Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-27 00:00:00

У вересні 2008 року Вознесенський міжрайпрокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав в якому зазначав, що відповідачка є матір'ю малолітньої [PERSON] , [INFO] року народження. Також вказував, що [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, а саме: не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням та не здійснює матеріального утримання [PERSON] . В зв'язку з цим [PERSON] знаходиться на вихованні та утриманні своєї бабусі – [PERSON] , яка є особою похилого віку та має поганий стан здоров’я. Враховуючи вказані обставини, а також те, що заходи впливу, застосовані щодо [PERSON] , не принесли бажаного результату, прокурор просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо [PERSON] , передати малолітню на опікування органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації. В судовому засіданні представник Вознесенської міжрайонної прокуратури позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, про час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлена, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Представники третіх осіб без самостійних вимог - органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації та служби в справах дітей Вознесенської райдержадміністрації - в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що [PERSON] з 2001 року знаходиться на обліку, як особа, що неналежним чином виконувала свої батьківські обов’язки щодо дочки [PERSON] , а в подальшому – ухилялася від їх виконання, заходи впливу, застосовані щодо відповідачки, не принесли бажаного результату. Крім цього, звертаючи увагу суду на те, що малолітня [PERSON] тривалий час проживає зі своєю бабусею – [PERSON] яка є особою похилого віку та за станом здоров’я не може утримувати онуку, просили про повне задоволення вимог прокурора. Третя особа без самостійних вимог – [PERSON] в судове засідання не з’явилася, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила. В той же час, в попередньому судовому засіданні проти вимог Вознесенської міжрайонної прокуратури не заперечувала, вказуючи на те, що [PERSON] тривалий час ухилялася від виконання своїх батьківських обов’язків щодо дочки [PERSON] , яка постійно проживала, була на утриманні та вихованні [PERSON] В той же час звертаючи увагу суду на те, що за станом здоров’я вона не може продовжувати здійснювати утримання та виховання онуки, тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] , передавши останню на опікування органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник Вознесенської міжрайпрокуратури не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника Вознесенської міжрайонної прокуратури, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що відповідачка є матір’ю-одиначкою малолітньої [PERSON] , [INFO] року народження (а.с.21-22). Як вбачається з акту обстеження матеріально–побутових умов проживання [PERSON] від [INFO] (а.с.7) [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] , остання займається вихованням малолітньої, здійснює її матеріальне утримання та забезпечує всі необхідні умови для розвитку дитини. Відповідачка є дієздатною особою, має житло, проте не працює, прибутків не отримує, за місцем проживання характеризується з негативної сторони (а.с.7-10, 23). Разом з тим [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов’язків по вихованню доньки, а саме: не піклується про стан здоров’я [PERSON] , фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не займається вихованням та не здійснює її матеріального утримання. Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи та можуть приймаються судом в якості належних та допустимих доказів: - повідомленням служби в справах дітей Вознесенської райдержадміністрації за [NUMBER] від [INFO] року (а.с.4); - витягом з протоколу [NUMBER] засідання координаційної ради з питань соціального захисту, запобігання дитячій бездоглядності та вчинення ними правопорушень у Вознесенському районі від [INFO] року (а.с.5); - клопотанням сільського голови [ADDRESS] (а.с.6); - довідкою-характеристикою [PERSON] (а.с.9); - характеристикою [PERSON] (а.с. 11); - протоколом [NUMBER] засідання громадської інспекції у справах неповнолітніх від [INFO] (а.с.13-16); - письмовими заявами [PERSON] [PERSON] (а.с.19) та іншими матеріалами справи. Про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов’язків свідчить також те, що остання не надала суду доказів, що підтверджують поважність причин їх невиконання, водночас з матеріалів справи вбачається те, що з 2004 року вона жодним чином не реагувала на застосовані щодо неї відповідні заходи впливу. Згідно вимог ст.ст.150, 155, 180 СК України, батьки зобов’язані виховувати дитину, піклуватися про здоров’я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов’язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України „Про охорону дитинства” від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов’язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров’я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов’язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню дитини. За таких обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації від [INFO] року, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до вимог ч.4,5 ст. 167 СК України, в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки на час розгляду справи судом не виявлено близьких родичів малолітньої, які виявили бажання опікуватися нею, дитина підлягає передачі на опікування органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації. Відповідно до ч. 5 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 30 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» за №7-93 від 21 січня 1993 року з відповідачки також підлягають стягненню 8,5 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Білоусівської сільської ради.

Outcome: approved