Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що на території домоволодіння № 32, розташованому по вул. Центральній в с. Новоіванівське Юрївського району , яке належить останнім на праві особистої власності, в рівних частках кожному, ними в 2005 році самочинно збудований гараж загальною площею 26,7 кв. м. , при цьому дозвіл на будівництво належним чином оформлений не був, однак вказане нерухоме майно побудоване згідно діючих норм і правил і підлягає узаконенню в установленому законом порядку, у звязку з чим, посилаючись на ст. ст. 331, 375, 376, 392 ЦК України, просили визнати за ними право власності на вищезазначене самочинно збудоване нерухоме майно, в рівних частках за кожним. В попереднє судове засідання позивачі не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в попередньому судовому засіданні в їх відсутності, при цьому позовні вимоги підтримали у повному обсязі, судові витрати просили залишити за ними (ас. 46 ). Відповідач по справі Новоіванівська сільська рада Юрївського району Дніпропетровської області в попереднє судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в попередньому судовому засіданні в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали повністю (ас. ас. 44,45). Представник третьої особи по справі КП Павлоградського міжміського бюро технічної інвентаризації [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності , при цьому проти позовних вимог позивача заперечень не надав, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (ас. ас. 42, 43 ). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання у відсутності не зявившихся сторін по справі, на підставі наявних у справі письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - згідно копії наданих позивачами свідоцтв про право власності на житло від 12.03.2001 року , зареєстрованих належним чином в органах БТІ (ас. ас. 25, 30), позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є власниками, в рівних частках, жилого будинку № 32 , що розташований по вул. Центральній в с. Новоіванівське Юрївського району Дніпропетровської області. Як встановлено в судовому засіданні на території домоволодіння № 32, розташованому в с. Новоіванівське Юрївського району по вул. Центральній, позивачами в 2005 році самочинно побудований гараж, загальною площею 26,7 кв. м. , про що мається відмітка в технічному паспорті на жилий будинок, виготовлений станом на 20.05.2009 року (ас. ас. 8-14 ), при цьому земельна ділянка на якій зведена дана споруда надана в користування , в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку позивачеві [PERSON] , що підтверджено в судовому засіданні довідкою Новоіванівської сільської ради (ас.31) . Згідно висновку відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Юрївського району № 315 від 27. 08. 2009 року , самочинно збудований гараж , загальною площею 26,7 кв .м., збудований згідно з Державними будівельними нормами 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (ас. 5). Згідно довідки Новоіванівської сільської ради № 54 від 19.02.2010 (ас. 28), в сусідньому домоволодінні за № 30 по вул. Центральній в с. Новоіванівське, що межує з домоволодінням позивачів, ніхто не мешкає, при цьому власник іншого сусіднього домоволодіння № 34 по вул. Центральній в с. Новоіванівське [PERSON] надав розписку, згідно якої претензій до самочинно збудованого на території домоволодіння позивачів гаражу не має (ас. ас. 26, 27). Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом , якщо вони збудовані, або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення. Враховуючи викладене, те що порушення прав інших осіб самочинним будівництвом в судовому засіданні не встановлено, суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, при цьому визнання відповідачем позову не протиріче закону. Судові витрати по справі, на підставі заяви позивачів (ас. 46), суд вважає за можливе залишити за останніми.

Outcome: approved