Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь майнову шкоду в розмірі 4138.46 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2008 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.І ст.135 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вина [PERSON] полягає в тому, що 21.07.2008 року близько 22 год. 20 хв. він, будучі позбавленим права керування транспортними засобами, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючі автомобілем [NUMBER], в с.Бистрик Бердичівського району створив аварійну обстановку, в результаті чого сталося зіткнення даного автомобіля з велосипедом «Атлантік», яким в той момент керував [PERSON], перевозячи позивача на рамі. Внаслідок ДТП [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому в середній третині лівого стегна та рваної рани лівого стегна, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи від 11.08.2008 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Під час досудового слідства відповідач відшкодував матеріальну шкоду, пов'язану з його лікуванням. Після того, як вищевказаний вирок набрав чинності, він (позивач) продовжував лікування: тричі знаходився в Житомирській обласній клінічній лікарні у відділі кістково - гнійної хірургії. Відповідно до виписного епікризу з історії хвороби № 28921, він знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.12.2008 року по 01.01.2009 року з діагнозом уламковий відкритий перелом лівого стегна в середній третині, нагноєння м»яких тканин стегна. 23.12.2008 року йому була зроблена операція - демонтаж стержневого апарату з лівого стегна. Відповідно до виписного епікризу з історії хвороби № 43 він продовжував стаціонарне лікування з 02.01.2009 року по 21.01.2009 року. В цей, час йому знову було проведено операцію 06.01.2009 року - накладення стержневого апарату на ліве стегно, видалення міжм»язової гематоми. Відповідно до виписного епікризу з історії хвороби № 6684, він знову знаходився на стаціонарному лікуванні з 23.03.2009 року по 01.04.2009 року з тим самим діагнозом. 24.03.2009 року було виконано оперативне втручання -емонтаж стержневого апарату з лівого стегна. Дані обставини він підтверджує йписними епікризами з історій хвороби. Внаслідок неправомірних дій відповідачів йому було заподіяно майнову шкоду, яка одягає в наступних витратах, які він поніс після розгляду кримінальної справи в суді: атрати, пов'язані з придбанням ліків за власні кошти, розмір яких визначено згідно довідки лікаря та товарних чеків за весь час лікування, тобто з 15.12.2008 року по 01.04.2009 року в сумі - 1407,83 грн.; 15.12,2008 року ним було сплачено благодійний внесок в розмірі 20 грн.; в момент отримання травми були значно пошкоджені та стали непридатними для їх подальшого цільового використання належні йому брюки та черевики, тому 27.11.2008 року він придбав чоловічі черевики вартістю 370 грн. та брюки чоловічі вартістю 100 грн.; під час лікування на продукти харчування була витрачена сума коштів в розмірі 657,45 грн. Крім того, на момент отримання травми він навчався на 4-му курсі денного відділення в Інституті будівництва, теплоенергетики та газопостачання Вінницького національного технічного університету та був змушений оформити академічну відпустку до 01.12.2009 року. Оскільки він навчається за контрактом, до 28.08.2008 року оплачено навчання 4 курсу в розмірі 1567,50 грн. та сплачено комісію 15,68 грн. загальна сума складає 1583,18 грн. Загальна сума заподіяних збитків складає 4138,46 грн. Відповідно до даних бази АШС „Автомобіль" Бердичівського ВРЕВ УДАЇ УМВС України в Житомирській області власником автомобіля «ВАЗ-21070», н.з.АМ1428АЕ, є батько засудженого [PERSON], який не здійснив належних заходів, які б виключили можливість неправомірного заволодіння його автомобіля зі сторони сина. Тобто скоєнню ДТП сприяла недбалість власника автомобіля. А тому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь майнову шкоду в розмірі 4138,46 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Відповідач [PERSON] відбуває покарання в Держівській ВК № ПО. Позовні вимоги визнав частково, а саме: витрати, пов'язані із придбанням ліків в сумі 1407,83 грн., благодійний внесок в розмірі 20 грн., 370 грн. за чоловічі черевики та 100 грн. за чоловічі брюки. Суму коштів в розмірі 675,45 грн., витрачену на продукти харчування та суму в розмірі 1583+18 грн., витрачену на оплату навчання, він не визнав, оскільки вважає, що на продукти харчування були затрачені кошти, які не відповідають реальним потребам, а затрачені кошти на навчання, якщо позивач оформив академічну відпустку, будуть перераховані на наступний навчальний рік. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив і не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 21.07.2008 року близько 22 год.20 хв. відповідач [PERSON], будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керуючи автомобілем «ВАЗ-21070», н.з. АМ1428АЕ, який належить його батькові - відповідачу по справі [PERSON], на вул. Ватутіна в с.Бистрик Бердичівського району Житомирської області, порушив Правила дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу вулиці та здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] та пасажира велосипеда [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження в вигляді відкритого багатоуламкового перелому в середній третині лівого стегна та рваної рани лівого стегна, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Вироком Бердичівського міськрайонного суду за скоєння вказаного злочину відповідач [PERSON] засуджений за ст.ст.286 ч.2, 135 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі (а.с. 3,4). Автомобіль «ВАЗ-21070», н.з.АМ1428АЕ зареєстрований за [PERSON], який є відповідачем по справі (а.с.15). [PERSON] внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди знаходився на лікуванні в Житомирській обласній клінічній лікарні з 15.12.2008 р. по 01.01.2009 р., з 02.01.2009 р. по 21.01.2009 року та з 23.03.2009 р. по 01.04.2009 року, що стверджується виписками - епікризами. (а.с. 5-7). Під час знаходження на стаціонарному лікуванні у вказані періоди позивач витратив: на придбання ліків 1407,83 грн.; на благодійний внесок - 20 грн.; 370 грн. за чоловічі черевики; 100 грн. за чоловічі брюки; 657,45 грн. - на продукти харчування, що підтверджується наданими чеками на вказані суми. стосується стягнення коштів, які були сплаченні позивачем за навчання на 4-му курсі денного відділення в Інституті будівництва, теплоенергетики та газопостачання Вінницького національного технічного університету, оскільки він навчається за контрактом в розмірі 1583,18 грн., то в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, в зв»язку з тим, що дані кошти будуть зараховані в подальшому. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів завдані йому майнові збитки, посилаючись на те, що батько [PERSON] - [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки, внаслідок своєї недбалості, сприяв неправомірному заволодінню своїм автомобілем сину. А відповідно до ч.4 ст.1187 ЦПК України, якщо неправомірному заволодінню | іншою особою транспортним засобом, іншим об»єктом сприяла недбалість її власника І (володільця), шкода завдана діяльністю щодо використання, зберігання або утримання, І відшкодовується ним спільно, у часті, яка визначається за рішенням суду. У відповідності до п.З Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо не доведе* що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 21.07.2008 року близько 22 год. 20 хв., будучі позбавленим права керування транспортними засобами, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючі автомобілем [NUMBER], в с. Бистрик Бердичівського району створив аварійну обстановку, в результаті чого сталося зіткнення даного автомобіля з велосипедом «Атлантік», тобто на думку суду він вільно заволодів транспортним засобом в зв»язку з недбалістю власника транспортного засобу -[PERSON], який не надав суду доказів, як того вимагає ст.60 ЦПК України, щодо Звільнення його від відповідальності за заподіяну дану шкоду. Тому суд вважає, що завдану позивачу майнову шкоду слід стягнути з відповідачів спільно у частці. Визначаючи частки заподіяної відповідачами шкоди суд врахував обставини, що мають істотне значення - ступень вини володільця об»єкта у недбалому ставленні до його зберігання, величину завданої шкоди, матеріальне становище відповідачів. Так судом враховано, що [PERSON], знаючи, що його син позбавлений прав керування транспортними засобами, заході до належного зберігання автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки не вижив, в результаті чого [PERSON], який перебував в стані алкогольного сп'яніння, заволодів і керував даним транспортним засобом і скоїв ДТП. Враховуючи вище наведенні обставини, суд вважає, що в даному випадку є провина і [PERSON] та визначає ступінь його вини в об»ємі 40 від У зв»язку з чим, беручи до уваги цю обставину, і те що безпосереднім в. створення аваршно-небезпечної ситуації на дорозі, що призвело до транспортних засобів та завдання ушкодження потерпілому, є [PERSON] був позбавлений права керування транспортним засобом, суд визначає його ступінь вини в об»ємі 60 відсотків. На підставі ст.ст. 79, 81, 88 ЦІЖ України з відповідачів слід стягнути у відповідних долях 51 грн. держмита на користь держави та 120 грн. витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи на користь ДСА в Житомирській області, а також 32 грн. 36 коп., витрачених на виклик відповідачів телеграмою.

Outcome: approved