Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони фактично істотні умови договору купівлі - продажу нерухомого майна виконали, але в силу об'єктивних обставин позбавлені можливості нотаріально посвідчити дану угоду. Спадщину позивач не може оформити, так як пропустила строки прийняття спадщини, але фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], таким, що відбувся; визнати за [PERSON] право власності на жилий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що розташований в [ADDRESS] (в тому числі, на 1/2 частину по праву власності та на 1/2 частину в порядку спадкування за законом). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надіславши заяву, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують повністю, в силу незалежних від них обставин не зможуть бути присутніми при розгляді справи та просять суд розглянути справу без їхньої присутності. За таких обставин суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наявних у справі матеріалів судом з'ясовано, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON], були членами колгоспного двору, розташованого в с. Тарасівна Гребінківського району Полтавської області, що підтверджується особовим рахунком № 431 за 1991-1995 роки Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. У зв'язку з цим станом на 15 квітня 1991 року вони мали право власності в 1991 році кожний на А частину спірного будинку. [INFO] в с. Тарасівна Гребінківського району Полтавської області помер [PERSON] (батько позивача), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданім 18.10.1996 року Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області. Па час смерті [PERSON] мав у власності 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами, який розташований в [ADDRESS]. У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого............... Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковім майном. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла тільки позивач шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем по час його смерті та фактичнім вступом в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 5 від 11.01.2010 року Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. [PERSON] (відповідач у справі) після смерті [PERSON] не вчинила жодної із дій, що б свідчили про її намір прийняти спадщину та на належну їй обоє 'язкову частину спадкового майна не претендує. У 2005 році позивач та відповідач, [PERSON] усно уклали договір купівлі-продажу А частини жилого будинку з допоміжними господарськими побудовами, яка належить останній на праві власності. В свою чергу позивач сплатила відповідачці 5 000 гривень, а остання передала правовстановлюючі документи на предмет договору купівлі-продажу, ключі та виїхала на постійне місце проживання до іншого будинку. Відповідно до ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Так як сторони уклали договір усно, позивач з відповідачем домовились в найближчий час звернутись до державного нотаріуса для його нотаріального посвідчення, на що остання дала згоду, але у заплановані місце, день та час вони так і не зустрілися через похилий вік відповідача (1924 року народження). Фактично обоє 'язки покупця та продавця договору купівлі-продажу 1/2 частини жилого будинку з допоміжними господарськими побудовами, що знаходиться в [ADDRESS], сторони виконали: відповідач виїхала із будинку на постійне місце проживання в інший будинок, передана ключі та правовстановлюючі документи, а позивач в свою чергу сплатила обумовлену суму грошей в розмірі 5 000 гривень. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved