Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання, який уточнила, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем народились донька, яка на даний час є повнолітньою, навчається у вищому навчальному закладі і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а враховуючи те, що позивач отримує заробітну плату, яка не дозволяє їй належним чином допомагати донці, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян і до досягнення донькою 23 років, а в разі втрати позивачем роботи стягувати з відповідача 30% від його заробітку (доходу) до нового працевлаштування позивача. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що на даний час їжа, одяг, проїзд та оздоровлення коштують дуже дорого і не зважаючи на те, що донька отримує стипендію та навчається на безоплатній основі їй все одно не вистачає коштів, тим більш, що стипендія може бути не нарахована, в разі наявності незадовільних оцінок, а відповідач може та зобовязаний допомагати донці. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідач отримує невелику заробітну плату з якої, сплачує аліменти на малолітню дитину від другого шлюбу, на даний час проживає з дружиною, яка має малолітнього сина, який також знаходиться на його утриманні, допомагає непрацездатним в силу віку та здоровя батькам, зокрема матері, яка потребує витрат на лікування у звязку з перенесенням важкої операції. Крім того, дружина відповідача на даний час є вагітною і скоро має піти у декретну відпустку. Також відповідач зазначив, що несе витрати за житлово - комунальні послуги, допомагає дружині виконувати кредитні зобовязання, отже стягнення аліментів на повнолітню дитину, буде ставити його у скрутне матеріальне становище та неможливість забезпечувати собі належне утримання. Крім того, відповідач пояснив, що намагався спілкуватися з донькою з приводу переведення її на заочну форму навчання та влаштування на роботу, проте остання категорично відмовилась, хоча відповідач просив війти в його положення, що існує на сьогоднішній день. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вислухавши сторін, представника відповідача, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого у них народилась донька [PERSON] [INFO], яка на даний час є повнолітньою, навчається у Державному університеті інформаційно - комунікаційних технологій на другому курсі, денної форми навчання та отримує стипендію 530 грн. щомісячно, проживає разом з позивачем, яка працює та отримує заробітну плату в середньому 2478 грн. на місяць /а.с. 7-10, 17, 38 - 40/. Згідно довідки, заробітна плата відповідача складає в середньому 2800 грн. на місяць /а.с. 43/. Згідно копій свідоцтва про народження та виконавчого листа вбачається, що відповідач має малолітнього сина від другого шлюбу [PERSON], [INFO] на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 1/5 частини свого заробітку/доходу//а.с. 18,19/. Крім того, в судовому засіданні не оспорювались учасниками процесу ті обставини, що відповідач 18.07.2007 року в третє одружився та має на утриманні малолітнього сина від першого шлюбу дружини, яка в свою чергу на час розгляду справи є вагітною. Крім того дані обставини підтверджуються показами свідка [PERSON] 1.Л., яка була допитана в судовому засіданні. З показів свідка [PERSON], допитаного в судовому засіданні вбачається, що відповідач щомісячно надає матеріальну допомогу йому та його дружині матері відповідача [PERSON], яка становить від 200 до 400 грн. щомісячно в залежності від потреб на лікування [PERSON], яка перенесла важку операцію та потребує постійного лікування, що також підтверджується копією виписки з історії стаціонарного хворого [PERSON] /а.с. 42/. Дані свідчення не були спростовані позивачем та третьою особою і не оспорювались ними. Таким чином в судовому засіданні учасниками процесу не оспорювались вище наведені обставини, після їх зясування, а тому суд вважає їх такими, що останніми визнані. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз.1 п. 20 ППВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 1 8 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач на час розгляду справи має на утриманні чотирьох осіб малолітніх та непрацездатних, отримує заробітну плату, яка в разі з неї стягнення аліментів на повнолітню доньку, не забезпечуватиме позивачу його особисте утримання, так як останній окрім вказаних витрат несе витрати по сплаті за житлово - комунальні послуги, через те, що дружина відповідача взяла на себе кредитні та страхові зобовязання, які сплачує, що остання підтвердила в судовому засіданні. Таким чином виходячи із встановлених Закону України «Про внесення змін до закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» з 01.11.2009 року прожиткові мінімуми для вище перелічених осіб, які перебувають на утриманні відповідача в їх сукупності, становлять практично всю його заробітну плату, без урахуванням витрат по сплаті комунальних послуг, а тому суд вважає, що відповідач не може надавати повнолітній донці матеріальну допомогу у звязку з продовженням нею навчання і її стягнення призведе до порушення прав відповідача та може призвести до порушення прав та законних інтересів, осіб, що перебувають на його утриманні і не мають можливості влаштуватися на роботу на відміну від повнолітньої доньки сторін. Крім того, третя особа підтвердила ту обставину, що відповідач пропонував влаштувати її на роботу, проте остання вважає, що більш належну освіту можна отримати навчаючись на денній формі навчання, графік якої не дозволяє їй працювати, а тому від пропозиції батька відмовилась. Проте в судовому засіданні не встановлено, що донька сторін є непрацездатною чи хронічно хворою, що перешкоджає їй влаштуватися на роботу, остання навчається на бюджетній основі, отримує стипендію і доказів про те, що останньої не вистачає саме для потреб навчання позивачем, суду відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано, а отже підстави для задоволення позовних вимог з урахуванням наведеного відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed