Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, повернення грошових коштів та компенсації моральної шкоди. У судовому засіданні позивачка, її представники підтримали позовні вимоги у повному обсязі, на задоволенні вимог наполягала. Відповідач, представник відповідача у судовому засідання позов не визнали, посилаючись на те, що придбаний позивачкою ювелірний виріб є виробом належної якості, відповідає державним стандартам. Представник третьої особи Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області, вважала, що позовні вимоги підлягає задоволенню, оскільки дійсно відповідачем при реалізації ювелірного виробу не було надано повної інформації щодо виробника спірного товару і лише після придбання було зясовано, що виробником є відповідач. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України „Про захист прав споживачів від 12.05.1991 p., споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Згідно з п.1 ст.7 цього Закону, у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; Крім того, відповідно до вимог ч.9 цього Закону, розяснень п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів №5 від 12.04.96 p.,під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про Державну реєстрацію ФОП серії В01 №568554 від 26.11.2002 р. Відповідно до ліцензії Міністерства фінансів України серія АВ 3187008 від 21.04.2006 р.( дійсна до 21.04.2011 р.) він має право займатися виготовленням виробів із дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння і т. д. Згідно реєстраційної карти № 126 має іменник, який разом із пробірковим клеймом повинен зноситися на кожен виріб. У судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2009 р. у магазині "Лідія", у фізичної особи- підприємця [PERSON] позивачка придбала ювелірний виріб - сережки з діамантом вартість, яких відповідно до цінника складала 5997 грн.00 коп. Здійснюючи покупку, продавець запевнила позивачку, що це виріб Одеського ювелірного заводу. При продажу, продавцем було зроблено знижку і позивачка фактично сплатила за придбану прикрасу 5250 грн.00 коп, про що не заперечував відповідач. (хоча у товарному чеку вказано суму 5997 грн.00 коп.)(а.с.5) У цей й же день позивачем було виявлено, що сережки мають однобічний сегмент, що на її думку є розпаровкою. Засумнівавшись у наданій їй інформації, щодо виробника, вона 03.06.2009 р. звернулася до продавця з вимогою надати документи, що підтверджують походження цих сережок, але остання відмовила та викликала відповідача ФОП [PERSON], який спочатку запропонував обміняти їх на інші з наданням додаткової знижки. Оскільки позивачка так і не дізналася від відповідача, хто є виробником ювелірного виробу і почала вимагати розірвання договору та повернення коштів, відповідач відмовився від добровільного розірвання договору. У судовому засіданні відповідач вказав, що виробником ювелірного виробу - сережок з діамантом є він, виріб належної якості, а однобічний сегмент на цих сережках є дизайнерською моделлю, але не дефектом. Виготовлений ним виріб відповідає ДСТУ 3527-97 и.3.1.4, відповідно до яких парні вироби(сережки, запонки_ в повинні бути підібрані за розмірами, формою, видом огранки, кольором вставок і його якість підтверджена державним клеймом Одеської пробірної палати Державної пробірної служби України, відбиток якої наявний на виробі. Крім того, на ювелірному виробі, поряд з пломбою є відбиток його іменника, що підтверджує, факт виготовлення цього виробу саме ним. Відповідно до абз.2 п.16 Правил роздрібної торгівлі ювелірними та іншими виробами з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, ....., затверджених Постановою Кабінету міністрів України №460 від 25.03.99 p., ювелірній вироби, які надійшли у продаж від громадянина- підприємця, повинні мати товарний ярлик із зазначенням його прізвища, адреси, номеру документа на право заняття підприємницькою діяльність та назву органу, що його видав. Між тим, на товарному ярлику, ювелірного виробу, придбаного позивачем у відповідача така інформація взагалі відсутня. Крім того, п.5 вищевказаних Правил, передбачено забезпечення покупців необхідною, доступною та достовірною і своєчасною інформацією про ювелірні вироби. Продавець повинен надати покупцеві кваліфіковану консультацію під час вибору товарів та зобовязаний передати йому ювелірні вироби, які за якістю відповідають вимогам нормативних документів. Із змісту ст.1 ч.1 п.15 Закону України „Про захист прав споживача, вбачається, що недоліком є не тільки будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, яка надана виробником (виконавцем, продавцем). Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку проте, що ювелірний виріб - золоті сережки з діамантом, придбані [PERSON] мають недолік, який заключається в тому, що покупцеві була надана недостовірна інформації про виробника продукції, виготовлений відповідачем виріб не відповідає вимогам, які пред'являються до нього (однобічний сегмент), що перешкоджає позивачці використовувати придбану прикрасу відповідно до її властивостей. З врахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу вищевказаного ювелірного виробу та повернення коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. В свою чергу, при розірванні договору позивачка повинна повернути відповідачеві придбаний нею виріб. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте задоволення такої вимоги за умови її пред'явлення можливе з урахуванням положень ст.711 ЦК України та п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", які передбачають право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Оскільки такого факту судом не встановлено, то в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди з підстав захисту прав споживача належить відмовити. В силу ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 920 грн.( 120 грн.00 коп. - витрати по оплаті ІТЗ, 800 грн.00 за надання правової допомоги), на користь держави стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 61 грн. 00 коп. (52 грн. 50 коп. за вимоги про відшкодування суми, 8 грн. 50 коп. за вимоги про розірвання договору).

Outcome: partial