overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області про продовження строку на прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2007 року померла сестра його дружини [PERSON] Після закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на' спадщину, оскільки він вчасно її не прийняв. Позивач покликається на те, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини через те, що не знав, що потрібно звернутися в нотаріальну контору до закінчення цього строку. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Від представника відповідача та третьої особи без самостійних вимог надійна заява з проханням справу розглянути без його участі. Щодо задоволення позовних вимоги не заперечують. Суд вважає що справу можливо розглянути за відсутності представників відповідача та третьої особи без самостійних вимог. Суд дослідивши докази по справі*., позов задовольняє, оскільки переконується в тому, що [PERSON] дійсно пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

комунальне підприємство теплові мережі подало до суду позов до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 1241, 65 гривень. Послуги з водо - та теплопостачання надавалися та надаються відповідачу відповідно до Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Плата за послуги повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, однак відповідачі не проводили оплату за надані їм комунальні послуги. Таким чином, станом на 01.07.2009 року виникла заборгованість в сумі 1241, 65 гривень. Відповідачі були повідомлені про заборгованість, однак не сплатили її. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій позов повністю підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи і просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання вдруге не зявилися, причин неявки суду не повідомили, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи. Перевіривши письмову заяву представника позивача і дослідивши надані суду докази суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідно до довідки Комунарське управління житлово- експлуатаційного управління «Докучаївське»: [PERSON] та [PERSON] проживають і зареєстровані за адресою [INFO], у/м ХНАУ[ADDRESS]. Відповідно до відомості нарахувань та оплати за теплову енергію абонента особовий рахунок відкрито на відповідачів і заборгованість за послуги з теплопостачання на 01.07.2009 року становить 1241, 65 гривні. Відповідно до п.З ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004р., п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями плата за житлово-комунальні послуги власниками квартир, наймачами та орендарями вноситься щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця, відповідно до показань засобів обліку води та толової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. На підставі ст. 61 ЖК України та ст. 903 ЦК України відповідачі зобовязані сплачувати комунальні послуги, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України державне мито у розмірі 51 гривні суд стягує з відповідачів на користь держави, а також суд стягує з відповідачів на користь УДК у Харківському районі 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

У грудні 2009 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] . При забудові земельної ділянки за вказаною адресою ним самочинно було побудовано сіни під літерою « а « розміром 1,49 х 4,43 м. Позивач просить визнати за ним право власності на вищевказане самочинне будівництво. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представники Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, В`язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи сповіщалися належним чином, про причини не явки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати їм документа, який засвідчує його право власності, В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS] . (а. с. 6-7) На цій земельній ділянці ним самочинно побудовано: сіни під літерою « а « розмірами 1,49 х 4,43 м. Згідно зі ст. 376 п. 5 ЦК України, на вимогу власника, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. ЗгідйЬ висновку відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Павлоградської райдержадміністрацїї №56/5 від 18.12.2009 року, виконані будівлі не порушують існуючих норм ДБН-360- 92** « Житлові будинки для індивідуальних забудовників України «, можуть бути узаконені. ( а.с. 11) За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на законі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, стверджуючи, що 29 вересня 2006 року відповідачка взяла в нього в кредит товар на суму 950 грн., які зобов`язалась повернути до 29.03.2007 року. \~ \~ \~ \~В той же день 29.09.2006 року вона написала розписку в якій вказала, що за своєчасне не повернення грошей зобов`язується виплачувати штраф в розмірі одна грн. за кожний день простроченого платежу. \~ \~ \~ \~Згідно його розрахунків станом на 01.10.2010 року заборгованість відповідачки складає 21226 грн. в тому числі 950 грн. заборгованість за кредитом та 20276 грн. штраф за прострочені платежі. \~ \~ \~ \~Просить суд стягнути з відповідачки 21226 грн. та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідачка позов визнала частково, згодна повернути позивачу 950 грн. свою неплатіжоспроможність пояснює важким матеріальним становищем. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що відповідачка взяла в кредит у позивача гучномовці SPS 611, загальною вартістю 950 грн., які зобов`язалась повернути до 29.03.2007 року. \~ \~ \~ \~По теперішній час грошові кошти не повернуті. \~ \~ \~ \~При отриманні гучномовців 29.09.2006 року відповідачка написала розписку в якій зобов`язалась за прострочення платежу сплачувати штраф у розмірі 1 грн. за один день. \~ \~ \~ \~При розгляді справи суд вважає, що необхідно застосувати позовну давність. На підставі ч.2 п. 1 ст. 258 ЦК України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується при стягненні неустойки (штрафу, пені). Оскільки в судовому засіданні позивач не наполягав на поновленні строку позовної давності, не надав суду докази пропуску позовної давності з поважних причин, тому в частині стягнення штрафу в розмірі 20276 грн. необхідно відмовити, оскільки позивач звернувся до суду 16.10.2009 року. Також підлягають стягненню з відповідачки 120 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 212 грн. 26 коп. сплаченого держмита. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги в якому зазначив, що відповідач проживаючи в квартирі № ЗО будинку № 101 по вулиці Кірова в м. Коростені є споживачем теплової енергії, на його імя відкрито особовий рахунок. Однак несвоєчасно сплачує кошти за споживання теплової енергії, тому станом на 01.09.2009 року рахується заборгованість в сумі 8355,55 грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, так як добровільного розрахунку боржник проводити не бажає. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій просить позов задовольнити, справу розглядати в їх відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO], користується послугами теплової енергії, однак своєчасно не вносить плату за користування послугами, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.09.2009 року складає 8355,55 грн.. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України, наймач зобов»язаний своєчасно щомісяця вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Зазначає, що 27.08.2009 р. помер її син [PERSON] після смерті якого залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Гагаріна, 53, с. Антонівка, Уманського р-ну, Черкаської обл. Вказує, що житловий будинок син побудував у 1978 році на підставі рішення Уманської районної ради № 117 від 25.03.1977 р., однак після закінчення будівництва не здав його в експлуатацію та не отримав на нього правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Гагаріна, 53, с. Антонівка, Уманського р-ну, Черкаської обл. після смерті [PERSON], померлого 27.08.2009 р. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак Антонівська сільська рада подала суду заяву в якій просить справу слухати без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що 16.02.1954 р. в с. Антонівка, Уманського р-ну, Черкаської обл. народився [PERSON] і в свідоцтві про його народження матірю записана [PERSON]. У 1978 році [PERSON] на підставі рішення Уманської районної ради № 117 від 25.03.1977 р. по вул. Гагаріна, 53, с. Антонівка, Уманського р-ну, Черкаської обл. побудував житловий будинок з надвірними спорудами. 27.08.2009 р. [PERSON] помер. Після смерті останнього спадкоємцем його майна залишилась мати [PERSON], однак спадщину на майно вона не може прийняти, так як син за життя не одержав на будинок правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], а тому має право на спадкування майна після його смерті. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

Прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах ВАТ "Укртелеком" Житомирська філія до [PERSON] вказуючи, що центр електрозв"язку № 5 Житомирської філії є територіально відокремлений структурний підрозділ ВАТ "Укртелеком". Центр електрозв"язку № 4 уклав договір від 15.02.2001 року з відповідачем про надання послуг електрозв"язку, згідно якого позивач зобов"язаний надавати відповідачу послуги електрозв"язку. З боку позивача вимоги договору дотримувались і вказані послуги відповідачеві надавалися. Однак за період з 01.12.2008 року по 31.05.2009 року відповідач не оплатив вартість послуг, а саме абонентну плату в сумі 101,13 гривень та міжміські розмови в сумі 238,11 гривень. Прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії заборгованість за телекомунікаційні послуги в сумі 339,24 грн., інфляційні збитки в сумі 21, 57 грн., 3% річних 5,33 грн., пеню 18,07 грн., всього 384 гривні 21 копійка. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Представник ВАТ"Укртелеком" в особі Житомирської філії в судовому засіданні позов підтримав та дав пояснення по суті позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що на даний час абонентом користується її син , вона послугами не користується і не оплачує, так як на пенсії не має змоги. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до Закону України "Про телекомунікації" та п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2005 року № 720, абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські розмови та інші послуги, надані в кредит по телефону. В судовому засіданні встановлено, що ВАТ "Укртелефон" Житомирська філія виконало вимоги договору та надало вказані послуги відповідачеві, однак останній не оплачує абонентну плату. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до Володарсько-Волинського районного суду в сумі 30 гривень. Відповідач є інвалідом другої групи про що свідчить посвідчення № 829957 від 25.08.2009 року, а тому звільняється від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

19.01.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому було зазначено, що 28.03.2007 року між ВАТ «Луганськгаз» в особі «Марківського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства» та відповідачем [PERSON] укладений договір № 4884 про надання послуг з газопостачання, згідно з п. 28.3 якого споживач зобовязувався своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, але дані зобовязання ним не були виконані, що завдає значної шкоди філії «Марківкаміжрайгаз». Станом на 01.01.2008 року заборгованість відповідача за спожитий природній газ складає 1434 гривень 08 копійок. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Згідно п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається із Договору №4884 від 28.03.2007 року /7-8/ відповідач являється абонентом, споживаючим природній газ для опалення житла та приготування їжі та згідно п. 16 цього Договору повинен вносити плату щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно виписки із лицевого рахунку / а. с. 5/ заборгованість відповідача за спожитий природній газ станом на 01.01.2010 рік складає 1434 гривні 08 копійок, про що не заперечує сам відповідач. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК У країни при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 03 серпня 1991 року він вступив до реєстрованого шлюбу з віддповідачкою. Реєстрація шлюбу була проведена Соколовобалківською сільською радою овосанжарського району Полтавської області за актовим записом № 9. Від даного шлюбу сторони ають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося на ґрунті взаємного нерозуміння, різних інтересів, відсутності взаємної поваги, що привело до відчуження та неможливості збереження сімї. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2009 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив розірвати шлюб з відповідачкою, витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на сторони. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 105 СК України передбачено право одного із подружжя на предявлення до суду позову про розірвання илюбу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, слід покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу має двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Проте, спільні відносини розладналися через безпідставні ревнощі відповідача, який постійно влаштовує сварки. Вони із відповідачем з 25 січня 2009 року припинили сімейно-шлюбні стосунки та проживають окремо. Відповідач майже не надає коштів на утримання дітей. Позивач просила розірвати шлюб з [PERSON] та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги. Просить розірвати шлюб та стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі: на сина [PERSON], [INFO], 270 грн. щомісячно та на доньку [PERSON], [INFO], 230 грн. щомісячно. Пояснила, що відповідач не працює, про примирення вона не клопоче, не підтримує сімейно-шлюбних стосунків з відповідачем упродовж року, просить судових витрат їй не повертати. Відповідач змінені вимоги визнав у повному обсязі. Пояснив, що про примирення він також: не клопоче, не підтримує сімейно-шлюбних стосунків з позивачем упродовж: року, з причинами розірвання шлюбу погоджується, діти із позивачем, він буде допомагати дітям за рішенням суду, поки працює неофіційно та шукає роботу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що змінені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 26 жовтня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі(а.с.4).Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], 17 січня 2005року народження, які проживають із позивачем (а.с.5-7). Суд, згідно ч.2 cm. 112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного дітей, що мають істотне значення. Так, сторони не оспорюють, що вони не можуть порозумітися та сваряться, упродовж: останнього року проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, про примирення не клопочуть. Такі стосунки істотно суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Сторони проживають окремо, діти знаходиться із позивачем. Спору з цього проводу між: сторонами не має. Як вбачається із змісту cm. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення їх повноліття. Сторони не можуть між: собою домовитися про умови та способи утримання дітей, позивач працює пекарем у ТОВ «Торговий дім «Аванта», її зарплата за вересень-жовтень 2009 року склала 1 073 грн. 33 коп., що недостатньо для задоволення розумних потреб дітей, відповідач надає матеріальну допомогу нерегулярно, як пояснили сторони відповідач працює неофіційно та зараз шукає роботу, дані обставини мають істотне значення для присудження аліментів саме у твердій сумі, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

27.07.2009 року [PERSON] звернулась із позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON], який народився 3.07.1997 року. Дитина знаходиться на її утриманні. Стверджуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина, позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. В процесі розгляду позивач змінила свої позовні вимоги в частині розміру аліментів, визначивши їх у 1/4 від заробітку відповідача. В судовому засіданні вона такі вимоги підтримала. Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову власноручну заяву, в якій також просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання відповідачем позову відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. Так, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів, актовий запис №65. Дитина знаходиться на утриманні позивача, проживає разом із нею. Сторони не дійшли згоди щодо утримання сина, договору про сплату аліментів не укладали. Відповідач не заперечує проти виконання обовязку по утриманню дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку. Судові витрати на оплату витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн. підлягають присудженню в дохід держави в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved