Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

30.10.2008 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], відділу РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про виключення запису як про батька дитини з актового запису про народження дитини, мотивуючи тим, що з 01.04.2003 року перебував з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей у них не було. В кінці 2006 - на початку 2007 року сторони припинили подружні відносини і спільне проживання. Шлюб фактично розпався. З того часу сторони не спілкувались і шлюб подружжя був розірваний рішенням Староміського районного суду м. Вінниці. 08.02.2008 року позивач отримав свідоцтво про розірвання шлюбу в органах РАЦС. [INFO] [PERSON] народила доньку, але в свідоцтві про народження [PERSON] вказаний батьком цієї дитини, хоча насправді не є батьком. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Своє батьківство відносно [PERSON], [INFO] категорично заперечив. Пояснив, що знаючи, що між ним і дитиною [PERSON] немає кровного споріднення, на прохання [PERSON] пішов з нею до відділу РАЦС коли вона отримувала свідоцтво про народження дочки. Вони написали спільну заяву про те, щоб зареєструвати дитину [PERSON] за її прізвищем, поставили свої підписи. Просив суд задовольнити його позов. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Погодилась з поясненнями позивача. Суду пояснила, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] вона з ним подружніх стосунків не підтримувала. В той час у неї фактично був інший чоловік - батько дівчинки. Відповідачка зауважила, що на її прохання [PERSON], який не є батьком дитини, пішов з нею до відділу РАЦС і за їх спільною заявою її доньку зареєстрували як [PERSON]. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради Манзюк Н.В. у вирішенні даного позову поклалась на думку суду. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області в судове засідання не з'явився. Надали заяву з проханням розглянути справу без представника відділу РАЦС, з приводу прийняття рішення - покладались на думку суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, враховуючи, що він був повідомлений належним чином та надіслав своє письмове відношення до позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 08.02.2008 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що 08.02.2008 р. зроблено актовий запис №155 (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 14.05.2008 р., [PERSON] народилась [INFO] в м. Вінниці, її батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON], про що 14.05.2008 р. зроблено актовий запис №1575 (а.с. 26). Згідно заяви сторін до відділу РАЦС, [PERSON] та [PERSON] за спільною згодою просили зареєструвати їх дитину, народжену [INFO] за прізвищем матері (а.с. 27). Відповідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 122 ч. 3 СК України жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до державного органу РАЦС спільну заяву про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. [PERSON] та інша особа, яка вважала б себе батьком дитини, до органів РАЦС про невизнання [PERSON] батьком дівчинки, не звертались. Судом встановлено, що звертаючись із спільною заявою про реєстрацію народження [PERSON], позивач [PERSON] знав, що він не є батьком дитини, тому, відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України він не має права оспорювати батьківство. Дане роз`яснення міститься також в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed