 2 червня 2009 року, та акт судово-медичного дослідження №972 від 1 червня 2009 року [PERSON] вважає встановленим , що внаслідок конфлікту між [PERSON] та [PERSON] останній заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження які по критерію тяжкості відносяться до «Легких тілесних ушкоджень» - а тому доводи відповідача що під час конфлікту [PERSON], жодних тілесних ушкоджень не було заподіяно, суд вважає надуманими і такими що не відповідають дійсності. Свідок [PERSON] пояснив, суду що він працює приватним лікарем стоматологом, 1 червня 2009 року до нього звернувся [PERSON] з метою санації порожнини рота. Під час первинного огляду було виявлено, що ортопедичні конструкції в порожнині рота мають численні механічні пошкодження, сколи облицювання, погіршинення фіксації, невідповідність конструкцій кліникомо-функціональгим вимогам. На основі огляду та рентгенологічного дослідження було складено попередній план лікування, загальна сума якого становить 22300 грн. при цьому жодних документів на підтвердження вищенаведеної суми суду надано не було. На вимогу суду, 13 грудня 2009 року в ортопедичному відділенні Рівненської обласної стоматологічної поліклініки, було проведено обстеження [PERSON] Згідно амбулаторної історії хвороби стоматологічного хворого [PERSON], №3007 від З грудня 2009 року, хворому рекомендовано протезування. Згідно листа №525 від 13 грудня 2009 року пацієнт потребує протезування на суму 15210 грн., що зазначено в медичній картці №3007. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92р. №6 Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв 'язок та є вина зазначеної особи Компенсація шкоди, заподіяної особі, у повному обсязі за допомогою відшкодування збитків передбачає, зокрема, відшкодування витрат, понесених особою внаслідок спричинення їй шкоди, та неодержаних нею доходів, які вона отримала би, якщо б шкода не була заподіяна. Стягнення цих збитків відповідає принципу повного відшкодування заподіяної шкоди та забезпечує відновлення майнового стану особи, якій заподіяно шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Отже, суд вважає доведеним наявність матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві [PERSON] що виразилась у потребі протезування , протиправність поведінки відповідача, його вину та причинний звязок між указаними елементами, а тому на підставі ч.1 ст. 1195 ЦК України, позов у вказаній частині підлягає задоволенню на суму 15210 грн. Відповідно до вимог цивільного законодавства наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві у чому полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодувань. При вирішенні питання про задоволення позову у частині моральної шкоди, суд виходив із наступного. Суд, вважає доведеними наявність шкоди, що виразилась у психоемоційному стресі, якого зазнали потерпілий внаслідок пошкодження здоровя , що у свою чергу потягло за собою вимушені зміни у його житті, порушення його нормальних життєвих зв'язків, доведеним наявність протиправної поведінки відповідача, а також наявністю причинного звязку між указаними елементами та вину відповідача. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд виходить із глибини, характеру та обсягу психічних хвилювань та страждань [PERSON] З урахуванням таких обставин, виходячи із вимог розумності і справедливості, позовні вимоги іро стягнення моральної шкоди на підставі ст. 23, 1167 ЦК України підлягають задоволенню на суму 5000 гривень. На підставі викладеного, та ст..ст. 23, 993,1167,1195, ЦК України,

Outcome: partial