overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором,покликаючись на те,що надав відповідачу кредит у сумі 50000грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.Умови кредитного договору не виконані відповідачем в повному обсязі.Тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав,пояснив,що згідно кредитного договору від 14.10.2008 року відповідачу було надано кредит на суму 50000 гривень. Згідно умов договору відповідач не виконав належним чином свої зобовязання та станом на 22.1.2008 року має заборгованість 57224,41 грн., яку просить стягнути з відповідача,а також судові витрати по справі. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Заслухавши пояснення, оцінивши зібрані матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно кредитного договору № 255645-cred від 14.10.2008 року такий був укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 50000грн Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 14.10.2008 року,станом на 22.10.2008р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 57224,41грн Відповідно до ч.1 ст. 527 Цивільного кодексу України,боржник зобовязаний виконати свій обовязок,а кредитор-прийняти виконання особисто,якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку,що,оскільки умови кредитного договору відповідачем не виконані в повному обсязі,заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором зросла. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], у якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], складений на товарній біржі. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 27 грудня 1993 року він придбав дану квартиру, яку оформив на Маріупольській універсальній товарній біржі за біржовим контрактом № 1696. Для реалізації його прав, як власника, необхідно визнати угоду дійсною, тому що договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально. Просив суд визнати даний договір купівлі-продажу дійсним тому що його умови сторонами виконані, однак відсутність нотаріальної форми договору перешкоджає позивачу розпоряджатися власністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи повідомленими про час та місце розгляду справи згідно ст. 76 ч. 3 ЦПК України, в судове засідання не зявилися, у звязку з чим справу розглянуто без її присутності. Представник Маріупольської універсальної товарної біржі в судове засідання не зявився, у зв*язку з ліквідацією біржі. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу… квартири заключається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися відносно усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та склалося повне або часткове виконання договору, але сторони не посвідчили його нотаріально, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку послідовне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлений той факт, що [PERSON] був складений договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], що підтверджується біржовим контрактом № 1696 від 27.12.1993 року, укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі. Той факт, що сторони виконали свої обовязки за договором у суду сумнівів не викликає, однак відсутність нотаріальної форми посвідчення цього договору створює перешкоди власнику у користуванні та розпорядженні нерухомістю, які підлягають усуненню у судовому порядку. Таким чином, є передбачені ч. 2 ст. 220 ЦК України підстави для задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 18.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4213,89 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі,, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обов'язки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує,, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ N2 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.11.2003 року по 30.09.2009 року складає 4213,89 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.11.2003 року по 18.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11,88,209,212,214-215,224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст. 16, 257, 267, 525 ЦК України- - СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, що Управлінням Пенсійного фонду в Кіцманському районі відмовлено їй у призначенні пенсії по втраті годувальника в звязку з смертю її батька [PERSON]. Відмова мотивована тим, що їй необхідно представити ряд первинних документів, зокрема, для підтвердження загального стажу роботи її батька, однак в трудовій книжці, протоколі та ряді довідок останнього помилково вказано його прізвище та імя Гаринович Стефан Васильович замість правильного Харинович Степан Васильович. Посилається на те, що дані розбіжності є орфографічною помилкою, оскільки складалися зі слів батька, тому просила суд заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявниці та представника зацікавленої особи, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]. Наведені обставини також підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON]; повідомленням Управління пенсійного фонду в Кіцманському районі Чернівецької області № 240/06 від 25.01.10 p.; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00001911236 від 18.01.10р.; трудовою книжкою, оформленою 18.06.1962р. на імя [PERSON]; протоколом №161 від 15.07.90р.; довідкою від 15.07.1990р.; довідкою № 49 від 15.07.1990р.; довідкою №155 від 30.10.2009р.. На підставі наведеного, ст.ст. 256, 259 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач 13 січня 2010 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з лютого 2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя з відповідачем у неї народилась дитина [PERSON], [INFO], яка знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач на дитину не надає ніякої матеріальної допомоги, вона просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на її ( позивача) користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] до її повноліття та рішення суду допустити до негайного виконання у розмірі сум платежів за один місяць. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила суд задовольнити їх. Відповідач не заперечував проти позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], про що свідчать ксерокопія свідоцтва про народження дитини ( а.с. 6). Згідно довідки Управління житлово -комунального господарства від 21.08.2009 року, дитина [PERSON], [INFO] проживає з матірю - позивачем у справі, але не зареєстрована за вказаною адресою ( а.с. 7). Згідно закону батьки повинні матеріально утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд задовольняє вимоги позивача. Не надання відповідачем матеріальної допомоги на дочку знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

03.02.2010 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на дитину з [PERSON], посилаючись на те, що 01.06.2002 р. вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у відділі РАГС Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №36. Від спільного життя мають доньку Анастасію, [INFO] Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків щодо матеріального забезпечення дитини, матеріальної допомоги не надає. Тому позивачка звернулася з даним позовом в суд, яким просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, а позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони 01.06.2002 р. уклала шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №36 (а.с.2). Від спільного життя мають доньку Анастасію, [INFO] (а.с.3). В даний час відповідач не надає допомоги на утримання дитини, матеріально не забезпечує, в звязку з чим необхідно стягувати з нього аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, на утримання доньки, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судовий збір в доход держави в розмірі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 120 грн. На підставі викладеного, ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

АТ «Укрексімбанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 1227 гривень 93 копійок заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.10.2007 року між ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України, яке змінило назву на ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0282019963БН/2007-10, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 2 700 грн. 00 коп., з оплатою відсотків в розмірі 24% річних. Остаточне повернення кредиту мало відбутися до 30.09.2009 року включно з режимом погашення кредиту, визначеним у п.2.5 договору кредиту, а саме рівними частинами протягом останніх шести місяців строку дії договору. Умови договору щодо своєчасного внесення вказаних у договорі платежів [PERSON] порушені, тому позивач просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 1227 грн. 93 коп. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 24.10.2007 року укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0282019963БН/2007-10, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 2 700 грн. 00 коп., з оплатою відсотків в розмірі 24% річних (а.с. 4-5). Датою остаточного повернення кредиту є 30.09.2009 року включно з режимом погашення кредиту, визначеним у п.2.5 договору кредиту, а саме рівними частинами протягом останніх девяти місяців строку дії договору. Взяті на себе обовязки за кредитним договором від 24.10.2007 року по сплаті кредиту, процентів, [PERSON] не виконує, згідно наданого розрахунку станом на 16.11.2009 року, заборгованість по кредиту становить 1025 грн. 39., заборгованість за відсотками по кредиту 82 грн. 93 коп., пеня за кредитом 119 грн. 61 коп., а всього - 1227 грн. 93 коп. (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, отже позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Позивачем понесено та документально підтверджено сплату судових витрат (а.с.1,2), які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що в смт. Лужани по вул. Першотравневій, 26 Кіцманського району Чернівецької області знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, що належить йому на праві власності. Вказує на те, що на земельній ділянці розміром 0,1500 га, яка належить йому на праві власності, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування даного житлового будинку та господарських будівель, він самочинно без відповідного дозволу та розробленого проекту побудував літню кухню літ. Б, вартістю 170636 грн.. Зазначає, що на даний час він бажає узаконити дану самочинну споруду, оскільки остання зведена на земельній ділянці, що належить йому на праві власності, не порушує інтереси інших осіб, не псує архітектурну забудову села, селищна рада не заперечує проти її узаконення, будівля зведена без порушень вимог протипожежної безпеки та санітарних норм, тому просив позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Сторони уклали о шлюб 01.11.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач поставила питання про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несхожість характерів, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач позов визнає повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити зі слідуючих підстав. Між сторонами склалися відносини, що перешкоджають подальшому спільному проживанню. З-за різних поглядів на сімейне життя та обовязки подружжя сторони перестали розуміти і поважати одне одного, в сімї постійно виникали сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Нездорова обстановка в сімї негативно впливає на виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться.. Сторони заперечують проти надання строку на примирення, вважаючи, що примирення між ними неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливі, шлюб між сторонами існує формально і зберігати його на майбутнє недоцільно, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам і інтересам їх дитини. Приймаючи до уваги матеріальне становище сторін і прохання відповідача, суд вважає, що витрати по оформленню розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. Визначаючи розмір цих витрат, суд приймає до уваги, що сторони перебувають у шлюбі вперше. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 1981 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони 25 травня 1990 року за договором купівлі продажу купили у [PERSON] житловий будинок з господарсько побутовими спорудами, розташованого в м. Барвінкове, вул. 50 Років радянської України, 37 Харківської області. На час звернення до суду з позовом, сторони разом не проживають, відносин не підтримують. Вказане домоволодіння зареєстровано за відповідачем. Позивачка вважає, що їй належить ? частина вказаної квартири, а тому просить визнати за нею право власності на ? частини вказаної квартири. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно зі ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 жовтня 1981 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони 25 травня 1990 року за договором купівлі продажу купили у [PERSON] житловий будинок з господарсько побутовими спорудами, розташованого в м. Барвінкове, вул. 50 Років радянської України, 37 Харківської області. На час звернення до суду з позовом, сторони разом не проживають, відносин не підтримують. Вказане домоволодіння зареєстровано за відповідачем. Згідно зі ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно зі ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивачки у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

19.11.2009 року ВАТ Укртелеком звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Свої позовні вимоги мотивує наступним. [PERSON] являється споживачем послуг телефонного звязку, про що свідчить Типовий договір про надання послуг електрозвязку від 12.11.2008 р. Проте, користуючись телекомунікаційними послугами, відповідач неналежним чином виконує свої обовязки щодо сплати рахунків за отримані послуги, а тому за період з 01.03.2009р. по 30.09.2009р. виникла заборгованість в сумі 364 грн. 26 коп. В добровільному порядку відповідач борг не сплачує, в звязку з чим позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості та понесених ним судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, послався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання відповідача повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не надавав. В звязку з відсутністю відповідача за згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази по справі суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд встановив, що між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено типовий договір про надання послуг електрозвязку № 5356 від 12.11.2008 р., відповідно до якого позивачу було встановлено телефон номер 4-92-76 за адресою вул. Попудренко 12/19 (а.с. 6). Відповідно до ст.. 33, 63 Закону України „Про телекомунікації від 18.11.2003 року телекомунікаційні послуги надаються за умови дотримання споживачем Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та оплати замовлених послуг. Згідно до п. 40, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонентна плата за отримані телекомунікаційні послуги вносяться споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа поточного місяця, що настає після повного розрахункового періоду, та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої оплати. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 01.03.2009р. по 30.09.2009р. має заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 364 грн. 26 коп. (а.с. 5) Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов своє підтвердження факт несплати вартості наданих послуг телефонного звязку відповідачем. З відповідача підлягають стягненню судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved