Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем у них народилась донька на утримання якої відповідач не надає матеріальну допомогу, що ставить позивача у скрутне становище, оскільки дитина часто хворіє, потребує посиленого харчування та профілактичного оздоровлення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав наведених вище, та пояснила, що відповідач має мінливий дохід, донька потребує також окрім зазначених витрат, витрат на навчання, а отже просила стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1500 грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково на суму 400 грн. та пояснив, що на даний час дійсно має мінливий дохід за браком роботи, у звязку із кризою, проте з літа сплачує на утримання дитини по 419 грн., оскільки більше платити не в змозі, інакше решти грошей не вистачатиме на його особисте утримання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], 27.04.2004 року, яка проживає разом з позивачем /а.с. 2,3/. Відповідач почав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини після звернення позивача до суду з відповідним позовом, /а.с. 25/. Стабільного доходу відповідач не отримує, на обліку у ДПІ не перебуває /а.с. 24/, у звязку з цим, суд вважає, що хоча на час розгляду справи відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, останню доцільно стягувати у примусовому порядку, що забезпечить її стабільне надходження на початку кожного місяця і надасть можливість спланувати її раціональне використання, виходячи з максимального урахування інтересів дитини сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обовязок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитині віком до шести років 632 грн., а від шести до вісімнадцяти років встановлено 776 грн. В судовому засіданні позивач не надала доказів про те, що дитина сторін часто хворіє, у звязку з чим потребує значно більших витрат ніж дитина, яка не страждає на ті чи інші захворювання, оскільки довідка для одержання путівки є неналежним доказом, який би міг підтвердити дані обставини /а.с. 4/. Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 400 грн., оскільки такий розмір складає більше ніж половину від прожиткового мінімуму на дитину сторін, як віком до шести так і більше шести років, а обовязок по утриманню дитини покладається рівною мірою на обох батьків і враховуючи те, що матеріальний стан відповідача не дозволяє стягнути аліменти у більшому розмірі, суд вважає, що сума 400 грн., буде справедливою по відношенню до обох сторін та дитини, оскільки за наявності підстав позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, які повязані з її розвитком та вихованням. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з того, що відповідач почав сплату аліментів після подачі позову, суд вважає за недоцільне обтяжувати відповідача додатковими платежами, за період коли останні сплачувались позивачу добровільно у більшому розмірі ніж визначеному судом, а саме 419 грн., і вважає за необхідне розпочати стягнення з дня подачі позову до початку надходження платежів, а після йього з насупного місяця коли платежі не надходили та до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial