overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з жовтня 2007 року, сім'я розпалася, оскільки подружнє життя не склалося за різністю характерів та психологічної несумісності, що привело до припинення спільного проживання. В шлюбі вони перебувають вперше. Від шлюбу є одна спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення не можливе в зв'язку з фактичним створенням ним нової сім,ї. Відповідачка, в судове засідання не з'явилася вдруге, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Отже судом, справу розглянуто без її участі в заочному судовому засіданні, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сім'я розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання на протязі тривалого часу, небажання сторін примиритись та фактичним створенням нової сім»ї позивачем. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Отже, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. ПО СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору. Оскільки ними було 11.07.2008 року надано відповідачці строковий кредит в сумі 10000,00 грн. з умовою сплати відсотків у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення 08.01.2010 року. Однак відповідачка систематично порушує умови договору не виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого заборгованість становить 8425,64 грн. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути на його користь з відповідачки 8425,64 грн. заборгованості по кредиту; 84,26 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, про день розгляду справи повідомлялась належгим чином, про що свідчать повідомлення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору № 238182-cred від 11.07.2008 року [PERSON] був наданий строковий кредит розміром 10000,00 грн., з умовою сплати відсотків у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення 08.01.2010 року. Відповідно до вказаного договору заборгованість погашення заборгованості здійснюється відповідно до Графіку погашення кредиту та процентів. Однак відповідачка систематично порушує умови договору не виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого заборгованість становить 8425,64 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 7053,79 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 732,53 грн; - штраф (фіксована частина) 250, 00 грн.; - штраф (процентна складова) 389,32 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідачки витрат по сплаті судового збору, витрат на ІТЗ, оскільки це підтверджується платіжними дорученнями від 16.09.2009 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на її утримання, та просила стягувати їх у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, доходу. У судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги та просила стягувати на її користь аліменти на утримання сина інваліда у твердій грошовій сумі 450 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з нею проживає дитина-інвалід [PERSON] [INFO] на якого відповідач сплачує аліменти в розмірі 15 гривень щомісяця, проте зазначеної суми недостатньо, оскільки син потребує лікування та постійного догляду. В судовому засіданні позивач доводи позову підтримав, пославшись на обставини, якими обгрунтовує свої вимоги та докази, які їх стверджують, та просить суд винести рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів з [PERSON] у сумі 450 грн. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із свідоцтва про народження (а.с.4) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання. Із довідки (а.с.4) вбачається, що на даний час [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON]. З виписки протоколу засідання ЛКК встановлено довідки МСЕК . встановлено, що [PERSON] 1968 року є інвалідом з дитинства другої групи та потребує постійного стороннього догляд) , оскільки його здатність до самообслуговування втрачена. Відповідно до рішення Євітловодського міського суду від 18.04.88 року та ухвали судового засідання від 01.08.88 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти. Враховуючи зазначене та визнання позову відповідачем суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.198. 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання громадянина померлим, вказує, що рішенням Ізюмської міської ради № 803 від 21.10.1993 року вона призначена опікуном її онука [PERSON], в звязку з тим, що його мати - [PERSON] померла 27.09.1993 року. З 1993 року батько онука - [PERSON] не мешкає в м. Ізюмі та Ізюмському районі, за її заявою розшукується органами міліції. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2006 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. Місце знаходження [PERSON] невідоме. Визнання [PERSON] померлим необхідно для отримання статусу сироти [PERSON]. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник заінтересованої особи заяву підтримав. Суд заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2006 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім.(а.с.11 ) Місце знаходження [PERSON] невідоме Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання у [INFO] протягом трьох років підтверджується зібраними у справі доказами. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], кожна окремо, пояснили, що знають сімю [PERSON] та [PERSON] протягом багатьох років, на протязі останніх 16 років [PERSON] не бачили жодного разу, після похорону дружини його більше не бачили в місті. [PERSON] розшукувана [PERSON], зверталася до міліції, але результатів розшуки не дали. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно довідки начальника Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області від 17.11.2009 року [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS] з 1993 року звязок з рідними не підтримує, місцезнаходження його невідоме. За обліками Ізюмського МВ ГУМВС У в Харківській області значиться як втративший звязок з родиною, (а.с.13) Задоволення заяви [PERSON] має юридичне значення для [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 15.02.2010 року, позивач прохає визначити йому додатковий строк до 14 днів з часу набрання рішенням законної сили на подачу заяви до державного нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася 31 липня 2009 року, після смерті спадкодавця [PERSON], у вигляді ? частки квартири [ADDRESS]. Строк порушив тому, що після похорон бабки змушений був надавати догляд своїй матері та своєму дідові по лінії матері, які потребували допомоги в звязку з захворюванням. При цьому дід мешкає поза межами м. Вільногірська в с. Василівці, що перешкоджало вчасно повернутися в м. Вільногірськ. В судовому засіданні позивач позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі, надав письмову заяву, що у випадку задоволення позову, всі судові витрати у справі прохає покласти на нього і звільнити відповідача від відшкодування цих витрат. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, але надав телефонограму з заявою про розгляд справи за відсутності представника відповідача, де також зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту відкриття спадщини та успадкування її за заповітом, та пропуском строку за поважних причин для подачі заяви державному нотаріусу про прийняття спадщини. Відповідно до цих правовідносин та приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та визнані відповідачем в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та фактичним обставинам справи, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в виді судового збору - 08.50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 37.00 грн., суд приходить до висновку про покладення цих витрат на позивача, відповідно до його заяви, та, в зв'язку з цим, про звільнення відповідача від відшкодування судових витрат позивачу. На підставі викладеного та ст.ст. 3-16, 1216-1223, 1258-1261,1268-1272,1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку № 14 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Житомирська в с. Лісівщина Коростенського району; земельної ділянки площею 4,1080 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лісівщинської сільської ради; грошових внесків в Ощадному Банку № 281 м. Коростеня, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], яка померла 05.10.2007 року, оскільки пропустила даний строк з поважних причин, так як вважала що спадщину прийняв її брат. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позов визнає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, проти задоволення позховних вимог не заперечуєю. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.10.2007 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 14 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Житомирська в с. Лісівщина Коростенського району; земельної ділянки площею 4,1080 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лісівщинської сільської ради; грошових внесків в Ощадному Банку № 281 м. Коростеня. Позивачка після смерті матері своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину прийняв її брат. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами досліжденими в судовому засідання, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження позивачки; витягом з реєстру про одруження позивачки; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 770254 від 28.03.2007 року; копією ощадної книжки та іншими матеріалами справи. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Відповідно до ст.209 ЦПК України суд відкладає складання повного тексту мотивованого рішення до 24 березня 2010 року і проголошує вс і упну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Прокурор району в інтересах ВАТ «Житомиробленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заподіяної шкоди в сумі 1626 гривень 53 копійки. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач порушив Правила користування електроенергією, накинув проводи навантаження на лінію електропередач , чим спричинив шкоди на зазначену суму. В судовому засіданні прокурор району [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідача суму спричиненого збитку за спричинену шкоду. Представник Радомишльського району електричних мереж [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач на неодноразові виклики до суду не зявився, причину неявки суду не повідомив,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає необхідним розглядати дану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів . Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з відповідачем укладено договір користування електроенергією. Під час проведення перевірки працівниками [PERSON] щодо дотримання побутовими споживачами Правил користування електроенергією для населення (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357) було виявлене порушення зазначених правил, а саме : без облікове використання електроенергії шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач. В присутності відповідача був складений акт №043763 від 25 жовтня 2009 року. Згідно вимог Правил користування електричною енергією для населення відповідачу було зроблено перерахунок по акту на суму 1626,53 гривні. Розрахунок виконано за період з дня проведення відключення до виявлення порушення, та за відповідною договірною потужністю. Рахунок на здійснений перерахунок, разом із попередженням було направлено споживачу для проведення добровільної оплати -1626 гривень, 53 копійки. Відповідно до ст..5 Закону України «Про електроенергетику» державна політика в електроенергетиці базується на принципах державного регулювання діяльності в електроенергетиці та забезпечення стабільного фінансового стану електроенергетики. Пунктом 19 зазначених Правил користування електричною енергією передбачено, що розрахунок населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. В свою чергу, споживачі електричної енергії зобовязані своєчасно вносити плату за надані їм послуги з енергопостачання . А тому при таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що дає підставу суду стягувати з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

ВАТ «БМ Банк» заявив позов стягнути з відповідачів в солідарному порядку за кредитним договором, позичальником в якому є [PERSON],а поручителем [PERSON] 2 378 320.02 грн., оскільки позичальник у встановлені в договорі кредиту строки не виконує його умов, а поручитель має відповідати солідарно з позичальником. В судовому розгляді представник позивача [PERSON] зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів 2 356 629.50 грн. Відповідачі в судовий розгляд не з»явились, належним чином повідомлені про розгляд справи, про причини неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 30.05.2007 року між позивачем та [PERSON], після реєстрації шлюбу «Рогальова», укладений договір кредиту із змінами від 29.05.2009 р., за яким вона отримала кредит в розмірі 300 тис. доларів США. на 24 місяці 27 днів зі сплатою 13 % річних. Відповідно до договору в разі невиконання Позичальником будь-якої з умов Договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та пені. Як вбачається з представленого розрахунку [PERSON] на сьогодні не сплатила суму кредиту за графіком; крім того не сплачувала відсотки за користування кредитом; у звязку з простроченням платежу Позичальник має сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу\\п.9.1 Договору\\. 19.06.2009 року був укладений також договір поруки між позивачем та [PERSON], за яким він несе солідарну відповідальність з боржником у випадку невиконання умов договору кредиту. Відповідачам неодноразово направлялись повідомлення і нагадування про виконання договорів, однак, як вбачається з наданих доказів, договори не виконуються. Позивач просив стягнути борг за кредитним договором в національній валюті України,що згідно курсу НБУ становить 2 356 629.50 грн. При таких обставинах відповідачі мають сплатити ці кошти позивачу в солідарному порядку. На підставі ст.ст. 526,546,549,553,554,611,625,629,1046-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

11 лютого 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем по справі 10.07.1992 року . Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння, з 2001 року шлюбно-сімейні відносини припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть . На дійсний час він має намір укласти новий шлюб з жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги , просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явилася, подала до суду нотаріально завірену заяву, в якій зазначає про визнання позовних вимог позивача, дає свою згоду на розірвання шлюбу та просить вирішити справу без її участі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони уклали шлюб 10.07.1992 року. Від шлюбу мають дочку-Звонарьову А.В., [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння , що призвело до втрати нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з 2001 року, проживають окремо. Сторони впевнені, що подальше спільне життя та збереження родини не можливо та не доцільно. Наведене свідчить, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Фактичні взаємини подружжя та дійсні причини звернення позивача до суду вказують на те, що підстав для примирення сторін не вбачається, тому що вони не мають вільної згоди на подальше перебування у шлюбі .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що девять месяців тому між ними припинено шлюбно-сімейні відносини, оскільки відповідач не працював, не утримував її та дитину, в результаті чого відбувалися сварки.З цього часу вони проживають окремо. Відповідач позов визнав у повному обсязі, надавши письмову згоду з позовом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 березня 2005року, що був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м.Харкова. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини протягом девяти місяців. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача . Суд вважає, що визнання відповідачем предявленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved