Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

В лютому 2010 року позивачі звернулися до суду з позовом до Криворізької міської ради про визнання права власності на самочинну забудову, посилаючись на те, що згідно договору купівлі - продажу від 27 січня 2006 року гр. [PERSON] продала, а вони, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали в приватну спільну часткову власність відповідно по 3/8, 3/8, 1/8, 1/8 об'єкту нерухомості, а саме комплексу будівель та споруд, який складається з шлакоблочного торгівельного павільйону «А-1» загальною площею 52-1 кв. метра, цеглового торгівельного павільйону «А2-1» загальною площею 13,5 кв. метра, навісу «а» загальною площею 14,0 кв. метра, літнього майданчику з навісом «а2» загальною площею 62,5 кв. метра, шлакоблочної вбиральні «А1-1» загальною площею 17,8 кв. метра, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Мусоргського будинок 2 «Б». Цей договір купівлі - продажу від 27 січня 2006 року був посвідчений 27 січня 2006 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 329. 31 січня 2006 року право власності на вищезгадане нерухоме майно було зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», за реєстраційним номером № 12650090, номер запису 5788 в книзі 13Н - 188. Вищезгаданий об'єкт був розташований на земельній ділянці, яка була надана їм в тимчасове користування згідно тимчасової угоди №3880 від 26 березня 2007 року, яка була складена між Криворізькою міською радою та [PERSON] Дана тимчасова угода діяла в період часу з 26 березня 2007 року по 31 березня 2008 року. В період дії вищезгаданої угоди, а саме на протязі часу до березня місяця 2008 року ними, позивачами, в зв'язку з виробничою необхідністю на вищезгаданої земельної ділянці до торговельно-зупиночного комплексу була здійснена прибудова «АЗ-1» загальною площею 28,5 кв.м.. вартість який, згідно висновку з незалежної оцінки від 27 січня 2010 року, складає 11260 гр. 00 копійок. Вказаній об'єкт був побудований самочинно, а саме без належного дозволу відповідача, то свідчить повідомлення КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за № 24314 від 09 жовтня 2009 року. Після здійснення самочинної прибудови, у якому [PERSON] 0.І. не приймав ніякої участі, 06 листопада 2009 року згідно договору купівлі - продажу [PERSON], як один із власників, продав, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили по 1/24 кожний 1/8 частини вищезгаданого комплексу, якій складається з шлакоблочного , торговельного павільйону «А-1» загальною площею 52,1 кв. метра, цеглового торгівельного у павільону «А2-1» загальною площею 13,5 кв. метра, навісу «а» загальною площею 14,0 кв. метра, літнього майданчику з навісом «а2» загальною площею 62,5 кв. метра, шлакоблочної вбиральні «А1-1» загальною площею 17,8 кв. метра, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Мусоргського будинок 2 «Б». Цей договір купівлі - продажу від 06 листопада 2009 року був посвідчений 06 листопада 2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] реєстрований в реєстрі за № 2265. 10 листопада 2009 року право власності на вищезгадане нерухоме майно було зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», за реєстраційним номером № 12650090, номер запису 5788 в книзі 13Н - 188. Для прийняття вказаний самочинної забудови до експлуатації та визнання за ними права власності на дану забудову була необхідна технічна діагностика. За їх заявою технічна діагностика забудови на вищезгаданої земельної ділянці по вул. Мусоргського в м. Кривому Розі була виконана державним підприємством «Криворізькийнауково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Кривбасстандартметрологія» 23 жовтня 2009 року. Згідно з вищезгаданим технічним висновком будівельні конструкції прибудови до кафе по вул Мусоргського будинок 2 «Б» в м. Кривому Розі знаходяться в нормальному стані. Незважаючи на технічний висновок, відповідач відмовив їм в видачі акта готовності та прийняття до експлуатації всіх забудов, а також відмовився визнати за ними право власності на цю забудову, так як вони збудували її самочинно та своєчасно не узаконили, про що свідчить лист виконавчого комітету Криворізької міської Ради від 08 грудня 2009 року за № 7/ 1571 - 09. Згідно частини 1 ст.376 ЦК України споруди вважаються самочинно збудованими, якщо забудовані на відведеній на земельній ділянці «без належного дозволу чи належно узгодженого проекту». Просили визнати за ними - [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на самочинну прибудову «АЗ-1» загальною площею 28,5 кв. метра, яка входить до складу комплексу ( торгівельно-зупиночного), загальна площа якого складає 111,9 кв. метра та розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського 2 «Б». В судовому засіданні позивачі, кожний в окремості, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили визнати за ними - [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на самочинну прибудову «АЗ-1» загальною площею 28,5 кв. метра, яка входить до складу комплексу ( торгівельно-зупиночного), загальна площа якого складає 111,9 кв. метра та розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського 2 «Б». Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглянути в його відсутність на розсуд суду. Заслухав сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 27 січня 2006 року гр. [PERSON] продала, а вони, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали в приватну спільну часткову власність відповідно по 3/8, 3/8, 1/8, 1/8 об'єкту нерухомості, а саме комплексу будівель та споруд, який складається з шлакоблочного торгівельного павільйону «А-1» загальною площею 52-1 кв. метра, цеглового торгівельного павільйону «А2-1» загальною площею 13,5 кв. метра, навісу «а» загальною площею 14,0 кв. метра, літнього майданчику з навісом «а2» загальною площею 62,5 кв. метра, шлакоблочної вбиральні «А1-1» загальною площею 17,8 кв. метра, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Мусоргського будинок 2 «Б». Цей договір купівлі - продажу від 27 січня 2006 року був посвідчений 27 січня 2006 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 329. 31 січня 2006 року право власності на вищезгадане нерухоме майно було зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», за реєстраційним номером № 12650090, номер запису 5788 в книзі 13Н - 188. Вищезгаданий об'єкт був розташований на земельній ділянці, яка була надана їм в тимчасове користування згідно тимчасової угоди №3880 від 26 березня 2007 року, яка була складена між Криворізькою міською радою та [PERSON] Дана тимчасова угода діяла в період часу з 26 березня 2007 року по 31 березня 2008 року. В період дії вищезгаданої угоди, а саме на протязі часу до березня місяця 2008 року ними, позивачами, в зв'язку з виробничою необхідністю на вищезгаданої земельної ділянці до торговельно-зупиночного комплексу була здійснена прибудова «АЗ-1» загальною площею 28,5 кв.м.. вартість який, згідно висновку з незалежної оцінки від 27 січня 2010 року, складає 11260 гр. 00 копійок. Вказаній об'єкт був побудований самочинно, а саме без належного дозволу відповідача, то свідчить повідомлення КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за № 24314 від 09 жовтня 2009 року. Після здійснення самочинної прибудови, у якому [PERSON] 0.І. не приймав ніякої участі, 06 листопада 2009 року згідно договору купівлі - продажу [PERSON], як один із власників, продав, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили по 1/24 кожний 1/8 частини вищезгаданого комплексу, якій складається з шлакоблочного , торговельного павільйону «А-1» загальною площею 52,1 кв. метра, цеглового торгівельного у павільону «А2-1» загальною площею 13,5 кв. метра, навісу «а» загальною площею 14,0 кв. метра, літнього майданчику з навісом «а2» загальною площею 62,5 кв. метра, шлакоблочної вбиральні «А1-1» загальною площею 17,8 кв. метра, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Мусоргського будинок 2 «Б». Цей договір купівлі - продажу від 06 листопада 2009 року був посвідчений 06 листопада 2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] реєстрований в реєстрі за № 2265. 10 листопада 2009 року право власності на вищезгадане нерухоме майно було зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», за реєстраційним номером № 12650090, номер запису 5788 в книзі 13Н - 188. Для прийняття вказаний самочинної забудови до експлуатації та визнання за ними права власності на дану забудову за заявою позивачів проведена технічна діагностика забудови на вищезгаданої земельної ділянці по вул. Мусоргського в м. Кривому Розі, яка виконана державним підприємством «Криворізькийнауково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Кривбасстандартметрологія» 23 жовтня 2009 року. Згідно з технічним висновком будівельні конструкції прибудови до кафе по вул Мусоргського будинок 2 «Б» в м. Кривому Розі знаходяться в нормальному стані. Згідно частини 3 ст. 376 ЦК України «право власності на самочинно збудоване нерухоме може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно», тобто передбачено визнання власності на самочинно зведені споруди тільки за рішенням суду. Частина 5 ст.376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В судовому засіданні не встановлено, що самочинно збудована прибудова «А3-1» загальною площею 28,5 кв.м. порушує права інших осіб. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved