Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідністю «Харківбетон-С» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за період з 1 серпня 2008 року по 30 жовтня 2008 року у розмірі 12644,44 грн., компенсацію у звязку з ростом споживчих цін у розмірі 1626,78 грн., середній заробіток за затримку розрахунку за період з 30 жовтня 2008 року по 19 травня 2009 року у розмірі 37685,60 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що 30 жовтня 2008 року звільнилася з посади головного бухгалтера ТОВ «Харківбетон-С» на підставі ст. 38 КЗпП України. В порушення ст.ст. 47, 116 КЗпП України їй не була видана трудова книжка та не виплачена заробітна плата за серпень, вересень, жовтень 2008 року, а також компенсацію за невикористану відпустку на загальну суму 12 644,44 грн. Посилається на те, що відповідно до ст. 117 КЗпП відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку, а саме за період з 30 жовтня 2008 року по 19 травня 2009 року у розмірі 37685,60 грн. Вважає, що відповідач також повинен при виплаті заборгованості нарахувати та сплатити компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та росту індексу споживчих цін у сумі 1626,78 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в порядку заочного розгляду. Представник відповідача ТОВ «Харківбетон-С» у судове засідання не зявився, про час та місця розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1 березня 2007 року працювала в ТОВ «Харківбетон-С» на посаді головного бухгалтера та 30 жовтня 2008 року звільнена з посади наказом № 173-К від ЗО жовтня 2008 року згідно ст. 38 КЗпП України. Відповідно довідки № [NUMBER] «Харківбетон-С» про середньомісячну заробітну плату та заборгованість від 29 квітня 2009 року заборгованість на момент звільнення перед [PERSON] складає 12 644,44 грн. Даних щодо здійснення відповідачем виплати заборгованості позивачу на теперішній час не надано сторонами. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з позивача заборгованість на час звільнення у розмірі 12 644,44 грн. та стягнути компенсацію витрат частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати та росту індексу споживчих цін у розмірі 1626,78 грн. Так, згідно розрахункових листів по заробітній платі заборгованість відповідача станом на серпень 2008 року склала 5842,76 грн., на вересень 2008 року склала 4571,31 грн., на жовтень 2008 року склала 2230,37 грн. Індекс інфляції з серпня 2008 року по березень 2010 року складає - 125,1 %, з вересня 2008 року по березень 2010 року складає - 125,23 %, з жовтня 2008 року по березень 2010 року складає - 123,86 %. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції з складає - 3152,03 грн. (5842,76х125,1%/100%) - 5842,76 =1466,53 грн.) + (4571,31x125,23%/100%)-4571,31 = 1153,34) + (2230,37x123,86%/100%) - 2230,37=532,16), у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільна справа розглядається в межах заявлених вимог. Згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, а саме: в день звільнення або наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає, що саме з вини відповідача не було проведено кінцевого розрахунку при звільненні [PERSON] у встановлений законом строк, а саме - 30 жовтня 2008 року. У ч. 1 ст. 47 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з матеріалів справи, затримка виплати заробітної плати склала 1 рік 5 місяців 7 день, однак позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за 136 робочих днів, у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільна справа розглядається в межах заявлених вимог. Відповідно довідки № 1780 про середньомісячну заробітну плату від 29.04.2009 року середньомісячна заробітна плата позивача складає 5807,55 грн. Таким чином, середньоденна заробітна плата складає 193, 58 грн. (5807,55 : 30 днів). В звязку з порушенням строку виплати, звільненої [PERSON], заробітної плати, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за 136 робочих днів склав 136 днів х 193,58 грн.= 26326,88 грн. Таким чином, позовна заява в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати підлягає частковому задоволенню, на користь позивача потрібно стягнути з відповідача на підставі ст. 117 КЗпП України 26326,881 грн. за період затримки розрахунку з наступного дня після винесення наказу про звільнення позивача та за вимогою позивача за 136 робочих днів. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення заборгованості з заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Судовий збір суд стягує з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, але не менше 51 гривні. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 p. N 1258-30 гривень - суд стягує з відповідача.

Outcome: partial