Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

23.10.2009 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 47\~694 грн. 05 коп. та неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 174\~083 грн. 28 коп. Згідно позовної заяви вказувала,що з 19.05.1990 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі,однак сімейне життя між ними не склалося і шлюб 18.07.1995 року було розірвано,про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 542. Від подружнього життя вони мають сина [PERSON] та доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Рівненського міського суду від 13.08.1992 року відповідача зобовязано сплачувати на її користь аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку,щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Однак своїх зобовязань [PERSON] не виконував, після її неодноразових скарг до правоохоронних органів ним до 1996 року частково почались сплачуватися аліменти,а з березня 1996 року відповідач фактично припинив їх сплату у зв»язку з народженням дитини від другого шлюбу. В результаті ухилень відповідача від свого обов»язку батька утримувати дитину за ним станом на 01.05.2009 року утворилась заборгованість по аліментах в сумі 47 140 грн. 51 коп. Відповідачем з моменту відкриття виконавчого провадження рішення Рівненського міського суду про примусове стягнення аліментів не оскаржувалось, відповідач старанно приховував своє фактичне місце проживання та місце роботи. [PERSON] є працездатним,має задовільний стан здоров»я і має можливість допомагати матеріально своїм дітям. 30.06.2009 року в зв»язку із досягненням дітьми повноліття виконавче провадження закінчено. Окрім того, на підставі ст. 196 СК України [PERSON] як особа,яка винна у виникненні заборгованості по аліментах, зобов»язаний сплатити на її користь неустойку у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, починаючи з 23.10.2008 року по день подачі позову до суду. Покликаючись на викладені обставини, просила позов задовольнити,стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 47\~694 грн. 05 коп., неустойку у розмірі 174\~083 грн. 28 коп. та витрати на оплату правової допомоги в сумі 270 грн. 00 коп. Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Вказував,що розмір заборгованості,який просить стягнути з нього позивачка не відповідає дійсності, ним до 2000 року перераховувались кошти на утримання дітей. Починаючи з 2000 року в зв»язку з відсутністю постійного місця роботи виплату аліментів тимчасово було припинено. Починаючи з серпня 2005 року по червень 2009 року аліменти перераховувались,тому жодних ухилень з його боку по сплаті аліментів не було. Безпідставними є й вимоги по стягненню неустойки,оскільки не надано детального розрахунку,зокрема,не вказано період,на який нараховується пеня. 24.11.2009 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Вказував,що 18.07.1995 року шлюб між ним та [PERSON] рішенням Рівненського міського суду було розірвано. Після розірвання шлюбу він зобов»язувався сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. До 2000 року аліменти ним сплачувались. З 2000 року виплату аліментів було припинено в зв»язку з відсутністю постійного місця роботи. Проте починаючи з серпня 2005 року по червень 2009 року аліменти він сплачував,що підтверджується квитанціями про переказ коштів. Заборгованість по сплаті аліментів виникла в зв»язку з обставинами,які мають істотне значення. Як і в попередні роки так і на даний час він перебуває у складному матеріальному становищі, на його утриманні перебуває дружина та неповнолітній син. Окрім того,за рішенням суду його без його відома позбавлено батьківських прав,проте ним добросовісно виконувались обов»язки по утриманню дітей. Тому,з врахуванням цих обставин просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги уточнили. Пояснили, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 18.07.1995 року було розірвано. Від подружнього життя сторони мають двох дітей,на яких за рішенням Рівненського міського суду від 13.08.1992 року було присуджено стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу),щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Однак своїх зобов»язань відповідач не виконував, ним згідно квитанцій сплачувались незначні суми, а в деякі періоди часу взагалі припинено їх сплату. [PERSON] ухилявся від виконання свого батьківського обов»язку, постійно приховував свою адресу місця проживання та місце роботи, і фактично самоусунувся від виконання батьківського обов»язку. [PERSON] є працездатним, наявність у нього дружини та дитини від другого шлюбу не звільняє його від обов»язку сплачувати аліменти на своїх дітей. Покликаючись на викладені обставини,просять позов задовольнити,стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів в сумі 42\~979 грн. 44 коп., неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 124\~965 грн. 93 коп. та витрати за надання правової допомоги в сумі 270 грн. 00 коп. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити. В судовому засіданні представник відповідача-позивача [PERSON] позов не визнала. Пояснила,що [PERSON] не ухилявся від виконання свого обов»язку по утриманню дітей і ним сплачувались аліменти,що підтверджено відповідними квитанціями. З урахуванням його складного матеріального стану,наявності на утриманні дружини та сина від другого шлюбу просить в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов задовольнити і звільнити [PERSON] від сплати аліментів. Заслухавши пояснення позивачки-відповідачки [PERSON], її представника [PERSON],представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі,який 18.07.1995 року розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 542, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ № 005579. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON],[INFO],та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження серії ІІІ-ГЮ № 320368 та ІІІ-ГЮ №320369. За рішенням Рівненського міського суду від 13.08.1992 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку,щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] як неплатник аліментів згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду від 16.02.2005 року був оголошений в розшук ( відповідь на запит від 20.07.2006 року №50/7-14625 начальника ВГІРФО Рівненського МВ УМВС), згідно його письмових пояснень від 08.08.2005 року він визнав наявність в нього заборгованості і несплату аліментів пояснив відсутністю постійного місця роботи, відносно нього державним виконавцем в прокуратуру м. Рівне надсилалось подання для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності (копія листа в прокуратуру м.Рівне від 04.11.2002 року). Як вбачається із довідки від 11.03.1997 року ПП «Девіз» позивачка [PERSON] з березня 1996 року аліментів не отримувала, згідно довідки від 19.07.2006 року начальника ДВС у Голосіївському районі м.Києва, з 01.01.2006 року по 30.06.2006 року відомостей про сплату аліментів на ім»я [PERSON] не надходило, боржник знаходиться в розшуку. 30.06.2009 року постановою старшого державного виконавця Кенюк Л.В. виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів закінчено. Отже,як встановлено судом, відповідач [PERSON] від сплати аліментів на утримання своїх дітей ухиляється, аліменти не сплачує, рішення суду не виконує, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця ВДВС [PERSON]»янського РУЮ у м.Києві від 08.12.2009 року,з якої вбачається, що за період з 01.04.1999 року по 18.05.2009 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 18.05.2009 року складає 47 140 грн. 51 коп. Розмір аліментів,визначений виконавчою службою узгоджується з вимогами чинного законодавства,правильність розрахунку перевірена судом і з врахуванням всіх обставин покладена в основу рішення. Судом досліджено надані відповідачем квитанції про переказ коштів,з яких вбачається,що відповідач [PERSON] частково переказував в 2005 2009 роках суми,розмір яких коливається в межах від 25 грн. 00 коп. до 200 грн. 00 коп.,кошти в сумі 280 грн. 00 коп. та 300 грн. 00 коп. перераховувались відповідачем одноразово в грудні 2007 року та квітні 2008 року. Позивачкою-відповідачкою [PERSON] надано суду розрахунок заборгованості по аліментах із врахуванням виплачених зазначених вище сум по квитанціям. Загальна сума заборгованості станом на 18.05.2009 року склала 42\~979 грн. 44 коп. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи представника відповідача-позивача [PERSON] [PERSON] про те,що [PERSON] не ухилявся від виконання свого батьківського обов»язку не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і відповідачем не спростовані. Посилання представника [PERSON] на складне матеріальне становище [PERSON],наявність у нього дитини від другого шлюбі суд не враховує як істотні обставини,ні підставі яких [PERSON] міг бути звільненим від сплати аліментів. Частина 2 ст. 197 СК України передбачає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Врахування матеріального та сімейного стану платника аліментів згідно ч.1 ст. 197 СК України не є підставою для його повного звільнення від їх сплати,а лише у відстрочці або розстрочці сплати заборгованості за аліментами. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд не вбачає підстав звільняти [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами і приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] в частині стягнення заборгованості за аліментами в сумі 42\~979 грн. 44 коп. Відповідно в задоволенні зустрічного позову вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Окрім того, стягнення неустойки можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи,зобовязаної сплачувати аліменти. Якщо заборгованість утворилася з вини інших осіб,стягнення неустойки не допускається. Від\-повідно до ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка пору\-шила зобов'язання. З оглянутих матеріалів справи підтверджується наявність заборгованості за [PERSON] по аліментам, боржник повідомлявся про необхідність її погашення, що ним і не оспорюється, а несплата аліментів пояснюється ним відсутністю коштів. Таким чином [PERSON] допустив заборгованість за аліментами, неодноразово повідомлявся про її наявність та про погашення державним виконавцем, а тому у одержувача аліментів виникло право на стягнення пені у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути змен\-шений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак відповідач суттєвих обставин,які могли б бути враховані судом для зменшення розміру аліментів не навів, вимог про зменшення розміру неустойки ним заявлено не було. Однак суд не погоджується із розрахунком пені,зробленим позивачкою, в сумі 124\~965 грн. 93 коп.,оскільки при ви\-рахуванні розміру неустойки сума боргу за попередній час до заборгованості за наступний час не додається. При щомісячній сплаті аліментів сума неустойки рахується за кожен окремий місяць. Окрім цього, сума заборгованості по аліментах становить 42\~979 грн. 44 коп., позивачка просить стягнути неустойку в розмірі 124\~965 грн. 93 коп., що значно перевищує саму суму заборгованості по аліментах. Суд розраховує розмір неустойки, виходячи із наступного (розрахунок заборгованості із врахуванням виплачених [PERSON] сум згідно квитанцій): За жовтень 2008 року 80 грн. 17 коп.( 890 грн. 77 коп.(1077,77 грн.-180 грн.) / 100 * 9 днів), За листопад 2008 року - 260 грн. 04 коп.( 866 грн. 80 коп. /100 * 30 днів), За грудень 2008 року - 367 грн. 02 коп.( 1183 грн. 94 коп. /100 * 31 день), За січень 2009 року - 232 грн. 87 коп.( 751 грн. 18 коп. /100 * 31 день), За лютий 2009 року - 216 грн. 53 коп.( 773 грн. 33 коп. /100 * 28 днів), За березень 2009 року - 239 грн. 73 коп.( 773 грн. 33 коп. /100 * 31 день), За квітень 2009 року - 241 грн. 00 коп.( 803 грн. 33 коп. /100 * 30 днів), До 18 травня 2009 року - 72 грн. 63 коп.( 403 грн. 54 коп. /100 * 18 днів). А всього розмір неустойки за період з 23.10.2008 року по 18.05.2009 року складає\~1 709 грн. 99 коп. В решті позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до положень ст.84 ЦПК України, вбачається, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. З метою отримання правової допомоги по захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів по даній справі позивачка вказує, що понесла витрати в сумі 270 грн. 00 коп. Однак, витрати на правову допомогу, повинні бути підтверджені документально і на підтвердження цих обставин, суду повинно бути надано договір про надання правової допомоги та документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку. Підтвердження сплати позивачем витрат в сумі 270 грн. 00 коп. за надання правової допомоги, належним чином суду не надано, тому дана вимога до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 196,197 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial