Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

08.12.2009року відкрите акціонерне товариство [PERSON] Аваль в особі Краснопільського відділення Сумської обласної дирекції АТ „[PERSON] Аваль звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 11 квітня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 010/82/9882/83251, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредитну лінію за програмою споживчого кредиту „Кредитна картка, відкривши окремий спеціальний картковий рахунок № [NUMBER] з розміром ліміту в 1100,00 грн. строком на 24 місяці з 11 квітня 2008 р. по 11 квітня 2010 р., а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 29,9 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами до 20 числа включно кожного місяця. Починаючи з 20 серпня 2009 р. відповідач допустив неналежне виконання взятих на себе зобовязань, станом на 03.12.2009 р. виникла заборгованість в сумі 1680,13 грн. В досудовому порядку спірне питання не вирішено. У судовому засіданні представник позивача за дорученням позов підтримала у повному обсязі. Відповідач на судове засідання не прибула, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надала, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло /а с. 28 - 29 /. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 010/82/9882/86546, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредитну лінію за програмою споживчого кредиту „Кредитна картка, відкривши окремий спеціальний картковий рахунок № [NUMBER] з розміром ліміту в 1100,00 грн. строком на 24 місяці з 11 .квітня 2008 р. по 11 квітня 2010 р., а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 29,9 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами до 20 числа включно кожного місяця, що підтверджується копією кредитного договору /ас. 8 -10/. Дана угода відповідачем ніколи не оспорювалась та в порядку, передбаченому ЦК України недійсною ніколи не визнавалася. Починаючи з 20 серпня 2009 р. відповідач допустив неналежне виконання взятих на себе зобовязань, не сплачуючи в повному обсязі проценти за користування кредитом та не здійснював повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 03.12.2009 р. в сумі 1680,13 грн., де: 1100,0 грн. - непогашена сума кредиту, 244,41 грн. - несплачена сума прострочених процентів та кредиту, 335,72 грн. - несплачена сума пені за несвоєчасне погашення платежів за кредитом та відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком /ас. 5/. Листами від 17.11.2008 р., 08.12.2009 р. та 25.12.2008 р. на адресу відповідача направлялися письмові попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором від 11.04.2008 р. /ас. 14 - 16/. Листами від 10.03.2009 року № 13/130-191 та від 16.10.2009 року № 595 відповідачу пропонувалося дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором від 11 квітня 2008 року № 010/82/9882/83251 до 16 листопада 2009 року /ас. 17-19/. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування майном. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved