Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після якої його батько, [PERSON] фактично прийняв спадщину, так як проживав разом з спадкодавицею в зареєстрованому шлюбі, однак помер [INFO], не встигши оформити на себе спадкове майно в нотаріальній конторі. Спадкоємцями по заповіту після смерті матері, який посвідчений 6 грудня 1999 року являється позивач та треті особи у справі, які у встановлений законом строк після смерті батька відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, який подав заяву до державної нотаріальної контори, однак він не має можливості переоформити на себе Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належала матері, так як державний акт не внесений до Книгу реєстрації державних актів на право власності на землю та у батьків не збереглось свідоцтво про їх шлюб, що необхідно для переоформлення на себе іншого майна спадкодавців в нотаріальній конторі. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і пояснив, що його батьки з їх слів перебували в шлюбі, який зареєстрували 20 вересня 1933 року. Ніяких відомостей про реєстрацію шлюбу між батьками не збереглось, однак мати носила прізвище батька, діти також отримали свідоцтва про народження, в яких прізвище матері та батька співпадають. Ще за життя мати склала заповіт, який посвідчено 6 грудня 1999 року, згідно якого позивач та дві його сестри, треті особи у справі [PERSON] та [PERSON] являлись спадкоємцями у рівних частках після смерті матері, однак вони у встановленому законом порядку не звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як спадкове майно фактично прийняв на себе батько, який проживав у зареєстрованому щлюбі з матір»ю та помер [INFO]. Під час звернення до нотаріальної контори виявилось, що батько не переоформив на себе спадкове майно після смерті матері, свідоцтво про шлюб з матір»ю відсутнє, що унеможливлює прийняття спадщини дітьми після смерті матері та батька, а тому просить встановити факт, що його мати, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком, [PERSON], що необхідно йому для оформлення прав на спадкове майно після смерті матері і батька та просить визнати право власності за ним на спадкове майно матері - земельну ділянку, яке посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ № 778521, так як державний акт не внесений в Книгу реєстрації державних акті на право приватної власності на землю, а тому нотаріальна контора не має можливості видати правовстановлюючі документи - свідоцтво про право власності на земельну ділянку, чим порушується його право на успадкування належного матері майна. Зазначає, що треті особи у справі, сестри [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на його користь, а тому успадковувати майно після смерті батьків буде тільки він особисто. Відповідач, належним чином попереджений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з”явився, надали суду повідомлення, в якому просять розглянути справу в їх відсутність, позов визнають в повному обсязі. Третя особа у справі [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог [PERSON], суду пояснила, що дійсно, померлі [PERSON] та [PERSON] являються батьками її та позивача у справі. Мати, [PERSON] ще при житті заповідала все своє майно у рівних частках своїм дітям у рівних частках, про що склала заповіт. Мати перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком, [PERSON] з 20 вересня 1933 року, про що вона неодноразово розповідала своїм дітям. Про те, що записи про реєстрацію шлюбу матері з батьком не збереглися, їй нічого не відомо, однак стверджує, що мати з батьком були одружені з 1933 року, спадкоємці за заповітом, вона та [PERSON], які є спадкоємцями після померлої матері за заповітом, відмовились від прийняття спадщини на користь позивача у в встановлений законом строк, а тому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа у справі [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог, суду показала, що являється онукою спадкодавців, мати позивача, [PERSON] склала на неї та двох своїх дітей заповіт, згідно якого заповідала їм своє майно в рівних частках. Після смерті чоловіка спадкодавці вона у встановлений законом строк відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, а тому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що батько та мати позивача перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, однак документів про реєстрацію шлюбу між ними не збереглось. Свідок у справі [PERSON] в судовому засіданні показала, що батьки позивача перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, мали спільне прізвище з 1933 року. Чому не збереглись записи про шлюб між батьками позивача, їй невідомо. Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок [PERSON], яка суду показала, що проживала по сусідству з батьками позивача, а тому їй відомо, що вони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі. Заслухавши показання позивача,третіх осіб, свідків, оглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку що позовна заява підлягає до задоволення по таким підставам. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]являється сином померлої 10.12.2005 року [PERSON], після смерті якої спадщину фактично прийняв її чоловік, [PERSON], який проживав в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1933 року з спадкодавицею разом , однак юридично не переоформив на себе спадщину та помер [INFO]. Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді житлового будинку в [ADDRESS], земельна ділянка розміром 4,366га на території Дроздівської сільської ради та майновий пай. Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги та спадкоємець за заповітом після смерті матері та батька, фактично прийняв спадщину, так як у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті батька , подав заяву встановленого зразку до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, тоді як третя особи у справі, спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] відмовились у встановлений законом шестимісячний термін від прийняття спадщини на користь позивача, однак позивач не має можливості оформити на себе право на спадщину на земельну ділянку, так як виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку, правовстановлюючий документ матері, не внесений до Книги реєстрації Державних актів, чим порушується право позивача на спадкування, а тому позов слід задовольнити. Вищезазначене підтверджується окрім показань свідків, визнанням позову відповідачем, свідоцтвами про смерть спадкодавців, свідоцтвами про народження та шлюб позивача та третьої особи, заповітом [PERSON] від 6.12.1999 року, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 15.02.2007 року, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми померлих [PERSON] та [PERSON], довідкою Білоцерківської районної державної нотаріальної контори № 25656 від 12.11.2008 року, з якої вбачається, що треті особи у справі відмовились від прийняття спадщини на користь позивача у встановлений законом строк, а позивач прийняв спадщину, так як звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, довідками Дроздівської сільської ради №№ 1108,1109 від 21.11.2008 року, № № 505,506 від 13.04.2006 року , свідоцтвом про право на майновий пай № 0631, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 778521, з якого вбачається, що державний акт не зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів. Позовні вимоги підлягають до задоволення згідно ст. 234 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що після смерті батьків, [PERSON] та [PERSON], які проживали в зареєстрованому між собою шлюбі з 20 вересня 1933 року, спадщину фактично прийняв позивач [PERSON], який являється власником спадкового майна з часу відкриття спадщини, право на яке встановлюється державною нотаріальною конторою за місцем відкриття спадщини, однак позивач [PERSON] не має можливості реалізувати своє право на спадкування земельної ділянки після смерті матері, так як відсутній правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому позов слід задовольнити. В судовому засіданні також встановлено, що встановлення факту перебування в зареєстрованому шлюбі батьків необхідно позивачу для оформлення спадкового майна, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Позов підлягає до задоволення на підставі ст. 1217, 1261 ЦК України, відповідно до яких спадкування здійснюється за заповітом або за законом, син спадкодавця являється спадкоємцем за законом 1 черги. Згідно ст.ст.1269,1268 ЦК України спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину та спадщина належить йому з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved