Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Позивач звернувся з вищенаведеним позовом, та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 8599 грн. 19 коп., як погашення заборгованості за кредитним договором [NUMBER] від 11.09.2007 року, а також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. та судовий збір в розмірі 85,99 грн. У попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідно до укладеного договору [NUMBER] від 11.09.2007 року [PERSON] 11.09.2007 року отримала кредит у розмірі 7320,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.09.2008 року. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку – щомісяця в період сплати, за який приймається період з «15» по «20» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 749,76 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення умов договору відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 12.09.2008 року має заборгованість – 8599,19 грн., яка складається з наступного: • 6170,61 грн. – заборгованість за кредитом; • 2414,46 – заборгованість по процентам за користування кредитом; • 14,12 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору [NUMBER] від 11.09.2007 року [PERSON] 11.09.2007 року отримала кредит у розмірі 7320,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.09.2008 року. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку – щомісяця в період сплати, за який приймається період з «15» по «20» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 749,76 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення умов договору відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 12.09.2008 року має заборгованість – 8599,19 грн., яка складається з наступного: • 6170,61 грн. – заборгованість за кредитом; • 2414,46 – заборгованість по процентам за користування кредитом; • 14,12 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов’язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов’язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов’язань. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов’язання відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved