Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом [PERSON] посилається на ті обставини, що 10.07.2009 року відповідачка [PERSON] отримала у позику від неї грошові кошти у сумі 30\~000,00 російських рублів та 5\~000 гривень, які зобовязалася повернути 13.07.2009 року. Факт отримання від позивачки вищевказаної грошової суми підтверджується наданою відповідачкою розпискою від 10.07.2009 року. Позивачка неодноразово в усній формі зверталася до відповідачки з проханням добровільно повернути борг, проте відповідачка на чисельні прохання не реагувала, крім того, в усній формі відмовилася його повернути. Між тим, до моменту звернення позивачки до суду, відповідачка борг не повернула. Станом на момент подання цього позову до суду, борг склав 12\~845,60 грн., виходячи з розрахунку : 1 російський рубль = 0,26152 грн. 30\~000 російських рублів = 7\~845,60 грн. (0,26152 х 30\~000 = 7\~845,60 грн.) 7\~845,60 грн. + 5\~000 грн. = 12\~845,60 грн. У звязку з чим, позивач, посилаючись на ст.ст.1047 ч.2, 1049 ЦК України, просить суд винести рішення яким: стягнути з [PERSON] на її користь суми боргу за позикою у розмірі 12\~845,60 грн., а також понесені нею судові витрати. У судове засідання 27.01.2010 року позивачка не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх та провести розгляд справи за її відсутності, з ухваленням заочного рішення. Відповідачка [PERSON] на неодноразові виклики до суду не зявлялася, про день та час розгляду справи була сповіщена рекомендованим листом, про що свідчить її підпис у повідомленні про його отримання, у звязку з чим суд відповідно до ст.169 ЦПК України проводить розгляд справи за її відсутності з ухваленням заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 10.07.2009 року відповідачем по справі [PERSON] була надана [PERSON] розписка, в якій вона зазначила, що 10.07.2009 року взяла у борг у [PERSON] 30\~000 російських рублів та 5000 грн., які зобовязується повернути 13.07.2009 року ( а.с.4). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Таким чином, надана суду розписка, складена від імені [PERSON] є за своєю правовою суттю договором позики грошей. Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором, а якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У вищеназваній розписці зазначений строк повернення позики, а саме 13.07.2009 року, у звязку з чим, позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з усним проханням добровільно повернути борг, проте на чисельні прохання відповідачка не реагувала. Про існування вищеназваного спору у суді відповідачу [PERSON] було відомо, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення їй судових викликік на судові засідання 02.11.2009 року ( а.с.12), 16.11.2009 року (а.с. 15), 27.01.2010 року (а.с. 20). Між тим, відповідачка [PERSON], будь-які докази на спростування викладених у позові обставин на підставі ст.60 ЦПК України суду не надала. Таким чином, суд вважає доведеними заявлені позовні вимоги і, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України , відповідач зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до довідки Приватбанку № 04/6529 від 17.09.2009 року станом на 16.09.2009 року курс гривни до російського рубля на підставі службового розпорядження НБУ складав 0,2615200 гривень 1 російський рубль, отже сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 0,26152 х 30\~000 = 7845,60 грн. + 5\~000 грн. = 12\~845,60 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 128,45 грн., витрати на ІТЗ розгляду справи в суді в сумі 120 грн., та комісію банку за видачу довідки про курс валют у сумі 20 грн.

Outcome: approved