Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільні забудови. В обґрунтування позову вказала, що земельна ділянка площею 0,1002 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофимових, 230, належить їй на праві приватної власності, земельна ділянка площею 0,0754 га за тією ж адресою передана їй в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства. Протягом 1998 - 2008 років на належній їй земельній ділянці вона самовільно збудувала домоволодіння, яке складається з: 3-2 житловий будинок, загальною площею 275.7кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., під 3-2 підвал, площею 116 кв.м., И - сарай, площею 28,2 кв.м., Л - душ, площею 1,4 кв.м., М - вбиральня, площею 1 кв.м.. В неї виникла потреба у оформленні правовстановлюючих документів на належне їй майно, що і змусило її звертатись до суду. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння № 230 по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, що складається з: 3-2 житловий будинок, загальною площею 275,7 кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., під 3- 2 підвал, площею 116 кв.м., И - сарай, площею 28,2 кв.м., Л - душ, площею 1,4 кв.м., М - вбиральня, площею 1 кв.м.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В обґрунтування позову посилалась на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги піддягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,1002 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофимових, 230, належить позивачу на праві приватної власності, земельна ділянка площею 0,0754 га за тією ж адресою передана позивачу в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства. Протягом 1998 - 2008 років, на належній позивачу земельній ділянці, позивач самовільно збудувала домоволодіння, яке складається з: 3-2 житловий будинок, загальною площею 275.7кв.м., житловою площею 101,6 кв.м., під 3-2 підвал, площею 116 кв.м., И - сарай, площею 28,2 кв.м., Л - душ, площею 1,4 кв.м., М - вбиральня, площею 1 кв.м.. Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного Кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до технічного висновку № 9.БД-05.23-1 від 23 травня 2009 року, про технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку 3-2, сараю И по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, який виконало УКРНІІАГРОПРОЕКТ інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ», ліцензія серії АБ № 204592, термін дії ліцензії з 09 серпня 2006 року до 09 серпня 2010 року, встановлено, що несучі та огороджуючі конструкції та вироби знаходяться у нормальному та задовільному стані, у відповідності з нормативною класифікацією конструкції відносяться до категорії К-1 та К-2, сарай И знаходиться у задовільному стані та відносяться до категорії К-2, усі інженерні системи, що підведені до обєкту, що досліджується, функціонують нормально, у звязку з нормальним та задовільним станом конструкцій можлива подальша експлуатація будівлі житлового будинку та сараю за функціональним призначенням. Згідно ч.5 ст. 376 Цивільного Кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Спір між позивачем та іншими особами відносно його майна відсутній та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved