Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрогрес» з вимогою зобов’язати відповідача повернути на його користь насіння соняшника у кількості 58211 кг на суму 45724,74 грн., що було набуте відповідачем за його рахунок без достатньої правової підстави, а також стягнути понесені судові витрати. Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] посилався на те, що [INFO] на підставі довіреності передав відповідачеві 58211 кг на суму 45724,74 грн. насіння соняшнику, не укладаючи письмового договору купівлі-продажу. Відповідач гроші за товар не сплатив, а термін повернення соняшника не був встановлений. Вважає, що товариство набуло майно (насіння соняшника) за його рахунок без достатньої правової підстави. 27.07.2007 р. він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення в натурі майна, однак вимога залишена без відповіді. Вважає, що саме з цього часу він довідався про порушення свого права. Вимагаючи повернути на його користь 45724,74 грн. соняшника просив стягнути 457,25 грн. сплаченого ним судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Позивач у судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що усно домовлявся з співвласниками ТОВ «Агропрогрес» [PERSON] , який був директором товариства, і його заступником [PERSON] про отримання банківського кредиту у сумі приблизно 49000 грн., оскільки їм такого кредиту банк не надавав. Погодившись на пропозицію та отримавши такий кредит він передав без оформлення розписки чи договору позики [PERSON] 45724,74 грн. та погодили з ним оформити це накладною від [INFO] нібито він передав товариству через [PERSON] насіння соняшника, фактично ж передавши грошові кошти. [PERSON] . на отримані гроші придбав 58211 кг соняшника, використавши його для потреб товариства. Документів на передачу грошей не оформляли, оскільки довіряв керівникам товариства. Відповідач в особі директора ТОВ «Агропрогрес» [PERSON] позов не визнав і показав, що ані грошових коштів, ані насіння соняшника від [PERSON] . товариство ніколи не отримувало і як директор не довіряв [PERSON] укладати з ним якісь угоди, довіреності на його ім’я [INFO] чи в інший час не видавав. Допускав, що бланки довіреності та накладної з печатками товариства викрадені невстановленими особами з його робочого кабінету, про що була порушена П’ятихатським РВ УМВС України відповідна справа, а пізніше використана [PERSON] , з яким бізнесові стосунки розладилися і їх не підтримують. Вважав, що права позивача не порушені, оскільки товариство фактично не отримувало від нього ні насіння соняшника, ні грошей, та все ж просив застосувати позовну давність, оскільки вона сплинула. Заслухавши сторони, свідків, та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Допитаний в якості свідка [PERSON] . показав, що спільно з [PERSON] і [PERSON] у листопаді 2003 р. домовилися про отримання в банку кредиту, на що погодився як фізична особа [PERSON] та отримав такий кредит. Грошові кошти у сумі 45724,74 грн. він передав йому особисто для придбання насіння соняшника, а він ( [PERSON] .) придбав соняшник у незнайомої раніше особи та оприходував на рахунки фірми [INFO] , директором якої являється. Свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні показали, що у листопаді 2003 р. працювали у ТОВ «Агропрогрес» і у їхній присутності керівники товариства [PERSON] і [PERSON] . домовлялися з [PERSON] про отримання ним суми кредиту для придбання соняшника, пального та ін.. Підтвердити чи спростувати факт отримання кредиту та передачі грошей [PERSON] не змогли. Судом встановлено, що посилання позивача у заяві про передання відповідачеві насіння соняшника у кількості 58211 кг на суму 45724,74 грн. не знайшло у судовому засіданні свого підтвердження, спростовується показаннями самого позивача, свідків. Також не знайшов підтвердження і факт передачі позивачем грошових коштів для придбання такого насіння відповідачеві. У відповідністю зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 1212 цього ж Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно. Відповідно вимог ст. 1213 ч. 1 ЦК України набувач зобов’язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки факту незаконного заволодіння чи набуття відповідачем майном позивача у вигляді насіння соняшника у кількості 58211 кг. у суді не встановлено, у позові слід відмовити. Крім того, [PERSON] у позові зазначає дату передавання ним ТОВ «Агропрогрес» насіння соняшника [INFO] .. Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, а позивач не навів поважності причин пропущення позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України також є підставою для відмови у позові, однак з урахуванням того, що у позові відмовлено за відсутності підстав для його задоволення, недоцільно застосовувати позовну давність. На підставі ст.ст. 257, 267, 387, 1212 ч. 1, 1213 ч. 1 ЦК України,

Outcome: dismissed