Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 17.12.2009 року в смт.Бучмани Олевського району, по вул.Жовтневій, 21, в квартирі № 4 де проживає позивач [PERSON], відповідачка [PERSON], поширила відносно позивача недостовірну інформацію чим образила позивача поширеною інформацією, яка не відповідає дійсності. Крім того 06.01.2010 року, повторно по вул.Жовтневій в смт.Бучмани Олевського району, відповідачка обізвала позивача брутальними словами, чим образила останнього, оскільки поширена відносно позивача інформація не відповідає дійсності. Такими діями, як вважає позивач, відповідачка зганьбила його як особу, оскільки образливі слова, які виговорила відповідачка у бік позивача порочать та принижують його честь, як людини, його гідність в думці громадян з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Характер висловлювань відповідачки складає негативне враження до позивача зі сторони близьких знайомих та мешканців селища Бучмани, що потягло за собою порушення життєвих звязків, відчуття дискомфорту, негативно вплинуло на стан здоровя позивач?, спричинило йому моральну (немайнову) шкоду, яку позивач оцінює в 10 000 грн., які просить суд стягнути з відповідачки, а також просить визнати, що дії [PERSON], що полягали у висловлюванні в його адресу образливих брутальних слів є такими, які принижують та ганьблять його честь, гідність, ділову репутацію, завдають шкоду його інтересам та зобовязати відповідачку у присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], спростувати поширену недостовірну інформацію, шляхом принесення позивачу вибачень, а також стягнути з [PERSON], нанесену [PERSON], матеріальну шкоду в сумі 212.50 грн., та 75 грн., понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачка [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], не визнала та пояснила суду, що 17.12.2010 року та 06.01.2010 року не висловлювалася образливими словами та лайкою у бік [PERSON], так, як була в ці дні у м.Києві, крім того вона ніколи не займає позивача і навіть не дивиться у його бік, а тому вважає, що позовні вимоги позивача до неї є безпідставними. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], надали суду аналогічні показання ствердивши при цьому, що по сусідству у них проживає позивач [PERSON], та відповідачка [PERSON] Так 06.01.2010 року вони бачили і чули, як [PERSON], на вулиці Жовтневій в смт.Бучмани Олевського району Житомирської області привселюдно обзивала позивача [PERSON], образливими брутальними словами та повідомила про те, що позивач хворіє на венеричну хворобу. Свідок [PERSON], у судовому засіданні надав суду показання про те, що він працював у період з вересня місяця 2009 року по лютий місяць 2010 року дільничним інспектором міліції в смт.Бучмани Олевського району Житомирської області. Так після проведення спільних зборів жителів селища, працівників загальноосвітньої школи смт.Бучмани, батьківського комітету та батьків, дітей - учнів школи, які відбулися 10.12.2009 року, в приміщенні ЗОШ смт.Бучмани, на які була запрошена відповідачка [PERSON], до нього із заявою звернувся позивач [PERSON], на дії відповідачки [PERSON], оскільки остання після зазначених зборів, 17.12.2009 року увірвалася в квартиру № 4, де проживає позивач, розташовану в смт.Бучмани Олевського району, по вул.Жовтневій, 21, та обізвала позивача брутальними словами і поширила відносно [PERSON], недостовірну інформацію. По заяві позивача [PERSON], на дії відповідачки [PERSON], ним було проведено перевірку та попереджено відповідачку щодо припинення порушення громадського порядку, а також запропоновано позивачу на дії відповідачки звернутися до суду. Свідок [PERSON], у судовому засіданні надав суду показання зазначивши при цьому, те що він виконуючи обовязки дільничного інспектора міліції на територіальній дільниці смт.Бучмани Олевського району Житомирської області неодноразово отримував заяви від жителів смт.Бучмани Олевського району та дві заяви від позивача [PERSON], на дії відповідачки [PERSON], оскільки остання постійно конфліктує з жителями селища, ображає їх та позивача брутальними словами, погрожує розправою і знищенням особистого майна заявників, але оскільки в діях відповідачки були відсутні кримінально- карані діяння то ним неодноразово попереджалася відповідачка, щодо припинення порушення громадського порядку та запропоновано було, як жителям смт.Бучмани так і позивачу [PERSON], на дії відповідачки звернутися до суду. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], та відповідачка [PERSON], мешкають в смт.Бучмани Олевського району Житомирської області. 17.12.2010 року в смт.Бучмани по вул.Жовтневій, 21, в [ADDRESS], у вечірній час, відповідачка [PERSON], обізвала позивача брутальними словами та поширила відносно позивача недостовірну інформацію чим образила позивача поширеною інформацією, яка не відповідає дійсності. 06.01.2010 року, близько до обіднього часу, відповідачка [PERSON], в смт.Бучмани Олевського району, по вул.Жовтневій зустрівши позивача [PERSON], повторно обізвала останнього брутальними словами і поширила негативну та неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує його честь як молодого чоловіка, його гідність та зачіпає особисті інтереси позивача. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. ст. З, 28, 32, 55 Конституції України, з яких слідує, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, у випадках порушення останніх, громадянин має право звернутися до суду з метою захисту цих прав та їх відновлення. Крім того має право вимагати відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, завданої таким порушенням. Відповідно до ст.ст. 16,23. 270, 275, 277, 280, 297, 1166, 1167 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у приниженні честі і гідності людини, фізична особа має право на повагу до гідності та честі, має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, фізична особа особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на її спростування, негативна інформація на особу вважається недостовірною: якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що протиправними діями [PERSON], була завдана як матеріальна так і моральна (немайнова) шкода [PERSON], яка виразилася в перенесенні останнім фізичних та психічних страждань. Приймаючи до уваги обставини справи, особу відповідачки, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], підлягає до часткового задоволення. Розмір позовних вимог стосовно стягнення майнової шкоди слід задовольнити в розміри 212.50 грн., оскільки розмір причиненої відповідачкою позивачу майнової шкоди підтверджений відповідними доказами, /а.с.17/. Разом з тим враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоровя позивача, тяжкість та істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, суд із врахуванням усіх обставин у їх сукупності, вважає, що дана позовна вимога є обґрунтованою в сумі З000 грн., та підлягає до задоволення і стягненню з відповідачки. Крім того у відповідності до ст.88 ЦПК України до задоволення підлягає і позовна вимога щодо стягнення з відповідачки [PERSON], витрат понесених позивачем, повязаних з оплатою на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 75 грн., які просить стягнути з відповідачки позивач. Визнати, що поширені висловлення [PERSON], в адресу [PERSON], образливих, брутальних слів є такими, що принижують його честь, гідність та завдають шкоду його інтересам та зобовязати [PERSON], принести вибачення, в решті позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial