overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 30 квітня 1993 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Подружні відносини припинені з січня 2010 року , оскільки часто виникають сварки, так як відповідач зловживає спиртними напоями. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 квітня 1993 року , який був зареєстрований в Ізюмському міському відділі РАГС ( а.с.5). Мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з ним, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуюче те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, сторони згідні на розірвання шлюбу, суд вважає, що можливість збереження шлюбу втрачено і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

03 грудня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пославшись на те, що шлюб між сторонами розірваний, відповідач, який є батьком дитини, проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка залишилася проживати з матірю і знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач, належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, проте надав до суду заяву, у якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення і просив розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, встановивши обставини та визначивши відповідні правовідносини, вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. Так, встановлено, що сторони з 02 червня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2). Син, згідно довідки ПКП «Комунальник-1» від 18.12.2009 року (а.с.3) проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. 18 січня 2010 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області шлюб між сторонами розірвано. Відповідач фактично проживає окремо, що підтверджується особисто написаною заявою і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Викладене вище дає підстави суду задовольнити позов. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому у шлюбі з 03.11.2007 р. Від шлюбу в сім'ї народилася дочка [PERSON],[INFO] Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач добровільно допомоги не надає, матеріально не підтримує, а тому просить стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частки від заробітку доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка на попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач на попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження від цього шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON],[INFO] (а.с.З), яка проживає разом з матір'ю (а.с.5) . Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Москалівської сільської ради Лановецького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], яка померла 13.08.2007 року . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що після смерті матері вчасно не оформив свої спадкові права, оскільки всі правовстановлюючі документи знаходилися у нього, тому він вважав себе таким , що прийняв спадщину. Про зміни в законодавстві він не знав, тому і пропустив передбачений законом строк на прийняття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і згідний, щоб визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . [PERSON] проживала в [INFO] і померла 13.08.2007 року, у віці 71 рік . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що належав померлій на підставі технічного паспорту на будинок та земельної ділянки, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №240979 від та іншого майна. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 11-АВ №030378. Сестри позивача [PERSON]С та [PERSON], які мають право на частку в спадковому майні, направили до суду заяви, в яких відмовилися від своєї частки в майні спадкодавця на користь позивача . Позивач у шестимісячний строк не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою успадкувати майно по закону. Відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази, представлені позивачем і ті , що здобуті в судовому засіданні, суд вважає, що в даному конкретному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], який помер 23.06.2008 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і просить визнати пропуск строку для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не знав про вимоги і зміни в законодавстві, а також в звязку із скрутним матеріальним становищем не мав коштів на переоформленням власності . Відповідач позовні вимоги визнала повністю і згідна, щоб визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачем, оскільки вона бажає, щоб син успадкував усе майно після смерті батька. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін , вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . [PERSON] постійно проживав в [INFO] і помер 23.06.2008 року, у віці 69 років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із з грошових вкладів в Лановецькому відділенні Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» . Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 11-ИД № 497210 від 16.07.1988 року. Позивач у шестимісячний строк не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою успадкувати майно по закону. Відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази ,.представлені позивачем і ті , що здобуті в судовому засіданні, суд вважає , що в даному конкретному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Карначівської сільської ради Лановецького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], яка померла 05.09.2003 року . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що після смерті матері вчасно не оформив свої спадкові права, оскільки всі правовстановлюючі документи знаходилися у нього, тому він вважав себе таким , що прийняв спадщину. Про зміни в законодавстві він не знав, також не мав достатньо коштів для звернення в нот контору і переоформлення спадщини, тому і пропустив передбачений законом строк на прийняття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і згідний, щоб визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . [PERSON] проживала в [INFO] і померла 05.09.2003 року, у віці 71 рік . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що належав померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок по вул.Залізничній,8 в с.Караначівка Лановецького району та іншого майна. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №110622 від 15.12.2009 року. Інших спадкоємців, а також осіб, які б мали обовязкову долю в майні спадкодавця , немає . Позивач у шестимісячний строк не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою успадкувати майно по закону. Відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази, представлені позивачем і ті , що здобуті в судовому засіданні, суд вважає, що в даному конкретному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її сином [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], мотивуючи це тим, що під час підготовки документів для отримання почесного звання «Мати-героїня» було виявлено, що у свідоцтві про народження сина допущена помилка у написанні його прізвища Босунівський, та прізвищ батьків [PERSON], тому заявниця звернулась до суду із даною заявою. Встановлення факту родинних відносин має для [PERSON] юридичне значення і необхідне для отримання матеріальної допомоги як «Мати-героїня». В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки № 58 від 18.02.2010\~р., [PERSON] сільська рада відмовила [PERSON] в прийомі документів для отримання матеріальної допомоги як «Мати-героїня», оскільки у сина заявниці прізвище [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно являється рідним сином [PERSON] Цей факт підтверджується довідками [PERSON] сільської ради № 95 від 18.02.2010 р., № 73 від 15.02.2010 р., № 72 від 15.02.2010 р., свідоцтвом про народження [PERSON] І-ТП № 274923 від 02.11.1972 р. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству із заявницею і їм відомо, що [PERSON] дійсно являється сином [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідно для отримання матеріальної допомоги як «Мати-героїня». Всі ці обставини в їх сукупності дають підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1992 року, від даного шлюбу в них народилось одна дитина, а саме дочка, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї позивачка просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погоджується. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вважає, що між сторонами склалися умови, при яких збереження сім'ї неможливе. Сторони миритися не бажають, спільно не проживають, а тому суд вважає, що сім'я розпалася повністю і заявлені вимоги слід задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб, мотивуючи тим, що бажає одружитися, однак не досягнула шлюбного віку. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, пояснила, що бажає одружитись так як на даний час вагітна, однак не досягла шлюбного віку, просить суд заяву задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] проти заяви не заперечила [PERSON] в судове засідання не з'явився.. Суд заслухавши показання сторін, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 23 Сімейного Кодексу України права на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла чотирнадцятирічного віку їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, однак бажає одружитись з [PERSON] так як на даний час вагітна 26 тижнів, що підтверджується довідкою Снятинської ЦРЛ. При таких обставинах заявниці слід надати право на шлюб. Тому суд на підставі ст..22,23 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

02 грудня 2009 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти потребують матеріальної допомоги зі сторони відповідача, який не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно ч.І ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 01 серпня 1991 року, а [PERSON] народився 23 вересня 1993 року в свідоцтві про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4-5). Згідно ч.І ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. [PERSON] є студенткою денної форми навчання Житомирського інституту медсестринсва, термін навчання становить з 01.09.2008 року по липень 2010 року (а.с.8). Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази на умовах змагальності і в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позов про стягнення аліментів на дітей, оскільки [PERSON] продовжує навчання після досягнення повноліття, не досягла 23 річного віку, а [PERSON] не досяг повнолітнього віку, а тому потребують матеріальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

20 січня 2010 року КП БРР «БТМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за користування послугами з теплопостачання в сумі 1103 грн. 99 коп. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка є абонентом КП БРР «БТМ» та користується послугами з теплопостачання, однак абонентську плату не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. oman;tag3:13pt;">Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Вона є абонентом КП БРР «БТМ та користується послугами з теплопостачання, однак абонентську плату вносить несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1103 грн. 99 коп., яка виникла за період з 01 жовтня 2008 року по 01 січня 2010 року, що підтверджується матеріалами справи. ( а.с. 3 ). Відповідачу направлялися рахунки для сплати за теплопостачання по встановленим тарифам, про що вона не заперечує, однак проплати не проводились. ily:Times New Roman;tag3:12pt;"> Відповідно до ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги повинна вноситись квартиронаймачем своєчасно. Оскільки абонент не вносить плату на комунальні послуги вона підлягає стягненню в судовому порядку. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги КП БРР «БТМ» обгрунтованими, оскільки відповідачка визнала позов, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] заборгованість за користування послугами з теплопостачання в сумі 1103 грн. 99 коп. t-size:13pt;">Суд покладає&nbsp;на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України. 12pt;">&nbsp;n>lign="justify" style="font-family:Times New Roman;tag3:13pt;">На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212, 215 ЦПК, ст.ст. 67, 68 ЖК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

13 січня 2010 року КП БРР "БТМ" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 2201 грн. 16 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка з 01.09.2007 року до 01.12.2009 року користувалась тепловою енергією, яку постачало КП БРР "БТМ", однак абонентську плату сплачувала не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. До судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею судової повістки, причини неявки суду невідомі. Виходячи з наведеного суд вважає можливим ухвалити заочне&nbsp;рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечував проти такого розгляду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. ;tag3:11pt;">Відповідно&nbsp;до ст 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. es New Roman;tag3:11pt;">Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Протягом часу з 01 вересня 2007 року по 01 грудня 2009 року відповідач користувалась тепловою енергією, яку постачало КП БРР "БТМ", однак абонентську плату вносила не в повному обсязі від нарахованої суми, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2009 року складає 2201 грн. 16 коп. і підтверджується матеріалами справи. ( а.с. 2 ).mes New Roman;tag3:12pt;">&nbsp; Відповідно до ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги повинна вноситись квартиронаймачем своєчасно. Оскільки абонент не вносить плату на комунальні послуги, вона підлягає стягненню в судовому порядку. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги КП БРР "БТМ" обгрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 2201 грн. 16 коп. y" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. size:12pt;"> span><span</s align="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">На підставі&nbsp;викладеного, керуючить ст.ст. 11, 60, 88, 212, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 67,68 ЖК України, суд -

Outcome: approved