Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 28.11.2006 р. з позовом, в якому вказав, що 23.08.2006 р. він за договором купівлі-продажу придбав у [PERSON] жилий будинок по вул.Кишинівській, 8 в м..[PERSON]. У вказаному будинку зареєстрована та проживає [PERSON] з трьома дітьми та співмешканцем, яка мала намір купити цей будинок в 2004 р., але договір купівлі-продажу не відбувся. [PERSON] просив признати реєстрацію [PERSON] в будинку недійсною, усунути перешкоду у користування власністю та виселити [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з будинку без надання іншого жилого приміщення. Під час слухання справи в судіТрутенінВ.А. 28.02.2009 р. продав спірний будинок [PERSON] Ухвалою суду від 03.12.2009 р. за заявоюТрутеніна В.А. його позов залишено без розгляду. [PERSON] звернулася до суду 19.03.2007 р. з зустрічним позовом, пізніше з уточненими позовами, в яких вказала, що у 2003 р. вона вирішила придбати у [PERSON] таСацької К.М. належне їм на праві спільної сумісної власності домоволодіння по вул. Кишинівській, 8 в м. Кривому Розі. Дане домоволодіння не було газифікованим і тому реалізовувалось по запропонованій відповідачами ціні, яка її влаштовувала, - 800,00 доларів США, що еквівалентно 4 240,00 грн. З 01.06.2003 р. за згодою відповідачів вона стала мешкати в даному домоволодінні разом із своїми дітьми. З часу вселення в будинок, вона утримувала його, проводила необхідні поточні ремонтні роботи, обробляла присадибну ділянку. 10.01.2004 р. вона сплатила відповідачам 465,00 доларів США, що еквівалентно 2 464,50 грн. Виплату даних грошових коштів зазагодою відповідачаСацького В.В. вона провела його дружині [PERSON], про що остання надала письмову розписку. В даній розписці відповідачка [PERSON] вказала, що дозволяє їй проживати в будинку та зобов'язується сплатити заборгованість за комунальні послуги станом на 01.06.2003 р. в сумі 1508,00 грн. 17.06.2004 р. з дозволу відповідачів вона зареєструвалася за вказаною адресою. З моменту вселення в будинок, вона неодноразово зверталася до відповідачів із проханням провести нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу, однак останні постійно знаходили різноманітні причини для того, щоб не проводити дане офорлмення. Часто відповідачі повідомляли їй , що вони не можуть виготовити необхідні для продажу документи в Криворізькому БТІ. Саме для цього вони неодноразово брали у неї грошові кошти. Відповідач [PERSON] написав їй розписку, в якій пітвердив факт одержання ним грошових коштів у розмірі 200 грн. [PERSON] після цього до її звернення до суду відповідачі не провели нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку. Загалом на користь відповідачів по справі нею було сплачено 2 664, 50 грн. Крім того, відповідачі, недивлячись на обіцянки, не провели погашення заборгованості за комунальні послуги, яка станом на 01.06.2003 р. складала 1508,00 грн., і вона змушена проводити дане погашення заборгованості самостійно за рахунок власних коштів. А тому вважає, що за договором купівлі-продажу вона розрахувалась з ними в повному обсязі, оскільки сплатила грошові кошти на загальну суму 2 664,5 грн. та 1508,00 грн. за комунальні послуги, що складає загалом 4 172,25 грн. Різницю у сумі 67.50 грв. згодна виплатити [PERSON]. У відповідності до ст. 657 ЦК України (далі ЦК) договір купівлі - продажу жилого будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Але відповідно до ст.220 ЦК. якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У даному випадку, вони, сторони договору, дійшли згоди щодо всіх істотних його умов, що підтверджується письмовими розписками, зареєструвалася в будинку разом із дітьми, виплатила на користь відповідачів грошові кошти. 23.08.2006 р. [PERSON] продали спірний будинок [PERSON] При цьому в п.4.1 договору було вказано, що малолітніх та неповнолітніх дітей, які мають право на користування житловим приміщенням не має. Хоча її троє малолітніх дітей на законних підставах проживали в будинку. І для оформлення договору купівлі-продажу відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» потрібна була згода органу опіки та піклування. Так як вона у [PERSON] придбала будинок ще в 2004 р.. вони не мали права на продаж домоволодіння [PERSON] в 2006 р„ оскільки провели відчуження домоволодіння на її користь. 