overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

До 11 липня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] Олександрови\-ча, [INFO], в свідоцтвах про народження дітей відповідач записаний їх ба\-тьком. Позивачка просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання дітей, які в да\-ний час знаходяться на її забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не на\-дає, їх здоров'ям та вихованням не цікавиться, чим ставить позивачку в важке матеріальне станови\-ще. В ході розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги в частині розміру аліментів, і про\-сить стягнути на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав на те, що дійсно добровільно він не надає допомоги на утримання дітей, не займається їх вихованням, але не всі діти знаходяться на утриманні позивачки, знаходиться лише двоє з трьох дітей. Старший син [PERSON] проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області. Вислухавши пояснення позивачки, взявши до уваги думку відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав: відповідач позов визнав частково, в свідоцтвах про народження дітей записаний їх батьком, в даний час двоє дітей знаходиться на утриманні позивачки, а старший син знаходиться на утриманні батька, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей, що перебуваються на утриманні позивачки не надає, інших стягнень по виконавчим листам не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON], 23.09 [INFO], звернулася до суду з позовом в якому просить суд, в зв'язку з неможливістю збереження сім'ї, розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], зареєстрований 01 березня 2003 року відділом РАЦС Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 6. Неповнолітніх дітей від спільного шлюбу - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з матірю - [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснивши, що примирення не відбулося. Позивач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що за термін наданий судом на примирення нічого не в їх стосунках не змінилося. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України дитину слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON]. Позовні вимоги підтверджуються : свідоцтвом про укладення шлюбу - серії 1-ЖД № 112386 виданого 01 березня 2003 року (а.с.2); копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6); копією паспорту (а.с.7). На підставі ст.ст. 105, 109, 112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить визначити їй додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті її баби, [PERSON] - три місяці В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і суду пояснила, що в с. Тустань Галицького району 02 січня 2009 року померла її баба, [PERSON]. Її чоловік, [PERSON], помер раніше - 23 липня 1963 року. 26 квітня 2006 року Тустанською сільською радою було посвідчено заповіт, яким все своє майно баба заповіла їй, своїй внучці. Заповіт не змінювався і не відмінявся, про що свідчить відмітка на ньому. В даний час вона хотіла б оформити свої права на спадкове майно після смерті баби. Однак, перешкодою до цього є те, що вона вчасно не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Причиною цього є те, що після смерті баби вона доглядала за хворою мамою, яка тяжко пережила смерть баби (своєї матері). Крім того вважала, що спадщину прийняла, бо доглядала за хворою бабою до її смерті. Просила причини пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини, вважати поважними та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини - три місяці. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак сільський голова направила в адресу письмову заяву, із змісту якої вбачається, що Тустанська сільська рада щодо задоволення позову не заперечує, справу просила розглянути без участі представника сільської ради. Заслухавши доводи позивачки та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що 02 січня 2009 року померла баба позивачки, [PERSON], яка проживала в [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть. З копії заповіту, посвідченого 26 квітня 2006 року Тустанською сільською радою вбачається, що покійна [PERSON] все своє майно заповіла позивачці, яка є її внучкою. Цей заповіт не змінювався і не відмінявся, про що свідчить відмітка на ньому. В даний час позивачка має намір оформити свої права на спадкове майно після смерті баби. Однак, перешкодою до цього є те, що вона вчасно не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Причиною цього послужило те, що після смерті баби позивачка доглядала за хворою мамою, яка тяжко пережила смерть баби (своєї матері). Крім того вважала, що спадщину прийняла, бо доглядала за хворою бабою до її смерті. В даний час це є перешкодою позивачці для одержання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно 7до п.З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважної причини, через що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийнятття спадщини - три місяці. На підставі ст.ст. 1233, 1270, 1272 п.З ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В позовній заяві вона зіслалася на те, що 12 травня 2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Просянської селищної ради Покровського районеу Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою на її утриманні. Оскільки, останні два роки між нею та відповідачем постійно виникають сварки, що часом переросли в психологічну несумісність. Ніякої матеріальної допомоги від відповідача не отримує. Просить суд позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст.224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], який не зявився в судове засідання не повідомивши причини неявки. Про час та день слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи вважає позов підлягаючим задоволенню. Із матеріалів справи видно, що відповідно до свідоцтва про народження серія І-КИ № 116823 видане виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON], [INFO] являється сином [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 23). (а.с.5) З свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 122360 виданого виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 12 травня 2000 року (актовий запис № 10). [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.5); У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Прокурор Літинського району звернувся в суд з даним позовом. Вказав, що відповідач користувався електричною енергією з порушенням встановлених Правил, здійснив відгалуження ввідного кабеля до електролічильника, при цьому електроенергія споживалася, але не обліковувалася. В результаті чого завдано збитків на суму 7421,63 гривні, які відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодовувати. Тому вони вимушені звернутись в суд і просити стягнути дані збитки. В судовому засіданні прокурор Шемета О.М. позовні вимоги підтримала і просить їх задовільнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав і просить стягнути з відповідача 7421,63 гривень. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив. що в 2009 році дійсно здійснив відгалуження ввідного кабеля до електролічильника. Проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що відповідач користувався електричною енергією з порушенням встановлених Правил, а саме монтажу в відгалуження на ввідному кабелі, при цьому електроенергія споживалася і лічильником не обліковувалась, та нанесено шкоду в сумі 7421,63 гривень, яка підлягає до стягнення. Судом встановлено, що відповідач допустив безоблікове споживання електроенергії здійснивши монтаж відгалуження на ввідному кабелі, при цьому електроенергія споживалася, але не обліковувалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов в сумі 7421,63 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані ст.1166 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося . Відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її, між ними часто виникають сварки. В судовому засідання позивач підтримала заявлені вимоги і наполягає на негайному розлученні, оскільки чоловік постійно пиячить, ображає її та дітей, які останнім часом живуть з нею в бабусі і бояться повертатися у власний дім. Відповідач роками продовжує подібну поведінку, тому створив нестерпні умови для спільного проживання і вона вирішила остаточно розірвати шлюбні відносини. Відповідач позов визнає, погоджується на розлучення, оскільки переконався за час, наданий на примирення, що йому не вдалося переконати дружину залишити заяву про розлучення без розгляду . В судовому засіданні він також неодноразово просив дружину про примирення, і хоч вона наполягає на розлученню, він все таки надіється , що з часом дружина простить йому. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення із врахуванням слідуючого . Сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1997 року . Від даного шлюбу мають троє дітей: сина [PERSON] , 16 серпня 1998 року народженняч, дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні позивача . Сторони не досягли примирення на час розгляду справи а також за період, який надавався судом для цього. Позивач наполягає на негайному розлученні і вважає, що збереження сімї є неможливим. Із врахуванням того, що в розпаді сімї в більшій мірі вбачається вина відповідача, суд вважає доцільним витрати, повязані з одержанням свідоцтва про розлучення в органах РАЦСу віднести на його рахунок. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Сторони уклали шлюб 30.08.1998 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON] - [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як вони втратили взаємні почуття один до одного. Через непорозуміння, які почали виникати між ними, вони тривалий час разом не проживають і не мають наміру проживати. Спільне господарство разом не ведуть. Спору про розподіл майна також не має. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем вони разом не проживають більше 7 років, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що так як між ними постійно виникали непорозуміння, вони друг другу не уступали, що призвело до того, що з 2003 року почали проживати окремо. З того часу вони також спільного господарства не ведуть. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно. Вони втратили почуття поваги друг до друга, разом не проживають більше 7 років і не мають наміру проживати. Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін. Сина [PERSON] - [INFO] для подальшого виховання залишити з позивачкою. Судовий збір по справі компенсується за рахунок держави, так як сторони звільнені від його сплати згідно ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує, 23 вересня 2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, актовий запис № 18. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON]. [INFO]. Дочка проживає із нею. В березні 2008 року вони фактично припинили сімейні стосунки і по даний час однією сімєю не проживають. Причиною розпаду їхньої сімї є те, що відповідач зраджував її з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, про що надав суду відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦГЖ України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої 7 червня 2003 року і [PERSON], померлого 9 березня 2009 року. В судовому засіданні позивачка, в обґрунтування вимог пояснила, що 7 червня 2003 року померла її бабусі - [PERSON], а 9 березня 2009 року батько [PERSON]. Після смерті відкрилася спадщина. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернулася оскільки є юридично неосвіченою людиною. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини шість місяців. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Вислухавши позивача, дослідивши заяву відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно п.5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Судом установлено, що після смерті [PERSON] позивачка спадщину не приймала, а тому, в цьому випадку, на правовідносини, що виникли розповсюджується дія книги шостої Цивільного кодексу України в редакції 2004 року. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Те, що позивачка є юридично неосвіченою, суд відносить до причин, що є поважними в пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його матері [PERSON], померлої 7 березня 2006 року. В судовому засіданні позивач, в обґрунтування своїх вимог пояснив, що 7 березня 2006 року померла його мати [PERSON]. Після тої смерті відкрилася спадщина. Згідно заповіту все своє майно мати заповідала йому. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що є юридично неосвіченим. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Вислухавши позивача, дослідивши заяву відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Юридичну неосвіченість позивача суд відносить до причин, що є поважними в пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання угоди дійсною та визнання права власності на гараж по вул. Леніна,109 у м. Кодимі, Кодимського району Одеської області, який вона придбала у [PERSON] Фавствіни за 2000 грн.. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 12 грудня 2006 року вона придбала у відповідачки гараж, що знаходиться по вулиці Леніна,109 за 2000 грн.. При цьому вона передала [PERSON] гроші і отримала ключі від гаража. При цьому відповідачка написала розписку про отримання грошей за проданий гараж. Також була домовленість про подальше оформлення у нотаріуса зазначеної угоди. Однак, в подальшому відповідачка ухилилася оформити правочин нотаріально і виїхала за межі України. З свого боку вона всі дії покупця виконала, а тому стала власницею придбаного майна. Відмова відповідачки оформити правочин нотаріально змусила її звернутися до суду з цим позовом. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, надавши заяву про визнання позову та про розгляд справи без її участі. Вислухавши вимоги позивача, дослідивши заяву відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). Частиною другою статті 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно розписки [PERSON] отримала від [PERSON] кошти за проданий гараж, котрий знаходиться по вул. Леніна,109 у місті Кодимі, Одеської області. Позивач повністю виконала умови угоди, а тому суд визнає правочин купівлі-продажу гаража по вул. Леніна,109 у місті Кодимі, Одеської області дійсним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому на те, що 29 липня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Октябрському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №134. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейно-шлюбні відносини припинили 24 листопада 2009 року по причині постійних сварок та непорозумінь та побутовому ґрунті, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про майно, утримання та місце проживання дитини відсутній. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити, поклавши всі витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу на відповідача. Відповідач в судове засідання направив заяву, в який позов визнав, а справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони 29 липня 2005 року зареєстрували шлюб в Октябрському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №134 (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а.с.4). Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили 24 листопада 2009 року по причині постійних сварок та непорозумінь та побутовому ґрунті, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про майно, утримання та місце проживання дитини відсутній. Враховуючи, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, тому позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 25 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Щербанівській сільраді Полтавського району Полтавської області за актовим записом №121. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Даний шлюб не розірваний, однак відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в частині, визначеній судом, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити та уточнила, що просить стягувати аліменти з відповідача в розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Відповідач уточнений позов повністю визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони 25 серпня 2007 року зареєстрували шлюб в Щербанівській сільраді Полтавського району Полтавської області за актовим записом №121, який не розірваний (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням стану здоровя, загального матеріального стану відповідача суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], підлягають задоволенню в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру. На підставі викладеного,

Outcome: approved