Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що 25.11.2009 року він звернувся до відповідачки як до керівника АН «Капітал» з метою придбання для себе квартири. Для придбання квартири йому необхідно було продати свою однокімнатну по вулиці Ватоліної, 9 в м. Павлограді, в чому і пообіцяла допомогти відповідачка. Квартира яку він мав придбати є трикімнатною і знаходиться за адресою [ADDRESS]. згодом зясувалося, що придбати квартиру не можливо оскільки на 1/3 частини цієї квартири накладено арешт. Вважаючи, що відповідачці були відомі обставини які стали перепоною для придбання ним квартири за адресою м. Павлоград, вулиця Балашовська, 11 і вона їх приховала, просить стягнути на свою користь з відповідачки моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги не визнала, пояснивши, що з позивачем угоди на відчуження квартири та придбання не заключала. Належну йому на праві власності однокімнатну квартиру їй для продажу не передавав, угоди про сумісну діяльність з обміну квартир також не укладалося. У листопаді 2009 року з боку позивача було прохання знайти йому квартиру, але своєю він розпоряджався за власним бажанням. Повідомивши позивачу про наявність трикімнатної квартири, він її оглянув і дав згоду на придбання. Обставини які виникли в майбутньому, а саме накладений арешт на 1/3 частини вказаної квартири їй стали відомі у наприкінці грудня 2009 року від власника квартири по вулиці Балашовська, 11 - [PERSON]. У подальшому позивач припинив виконання своїх обовязків перед [PERSON] і відмовився від придбання у неї квартири, повідомивши, що в нього відсутні кошти для цього. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог так і заперечення проти них, вважає встановленими наступні обставини. У листопаді 2009 року позивач вирішив поліпшити житлові умови своєї сімї, з чим звернувся до агентства нерухомості. Квартиру за адресою м. Павлоград вулиця Ватоліної, 9, власником якої він був, позивач продавав самостійно без допомоги агентства нерухомості, отже жодних угод які б породжували права та обовязки як збоку агентства так і збоку позивача не укладалося. Із пояснень позивача вбачається, що однією з підстав заявленого позову була та обставина, що квартира яка була йому запропонована агентством не може бути продана, оскільки 1/3 частина вказаної квартири знаходиться під арештом. Не відповідають зібраним доказам доводи позивача, що інформація щодо арешту частини квартири була від нього прихована відповідачкою, яка є керівником даного агентства. Як вбачається з надісланого листа на адресу [PERSON], власника квартири по вулиці Балашовська, 11 в м. Павлограді, саме після отримання повідомлення слідчого за вих..№ 1/3252 від 16.12.2009 року, їй стало відомо про накладення арешту на частину квартири що належала її сину через поштову кореспонденцію. На теперішній час, як вбачається з пояснень в суді, [PERSON] бажає продати квартиру, арешт знімається, оскільки обставини відповідно до яких був накладений арешт, а саме відшкодування шкоди її сином, вже не існують: шкода відшкодована. Зокрема, на підтвердження наміру укласти договір купівлі-продажу позивача з [PERSON] була укладена угода завдатку від 05.12.2009 року, за якою передано [PERSON] грошову суму, еквіваленту 1 000 у.о.. Однак [PERSON], позивач по справі, відмовляється укладати договір купівлі-продажу, оскільки на 1/3 частини квартири накладено арешт. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру за вказаних обставин в судовому засіданні не підтвердився. Не доведено протиправність діяння відповідачки, а також відсутній причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями [PERSON] Крім того, факт заподіяння шкоди [PERSON] спростовується поясненнями свідків, дослідженими у судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює агентом з нерухомості АН "Капітал". Восени 2009 року [PERSON] звернувся до агентства з приводу продажу своєї однокімнатної квартири. За правилами агентства плати за послуги, надані агентством, продавцем не сплачується . Після продажу своєї квартири, позивач вдруге звернувся до агентства з проханням надати допомогу у придбанні трикімнатної квартири. На той момент терміново продавалася квартира №[ADDRESS]. Позивач вказану квартиру оглянув разом з батьками та дружиною, вона їм сподобалась. Власниця квартири [PERSON] показала [PERSON] всі документи на квартиру: витяг з БТІ, довідки про проживання членів родини, про борги. Після цього позивач намагався на протязі двох тижнів в обхід агентства укласти зі [PERSON] договір купівлі-продажу. В агентстві між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір завдатку, а через два тижні стало відомо, що на квартиру накладено арешт у звязку з тим, що у відношенні сина [PERSON], який є власником 1/3 частини квартири порушено кримінальну справу. Про це негайно повідомили [PERSON] На момент укладення договору завдатку арешту не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є приватним підприємцем, займається