Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу № 79 від 14.11.1995 року, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в м. Суми та ТОВ «Ксенія», засновником якого він був, останньому належало на праві власності нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 364.7 кв.м. 05.08.1996 року на зборах учасників ТОВ «Ксенія» було прийняте рішення про виведення зі складу учасників товариства його та відповідача [PERSON], а також повернення їм внесків до статутного фонду товариства майном, а саме було прийняте рішення про передачу їм у власність частини приміщень, що належать ТОВ «Ксенія». Йому було виділено у власність приміщення, загальною площею 68.1 кв.м, позначене на поверховому плані як приміщення 4, 5, 9, 10, 11, 12, 13. 23.09.1997 року між співвласниками нежитлового приміщення були укладені та нотаріально посвідчені договори: про визначення ідеальних часток, належних власникам у спільній власності на нежитлове приміщення, яким було визначено, що на підставі розрахунку, викладеного у визначені ідеальних часток БТІ, йому належить 19/100 часток; а також про порядок користування приміщеннями, відповідно до якого йому переходять в користування приміщення, визначені в поверховому плані : 4 - роздягальня площею 8.12 кв.м; 5 - кабінет площею 8.5 кв. м; 9 - вбиральня площею 1.3 кв.м; 10 - кабінет площею 8.9 кв.м; 11 - в'язальний цех площею 29.1 кв.м; 12 - коридор площею 8.0 кв.м; 13 - електрощитова площею 4.2 кв.м. На підставі вказаних рішень зборів учасників ТОВ «Ксенія» та укладених договорів про визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування Сумським обласним ООБТІ йому було видане реєстраційне посвідчення на право власності на вбудоване нежитлове приміщення площею 68.1 кв.м. Вказане приміщення має окремий вхід, окремий під'їзд, окремі комунікації, прилади обліку комунальних послуг. ТОВ «Ксенія» належить 62/100 нежитлового приміщення, площею 228.1 кв.м, а [PERSON] - 19/100, площею 68.5 кв.м. Посилається на те, що в зв'язку з тим, що в даному нежитловому приміщенні наявна множинність уповноважених суб'єктів, які мають певні правомочності у відношенні належної кожному частки, та є співвласниками, то така співвласність перешкоджає йому належним чином користуватися нежитловим приміщенням, що належить йому на праві власності, зокрема він не має можливості отримати кредит в банку під заставу приміщення, продати, обміняти чи подарувати приміщення. Просить виділити йому в натурі належну йому на праві власності частку майна, а саме 19/100 нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], яка складається із приміщень, визначених в поверховому плані : 4 - роздягальню площею 8.12 кв.м; 5 - кабінет площею 8.5 кв. м; 9 - вбиральню площею 1.3 кв.м; 10 - кабінет площею 8.9 кв.м; 11 - в'язальний цех площею 29.1 кв.м; 12 - коридор площею 8.0 кв.м; 13 - електрощитову площею 4.2 кв.м, всього загальною площею 68.1 кв.м., визнавши його окремим об'єктом нерухомості. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Директор ТОВ «Ксенія» Шевченко О.І. та [PERSON]позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення, про що надали суду письмові заяви. В судовому засіданні відповідачі також пояснили, що виділення позивачу належної йому частки в нежитловому приміщенні не буде порушувати їх права, так як вони спільно визначили частки в праві спільної власності на належне їм нежитлове приміщення, а також визначили приміщення, які кожному з них переходять в користування, у кожного з них є окремий вхід в належній їм частині нежитлового приміщення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 79 від 14.11.1995 року, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в м. Суми та ТОВ «Ксенія», засновником якого був позивач, вказаному товариству належало на праві власності нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 364.7 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 59 від 21.12.1995 року, виданого представництвом Фонду державного майна України в м. Суми (а. с. 5-8). 05.08.1996 року на зборах учасників ТОВ «Ксенія» було прийняте рішення про виведення зі складу учасників товариства позивача та відповідача [PERSON], а також повернення їм внесків до статутного фонду товариства майном, а саме було прийняте рішення про передачу їм у власність частини приміщень, що належать ТОВ «Ксенія». На підставі вказаного рішення зборів учасників товариства договором від 20.11.1996 року позивачу було передано у власність приміщення, загальною площею 68.1 кв.м, позначене на поверховому плані як приміщення 4, 5, 9, 10, 11, 12, 13. (а. с. 9-10; 63-64; 66). 23.09.1997 року між співвласниками вищезазначеного нежитлового приміщення позивачем, ТОВ «Ксенія» та [PERSON] були укладені та нотаріально посвідчені договори: про визначення ідеальних часток, належних власникам у спільній власності на нежитлове приміщення, яким було визначено, що на підставі розрахунку, викладеного у визначені ідеальних часток ООБТІ, позивачу та [PERSON] належить по 19/100 часток, а ТОВ «Ксенія» - 62/100 часток; а також про порядок користування приміщеннями, відповідно до якого позивачу переходять в користування приміщення, визначені в поверховому плані : 4 - роздягальня площею 8.12 кв.м; 5 - кабінет площею 8.5 кв. м; 9 - вбиральня площею 1.3 кв.м; 10 - кабінет площею 8.9 кв.м; 11 - в'язальний цех площею 29.1 кв.м; 12 - коридор площею 8.0 кв.м; 13 - електрощитова площею 4.2 кв.м, загальною площею 68.1 кв.м, [PERSON] приміщення загальною площею 68.5 кв.м, а ТОВ «Ксенія» - приміщення, загальною площею 228.1 кв.м (а. с. 11-12). На підставі вказаних рішень зборів учасників ТОВ «Ксенія» та укладених договорів про визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування нежитловим приміщенням Сумським обласним ООБТІ позивачу було видане реєстраційне посвідчення на право власності на вбудоване нежитлове приміщення площею 68.1 кв.м (а. с. 13-15). Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, якщо такий виділ є можливим. Частина нежитлового приміщення, належного позивачу, має окремий вхід, окремий під'їзд, окремі комунікації, прилади обліку комунальних послуг, що підтверджується поверховим планом, технічним паспортом та робочим проектом на перепланування нежитлових приміщень. Крім того відповідачі - інші співвласники нежитлового приміщення підтвердили в судовому засіданні ту обставину, що кожний з них також має окремий вхід в належній їм частині нежитлового приміщення, а тому відповідно до вимог ст. 183 ЦК України позивачу можливо виділити його частину нежитлового приміщення (а. с. 16-21; 67-71). Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, зазначена норма права передбачає можливість поділу майна, що є спільною частковою власністю між їх співвласниками. З пояснень позивача вбачається, що він вирішити питання щодо поділу майна з іншими співвласниками нежитлового приміщення, відповідачами по справі, іншим шляхом немає можливості. Виходячи з викладених обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги[PERSON] та виділити йому в натурі належну частину нежитлового приміщення як окремий об'єкт нерухомості.

Outcome: approved