Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

11.01.2010 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 04.06.2005 року, вони з відповідачкою уклали шлюб. Під час перебування у шлюбі, 30.03.2006 року, народився син - [PERSON]. Шлюбні відносини виявились невдалими, через відсутність взаєморозуміння у подружжя та втручання батьків відповідача у їх сімейне життя. Спільне проживання, подружжя припинило у липні 2009 року. Збереження сімї не можливе, у звязку з чим, позивач звернувсь з даним позовом до суду, просить його задовольнити, розірвавши шлюб між ним та відповідачкою, як такий, що існує лише юридично. Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати у розмірі 152 грн., що складаються із коштів, сплачених ним за надання йому юридичної допомоги, в розмірі 100 грн., сплаченого судового збору в сумі 30 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 8 грн. 50 коп.. У судовому засіданні, позивач доводи позову підтримав у повному обсязі, вказавши, що спільне життя з відповідачкою неможливе, надії на примирення подружжя немає. Відповідач, не заперечує проти розірвання шлюбу, та вказала, що дійсно, з чоловіком вона не підтримує стосунків як подружжя. Зазначила, що миритися та зберігати сімю з позивачем не бажає. Сторони дійшли згоди про доцільність проживання сина, після розірвання шлюбу, з матірю - [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, миритися сторони не бажають. Шлюб фактично розпався і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Проживання як подружжя, суперечить інтересам сторін. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Враховуючи положення ст. 79 ч. 2, п. 1 ч. 3, ст. 81 ЦПК України, та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді, позивач поніс витрати : сплатив судовий збір (мито) в сумі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та витрати за надання юридичної допомоги при зверненні до суду в розмірі 100 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. Позов підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved