overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1996р. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. В даний час разом з відповідачкою не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, вважає, що збереження шлюбу неможливе. У звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві просить їх задоволити, оскільки з дружиною майже рік разом не проживають, вважає збереження шлюбу неможливе. Відповідач в судове засідання не зявилася направила заяву з проханням справу слухати без її участі, не заперечує проти позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 03 серпня 1996 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Коробкою ( прізвище після укладення шлюбу [PERSON] ) [PERSON] ( а.с. 4 ), які від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки сторони тривалий час разом не проживають, відносин не підтримують, що свідчить про те, що вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між позивачем та відповідачем слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» в особі Цеху телекомунікаційних послуг №14 Полтавської філії ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги електрозвязку. У своїй заяві позивач вказує, що відповідно до договору про надання послуг електрозвязку, укладеного між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON], споживачу надавалися послуги електрозвязку, за які вона зобовязувалася своєчасно і в повному обсязі проводити розрахунки. [PERSON] оплату зазначених послуг проводила лише частково, а тому за період з 01 січня 2009р. по 01 лютого 2010 року утворилася заборгованість в сумі 159 грн. 57 коп. З урахуванням збитків від інфляції та 3% річних борг складає 176 грн.90 коп. Окрім того, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідачки понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та державне мито в розмірі 51 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, у відповідності до п.8 ст. 76 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Цеху телекомунікаційних послуг №14 Полтавської філії ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг електрозвязку за №91415, згідно якого підприємство забезпечило безперебійне і якісне надання телефонного звязку, а споживач повинен був своєчасно вносити плату за телекомунікаційні послуги (а.с. 6-8). Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України Про телекомунікації споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9.08.2005 р. № 720 споживач зобовязаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги. Згідно розрахунку заборгованості за послуги звязку борг [PERSON] за період з 01 січня 2009 року по 01 лютого 2010 рік становить 159грн.57 коп. Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України сума боргу з урахуванням збитків від інфляції за весь період прострочення складає 172 грн. 36коп. За несвоєчасне виконання грошового зобовязання боржнику нараховано 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення, що складає 4 грн. 54 коп. Всього 176грн.90 коп. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином. Оскільки [PERSON] не сплачувала за надані послуги електрозвязку, чим порушила майнові права ВАТ «Укртелеком», а тому з неї підлягає стягненню заборгованість в сумі 176 грн.90 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України \~з відповідачки \~на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним судові \~витрати: судовий збір в сумі 51,00 грн. тавитрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

У березі 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказував, що 28 вересня 1997 року відділом РАГС Машівського району було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис під № 26.Від цього шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. Спільне життя у них не склалося. Внаслідок відсутності взаємопорозуміння в сімї постійно виникали сварки, в результаті чого вони припинили шлюбні сосунки, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що сімя фактично розпалася, почуття взаємоповаги та любові втрачено назавжди. Шлюб вони розривають вперше. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Питання про місце проживання неповнолітнього сина після розірвання шлюбу вирішено. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні, на примирення не погодився, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС взяв на себе. Відповідач позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, на примирення не погодилась. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього розгляду справи. Судом встановлено, що 28 вересня 1997 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Хованець( прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Витрати на реєстрацію розірвання шлюбу у відділі РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача за його згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Свій позов позивачка мотивує тим, що з 18.10.1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько, згідно діючого законодавства, зобов?язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач своїх обов?язків по утриманню та вихованню сина в добровільному порядку не виконує. Тому, [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в заявленому позивачкою розмірі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина, так як отримує пенсію. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що аліменти на користь позивачки на утримання сина підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб у 2002 році в відділі РАЦСу Жовтневого районного управління юстиції м. Кривий Ріг, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], не змогли створити міцну сімю. Протягом останнього часу відносини в сімї не підтримувались. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення вимог не заперечував. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 28 вересня 2002 року у відділі РАЦСу Жовтневого районного управління юстиції м. Кривий Ріг, про що внесено відповідний актовий запис № 714. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейні відносини сторони не підтримували, за причиною різних поглядів на життя, неможливості віднаходження спільного вирішення побутових проблем. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

що [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньок Валерії, [INFO], та Вікторії, [INFO], в розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину і посилається на те, що відповідач, як батько, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим вона одноосібно не спроможна належним чином їх утримувати. В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1500 гривень щомісячно, оскільки відповідач працює за наймом у приватних осіб, отримує нерегулярний мінливий дохід. Відповідач позов визнав повністю, згідний платити ачіменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно на утримання доньок. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд прийіиов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з пояснень сторін, вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньок Валерію, [INFO], та Вікторію, [INFO]. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на дітей у встановленому законом порядку у твердій грошовій сумі. Вказаного відповідач не заперечував, згоден сплачувати аліменти. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення ачіментів в твердій грошовій сумі є обґрунтованими у відповідності зі ст. 184 Сімейного кодексу України, оскільки відповідач працює за наймом у приватних осіб, отримує нерегулярний мінливий дохід, чого не заперечив останній і в судовому засіданні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов 'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких вимог закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідач зобов 'язаний виконувати встановлений законом батьківський обов 'язок, а тому він повинен сплачувати аліменти на утримання доньок в розмірі 1500 гривень щомісячно до виповнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