28.02.2009 р. [PERSON] продав спірний будинок [PERSON] При цьому знов не були враховані інтереси малолітніх дітей та не була витребувана згода органу опіки та піклування. [PERSON] просить визнати недійсним на підставі ст.215 ч.І ЦК договір купівлі- продажу житлового будинку по вул.Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 23 серпня 2006 р. між [PERSON] та Трут еніним [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4553; визнати недійсним на підставі ст.203 ч.1 ЦК договір купівлі-продажу житлового будинку по вул.Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 28 лютого 2009 р. між [PERSON] та [PERSON] посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 952; визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 10 січня 2004 р. між СацькимВасилем Володимировичем, [PERSON] та нею та визнати за нею право власності на житловий будинок № 8 по вул. Кишинівській в м.Кривому Розі, стягнути із відповідачів по справі в солідарному порядку витрати понесені нею на сплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. [PERSON] звернувся до суду 23.10.2009 р. з зустрічним позовом, в якому вказав, що 28.02.2009 р. він у [PERSON] придбав будинок по вул.Кишинівській, 8 в м.КривомуРозі. Після оформлення документів він вирішив переїхати жити до будинку і тоді дізнався, що будинок займає [PERSON]А іх сім'єю. Він вважає, що відповідно до ст.169 ЖК України вони повинні звільнити житлове приміщення, так як зі зміною власника договір найму житлового приміщення не переоформлявся. Він просить зобов'язати [PERSON] знятися з реєстраційного обліку, не чинити перешкод у користуванні належним йому домоволодінням, виселити [PERSON] з усіма членами сім'ї з домоволодіння по вул.Кишиневській, 8 без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що в 2003 р. вона домовилася із [PERSON], що купує їх будинок. Вони встановили суму 800 доларів, склали розписку. 465 доларів вона віддала відразу, за іншу суму вони домовилися, що будуть сплачені борги за комунальні послуги і що сума, яка після цього залишиться, буде сплачена після оформлення договору. В червні 2003 р. вона із сім'єю переїхала проживати в будинок, в 2004 році зареєструвалася в ньому. Перед цим вона продала будинок своїх батьків і гроші в неї [PERSON] відтягував оформлення договору, посилаючись то на зайнятість, то на неможливість отримати документи в БТІ. Вона давала йому гроші на оформленні документів в БТІ. Потім він став говорити, що сума мала і згодом продав будинок [PERSON] [PERSON] придбав будинок у [PERSON], хоча знав, що є спір, який розглядається в суді. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позицію [PERSON] підтримала , просить позов [PERSON] задовольнити, задоволені в позові [PERSON] - відмовити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, додавши, що в п.1.4 договору купівлі-продажу від 28.02.2009 р. вказано, що продавець стверджує, що на момент укладення договору щодо домоволодіння не ведуться судові спори, хоча такий спір є і про це знав не тільки продавець, а й покупець. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав та пояснив, що він купив будинок у [PERSON] для себе, але в будинок не вселився, так як в ньому проживає [PERSON] із сім'єю. До укладення договору [PERSON] йому казала, що в будинку мешкають інші особи, але запевняла, що вони виселяться. Продав будинок [PERSON], так як йому були потрібні гроші Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав, пояснивши, що будинок по вул.Кишинівський, 8 належав його дружині і не був спільною власністю. Вона продала належну їй квартиру і купила вказаний будинок. З 2001 р. він не проживає з дружиною однією сім'єю і вона не надавала йому повноваження вести розмови з [PERSON] щодо продажу будинку. Дружина вирішила продати будинок, він сказав їй, що може продавати, так як це її будинок. Вона сама знайшла [PERSON], вони домовилися про продаж будинку за 1000 доларів. Він не давав згоду на реєстрацію [PERSON] в будинку, підписав чисті бланки, так як [PERSON] казала, що їй необхідно зареєструвати зятя. Про розписку у 465 доларів йому відомо не було. Розмову з [PERSON] про продаж будинку він вів через дружину. Але продаж затягувався і він вирішив все зробити сам. Він зустрів [PERSON] ,якому продав будинок за 1000 доларів і 500 доларів той сплатив за переоформлення. Пояснення [PERSON] є суперечними. Він пояснює, що будинок є власністю його дружини (хоча за документами він є власником) і вона вирішила його продати та домовлялася з [PERSON] і одночасно він пояснює, що дружина вела переговори від його імені, але при цьому він не знав про розписку. Відповідач [PERSON] з позовом [PERSON] не погодився, свій позов підтримав та пояснив, що до укладення договору купівлі-продажу будинку він зустрічався з [PERSON] та [PERSON], знав, що щодо будинку є спір і винесено рішення на користь [PERSON], яке оскаржено і справа направлена на розгляд до апеляційного суду, але він уклав договір, так як вважає, що [PERSON] не має право на будинок. До укладення договору він оглядав будинок. [PERSON] впустила його в дом, він розмовляв з нею. Він вважає, що в такому стані, в якому він є, будинок не придатни для проживання, але він його купив, щоб зробити ремонт та проживати в ньому. Будинок він купив за 32000 грн. Представник виконкому Довгинцівської районної ради [PERSON] підтримала позов [PERSON]. пояснивши , що зняти з реєстрації неповнолітніх дітей можливо тільки за згодою органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON], треті особи - нотаріуси [PERSON], [PERSON],представники третіх осіб - комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (далі БТІ) та сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Довгинцівського РВ Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області (далі СГІРФО) в судове засідання не з'явилися. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно розписки від 10.01.2004 р. [PERSON] продала [PERSON] будинок по вул. Кишинівській, 8 за 800 доларів США та взяла завдаток в сумі 465 доларів США, дала дозвіл проживати [PERSON] до нотаріального оформлення договору купівлі продажу (а.с. 21 - ксерокопія розписки). 13.05.2005 р. [PERSON] взяв у [PERSON] 200 грн. для оформлення документів на продажу спірного будинку (а.с. 20 - ксерокопія розписки ). [PERSON] зареєстрована [INFO], разом з нею проживають, але не зареєстровані її діти [PERSON]. [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON]. [INFO] (а.с.29,30,31,34,46,54 копії свідоцтв про народження, витяг з паспорту, довідки). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд вважає, що подружжя [PERSON] та [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, що підтверджується вказаними розписками, і відбулося часткове виконання договору, але [PERSON] ухилився від його нотаріального посвідчення, тому цей договір може бути визнаний дійсним. Сторони встановили вартість будинку, той був переданий у користування [PERSON] та членам її сім'ї, більшу частку вартості будинку [PERSON] сплатила [PERSON] Але, з їдно договору купівлі - продажу від 23.08.2006 р. ацького В.В. продав вказаний будинок по вул. Кишинівській, 8 [PERSON] (а.с. 7,8,9 - копія договору, витяг з реєстру права власності, витяг з Державного реєстру правочинів). Згідно договору купівлі - продажу від 28.02.2009 р. [PERSON] продав будинок по вул. Кишинівській, 8 [PERSON] (а.с. 145 - копія договору). Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до частини 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчинення будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. [PERSON]. дозволив реєстрацію [PERSON] в належному тоді ще йому будинку. Йому було відомо, що разом з нею в будинок заселилися малолітні діти, але при оформленні договору купівлі-продажу будинку (продажі будинку [PERSON]А.) у нотаріуса він цю обставину приховав і в п.4.1 договору було вказано, що малолітніх та неповнолітніх дітей, які мають право на користування житловим приміщенням не має (а.с.7). Вказана обставина була прихована і при укладенні договору купівлі-продажу будинку між [PERSON] та [PERSON] Більш того,[PERSON] та [PERSON] при оформленні договору приховали ту обставину, що в суді є спір стосовно будинку по вул..Кишинівській, 8. В п.1.4 договору вказано, що продавець стверджує, що на момент укладення договору щодо домоволодіння не ведуться судові спори. Таким чином, суд вважає, що укладені договори купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] суперечать актам цивільного законодавства, а тому вони повинні бути визнані недійсними. Так як позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідачів на її користь стягуються понесеній нею витрати - державне мито та витрати на інформаційно- технічне забезпечення в сумі, відповідно, 8,5 грн. та 7,5 гри. (а.с.2,3- - квитанції).

Outcome: approved