Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач предявив позов до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], відділу архітектури та містобудування [PERSON] райдержадміністрації, управління держкомзему у [PERSON] районі, Вільховецької сільської ради про визнання недійсними та скасування державних актів, посилаючись на те, що прокуратурою Тячівського району проведено перевірку по заяві [PERSON], мешканця [INFO] про порушення земельного законодавства [PERSON] Встановлено, що розпорядження голови [PERSON] РДА № 654 від 22.10.2008 року [PERSON] надано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2109 га для будівництва та осблуговування житового будинку в розмірі 0,0999 га в ур. «За Сасово» с. Вільхівці, Тячівського району. На підставі вказаних правових актів [PERSON] виготовлено державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 461348 та № 461344 від 11.12.2008 р. Зазначені земельні ділянки раніше використовувались КСП «Зоря» та по них проходила польова дорога шириною 3,0 метра, яка під час існування сільскогосподарського підприємства використовувалась для проведення польових робіт. Після приватизації земельних ділянок [PERSON] встановила огорожу по периметру ділянки та тим самим позбавила суміжних землекористувачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вільно користуватись даною польовою дорогою, що підтверджується актами перевірки старшого державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель у Закарпатській області [PERSON] № 22/00119 від 25.08.2009 р. та № 22/00119/1 від 02.09.09 р. Вважає, що при видачі державних актів відповідачці [PERSON] порушено вимоги ст. 118 ч.ч. 6,7,9 та ч. 1 ст. 151 Земельного Кодексу України. Як показала перевірка індивідуального плану забудови, проектна документація на будівництво не погоджена з санітарно-епідеміологічним органами, визначеному законодавством. Тому просить суд, визнати недійсними та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 461348 виданого 11.12.2008 року, на підставі якого [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, що знаходиться в с. Вільхівці в ур. «За Сасово», Тячівського району, площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 461344 виданого 11.12.2008 року, на підставі якого [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, що знаходиться в с. Вільхівці, в ур. «За Сасово», Тячівського району, площею 0,02109 га для ведення особистого селянського господарства. Прокурор Тимків Ю.Б. та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що земельні ділянки [PERSON] [PERSON] РДА виділені їй у відповідності до вимог закону, оскільки вказаними земельними ділянками вона вільно і відкрито користується понад 15 років і має право у відповідності до ст. 118 ч.ч. 1,2 Земельного Кодексу України на їх узаконення. Разом з цим, зазначив, що ніколи через вказані земельні ділянки не проходила дорога. Відсутні будь-які документи, які б вказували на проїзну дорогу через земельні ділянки [PERSON] до приселка Сасово. Прохід через земельні ділянки не є дорогою, а тому в позові просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] РДА в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що державні акти на землю [PERSON] видані останні у відповідності до вимог земельного законодавства, ніякої дороги через вказані землі не має, а тому просить в позові відмовити. Представник відповідача відділу архітектури та містобудування [PERSON] райдержадміністрації в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що в архітектурі району відсутній будь-які плани забудови району в яких би було вказано, що саме через земельні ділянки [PERSON] повинна проходити дорога до приселка Сасово. В подальшому судовий розгляд продовжено у відсутності представника відповідача відділу архітектури та містобудування [PERSON] райдержадміністрації. Представник управління держкомзему у [PERSON] районі в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що державні акти видані [PERSON] відповідають вимогам закону. Представник Вільховецької сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що в сільській раді відсутні план забудови села в якому б було зазначено, що через земельні ділянки [PERSON] проходить дорога до приселка Сасово. Він особисто, як голова сільської ради виїжджав на місце спірної земельної ділянки, де встановив, що рядом з земельними ділянками [PERSON] є незайняті землі через яких можливо побудувати дорогу у відповідності до норм закону. Зроблений прохід через землі [PERSON] не може вважатись дорогою, а тому в позові просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням голови [PERSON] РДА № 251 від 24.04.2008 року [PERSON] надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки у власність, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Вільхівці, ур. «За Сасово» площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного розпорядження голови РДА [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства в с. Вільхівці, ур. «За Сасово». Розпорядженням голови [PERSON] РДА № 654 від 22.10.2008 року затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту с. Вільхівці в ур. «За Сасово», площею 0,0999 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,2109 га для ведення особистого селянського господарства площею 0,2109 га. Після вказаного розпорядження [PERSON] видано державні акти ЯЕ № 461348 та № 461344 від 11.12.2008 р. Згідно ст.. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності на права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст.. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.. 118 ч. 6 Земельного Кодексу України громадяни зацікавлені в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, введення особисто селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм без оплатної приватизації подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. У заяві зазначають бажані розміри та мета її використання. Згідно ст.. 118 ч. 8 Земельного Кодексу України проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт у строки, що обумовлюються угодою сторін. Як вбачається, [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку та ведення особистого селянського господарства всупереч вимог ст.. 118 Земельного Кодексу України, тобто без проекту відведення земельної ділянки. Відповідно до п. 12 перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Підставами для визнання акта не дійсними є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта не дійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємства чи організації. Твердження прокурора та представників позивача що до проходження дороги через земельні ділянки виділені [PERSON] до приселка «Сасово» в судовому засіданні жодними доказами не стверджені. Так, з акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства та доданими до нього карти землекористування КСП «Зоря» вбачається, що польова дорога повинна проходити вище на 36 метрів від каналу та земельної ділянки [PERSON] Інших проектів або планів забудови села Вільхівці де б було вказано, що саме через земельну ділянку [PERSON] проходить дорога, суду не надано. Крім того, показами свідка [PERSON] стверджено, що до приселка Сасово існує дорога, яка обходить земельну ділянку [PERSON] та землі ще декількох громадян. Таким чином, суд вважає, що при виділенні [PERSON] земельних ділянок [PERSON] РДА права [PERSON], в інтересах якого подав позов прокурор Тячівського району, не порушила. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed