overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

17 листопада 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що відповідач користувався його послугами щодо постачання електроенергії в будинок № 7 по вул. Лемехова в с .Рівнопіль Волноваського району Донецької області. Свої обов»язки, передбачені Правилами користування електроенергією для населення, даний споживач не виконував, тому під час перевірки 16 жовтня 2005 року співробітниками РЕМ було встановлено порушення : накидання дротів на ЛЕП повз прилад обліку електроенергії. На підставі складеного акту 160330 від 16 жовтня 2005 року споживачу було нараховано суму обєму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 1199 гривень 92 копійок, яку позивач просить стягти з відповідача, і також ЗО гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому ж данні представник позивача на заявлених вимогах наполягав. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст ст 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність - три роки. Судом встановлено, що відповідач користувався послугами позивача щодо постачання електроенергії в будинок № 7 по вул. Лемехова в с.Рівнопіль Волноваського району Донецької області. На підставі складеного акту № 160330 від 16 жовтня 2005 року споживачу було нараховано суму общему та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 1199 гривень 92 копійок. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Такім чином, станом на момент звернення позивача до суду - 17.11.2009 року сплинув встановленій чинним законодавством строк позовної давності - три роки. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Отже позов задоволенню не підлягає. Ст.ст. 258. 268 ЦК України не передбачають виключень щодо строку та перебігу позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На підставі ст.ст.256, 257, 258, 267, 268 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

17 листопада 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що відповідач користувався його послугами щодо постачання електроенергії в будинок № 49 по вул. Губенко в с. Чичерине Волноваського району Донецької області. Свої обовязки, передбачені Правилами користування електроенергією для населення, даний споживач не виконував, тому під час перевірки 10 травня 2006 року співробітниками PЕM було встановлено порушення : без облікове споживання електроенергії - відсутній електролічильник. На підставі складеного акту № 075508 від 10 травня 2006 року споживачу було нараховано суму обєму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 1128 гривень 31 копійки, яку позивач просить стягти з відповідача, а також 30 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягав. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність - три роки. Судом встановлено, що відповідач користувався послугами позивача щодо постачання електроенергії в будинок № 49 по вул. Губенко в с.Чичерине Волноваського району Донецької області. На підставі складеного акту № 075508 від 10 травня 2006 року споживачу було нараховано суму обєму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 1128 гривень 31 копійки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду - 17.11.2009 року сплинув встановлений чинним законодавством строк позовної давності - три роки. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Отже позов задоволенню не підлягає. Ст.ст. 258, 268 ЦК України не передбачають виключень щодо строку та перебігу позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На підставі ст.ст.256, 257, 258, 267, 268 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

01.12.2009 р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ» проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у зв*язку з чим у них утворилась заборгованість з 01.04.2004 р. по 30.09.2009 р. в сумі 5007 грн. 29 коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в їх відсутність суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б. 197, кв. 113 та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.04.2004 р. по 30.09.2009 р. в сумі 5007 грн. 29 коп.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості у розмірі 5007,29 грн. за період з 01.04.2004 р. по 30.09.2009 р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню до державного бюджету судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

01.12.2009 р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач є абонентом КП «ХТМ» проте своїх зобовязань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконує, у зв*язку з чим у неї утворилась заборгованість з 01.08.2002 р. по 30.09.2009 р. в сумі 3500 грн. 48 коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б. 61/63, кв. З та згідно розрахунку має заборгованість за періоди з 01.08.2002 р. по 30.09.2009 р. в сумі 3500 грн. 48 коп.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату- за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобовязань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості у розмірі 3500,48 за період з 01.08.2002 р. по 30.09.2009 р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню до державного бюджету судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

01.12.2009 р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач є абонентом КП «ХТМ» проте своїх зобов*язань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконує, у зв*язку з чим у неї утворилась заборгованість з 01.06.2003 р. по 30.09.2009 р. в сумі 2412 грн. 59 коп., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б. 61/63, кв. 6 та згідно розрахунку має заборгованість за періоди з 01.06.2003 р. по 30.09.2009 р. в сумі 2412 грн. 59 коп.. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (електрична енергія, газ та ін.). У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості у розмірі 2412,59 грн. за період з 01.06.2003 р. по 30.09.2009 р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню до державного бюджету судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, яким просить визнати за нею право власності на недоотриману суму і право на отримання цієї суми після смерти матері, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.01.2009р. померла її мати [PERSON] після смерті якої вона отримала спадок, але за життя мати продала відповідачу майновий пай. отримала частково за нього плату, недоотримала вона за життя 3608грв.55коп.. цю суму їй відповідач не виплачує, тому просить визнати за нею це право, щоб отримати вказану суму грошей. У судовому засіданні позивач на позові наполягає. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Зацікавлена особа - [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти позовних вимог не заперечує (а.с.22,34). Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню підлягають у повній мірі, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що дійсно [PERSON], яка є матірью позивачки (а.с.8) продала відповідачу свій майновий пай (а.с.9-10), за який отримала не всю сумму, недоплатили їй 3614грв.05коп. (а.с.18), [PERSON] померла 13.01.2009р. (а.с.8), позивач є її донькою (а.с.8) і вона отримала спадок після смерті матері. Зацікавлена особа [PERSON]Г1. - рідна сестра позивача проти позовних вимог не заперечує (а.с.22.34). про що подала письмову заяву. Відповідач позовні вимоги визнає. Тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, вона має отримати недоотриману суму після смерті матері, яка за життя мала право на отримання цієї суми, продавши майновий пай з виплатою за нього в розстрочку; це право позивача відповідач не заперечує. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати в сумі 171 грв. (120грв.-витрати на ІТЗ +51грв.-судовий збір) (а.с.2-3). Витрати на правову допомогу в сумі 500грв. (а.с. 13) задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою (її представником) не надано суду обгрунтування сплати вказаної суми адвокату та про сплату адвокатом [PERSON], який не приймав участі в судовому розгляді справи, налогу за отримання цієї суми від позивачки. На підставі ст.ст.1216-1218,1261,328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 11.08.2000 року в міському відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області вони зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині того, що відповідач неодноразово ображав її морально та фізично. Шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити її позов, розірвати між нею та Відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. 16.02.2010 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони 11.08.2000 року в міському відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області сторони зареєстрували шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони припинили сімейні стосунки через негідну поведінку Відповідача, який постійно ображав позивачку, сімейні стосунки не підтримують тривалий час, проживають окремо. Позивачка миритись не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. При розірванні шлюбу, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в Придніпровський районний суд м. Черкаси з заявою про околом встановлення факту , що має юридичне значення , мотивуючи свої вимоги тим , що 29 січня 2008 року померла її баба [PERSON] . Згідно заповіту , спадщину на земельну частку /пай/ ТОВ «Багва» село Багва Маньківського району Черкаської області земельний сертифікат серії ЧР №043037 виданий Маньківською райдержадміністрацією 20 серпня 1996 року та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-ХІ №159113 виданого Багвянською сільською радою 29 квітня 2002 року заповідалося синові [PERSON] , який помер 21 серпня 2004 року . Заявник , як дочка спадкоємця, являється спадкоємцем першої черги за законом тому у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори , але не може оформити своє право на спадщину в зв'язку з розбіжностями в батьківському та бабусиному прізвищах , в зв'язку з чим просить встановити факт , що [PERSON] , який помер 21.08.2004 року , є сином [PERSON] , яка померла 29.01.2008 року. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився , надіслали заяву в якій просили розглянути справу без їх участі та не заперечували проти задоволення заяви , а тому суд ухвалив розглядати справу без участі зацікавленої особи. Суд, вислухавши доводи та пояснення заявника ,покази свідка [PERSON] яка підтвердила що [PERSON] є сином [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи , приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається , що він народився 15 березня 1951 року , батько - [PERSON] , мати - [PERSON]. 21.08.2004 року помер [PERSON] у віці 53 роки , який є рідним сином померлої 29.01.2008 року [PERSON] , що підтверджується збігом прізвища обох за виключенням однією букви , збігом прізвища , ім'я та по батькові батька в свідоцтві про народження [PERSON] та свідоцтві про одруження [PERSON] та [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] , збігом прізвища , ім'я та по батькові матері зазначене в свідоцтві про народження [PERSON] та свідоцтві про одруження [PERSON] та [PERSON] . Збігом року народження зазначеного в свідоцтві про народження [PERSON] - 1951 рік , з кількістю прожитих років зазначених в свідоцтві про смерть [PERSON] Івановича-53 роки та показами свідка [PERSON] Враховуючи вище викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки [NUMBER] виданої 29 грудня 1992 року на російській мові на ім'я [PERSON] мотивуючи тим, що в січні 2010 року він звернувся до Березанського районного центру зайнятості Миколаївської області з заявою про отримання допомоги по безробіттю і працівники центру зайнятості вказали йому на виправлення в його трудовій книжці імені по-батькові. Тому просив суд визнати факт належності трудової книжки саме [PERSON]. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, посилаючись на те, що через виправлення в трудовій книжці, він не може отримати допомогу по безробіттю. Просив суд встановити, що трудова книжка серії [NUMBER] видана 29 грудня 1992 року на російській мові на ім'я [PERSON] фактично належить йому [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по слідуючим підставам: Судом встановлено, що фактично вірним є прізвище, ім'я, по-батькові заявника [PERSON], що підтверджується ксерокопією його паспорта (а.с.4) та ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.11). Те, що трудова книжка серії [NUMBER] на російській мові на ім'я [PERSON] фактично належить заявнику підтверджується тим, що збігаються прізвище, ім'я, та дата народження заявника. Свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що заявника знають з дитинства, їхні батьки разом працювали, знають, що його батька звати [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати факт належності трудової книжки виписаної на російській мові на ім'я [PERSON] - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим. що 08 травня 1993 року з відповідачем по справі він зареєстрував шлюб у відділі ЗАГСУ Черкаського міськвиконкому м.Черкаси (актовий запис №820). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. З червня 2009 року шлюбні відносини між ними фактично припинились. Примирення з відповідачем не можливе. Майнового спору не має. Угоду про утримання неповнолітньої дитини між ними досягнуто. Шлюб просить розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, шлюб просив розірвати. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.130 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу в попередньому судовому засіданні на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Сімейних відносин сторони не підтримують. Примирення між сторонами не можливе. Угоду про утримання неповнолітньої дитини між ними досягнуто. Майнового спору не має.

Outcome: approved