Jurisdiction: civil
Date: 2009-09-14 00:00:00

Спершу, до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування звернулися позивачі [PERSON] та її сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Просили встановити факт прийняття померлим [INFO] [PERSON] , який був їм чоловіком та батьком, відповідно, спадщини після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] . На підставі цього, визнати недійсним видане 13 листопада 2007 року [PERSON] , як донці померлої [INFO] [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом майна померлої. Крім того, визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , яке видано на ім`я спадкодавця [PERSON] після її смерті, а саме [INFO] , а також скасувати рішення 11 сесії 25 скликання Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 січня 2008 року щодо передачі у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,40га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25га та 0,15га для ведення особистого селянського господарства на території домоволодіння, яке отримано у спадкування. Під час судового розгляду справи позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від позовних вимог відмовилися, залишивши єдиним позивачем свою матір - [PERSON] . У тезисному викладі позовні вимоги ґрунтуються на такому. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , залишивши по собі заповіт, за яким усе її майно повинно було належати сину [PERSON] та онучці [PERSON] , яка на час смерті своєї бабусі була неповнолітньою. Основна і водночас спірна частина спадкового майна складається із домоволодіння [ADDRESS] . Спадкоємець [PERSON] , знаючи про заповіт вступив у спадщину, але оскільки його матір`ю правовстановлюючі документи належним чином оформлені не були - своє право власності також не оформив. Після смерті [INFO] [PERSON] , позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва на право на спадщину, в тому числі на житловий будинок у селі Тростинка. Проте, з відповіді нотаріуса стало відомо, що 13 листопада 2007 року свідоцтво видано на ім`я [PERSON] , яка була виключена з числа спадкоємців за волевиявленням спадкодавця. Позивач вважає, що [PERSON] таємно від інших родичів виготовила дублікат технічного паспорту на домоволодіння, приховала у нотаріуса факт наявності інших спадкоємців, спершу за заповітом, а потім за законом у порядку представлення і незаконно отримала свідоцтво про право на спадщину, Пізніше до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою звернулася [PERSON] до своєї матері - [PERSON] , яка прийнята до провадження. За позовною заявою зазначила, що на момент смерті своєї бабусі [PERSON] вона, тобто [PERSON] (дівоче прізвище, до [INFO] , - [PERSON] ) була неповнолітньою, а тому не мала можливості оформити спадкове майно за заповітом спадкодавця. Проте, спадщину прийняла, фактично вступивши у володіння та управління майном. У зв`язку з цим просить скасувати видане її матері свідоцтво 13 листопада 2007 року свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння [ADDRESS] та визнати за нею право власності на спірне майно у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] . Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2008 року позови об`єднані для спільного розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали. Просить позов задовольнити з урахуванням доповнень у повному обсязі. Пояснення надала за змістом позовних вимог. Додала, що доказами прийняття спадщини її померлим чоловіком, фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном є наявність технічного паспорту на домоволодіння, телевізора марки „Рассвет-308 з технічним паспортом, наявність облігацій державного займу, а також обробляння городу, ремонт домоволодіння тощо. Горета свої позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Пояснення надала по суті заявлених позовних вимог за змістом позовної заяви. Донець позов [PERSON] визнала у повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] щодо прийняття спадщини померлим братом - [PERSON] та вимог щодо визнання права власності за позивачем [PERSON] , скасування рішення Тростинської сільської ради щодо виділення земельної ділянки, заперечують. Пилюшенки та їх представник власних заперечень, як третя особа, щодо визнання [PERSON] , суду не надала, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків та міркувань. В силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з цього, суд вважає доведеним неправомірність отримання 30 листопада 2007 року [PERSON] , як спадкоємицею майна померлої [INFO] [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої, зокрема житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] , внаслідок недобросовісного виконання своїх зобов`язань в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] щодо вступу у спадщину. В силу вимог ст. 174 ЦПК України суд задовольняє позов в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, а в інший приходить до такого висновку. Позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності на будинок [ADDRESS] , видане ЗО грудня 1991 року Тростинською сільською радою на ім`я [PERSON] , суд вважає такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що згідно вимог ст. 4 ЦК Української РСР в редакції, що діяв на час видачі свідоцтва, цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, з адміністративних актів. Згідно вимог ст. 9 ЦК Української РСР, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Враховуючи, що на день видачі свідоцтва [PERSON] померла, видача свідоцтва на померлу особу є протиправним. Питання належності майна, що беззаперечно належало померлій [PERSON] , слід було вирішувати в судовому порядку, а отже Тростинська сільська рада Васильківського району та Васильківська районна державна нотаріальна контора не мали права видавати свідоцтво про право власності та про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] . Основою теперішнього цивільного спору є факт прийняття спадщини [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 548 ЦК Української РСР в редакції на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. (Із змінами, внесеними Указом ПВР N 2135-08 від 15.10.73) У судовому засіданні беззаперечно на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] у віці 73 роки померла [PERSON] . Житловий будинок у селі Тростинка Васильківського району Київської області померла на підставі заповіту, складено [INFO] померлапри житті заповідала своєму синові - [PERSON] та онучці - [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області. Згідно довідок, що видані Тростинською сільською радою за №№625 та 626 від 6 жовтня 2008 року, померла [PERSON] , за даними погосподарської книги проживала та була зареєстрована в селі Тростинка з дня народження по день смерті і за нею рахувався житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, розміром 0,50га. Відповідно до п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки, квитанції про здані в ломбард речі, технічного паспорту на автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва на моточовен та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Сторона позивача [PERSON] подали суду копію технічного паспорту на житловий будинок, оформлений за заявою спадкодавця [PERSON] 16 червня 1989 року, що зберігався у [PERSON] при житті після смерті матері і який останній вважав документом, що підтверджує його законне володіння майном спадкодавці. Також спадкоємець [PERSON] отримав і володів після смерті спадкодавця [PERSON] телевізором марки „Рассвет-208, копію технічний паспорт на який також надано суду. Суд не сприймає як доказ вступу у спадщину надану копію облігації державного займу розвитку народного господарства СРСР на суму 50 гривень, оскільки облігаціє не є іменною і доказів її належності саме спадкодавцю [PERSON] не доведена. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] ,1932 року народження повідомив, що [PERSON] була його тіткою. Засвідчив ведення господарства покійним її сином [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Через існуючі сварки померлої з донькою, майно спадкодавицею [PERSON] було відписано по заповіту на сина та онуку, яка проживала з матір`ю [PERSON] у місті Василькові. З часом, після смерті [PERSON] діти поділили город та обробляли його удвох. Свідки [PERSON] , 1963 року народження та [PERSON] , 1974 року народження повідомили, що допомагали [PERSON] обробляти город його померлої матері [PERSON] у [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , 1941 року народження, суду показала, що померлу та її дітей знає. Померлу [PERSON] знала добре. [PERSON] на час смерті матері проживала у місті Василькові, працюючи на заводі з виготовлення холодильників. До 1991 року проживала у „бараку, а потім від заводу отримала квартиру у багатоповерховому будинку. Син [PERSON] проживав у селі Тростинка. Матір проживала самотньо. Після смерті матері в будинку ніхто не проживав, але [INFO] [PERSON] . Померла до останнього тримала господарство. Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] інколи їздила в село, ключі від будинку були у [PERSON] . Незадовго до смерті [PERSON] , його сестра [PERSON] , стала проживати у будинку матері в селі Тростинка. Город продовжували обробляли удвох. Відомо, що [PERSON] була невдоволена рішенням матері про написання аповіту на сина [PERSON] та онуку, тобто її доньку [PERSON] . [PERSON] отримувала освіту у школі міста Василькова. [PERSON] , 1938 року народження, будучи допитаною в суді показала, що з [PERSON] перебуває у кумівських відносинах. Померлу [PERSON] знає зі свого народження. Проживала вона окремо, а інколи взимку приїздила гостювати до доньки у місто Васильків. Діти після смерті матері обробляли город удвох і їй не відомо існування спору між ними. Суд критично сприймає свідчення [PERSON] , 1930 року народження, яка усю турботу за майном померлої після її смерті у наданих суду показах поклала на [PERSON] та на чоловіка [PERSON] - Донець 1.1. Такі покази не узгоджуються з показами усіх інших свідків, категорично висловлені на користь однієї сторони та не підтверджуються матеріалами справи. Свідок [PERSON] сверджуючи про наявність такого майна, як телевізор, не змогла відповісти про його теперішнє місце знаходження, а сторона [PERSON] на підтвердження показів [PERSON] , про знаходження телевізора у їх володінні, жодних доказів не надали.Свідок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили проживання [PERSON] станом на 1991 рік у місті Василькові, водночас заперечуючи участь [PERSON] у оброблянні городу померлої. З урахуванням наведених показів свідків, оцінюючи їх як у сукупності так і кожен окремо, та з урахуванням наданої в судове засідання стороною [PERSON] довідкою з КП „Васильківжитлоексплуатація №813 від 4 листопада 2008 року, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] станом на день смерті [PERSON] проживала у місті Василькові, працюючи на Заводі „Холодильників у місті Василькові. Зокрема, з 21 жовтня 1992 року і по теперішній час зареєстрована для постійного проживання у квартирі [ADDRESS] , куди прибула з будинку [ADDRESS] . За свідченнями самої [PERSON] квартиру була надано від виробництва у квітні 1992 року. Таким чином, суд вважає такими, що не відповідають дійсності дані Тростинської сільської ради про ніби то проживання [PERSON] на день смерті з матір`ю у селі Тростинка і як доконаний факт прийняття нею спадщини. Факт прийняття спадщини [PERSON] , суд вважає доведений. Ухвалюючи таке рішення суд бере до уваги й те, що за свідченнями в суді голови Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області відсутні докази на прийняття спадщини [PERSON] , а довідку видано за зверненням та на прохання [PERSON] за результатами опитування. Коли зроблено запис у по господарську книгу про ніби то проживання [PERSON] не відомо, оскільки на посаді голови працює з 1998 року. Враховуючи те, що заповітом спадкоємцями майна були визначені [PERSON] та [PERSON] , дії щодо прийняття спадщини повинні були виходити зі сторони [PERSON] або [PERSON] , в інтересах якої, в силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦК Української РСР, мала діяти матір - [PERSON] . Цього зроблено не було. Будучи обізнаною про укладення заповіту, що не заперечує сама [PERSON] та стверджують свідки, [PERSON] не діяла в інтересах неповнолітньої спадкоємиці за законом щодо оформлення спадкових прав, а навпаки, оформила майно на свою користь. [PERSON] , набувши повну цивільну дієздатність, жодних дій на захист своїх прав не вчинила, а чинні на той час норми цивільного права імперативних норм по захисту права неповнолітнього не мали. Доказів поважності не звернення в суд за захистом свої прав протягом 16 років, з часу набуття свого повноліття, позивач [PERSON] не надала. Пропущений строк прийняття спадщини [PERSON] не продовжила і з такими вимогами до суду не зверталася. Допитана в судовому засіданні як свідок державний нотаріус [PERSON] показала, що свідоцтво на ім`я [PERSON] нею було виписано на підставі довідок сільської ради про вступ у спадщину, з урахуванням відсутності даних про складення заповіту спадкодавцем [PERSON] . Зазначила, що технічний паспорт на домоволодіння виписується у одному примірнику. Оскільки в основу рішення про надання земельної ділянки в приватну власність покладено набуття права на домоволодіння, а останнє визнається судом не дійсним, то скасування відповідно, підлягає й рішення 11 сесії 25 скликання Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 січня 2008 року щодо передачі у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,40га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25га та 0,15га для ведення особистого селянського господарства на території домоволодіння, яке отримано у спадкування через порушення вимог ст.ст. 118, 120, 121 Земельного кодексу України щодо порядку передачі земельної ділянки зазначеної категорії у власність. При вирішенні справи суд виходив з принципів судочинства, закладених ст. 60 ЦПК України щодо того, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У судовому засіданні сторони зазначили про вичерпаність поданих доказів та достатності наявних у справі доказів для її вирішення; судом їх обґрунтованість перевірена і надано юридичну оцінку. Враховуючи викладене,

Outcome: partial