Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

12 січня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] в порядку регресу матеріальної шкоди у розмірі 76 720 грн. 61 коп., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. і судовий збір у розмірі 767,21 грн. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 30.04.2008 року на 158 км автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], застрахованого в ТДВ СК «ВіДі- Страхування», під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Згідно постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 червня 2008 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнаний відповідач [PERSON] Оскільки ТДВ СК «Віді-Страхування» виплатила страхове відшкодування за договором майнового страхування, то позивач використовуючи своє право вимоги відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування, ст. 993 ЦК України вимушений звернутися до суду з даним позов. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив повідомлення телеграфом з проханням слухати справу у його відсутності та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив факт дорожньо-транспортної пригоди, його винність у заподіянні механічних пошкоджень застрахованого у позивача автомобіля. За змістом постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.06.2008 року відповідач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачено ст. 124 КУпАП у звязку з тим, що 30 квітня 2008 року о 10 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом М-2140, р/н А [NUMBER] на 158 км автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, при виїзді з другорядної дороги не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з транспортним засобом застрахованим у позивача, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.17). Відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу від 27 лютого 2008 року № АС 001098 [PERSON] є страхувальником позивача належного йому транспортного засобу марки «Toyota Auris», р/н [NUMBER] (а.с. 5-10). Звернення власника транспортного засобу [PERSON] 05.05.2008 року з інформацією до позивача про страховий випадок і про виплату страхового відшкодування підтверджується повідомленнями (а.с.11-13). Згідно висновку Національного центру незалежних експертиз про оцінку вартості матеріальних збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № 3250 від 05.08.2008 р. витрати на ремонт застрахованого автомобіля складають 76 720 грн. 61 коп. (а.с. 18 -25, 28-50). За розрахунком розміру страхового відшкодування [PERSON] виплачена сума страхового відшкодування 76 720 грн. 61 коп. Факт отримання страхувальником страхової суми підтверджується платіжним дорученням № 872 від 27 серпня 2008 року (а.с. 54, 55). Відповідно до положень ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдано одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ст. ст. 993, 1191 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки судом встановлений факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої з вини відповідача автомобілю застрахованому у позивача завдані механічні пошкодження, і враховуючи, що позивачем за договором майнового страхування постраждалій особі виплачене страхове відшкодування, то за таких обставин приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а відтак позов визнає таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розміні 767 грн. 21 коп. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved