Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до Тульчинської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 лютого 1996 року її дід по лінії матері [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким після своєї смерті заповів їй належний йому на праві власності житловий будинок, який розташований в м. Тульчині по вул. Войкова № 56а. 11 червня 1997 року [PERSON] помер і з цього часу відкрилася спадщина за заповітом на його майно. Про існування даного заповіту їй не було відомо, так як на момент складання заповіту вона була малолітньою. На даний час батьки знайшли і передали їй заповіт, тому їй стало відомо, що вона являється єдиним спадкоємцем майна свого діда [PERSON] за заповітом. На протязі шести місяців після смерті діда [PERSON] вона не звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняти спадщини, яка відкрилася після його смерті, так як не знала, що вона являється єдиним спадкоємцем майна діда за заповітом. На даний час вона звернулася в нотаріальну контору з метою оформлення права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті діда [PERSON], однак, вияснилося, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому оформити право власності на спадкове майно не може. Для того, щоб вона могла оформити право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її діда, їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтвердила обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги і на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій попросив суд розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивача та ознайомившись з заявою відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і грунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 1996 року [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким після своєї смерті заповів [PERSON] усе своє майно (а.с. 5). [PERSON] 11 червня 1997 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 6). Відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок, який розташований в м. Тульчині по вул. Войкова № 56а відповідно до будівельного паспорта (а.с. 8-11). Дані правовідносини регулюються ч.З ст. 1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для надання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як на момент складання заповіту була малолітньою і після відкриття спадщини не знала, що вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом, то з метою захисту її майнових прав їй необхідно визначити додатковий строк, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори. На підставі викладеного, відповідно до ст. 4, 15, ст. 174, ст. 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220-1223, 1268, 1272 ЦК України, суд, -

Outcome: approved