нерухомістю, іноді співпрацює з АН "Капітал". Працівники цього агентства йому повідомили, що на квартиру, яка готується до продажу накладено арешт, в зв'язку з тим, що у відношенні співвласника квартири порушено кримінальну справу. У січні 2010 року він познайомився зі [PERSON], який сказав, що купить цю квартиру, але за меншу ціну, ніж домовлялися . Також йому відомо, що між позивачем та АН "Капітал" не укладався договір про надання послуг, проте [PERSON] пред'являв претензії агентству з приводу того, що його не повідомили про арешт. Але при оформленні договору завдатку всі документи були в порядку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у звязку з хворобою вона разом з дітьми вирішила продати належну їм квартиру №[ADDRESS]. У звязку з цим приблизно 21-22 листопада 2009 року вона звернулася до АН "Капітал". Вона зібрала необхідні документи - довідку про проживання, витяг БТІ, письмовий дозвіл доньки на продаж квартири. На момент продажу вона ніяких обставин стосовно квартири не приховувала. З позивачем [PERSON] в агентстві вона уклала договір завдатку. Договір купівлі-продажу вони мали укласти в період з 05.12.2009 року по 25.12.2009 року. Проте договір купівлі-продажу укласти не вдалося , оскільки виявилося, що на квартиру накладено арешт, у зв'язку з порушенням у відношенні її сина кримінальної справи. Про накладення арешту ні їй, ні директору агентства [PERSON] не було відомо. Всі її документи на квартиру були перевірені нотаріусом. Про арешт вона дізналася з листа від 18.12.2009 року. Зі [PERSON] вони домовились, що він віддасть їй будинок в с.Богданівка та заплатить доплату за квартиру. Пізніше виявилося, що [PERSON] не має документів на будинок в с.Богданівка, тому якби не було арешту, він не зміг би придбати квартиру. Про арешт майна вона повідомила [PERSON] 21.12.2009 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що вона є дружиною позивача. Восени 2009 року вони з чоловіком вирішили покращити житлові умови, продати однокімнатну квартиру та придбати трикімнатну. Для цього вони звернулися до агентства нерухомості "Капітал", директор якого [PERSON] 25.11.2009 року оглянула їхню квартиру та пообіцяла їм допомогти. Відповідачка повідомила їм що по вулиці Балашовській міста Павлограда продається квартира. 30.11.2009 року вони з чоловіком, його батьком та агентом оглянули квартиру, що належала [PERSON] При цьому домовилися придбати цю квартиру за десять тисяч доларів. 04.12.2009 року в АН "Капітал" уклали договір завдатку. Проте квартиру не придбали, так як приблизно 15 чи 16 грудня 2009 року дізналися, що на квартиру накладено арешт. Після цього [PERSON] запропонувала сплатити [PERSON] ще 5 тис. грн. для зняття арешту, але вони відмовилися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивача. Його син вирішив розширити свою житлову площу, тому звернувся до агентства нерухомості. 30.11.2009 року він разом з сином, його дружиною та агентом нерухомості оглядав квартиру №[ADDRESS], яка належала [PERSON] Для придбання цієї трикімнатної квартири його син продав свою однокімнатну квартиру, сплатив [PERSON] завдаток. Проте трикімнатну квартиру не зміг купити в звязку з тим, що на неї накладено арешт. У звязку з тим , що відповідачка не повідомила про наявність арешту, його син потрапив у скрутне становище. Суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] як такі, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються матеріалам справи. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] з позивачем ніяких угод про надання послуг вона не укладала. Вона з ним почала співпрацювати у листопаді 2009 року, оскільки мала угоду з покупцем його однокімнатної квартири. Вона допомагала [PERSON] придбати трикімнатну квартиру [PERSON], оскільки після її придбання позивач мав оплатити агентству комісійні за надані послуги, про що вони в усній формі домовилися. При укладенні договору завдатку 04.12.2009 року [PERSON] відмовився оплатити послуги агентства та укласти договір, пояснивши це тим, що зробить це після укладення договору купівлі-продажу. На момент укладення договору завдатку вона не знала про те, що на квартиру накладено арешт, а дізналася про це лише в двадцятих числах грудня 2009 року він [PERSON] Отже судом з пояснень сторін, показів свідків, письмових матеріалів справи, встановлено, що у відповідача не було наміру спростовувати інформацію щодо квартири [PERSON], згідно довідки Павдограського МЕТІ №6131 станом на 04.12.2009 року обтяжень нерухомого майна : квартири №13 по вулиці Балашовській міста Павлограда не було, постанова про накладення арешту на квартиру надійшла до БТІ 24.12.2009 року. Як вбачається з витягу Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна арешт на квартиру №[ADDRESS] зареєстровано 19.12.2009 року року. Крім того, слід зазначити, що доказування полягає не лише в наданні особами доказів, а й у доведеності їх переконливості. . Таким чином, враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed