overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом про стягнення на її користь із відповідача заборгованості по заробітній платі, не вказуючи конкретну суму, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працювала у відповідача з 06.09.2007року по 16.07.2009р.. після звільнилася, їй за червень і липень 2009року виплатили лише 60% заробітної плати, тому просить стягнути різницю - недоплачену суму заробітної плати за червень і липень 2009р. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає, показала суду, що вказати суму, яку вона просить стягнути з відповідача, вона не може, оскільки саме відповідач повинен зробити їй розрахунок, але вважає, що відповідач їй винен за червень і липень 2009року 40% зарплати, ч скільки це не знає. Відповідач (представник відповідача) в судове засідання не заявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень не подав, але відповідно до поданих документів аборгованості не має. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступних підставах: Згідно положень кодексу законів про працю України (ст.21, 94) працівник, прийнятий на роботу, зобов'язується виконувати надану йому роботу, а власник або уповноважений їм орган зобов'язуються оплатити вчасно виконану роботу працівником. Позивач працювала у відповідача з 06.09.2007року по 16.07.2009року. звільнена па підставі ст.36 ч.І КзпП України (домовленість сторін) (а.с.7-8.16). З пояснень позивача та з матеріалів справи видно, що дійсно у червні і ліпні 2009року позивачці було виплачено 60% заробітної плати (а.с. 18-19), але така плата проводилася позивачці в період з березня 2009року відповідно до наказу №15 від 27.02.2009року (а.с.22), з яким позивачка погодилася (а.с.23-25). Відповідно до наданих документів позивачем вони ніякої заборгованості перед позивачкою не мають, всі гроші їй виплачені були у повному обсязі на день звільнення (а.с. 16,18-20). * Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що всю заробітну плату відповідач позивачці виплатив, заборгованості не має. Позивачка не надала суду докази своїх вимог - що відповідач взагалі винен їй гроші, в якому розмірі та його розрахунок. Посилання позивачки на те, що їй у червні і липні 2009року виплатили не повну зарплату - лише 60% і винні ще 40% зарплати, судом до уваги не беруться, оскільки оскільки дійсно позивачці було виплачено 60% заробітної плати, але це було виплачено на підставі наказу №15 від 27.02.2009р., з яким позивачка погодилася повністю його не оскаржувала (а.с.22,22). Тому позовні вимоги необгрунтовані і у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з позивачки, якій відмовляється у задоволенні позовних вимог, слід стягнути судові витрати - судовий збір в сумі 51грв. і витрати па інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120грв. На підставі ст.ст.94.95,115-117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Заявник звернулася в суд із зазначеною заявою, якою просить встановити факт її фактичного спільного проживання однією родиною спільно з [PERSON]. який помер 29.05.2009р., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] був старою і хворою людиною, жив один, тому вона з літа 1999року доглядала за ним, він фактично жив в її будинку як член родини, з чим були згодні її син та співмешканець, а коли він помер, залишився спадок у вигляді житлового будинку, який вона не може отримати, оскільки не є родичами. Встановлення факту спільного проживання дає їй можливість отримати спадок. В судовому засіданні заявниця на позові наполягає, показала суду, що померлий -її сусід, який з червня 1999року жив у неї як член родини, вона доглядала за ним (прала, кормила, він жив в її будинку), оскільки він лишився один і вона допомогала йому з власної ініциативи, він помер 25.05.2009р., вона його поховала, жили вони разом як родина до дня його смерті, він дружив з її співшменканцем [PERSON] (в будинку якого вони живуть, оскільки він їй будинок подарував), заповіт він не склав, родичів у нього немає, ї тільки племянниця його померлої ще в 1999році дружини -[PERSON], але вона не доглядала за ним, навіть не знає де він похований. Чому [PERSON] і вона не уклали договір довічного утримання поясни ти суду не змогла. Зацікавлена особа - Волноваська міська рада проти заяви не заперечує, просили розглянути справу в їхній відсутнос ті, у зв'язку з чим справа у відповідності зі ст.169 ЦГІК України слухалося в їхній відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги задоволенню не підлягають по наступних підставах. Згідно зі CT.256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У данному випадку для заявниці має значення факт її фактичного проживання однією родиною з померлим, оскільки віті дає змогу отримати спадок. Іншим шляхом встановити цей шлях вона не може. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] JI.II., [PERSON], [PERSON] показали суду, що дійсно заявниця майже 10-гь років доглядала за сусідом [PERSON], годувала його, але жив вій в своєму будинку навпроти будинку завниці, приходив до них щодня, вона йому прала, кормила, але спільний бюджет вони не веле, оскільки [PERSON] жив у своєму будинку. Родичів у нього немає, але є племінниця його дружини, що померла у 1999р., будинок належав померлій дружині Колеспікова. Таким чином свідки не підтвердили показання заявниці, що вона жила разом з померлим однією юдиною і вели спільне господарство. Вона лише доглядала за сусідом - прала йому, кормила, Допомагала. Спільного бюджету у них не було, в родинних стосунках вони також не були, однією родиною не були і ніколи не жили. ому суд вважає, шо заявниця не жила з померлим у родинних відносинах (співмешканцями они не були, в інших родинних стосунках не були) і тому встановили факт її проживання з Колесниковим однією родиною неможливо, бо вопи родиною не жили. Заявниця лише як сусідка догладала одинокого сусіда, при цьому договір довідчного утримання вони не укладали. На підставі викладенного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач у своїй заяві вказує, що відповідач є з 2002 року споживачем електроенергії і на її імя відкрито особистий рахунок. 19.10.2009 року під час чергової перевірки Правил користування електроенергією для населення було встановлено порушення у вигляді розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення електроустановки до електромережі поза приладом обліку яке представники енергопостачальнику не мали можливості виявити під час контрольного огляду засобу обліку та відповідно до Методики нарахування збитків, нанесених енергопостачальній організації внаслідок порушення ПКЕЕ. Про що було складено акт у присутності відповідача. Відповідно до Правил користування електроенергією для населення затверджених постановою НКРЕ № 562 від 04.05.06р. було зроблено нарахування суми збитків у період з 17.09.08р. по 19.10.2009р. у розмірі 2546,78 грн. Які позивач просить стягти у примусовому порядку, разом із витратами понесеними при подачі позовної заяви до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач позов визнав,але просив врахувати його матеріальне становище та зменшити суму збитків. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і додані до неї документи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного: Як вказано в ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Згідно до акту № 034854 про порушення споживачем « Правил користування електичною енергією для населення» (а.с.6) 19.10.09р. виявлено порушення у вигляді розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення електроустановки до електромережі поза приладом обліку. З приводу зробленого порушення відповідач нічого не могла пояснити, про що відображено в п.6 Акту про порушення правил. Зі змістом акту відповідач не погодився, відмовившись підписати його. Розрахунок розміру збитків завданих енергопостачальнику (а.с.7) встановлено суму збитків у розмірі 2546,78 грн. Збитки нараховані згідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. З таких підстав у суду не має сумнівів про задоволення позову в повному обсязі. Підлягають стягненню і витрати, понесені позивачем при розгляді справи у розмірі 171 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи в позовній заяві, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 23.10.2003 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Під час спільного приживання сімейні відносини не склалися. З відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя та дитини. Прохає розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач свої позов підтримав, прохав його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в силу ст. 74 ч. 9 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши документи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у первинному шлюбі, шлюб зареєстрували 23.10.2003 р. у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Причиною розпаду сім'ї послужило те, що сторони перестали розуміти одне одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги. На час розгляду справи сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Намірів зберігати сім'ю не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При викладених обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї неможливе і це суперечить інтересам сторін та дитини, що має істотне значення, а тому відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України маються підстави для розірвання шлюбу, що і дає суду право розірвати шлюб. Керчючисьст.ст. 10, 11, 60, 212- 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 104, 105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи в позовній заяві, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 12.03.2005 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Під час спільного приживання сімейні відносини не склалися. З відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя та дитини. Прохає розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши документи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у повторному шлюбі, шлюб зареєстрували 12.03.2005 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Причиною розпаду сім'ї послужило те, що сторони перестали розуміти одне одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги. На час розгляду справи сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Намірів зберігати сім'ю сторони не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка нее заперечує проти розірвання шлюбу. При викладених обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї неможливе і це суперечить інтересам сторін та дитини, що має істотне значення, а тому відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України маються підстави для розірвання шлюбу, що і дає суду право розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В поданій до суду заяві прокурор зазначає, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 31.03.2006р. укладено договір про надання послуг з газопостачання №50415 у відповідності до п.1 якого, споживач зобовязується своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Проте, відповідачем зобовязання по оплаті послуг з газопостачання своєчасно не виконувалися, в зв'язку з чим станом на грудень 2009 року утворилася заборгованість в сумі 3094грн.88коп. Просить суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю і просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Прокурор заявив клопотання про заочний розгляд справи. З врахуванням думки прокурора, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши прокурора, перевіривши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 31 березня 2006 року було укладено договір №50415 про надання послуг з газопостачання. Згідно п.1 даного договору ВАТ «Рівнегаз» зобовязувалося безперервно надавати відповідачу послуги з постачання природного газу, а відповідач зобовязувався своєчасно проводити оплату за надані послуги. ВАТ «Рівнегаз» виконувало умови договору належним чином. Відповідач в порушення умов договору та Правил надання послуг населенню з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2004 року №476 свої зобовязання не виконував і не проводив оплату за надані послуги в результаті чого виникла заборгованість в сумі 3094грн.88коп. Дану суму заборгованості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В поданій до суду заяві прокурор зазначає, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 02.03.2009р. укладено договір про надання послуг з газопостачання №300820 у відповідності до п.1 якого, споживач зобов'язується своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Проте, відповідачем зобов'язання по оплаті послуг з газопостачання своєчасно не виконувалися, в зв'язку з чим станом на грудень 2009 року утворилася заборгованість в сумі 2198грн.83коп. Просить суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю і просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Прокурор заявив клопотання про заочний розгляд справи. З врахуванням думки прокурора, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши прокурора, перевіривши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 02 березня 2009 року було укладено договір №300820 про надання послуг з газопостачання. Згідно п.1 даного договору ВАТ «Рівнегаз» зобов'язувалося безперервно надавати відповідачу послуги з постачання природного газу, а відповідач зобов'язувався своєчасно проводити оплату за надані послуги. ВАТ «Рівнегаз» виконувало умови договору належним чином. Відповідач в порушення умов договору та Правил надання послуг населенню з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2004 року №476 свої зобов'язання не виконував і не проводив оплату за надані послуги в результаті чого виникла заборгованість в сумі 2198грн.83коп. Дану суму заборгованості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В поданій до суду заяві прокурор зазначає, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 03.12.2009р. укладено договір про надання послуг з газопостачання №61341 у відповідності до п.1 якого, споживач зобов'язується своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Проте, відповідачем зобов'язання по оплаті послуг з газопостачання своєчасно не виконувалися, в зв'язку з чим станом на грудень 2009 року утворилася заборгованість в сумі 2716грн.46коп. Просить суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю і просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Прокурор заявив клопотання про заочний розгляд справи. З врахуванням думки прокурора, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши прокурора, перевіривши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 03 грудня 2009 року було укладено договір №61341 про надання послуг з газопостачання. Згідно п.1 даного договору ВАТ «Рівнегаз» зобов'язувалося безперервно надавати відповідачу послуги з постачання природного газу, а відповідач зобов'язувався своєчасно проводити оплату за надані послуги. ВАТ «Рівнегаз» виконувало умови договору належним чином. Відповідач в порушення умов договору та Правил надання послуг населенню з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2004 року №476 свої зобов'язання не виконував і не проводив оплату за надані послуги в результаті чого виникла заборгованість в сумі 2716грн.46коп. Дану суму заборгованості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В поданій до суду заяві прокурор зазначає, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 11.01.2006р. укладено договір про надання послуг з газопостачання №60867 у відповідності до п.1 якого, споживач зобов'язується своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Проте, відповідачем зобов'язання по оплаті послуг з газопостачання своєчасно не виконувалися, в зв'язку з чим станом на грудень 2009 року утворилася заборгованість в сумі 3092грн.89коп. Просить суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю і просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з"явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Прокурор заявив клопотання про заочний розгляд справи. З врахуванням думки прокурора, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши прокурора, перевіривши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 11 січня 2006 року було укладено договір №60867 про надання послуг з газопостачання. Згідно п. 1 даного договору ВАТ «Рівнегаз» зобов'язувалося безперервно надавати відповідачу послуги з постачання природного газу, а відповідач зобов'язувався своєчасно проводити оплату за надані послуги. ВАТ «Рівнегаз» виконувало умови договору належним чином. Відповідач в порушення умов договору та Правил надання послуг населенню з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2004 року №476 свої зобов'язання не виконував і не проводив оплату за надані послуги в результаті чого виникла заборгованість в сумі 3092грн.89коп. Дану суму заборгованості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В поданій до суду заяві прокурор зазначає, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 12.12.2007р. укладено договір про надання послуг з газопостачання №1686 у відповідності до п.1 якого, споживач збов'язується своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Проте, відповідачем зобов'язання по оплаті послуг з газопостачання своєчасно не виконувалися, в зв'язку з чим станом на грудень 2009 року утворилася заборгованість в сумі 2699грн.93коп. Просить суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю і просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з"явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Прокурор заявив клопотання про заочний розгляд справи. З врахуванням думки прокурора, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши прокурора, перевіривши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем 12 грудня 2007 року було укладено договір №1686 про надання послуг з газопостачання. Згідно п.1 даного договору ВАТ «Рівнегаз» зобов"язувлося безперервно надавати відповідачу послуги з постачання природного газу, а відповідач зобов'язувався своєчасно проводити оплату за надані послуги. ВАТ «Рівнегаз» виконувало умови договору належним чином. Відповідач в порушення умов договору та Правил надання послуг населенню з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2004 року №476 свої зобов'язання не виконував і не проводив оплату за надані послуги в результаті чого виникла заборгованість в сумі 2699грн.93коп. Дану суму заборгованості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн.

Outcome: approved