Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

ДП «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просило суд стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 18 993,81 грн., а також стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 18.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено строковий трудовий договір, про що було видано наказ № 78/ОК від 18.04.2008 року. За даним наказом відповідача було прийнято водієм автотранспортної дільниці транспортно-складського управління на два місяці. Наказом № 181 /ОК від 25.06.2008 року термін дії наказу № 78/ОК від 18.04.2008 року було продовжено терміном на один рік. 15.07.2008 року, на підставі рознарядки від 15.07.2008 року [PERSON] разом із автомобілем [NUMBER] було направлено в розпорядження керівника дільниці водопостачання та каналізації ДП «НВО «ПХЗ» [PERSON], про що свідчить подорожній лист вантажного автомобілю № 0644811 від 15.07.2008 року. Відповідно до отриманого від [PERSON] завдання, [PERSON] повинен був здійснювати перевезення людей та обладнання на території підприємства з 8-00 до 14-50 год. По закінченню виконання робіт [PERSON] разом із автомобілем [NUMBER], повинен був повернутись до транспортно-складського управління підприємства. В порушення отриманих вказівок, 15.07.2008року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] самовільно покинув межі ДП «НВО «ПХЗ» та о 13-10 год. на перехресті вулиць [PERSON] та Полтавській в м. Павлограді, здійснив дорожньо-транспортну пригоду. В результаті ДТП зіткнулися вищезгаданий ГАЗ-53 та автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON]. [PERSON] було спричинено матеріальну та моральну шкоду. Винною у скоєнні ДТП особою є відповідач. Вину останнього встановлено постановою Павлоградського міськрайонного суду дніпропетровської області від 16.07.2008 року. 13.11.2008року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області прийнято рішення по справі за позовом [PERSON] до ДП «НВО «ПХЗ» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Зазначеним рішенням суд стягнув з ДП «НВО «ПХЗ» на користь [PERSON] матеріальну шкоду - 16762,81 грн., витрати по проведенню експертизи - 1400 грн., судові витрати по справі - 331 грн., моральну шкоду - 500 грн. Платіжним дорученням № 1187744 від 22.09.2009 року ДП «НВО «ПХЗ» сплатило [PERSON] 18993,81 грн. відповідно до рішення суду. Таким чином, в результаті ДТП, скоєним відповідачем 15.07.2008 року, позивач 22.09.2009 року зазнав матеріальної шкоди у вигляді сплати [PERSON] 18993,81 грн. Позивач вважає, що завдана відповідачем шкода має бути повністю відшкодована з наступних підстав. Під час здійснення ДТП відповідач не виконував свої трудові обовязки, оскільки 15.07.2008 року відповідач був направлений в розпорядження керівника дільниці водопостачання та каналізації ДП «НВО «ПХЗ» [PERSON] та м здійснювати перевезення людей та обладнання на дільниці. В порушення отриманого завдані відповідач самовільно, використовуючи автомобіль позивача, залишив межі підприємства і скоїв ДТП. В своїх поясненнях відповідач пояснив, що в місто виїхав за сімейним обставинами. За порушення трудових обовязків відповідача було притягнуто наказом № 1821 від 15.08.2008 року до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Таким чином, перебуваючи у місті під час скоєння ДТП, відповідач не виконував трудових обовязків, оскільки вказівки, щодо виїзду у місто не отримував. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх, спираючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом по справі встановлено, що 18.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено строковий трудовий договір, про що було видано наказ № 78/ОК від 18.04.2008 року (а.с. 6). За даним наказом відповідача було прийнято водієм автотранспортної дільниці транспортно-складського управління на два місяці. Наказом № 181/ОК від 25.06.2008 року термін дії наказу № 78/ОК від 18.04.2008 року було продовжено терміном на один рік (а.с. 7) 15.07.2008року, на підставі рознарядки від 15.07.2008 року [PERSON] разом із автомобілем [NUMBER] було направлено в розпорядження керівника дільниці водопостачання та каналізації ДП «НВО «ПХЗ» [PERSON], про що свідчить подорожній лист вантажного автомобілю № 0644811 від 15.07.2008 року (а.с. 11). Відповідно до отриманого від [PERSON] завдання, [PERSON] повинен був здійснювати перевезення людей та обладнання на території підприємства з 8-00 до 14-50 год. По закінченню виконання робіт [PERSON] разом із автомобілем [NUMBER], повинен був повернутись до транспортно-складського управління підприємства. В порушення отриманих вказівок, 15.07.2008 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] самовільно покинув межі ДП «НВО «ПХЗ» та о 13- 10 год. на перехресті вулиць [PERSON] та Полтавській в м. Павлограді, здійснив дорожньо- транспортну пригоду. В результаті ДТП зіткнулися вищезгаданий ГАЗ-53 та автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON]. [PERSON] було спричинено матеріальну та моральну шкоду. Винною у скоєнні ДТП особою є відповідач. Вину останнього встановлено постановою Павлоградського міськрайонного суду дніпропетровської області від 16.07.2008 року (а.с. 12). 13.11.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області прийнято рішення по справі за позовом [PERSON] до ДП «НВО «ПХЗ» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Зазначеним рішенням суд стягнув з ДП «НВО «ПХЗ» на користь [PERSON] матеріальну шкоду - 16762,81 грн., витрати по проведенню експертизи - 1400 грн., судові витрати по справі - 331 грн., моральну шкоду - 500 грн. (а.с. 13-15). Платіжним дорученням № 1187744 від 22.09.2009року ДП «НВО «ПХЗ» сплатило [PERSON] 18993,81 грн. відповідно до рішення суду (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до виновної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Пункт 7 ч. 1 ст. 134 КЗпП України передбачає, що працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, завданої з їх вини підприємству у випадку, коли шкода завдана не при виконанні трудових обовязків. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved