Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Представник відповідача Новосільської сільської ради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти визнання права власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку за їх матірю [PERSON], просили про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок № 13 по вул. Окрайній в с. Новосільське Ренійського району; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2008 р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.08.2008 р.; копія свідоцтва про шлюб позивачки з [PERSON]; копія довідки Ренійського БТІ; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер 30.01.2008 р.; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копії довідок Новосільської сільської ради від 04.08.2008 р.. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] була дружиною нині померлого [PERSON] За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності належала ? частина житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по вул. Окрайній, 13 в с. Новосільське Ренійського району, інша ? частина житлового будинку належить позивачці. Факт належності частини житлового будинку [PERSON] підтверджується також технічним паспортом на житловий будинок, з якому вказано, що літня кухня літ. «Б,В», навіс літ. «б», сарай літ. «Г», погреб літ. «г» та сарай літ. «Д» самочинно збудовані, довідкою Ренійського БТІ про належність нерухомості. На випадок смерті [PERSON] майном, належним йому, не розпорядився, заповіту не залишив, 30.01.2008р. - помер. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення із відповідною заявою, оформити право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, що належала померлому, було б неможливо у звязку із тим, що були відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. У звязку із цим, в даний час, після виготовлення правовстановлюючих документів на житловий будинок, питання про визнання права власності на будинок в порядку спадкування повинно вирішуватися у судовому порядку. Незважаючи на вищевикладені обставини, позивачка прийняла спадщину фактичним мешканням, управлінням та володінням спадковим майном (домоволодінням) в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України 2003р. На момент смерті [PERSON] позивачка мешкала разом із ним, доглядала його. Після смерті чоловіка позивачка доглядає за технічним станом будинку, несе всі витрати по його утриманню, сплачує необхідні платежі, обробляє земельну ділянку. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого чоловіка і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, а інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона мешкала разом зі своїм чоловіком, доглядала його, і хоча у передбачений законом строк не подала заяву у державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла її фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] за своє життя заповіту не залишив, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом за черговістю спадкоємців. Позивачка по справі є спадкоємицею першої черги, вона заявила про себе як спадкоємець, прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли та на неї не претендують, про що свідчать їхні заяви. Позивачка звернулась до суду з вимогами про визнання за нею, в порядку спадкування за законом, права власності на ? частину житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по вул. Окрайній, 13 в с. Новосільське Ренійського району Одеської області, не висуваючи і ніяким чином не обґрунтовуючи вимоги про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, тому, з урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, не виходячи за межи заявлених вимог, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку із надвірними спорудами (за винятком самочинно збудованих споруд), що належала її нині померлому чоловікові.

Outcome: approved