overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України, включаючи час проголошення незалежності України за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 90/14, кім.401. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2010 року заява [PERSON] задоволена, встановлено факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Нестеренки, Полтавського району, Полтавської області проживає в [INFO] в гуртожитку ПТУ №4 без офіційної прописки (реєстрації) з 1987 року, а відповідно і станом на день проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року. При цьому судом було встановлено, що [PERSON], народилась 22 червня 1987 року в с. Нестеренки Полтавського району, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно довідки, наданої В.о. директора ПТУ №4 [PERSON] проживає в гуртожитку ПТУ №4 м. Полтави, який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 90/14 з 1987 року(а.с.5). Як вбачається з атестату (а.с.7) [PERSON] у 2004 році закінчила Полтавську загальноосвітню школу інтернат №1; в 2009 році, згідно диплому спеціаліста( а.с.8) закінчила Полтавській державний педагогічний університет ім. Короленка В.І. 28.02.2011 року та 02.03.2011 року [PERSON] подала суду заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких вказала, що судом при ухваленні рішення не було зазначено, що заявник постійно проживала разом з матір»ю [PERSON] за адресою м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 90/14, к.401. При цьому надала суду довідку №375 від 27.04.2011 року, видану директором ПТУ №4, згідно якої [PERSON] постійно проживає в гуртожитку ПТУ №4 за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 90/14 з 1987 року та копію лікарської амбулатарної картки з записами огляду лікарів на підтвердження факту постійного проживання на території України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд, заслухавши думку сторін, які не заперечували щодо винесення додаткового рішення, дослідивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Як вбачається з заяви [PERSON] ставила питання щодо постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та по даний час, однак судом зазначена вимога, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, не була вирішена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до відповідача ВАТ «Червоноградська автобаза» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в позовній заяві вказав, що згідно наказу №36-к від 30.03.2000р. він прийнятий на роботу водієм на підприємство ВАТ "Червоноградська автобаза", де і працює по сьогоднішній день. З травня 2009 року відповідач заборгував йому виплату заробітньої плати в сумі 9597,52 грн. На неодноразові звернення з проханням виплатити заборгованість відповідач відмовляє. Просить стягнути із відповідача в його користь 9597,52 грн. заборгованості по заробітній платі. 19.04.2010р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в заяві позивач вказує, що станом на 19.04.2010р. заборгованість ВАТ "Червоноградська автобаза" перед ним по заробітній платі становить 11666,02грн. Просить стягнути із відповідача в його користь 11666,02грн. В судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав: З оглянутої в судовому засіданні трудової книжки серії БТ-І № 6205447, встановлено, що 30.03.2000р. позивач [PERSON] прийнятий у ВАТ "Червоноградська автобаза" на роботу підмінним водієм другого класу. Відповідно до оглянутої довідки № 104 від 19.04.2010р., виданої ВАТ "Червоноградська автобаза", заборгованість з виплати заробітної палти [PERSON] станом на 19.04.2010р. становить 11666,02грн. Згідно ч.1 ст. 115 КзПП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач ВАТ "Червоноградська автобаза" станом на день розгляду справи має заборгованість перед позивачем в сумі 11666 грн. 02 коп., яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2009 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 21.04.2007 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON]. Подружніх стосунків не підтримують, так як спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаємних почуттів, постійні сварки. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що 21 квітня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 15.08.2007. Спільне життя не склалось через постійні сварки, непорозуміння. Просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні необов'язкові. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 15 серпня 2007 року. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2009 року. Спільне життя не склалось через постійні непорозуміння. Спільне господарство не ведеться. Міри, прийняті судом для збереження сім'ї, виявились безрезультатними. Викладене також підтверджується: свідоцтвом про одруження (а.с.4); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5); іншими матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, інтересам їх дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON]Е.О. уклала шлюб з відповідачем [PERSON] 14.10.1989 року . про що в Берегівському райвідділі ЗАГСу зроблено актовий запис за № 211. Від даного шлюбу дітей не має. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що у подружжя різні характери та погляди на життя із-за чого виникають сварки та непорозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб існує формально. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та пояснила, що відповідач зраджує подружню вірність, погрожує їй. така поведінка носить систематичний характер і за таких обставин вона прийшла до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи,про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки. , а тому на підставі ст. 169 ч.4 ЦПК України справа піхтягає розгляду на основі наявних доказів, з лостановленням заочного рішення. У відповідності до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, ЇКЩО буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, шо мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи (свідоцтво про укладення шлюбу /а.с.З/) суд вважає, що подальше збереження шлюбу між [PERSON] та [PERSON] є недоцільним, оскільки міцної та дружньої сім'ї сторони не створили, подружні стосунки не іідтримуються. надання сторонам строку хія можливого примирення позитивних результатів не ласть, тому позов ґрунтовний і підлягає задоволенню. Майновий спір між сторонами відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO], який мешкає з матірю [PERSON] Відповідач [PERSON]Є . у добровільному порядку сплачує аліменти на утримання сина у розміні ? частини його заробітку починаючи з 25.01.2010 р., що підтверджується копією його заяви до бухгалтерії про відрахування аліментів та довідкою бухгалтерії з місця роботи відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини законні, але підлягають задоволенню частково, у розмірі ? частини заробітку відповідача, тому, що позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини на підставі того, що у неї маленька заробітна плата, а у відповідача матеріальне становище значно краще, але відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття незалежно від матеріального становища, крім того відповідач має на утриманні двох непрацездатних батьків, що підтверджується довідками, які є в матеріалах справи. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, але в даному випадку, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку сплачує аліменти, то суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягнути з дня винесення судом рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та пояс\-нив, що 26 квітня 2007 року відповідач позичив у нього 10000 доларів США. Договір позики було укладено в простій формі розпискою про отри\-мання коштів від 26 квітня 2007 року та з зазначенням терміну повер\-нення 01 квітня 2010 року. В судовому засіданні позивач просить стя\-гнути 10000 доларів США, (що еквівалентно 79259 грн.), оскільки до цього час борг відповідачем не повернуто та судові витрати по справі, що складаються з судового збору розміром 792 (сімсот дев'яносто дві) грн. 58 коп. та 120 (сто двадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив, що дійсно 26 квітня 2007 року позичив у [PERSON] 10000 доларів США, які зобов'язувався повернути до 01 квітня 2010 року. Проте, вказані кошти ним не повернуті, оскільки були витрачені на купівлю квартири [ADDRESS], а інших коштів, на даний час він не має. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено що 26 квітня 2007 року [PERSON] отримав у по\-зивача [PERSON] 10000 доларів США, які зобов'язувався повернути до 01 квітня 2010 року. Про вказані обставини свідчить розписка, яка власноручно підписана відповідачем і боржник не представив будь-яких доказів, про те, що він отримані кошти повернув позивачу в повному об'ємі. Натомість, судом встановлено, що отримані кошти [PERSON] витратив на купівлю квартири [ADDRESS]. Таким чином, між сторонами виникли та існують зобов'язання за договором позики, встановлені ст.1046 ЦК України. Відповідач, всупе\-реч вимогам ст.1049 ЦК України зобов'язань за цим договором не вико\-нує, чим порушує права позивача. Відповідно до вимог ст.ст.526,1046 ЦК України борг за цим договором позики в сумі 10000 доларів США підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допуска\-ються. Ст. 526 ЦК України встановлює, до зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок злочину. Позивач позивні вимоги мотивує тим, що 07.10.2008 року із її квартири [PERSON] вкрала належні їй речі, а саме: куртку жіночу вартістю 1530 грн., куртку чоловічу вартістю 1280 грн., комплект постільної білизни вартістю 180 грн., скатертину вартістю 150 грн., банний рушник вартістю 75 грн., кришталева салатниця вартістю 200 грн., два килимові покривала по ціні 120 грн. кожне на суму 240 грн. Під час досудового слідства у відповідача вилучили чоловічу та жіночу куртки та повернули позивачу. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 845 грн. та 3000 грн. моральної шкоди. Позивач в судове засідання з»явилась, підтримала вимоги зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справи без їхньої участі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи із наступних підстав. Згідно вироку Трускавецького міського суду по справі №1-4/10 від 11 лютого 2010 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначено їй покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді арешту строком 6 (шість) місяців. В матеріалах справи міститься копія довідки про вартість викраденого товару видана ТзОВ «Сувеніри». Згідно ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, заподiяна майну фiзичної особи, вiдшкодовується в повному обсязi. Згiдно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмiр збиткiв, що пiдлягають вiдшкодуванню потерпiлому, визначаеться вiдповiдно до реальної вартостi втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робiт, необхiдних для вiдновлення пошкодженої речi. Згідно п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України - моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути матеріальну шкоду в сумі 845 грн. та моральну шкоду в сумі 1500 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися , відповідач проживає в будинку своїх батьків , тому збереження сімї є неможливим. В судовому засідання позивач підтримала заявлені вимоги, пояснила, що за час проживання з чоловіком переконалася, що не зможе з ним побудувати міцну сімю, так як він зраджував її, схильний до зловживання спиртними напоями. Крім того вони вже тривалий час живуть окремо і чоловік не робив і не робить ніяких спроб для можливого збереження сімї. Відповідач позов визнав, підтвердивши в судовому засіданні, що зловживав спиртним, не прислухався до побажань дружини, не приймав мір до примирення і збереження сімї, а оскільки в даний час це вже зовсім стало неможливим, то він згідний на розлучення . Судом встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2006 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач наполягає на негайному розлученні, відповідач також хоче вирішення справи по суті . З врахуванням того, на утриманні позивача є неповнолітня дитина, суд вважає доцільним витрати, повязані із оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦСу віднести на рахунок відповідача. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження їх шлюбу суперечить інтересам обох сторін, тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому на те, що 4 березня 1995 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб у Судіївській сільській раді Полтавського району за актовим записом №4. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Сімейно-шлюбні відносини припинили з 4 грудня 2009 року по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. Згода про місце проживання дитини досягнута. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити, поклавши витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу на нього в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов повністю визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони 4 березня 1995 року зареєстрували шлюб у Судіївській сільській раді Полтавського району за актовим записом №4 (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою (а.с.8). Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з 4 грудня 2009 року по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. Згода про місце проживання дитини досягнута. Проживають окремо. Враховуючи, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, тому позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Прокурор Каланчацького району звернувся з позовом в інтересах [PERSON], в якому просить стягнути з ВАТ " Херсонрибгосп" на користь останнього нараховану та не виплачену заробітну плату в сумі 5243 грн. 42 коп.. В судовому засіданні Прокурор уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 5123,90 грн. Свої вимоги мотивує тим, що в ході наглядової перевірки було встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства про оплату праці відповідачем не було проведено з [PERSON] розрахунок по належній йому заробітній платі. В результаті чого станом на 06.05.2010 року заборгованість по невиплаченій заробітній платі становить 5123,90 грн.. Представник відповідача за дорученням [PERSON] позов визнав, та пояснив, що дійсно [PERSON] не виплачувалася заробітна плата в зв"язку з відсутністю коштів на рахунках ВАТ " Херсонрибгосп". Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних дні. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] знаходиться з відповідачем у трудових відносинах. Однак, йому вчасно не було виплачено заробітну плату, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 5123 грн. 90 коп., що підтверджується довідкою виданою ВАТ " Херсонрибгосп" за вих. № 127 від 27.04.2010 року. Крім того, наявність заборгованості по заробітній платі та її розмір відповідачем не оспорюється. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з несплаченого кредиту, відсотків, пені в сумі 181617 грн. 94 коп. згідно кредитного договору № 18-107/А від 30.07.2008 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила стягнути з відповідачів борг за кредитом в сумі 181617 грн. 94 коп., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, будучи належно повідомленою про день і час слухання справи. Суд про причини неявки не повідомила. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст.224,225 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно кредитного договору № 18-107/А від 30.07.2008 року отримав кредит в розмірі 25405 доларів США терміном користування кредитними коштами по 29 липня 2015 року зі сплатою 13,5 відсотків річних. Зобовязання по поверненню кредиту [PERSON] не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 181617 грн. 94 коп. Відповідно до договору, боржник повинен кожного місяця здійснювати погашення кредиту до повного погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість по сплаті кредиту в сумі 181617 грн. 94 коп., а також 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 183437 грн. 94 коп.

Outcome: approved