Jurisdiction: civil
Date: 2009-05-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з цим позовом, вказуючи, що вони є спадкоємницями за заповітом [PERSON], яка померла 27.08.2006р. і за життя мала в користуванні присадибну земельну ділянку площею 0,49га в с. Бубнівка Гайсинського району по вул. Шевченка, 108, але в земельно кадастровій документації помилково зазначено площу цієї ділянки в розмірі 0,46га; в 2007 році Бубнівська сільська рада протиправно вилучила 0,03га з цієї земельної ділянки і передала суміжному землекористувачу [PERSON], який на підставі протиправного рішення сільської ради та сфальсифікованого акту погодження і закріплення меж від 3.04.2007р., отримав державні акти на право власності на земельні ділянки, за якими 0,03га земельної ділянки, що перебувала в користуванні [PERSON], перейшли у його власність, після чого зрізав і викорчував належні їм плодові дерева, що служили межовими знаками, завдавши їм таким чином майнової і моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і вимагала визнати протиправним і скасувати рішення 7-ї сесії 5-го скликання Бубнівської сільської ради Гайсинського району від 27.07.2007р. про затвердження технічної документації та видачу державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, визнати незаконними і скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки, видані [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,25га та 0,04га, що розташовані в с. Бубнівка по вул. Шевченка, 101, визнати незаконним протокол погодження і закріплення меж від 3.04.2007р., встановити межі між суміжними земельними ділянками, розташованими в с. Бубнівка по вул. Шевченка,108 та вул. Шевченка, 101 по лінії знищеної відповідачем [PERSON] рослинної смуги, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивачів 10120 грн. майнової шкоди, завданої знищення плодових дерев, та 3400 грн. моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення їх права землекористування. Вона пояснила, що їх померла 27.08.2006р. мати [PERSON] за життя користувалась присадибною земельною ділянкою, що межувала з ділянкою [PERSON], межа між цими ділянками проходила по рослинній смузі плодових дерев, які належали матері. 3.04.2007р. - через понад 7 місяців після смерті [PERSON], представником ПП «Геокадастр» складено протокол погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки [PERSON], в якому зазначено, що він складався в присутності [PERSON] та виконано за неї підпис. Рішенням 7-ї сесії 5-го скликання Бубнівської сільської ради від 27.07.2007р., незважаючи на численні звернення і заяви позивачок щодо порушення їх права землекористування, затверджено технічну документацію зі складання державного акту на право власності на земельні ділянки [PERSON], розроблену ПП «Геокадастр» (в тому числі і цей протокол), вирішено видати [PERSON] державні акти на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,25га та ведення особистого селянського господарства площею 0,04га, чим фактично було вилучено з їх користування і надано в користування [PERSON] земельну ділянку розміром 0,03га. Після отримання державних актів на право власності на земельні ділянки, останній самовільно знищив належні їм плодові дерева: 2 вишні, 4 сливи та 1 черешню, які служили межовими знаками між їх суміжними земельними ділянками, чим завдав їм збитків на суму 7000 грн. Вони також протягом 2 років не можуть користуватись належною їм земельною ділянкою, площею 0,3 га, що також завдало їм збитків на суму 4200 грн. Крім того протиправними рішеннями, бездіяльністю та діями відповідачів їм завдано моральних страждань у виді негативних переживань неспокою, зневіри, роздратування, погіршення стосунків з оточуючими, стану здоров'я, якості та рівня життя. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і дала суду такі ж пояснення, як і [PERSON] Представник Бубнівської сільської ради, він же відповідач [PERSON] позову не визнав зовсім і пояснив, що за даними земельно-кадастрової документації за [PERSON] рахувалась земельна ділянка, площею 0,46га, такого ж розміру ділянка була передана їй у власність рішенням 7-ї сесії, 22-го скликання сільської ради, натомість площа земельної ділянки, яку було передано [PERSON] становила 0,35га. Фактично після відмови попереднього землекористувача [PERSON] від цієї ділянки і передачі її [PERSON], було встановлено, що її розмір становить всього 0,29га, що й було затверджено рішенням 7-ї сесії 5-го скликання Бубнівської сільської ради від 27.07.2007р. При цьому на підпис [PERSON] в протоколі погодження меж він не звернув уваги. Ніякої рослинної смуги, яка б могла слугувати межовим знаком між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] не існувало, а плодові дерева, про які стверджують позивачки, були хаотично розміщеними чагарниками. Звертав увагу суду на те, що позивачки не мають правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] вони також не отримували. Відповідачка [PERSON] позову не визнала, дала аналогічні пояснення, поясненням [PERSON] Відповідач [PERSON] повністю заперечував позовні вимоги і пояснював, що ніяким чином не порушував прав позивачів, тому що на законних підставах отримав земельну ділянку, на якій викорчував старі дерева. Представник ПП «Геокадастр» також не визнав позовних вимог, пояснивши, що підписи суміжних землекористувачів в протоколі погодження та закріплення меж ставились без присутності працівника ПП «Геокадастр», збиранням підписів займався сам замовник технічної документації, а працівники підприємства не уповноважені перевіряти їх справжність. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. З'ясувавши позиції сторін, допитавши свідків, дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з таких міркувань. Достовірно встановлено, що позивачки [PERSON], [PERSON] J1.M. та третя особа [PERSON] є спадкоємницями за заповітом померлої 27.08.2006р. [PERSON], яка мала в користуванні земельну ділянку в с. Бубнівка Гайсинського району по вул. Шевченка, 108, згідно з Погосподарською книгою Бубнівської сільської ради за 1991-1995 роки, розмір цієї ділянки становив 0,46га; 3.04.2007р. представником ПП «Геокадастр» [PERSON] було складено протокол погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки [PERSON], що розташована в с. Бубнівка по вул. Шевченка, 101, в якому зазначено, що він складений в присутності суміжного землекористувача [PERSON], в ньому також виконаний підпис від імені померлої [PERSON]; рішенням 7-ї сесії Бубнівської сільської ради 5-го скликання від 27.07.2007р. було затверджено технічну документацію зі складання державного акту на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON], розроблену ПП «Гекадастр», та вирішено видати [PERSON] державні акти на земельні ділянки в с. Бубнівка Гайсинського району по вул. Шевченка, 101 площею, відповідно, 0,2500га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,0400га для ведення особистого селянського господарства; 27.12.2007р. [PERSON] були видані державні акти на ці земельні ділянки, а 22.05.2009р. був складений акт про здачу межових знаків під охорону. Дані правовідносини регулюються: - ч. 1 ст. 125 ЗК України, якою встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; - ч. 1, п.«б» ч. 2, ч. 6 ст. 126 ЗК, за якими право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом або свідоцтвом про право на спадщину, до якого долучається державний акт, виданий на ім'я спадкодавця; - ч. 1 ст. 107 ЗК України, відповідно до якої, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації; - за змістом п.«ґ» ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 156 ЗК України, право на відшкодування збитків, завданих порушенням прав на землю, мають власники та землекористувачі земельних ділянок; - ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; - п.п. «г», «д» ст. 56 Закону України «Про землеустрій», якими передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку повинна, зокрема, включати матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, та акт прийомки-передачі межових знаків. Згідно з розясненнями, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. № 7, відповідно до ч.5 ст.158 ЗК України судам підвідомчі справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян - заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Оскільки протокол погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, в якому зазначено, що він складався в присутності суміжного землекористувача [PERSON] і виконано підпис [PERSON] в абрисі зовнішніх меж ділянки, складено 3.04.2007р., а [PERSON] померла 27.08.2007 р., акт про здачу межових знаків під охорону складено лише 22.05.2009 р., то необхідно визнати протиправним і скасувати рішення 7-ї сесії 5-го скликання Бубнівської сільської ради Гайсинського району від 27.07.2007 р. про затвердження технічної документації та видачу [PERSON] державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, а також визнати незаконними і скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки в с. Бубнівка Гайсинського району по вул. Шевченка, 101 площею, відповідно, 0,2500га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,0400га для ведення особистого селянського господарства від 27.12.2007р.; сам же протокол погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, тому що безпосередньо не посвідчує прав та обовязків сторін, то ж вимога про визнання його незаконним і скасування є безпідставною. Враховуючи, що позивачки не є законними власниками земельної ділянки, що нею користувалась померла [PERSON], тому що не мають правовстановлюючих документів на неї - державного акту на земельну ділянку чи свідоцтва про право на спадщину, розмір цієї ділянки відповідає даним земельно-кадастрової документації і становить 0,46га, то вимоги про встановлення її меж по лінії росту дерев, із збільшенням існуючого на тепер її розміру на 0,03 га є безпідставними і задоволенню не підлягають. Суд відхиляє посилання позивачів на набувальну давність, як на підставу набуття ними права власності на земельну ділянку (ч. 1 ст.119 ЗК України), тому що, згідно з п. 1 Розділу IX «Прикінцеві положення» ЗК України, цей Кодекс набрав чинності з 1.01.2002р., тому положення ст. 119 ЗК України можуть застосовуватись лише з 1.01.2017р. Крім того, ч. 2 ст. 119 ЗК України встановлює, що передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом, що з огляду на приписи ст.ст. 125, 126 ЗК України, свідчить про те, що особа не може вважатися законним власником земельної ділянки до отримання правовстановлюючого документу - державного акту на право на земельну ділянку. Оскільки відшкодування збитків та моральної шкоди, згідно з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є способом захисту цивільних прав особи, тому з огляду на відсутність у позивачок таких прав щодо спірної земельної ділянки, ці вимоги також є безпідставними і задоволенню не підлягають (при цьому суд звертає увагу на відсутність доказів щодо розміру майнових збитків та обґрунтування розміру моральної шкоди). Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про смерть [PERSON], протоколом погодження (встановлення) та закріплення меж, з яких видно, що [PERSON] померла 27.07.2006р. і не могла підписати цей протокол 3.04.2007р. (а.с. 18,20); - актом про здачу межових знаків під охорону, який був складений 22.05.2009 р., тобто майже через 1 рік та 10 місяців після затвердження рішенням 7-ї сесії Бубнівської сільської ради 5-го скликання технічної документації та 1 рік і 5 місяців після видачі [PERSON] державних актів на земельну ділянку (а.с. 105,106- 107,19); - поясненнями самих позивачок про те, що державного акту на земельну ділянку їх померла мити [PERSON] не мала, а вони не отримували свідоцтва про право на спадщину після її смерті; оглянутою судом Погосподарською книгою Бубнівської сільської ради, де зазначено, що з 1992 по 1995 роки в користуванні [PERSON] 0.0. перебувала земельна ділянка розміром 0,46га. Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що межа між земельною ділянкою, що перебувала в користуванні померлої 27.08.2006р. [PERSON] та ділянкою переданою [PERSON] проходила по рослинній смузі, тому що вони не спростовують висновків суду щодо відсутності у позивачок прав на спірну ділянку, а також у звязку з їх недопустимістю з огляду на приписи ч.ч.1,3 ст.107 ЗК України, про те, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, встановлювати межі за фактичним використанням земельної ділянки не можна, якщо це не узгоджуватиметься з встановленими розмірами земельних ділянок.

Outcome: partial