У листопаді 2009 року до суду надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про стягнення грошових коштів з [PERSON] В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 16 лютого 2009 року Управління по нарухуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до позивача для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії пенсіонера [PERSON], яка померла 20.12.2008 року. Згідно повідомлення Київської регіональної Дирекції [PERSON] Аваль пенсія з рахунку [PERSON] за січень 2009 року в сумі 701,95 грн. отримана [PERSON], на підставі нотаріальної довіреності. Оскільки, представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, то позивач просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 701,95 грн. У судовому засіданні представник позивача надала аналогічні пояснення та просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 лютого 2009 року Управління по нарухуванню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до позивача з листом для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії пенсіонера [PERSON], яка померла 02.12.2008 року (а.с 2). З повідомлення Київської регіональної Дирекції [PERSON] Аваль вбачається, що пенсія з рахунку [PERSON] за січень 2009 року в сумі 701,95 грн. отримана її довіреною особою [PERSON], на підставі нотаріальної довіреності № ВСТ 262127 дійсної до 22.05.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], померла 02.12.2008 року. З метою повернення коштів позивач звертався до відповідача з листами від 17.03.2009 року, 31.07.2009 року, 25.08.2009 року та 16.10.2009 року (а.с. 5-8). Відповідно до ст. 49 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі смерті пенсіонера. Підпунктом 6 пункту 1 ст. 248 ЦК України передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. Згідно до ст. 1212 та 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1421,56 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та 81 грн. судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що між ДП Кіровоградтепло та відповідачем по справі склались фактичні договірні відносини шляхом відкриття особового рахунку та видачи абонентської книжки. Власником квартири № 20 будинку № 15 корпус 2 по вул. Чевонозорівська в м. Кіровограді є [PERSON]. За весь період проживання відповідача за вказаною адресою їй надавались послуги з теплопостачання. В свою чергу відповідач сплачувала не своєчасно та не в повному обсязі за використану теплову енергію. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у звязку з частковою оплатою боргу в сумі 130 грн., тому борг відповідача станом на 01.10.2010 року становить 1291,56 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні ним правовідносини. Власником квартири № 20 будинку №15 корпус 2 по вул. Червонозорівській в м. Кіровограді є [PERSON]. Шляхом відкриття особового рахунку та видачі абонентської книжки сторони вступили в договірні правовідносини. За весь період проживання відповідача у вказаній квартирі позивач, в опалювальні сезони надавав в житловий будинок № 15 корпус 2 по вул. Червонозорівській теплову енергію, якою користувалась і [PERSON]. Однак, в порушення ст. 526 ЦК України, впродовж тривалого часу відповідач за надані послуги сплачують не повністю та не своєчасно. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 68 ЖК України квартиронаймач зобовязаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в т. ч. і за послуги теплопостачання. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тобто з відповідача підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 1291 грн. 56 коп. Крім цього згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь ДП Кіровоградтепло витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по комунальних послугах у сумі 2282.33 гривні і доводи мотивує тим, що відповідач є квартиронаймачем державної квартири .V .22 будинку № 4, по м-н Южний Новотроицкое, Волноваського району, Донецьк:ї області і зобов'язаний платити квартплату та брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території, однак відповідач самоусунувся і станом на 01.11.2009 року утворилася заборгованість у сумі 2282,33 гривні, що і просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтвердила позовні вимоги в повному обсязі Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується актом про вручення судової повістки, що є наявним у справі, пре причину неявки суд не інформував, тому причину його неявки суд визнав неповажною. Суд заслухавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, і вважав за. можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст.ст. 169 п.4, 226 ЦПК Україна, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З довідки ГКП «Новотроицкое домоуправління», яка є наявною у справі свідчить, що відповідач у справі зареєстрований і проживає в квартирі №122 будинку № 4 по м-ну «Юний» в смт. Новотроицкое. Волноваського району, Донецької області, один, що підтверджує доводи позивача в цій частині. Про те, що за відповідачем у справі числиться заборгованість по комунальних послугах, по квартплаті, утриманню будинку і придомової території за станом на 1.11.2009 року 2282,33 гривні, підтверджується випискою з особового рахунка, яка також є наявною у справі. Аналіз приведених судом доказів свідчить про те, що відповідач самоусунувся від оплати за квартплату та участі у витратах по утриманню будинку і придомовой території, чим заподіяв позивачеві збиток у сумі 3 2282, 33 гривні і у відповідності зі ст. 1166 ГК України позовні требования підлягають задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача в доход держави держмито в сумі 51 гривня. На підставі ст.1166 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила встановити факт, що померлій 08.07.2004 року [PERSON] на праві власності належала земельну ділянку площею 0,08 гектарів в межах згідно з планом, яка відведена для садівництва, визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку після померлої [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, позов визнає повністю і просить розглянути справу у його відсутність про, що свідчить заява № 113 від 01.03.2010 року голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 10ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 08.07.2010 року. Згідно свідоцтва про народження матірю позивачки являється [PERSON] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивачка після одруження змінила своє прізвище з «Головко» на «Касановська». Згідно довідки з Новосанжарської державної нотаріальної контори №112 від 23 лютого 2010 року, після померлої [PERSON] спадкова справа не заводилась. Заяви від інших спадкоємців, що претендують на спадщину або відмовляються від неї до нотаріальної контори не надходили. Згідно державного акту на право приватної власності на землю III - ПЛ №019372 власником земельної ділянки площею 0,08 гектарів в с. Пристанційне Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в садовому товаристві «Журавушка» є [PERSON]. Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved