Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

ЗАТ «НДВП Криворіжстальконструкція» звернулось до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу с позовом про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу, посилаючись на те, що відповідач працював на підприємстві, для виконання обовязків якому було надано в користування автомобіль. 02.03.2004 року відповідач здійснив наїзд на пішохода. Вина відповідача у спричинені шкоди встановлена процесуальним рішенням суду. Підприємство як працедавець здійснив відшкодування шкоди, а тому станом на теперішній час існує необхідність про стягнення коштів в порядку регресу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача на користь підприємства 20142 грн 08 коп, а також витрати повязі з виконавчим провадження по відшкодуванню потерпілому грошових коштів та судові витрати у розмірі 341,56 коп. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухав сторони, дослідив письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах, що підтверджено копією наказу № 17-х від 18 лютого 1981 року. Наказом № 13к від 20 травня 2009 року про припинення трудового договору (контракту) відповідач звільнений на підставі заяви у відповідності до статті 38 КЗпП України. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2006 року відповідач визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 286 ч. 1 КК України. Від призначеного покарання звільнено на підставі акта амністії. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2006 року встановлено, що 02.03.2004 року о 1815 год. керуючи транспортним засобом ЗАЗ-1102, держномер 8192 ДНГ, по вул.. Кремлівська у Жовтневому районі у м. Кривий Ріг, допустив наїзд на пішохода, в результаті чого пішоходу [PERSON] причинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 серпня 2009 року позовні вимоги [PERSON] до ЗАТ «НДВП Криворіжстальконструкція» про відшкодування шкоди задоволені; з підприємства на користь [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 15142,08 грн, моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, а також витрати у справі 189,92 грн. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 серпня 2009 року піддано виконанню, внаслідок чого виконавчий збір стягнуто з підприємства у розмірі 10 % від суми стягнення. Частиною 4 статті 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Окрім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені. На підставі викладеного й

Outcome: approved