Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар» та Старокостянтинівської обєднаної податкової інспекції про виключення майна з акту опису й арешту та визнання права власності на майно. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05 лютого 2010 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції [PERSON] було складено акт опису й арешту майна за юридичною адресою ТОВ «Агростар»: [ADDRESS]. Позивач вказує, що включене до акту опису й арешту майно не належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агростар», а є його приватною власністю. Вважає, що він є власником означеного майна, оскільки наявні всі необхідні правопідтверджуючі документи, які засвідчують придбання вказаного майна з боку позивача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар» позов визнав та пояснив, що описане та включене до акту опису й арешту майно дійсно не належить Товариству з обмеженою відповідальністю Агростар». Представник Старокостянтинівської ОДПІ проти позову [PERSON] не заперечував, при цьому зазначив, що вирішення даної справи залишає на розсуд суду. Представник Відділу Державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції вказав, що вирішення даної справи залишає на розсуд суду. За клопотання представника Старокостянтинівської ОДПІ для участі в справі був залучений представник Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури, який в судовому засіданні вказав, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом обєктивно встановлено, що на виконанні Відділу Державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції знаходиться наказ господарського суду Хмельницької області від 26.01.2009 року № 11/863 про стягнення солідарно з Української аграрної біржі та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар» на користь держави в особі Старокостянтинівської обєднаної податкової інспекції заборгованості за іноземним кредитом в сумі 903888,01 грн., заборгованості по несплачених відсотках в сумі 17562,49 грн. та пені в сумі 34402,58 грн.. 05 лютого 2010 року в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції [PERSON] було складено акт опису й арешту майна за юридичною адресою ТОВ «Агростар»: [ADDRESS]. До акту опису й арешту майна було включено таке майно: стінка «Шанс», б/в, коричневого кольору, яку державний виконавець оцінив у 4000 грн.; меблі, мяка частина, б/в, коричневого кольору, які державний виконавець оцінив у 2000 грн.; телевізор «Самсунг», б/в, який державний виконавець оцінив в 1000 грн.; меблі спальні «Еліта», б/в, коричневого кольору, які державний виконавець оцінив в 6000 грн.; набір кухонних меблів, б/в, світло-коричневого кольору, яку оцінено в 3000 грн.. Відповідно до вимог частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З представлених позивачем письмових доказів - рахунку про оплату товару № 5070, замовлення від 23 травня 2006 року, гарантійного талону № 5914 від 28.12.2003 року, чеку про придбання товару, рахунку на продаж меблів від 07.09.2007 року, замовлення від 15 березня 2006 року убачається, що майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], і яке включене державним виконавцем до акту опису й арешту від 5 лютого 2010 року, придбане позивачем та ним оплачено. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказане майно повинно бути виключено з акту опису і арешту майна від 5 лютого 2010 року, оскільки є власністю позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved