Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 квітня 1999 року помер його батько [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ковпака, 36. Належність спадкового житлового будинку та господарських споруд [PERSON] підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченого 13.11.1989 року державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-6350. Право власності житлового будинку № 36 по вул. Ковпака в м. Запоріжжя за спадкодавцем належним чином зареєстроване 15.11.1989 року в ОП ЗМБТІ в реєстрову книгу № 162 під № 26907. На протязі встановленого законодавством шестимісячного строку [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори не звернувся, а прийняв спадщину фактично, а саме: на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини мешкав та був зареєстрований у спадковому будинку, зберігав спадкове майно, вів господарство, сплачував комунальні послуги. На основі викладеного, позивач просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті мого батька - [PERSON] померлого 09.04.1999 року та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя вул. Ковпака,36. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, оскільки вважає їх обґрунтованими та законними. Представник відповідача [PERSON] міська Рада [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала. Треті особи [PERSON] державна нотконтора, ОП «ЗМБТІ» в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, тому підлягають задоволенню у повному обсязі на таких підставах: Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 зі змінами, внесеними згідно Наказів Міністерства юстиції 45 5 від 03.06.2002 року № 6/5 від 28.01.2003 року, № 20/5 від 03.03.2004 року і № 36/5 від 17.05.2004 року реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності у зв'язку з виникненням, існуванням, або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна, на підставі правовстановлюючих документів. Згідно п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Положення, правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер 09.04.1999 року (а.с.6) на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані по вул. Ковпака, № 36 в м.Запоріжжі, відповідно до договору купівлі-продажу від 13.11.1989 р., посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 1-6450.(а.с.9-10). Право власності зареєстровано в ОП ЗМБТІ в реєстрову книгу № 162 під № 26907. Спадкоємцем після його смерті став син [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження від 17.05.1957 року (а.с.7), який прийняв спадщину фактично, оскільки постійно проживав зі своєю сім»єю з 1989 року, що підтверджено довідкою № 38 від 22.07.2009 року виданою квартальним комітетом в спадковому будинку з господарськими спорудами № 36 по вул. Ковпака в м.Запоріжжі. Крім того, свідки [PERSON] (син позивача) та [PERSON] (дружина позивача) у судовому засіданні підтвердили, що вони мешкають однією сім»єю з [PERSON] (померлої 05.11.2008 року), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (померлого 09.04.1999 року) з 1989 року у будинку № 36 з господарськими спорудами по вул. Ковпака в м. Запоріжжі, вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги. Таким чином враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі, як такі, що є обґрунтованими та законними.

Outcome: approved