overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

14.01.2010 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, за розпорядженням Волноваської райдержадміністрації від 28.12.2009 року № 740 вона призначена опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Мати дитини [PERSON], згідно актового запису № 16 від 01.10.2007 року виконкому Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області померла. Батько [PERSON] вироком Волноваського районного суду Донецької області засуджений та відбуває покарання у Ладиженській ВК- 39 у с. Губнік Тростянецького району Вінницької області, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини його заробітку до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, згідно акту від 10.03.2010 року Ладижинської ІК-39 с.Губнік від отримання позовної заяви про стягнення з нього на користь [PERSON]В, на утримання неповнолітньої дитини та надання будь-яких заперечень та пояснень відмовився, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про час слухання справи, тому можливо розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні і відповідач зобов*язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів. Мати [PERSON] - [PERSON] дійсно померла у віці 24 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 327716 від 09.07.2008 року. Відповідно ст. ст.81, 82 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 гр. у дохід держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. на рахунок УДК, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 183 СК України, ст. ст. 81, 82 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

12.03.2010 року позивач звернувся з позовом в якому вказав, що 23.01.1998 року відповідач продав йому садовий будинок № 24 в садово-городньому товаристві «Оксана» в м. Первомайськ Миколаївської області. Вказана угода була оформлена договором купівлі-продажу, який був зареєстрований Первомайською філією Південної Товарної Біржі 23.01.1998 року за № 2298. Він передав відповідачу гроші повністю та став проживати в будинку та виплачувати всі необхідні платежі, але від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу відповідач ухиляється, тому він просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 24 в садово-городньому товаристві «Оксана» в м. Первомайськ Миколаївської області укладений 23.01.1998 року між ним та відповідачем та визнати за ним право власності на вказаний садовий будинок. Крім того, просить визнати за ним і право власності на земельну ділянку площею 0,0578 га, яка виділення для ведення садівництва і обслуговування вказаного садового будинку і належить на праві власності відповідачу в зв»язку з переходом права власності на садовий будинок. У попередньому судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Первомайська філія Південної Товарної Біржі представила лист з проханням слухати справу без участі представника, а позов задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 220 ЦК України та ст. 120 ЗК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1994 року, актовий запис № 374. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причини взаємної неповаги та непорозумінь. Разом не проживають на протязі 6 місяців. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ спільного майна та місця проживання дитини у них немає. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, що зазначені в позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, тому у суду є достатньо підстав для розгляду справи у її відсутність та винесення заочного рішення в порядку ст.ст. 224-233 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подружжя ніяких заходів щодо збереження сім'ї не вживають, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спору про майно не має, трьохмісячний строк наданий судом на примирення позитивних результатів не надав, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, враховуючи ці обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача. На підставі ч. З ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який в ході розгляду справи уточнила. Даний позовом мотивований тим, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили один до одного почуття поваги та любові. Від даного шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка просила суд шлюб, який був укладений 26.01.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено запис №25 між нею та [PERSON] розірвати, а малолітнього сина [PERSON] [INFO], залишити при ній. В частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів, позивачка відмовилася, про що надала суду заяву. [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 26 січня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено запис №25, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження. Подружнє життя сторін не склалося, оскільки подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, вжиті судом заходи для примирення сторін не дали бажаного результату. Про даний факт свідчить зміст позовної заяви та пояснення позивачки. Зясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбносімейних відносин, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати, а малолітню дитину залишити при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

[PERSON] (в подальшому позивач) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] (в подальшому відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розлучення відповідач не бажає добровільно надавати допомогу на утримання дитини. У звязку з цим вона звернулася до суду та просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав та просив його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні відповідно до п. 4 ст. 130 та п. 4 ст. 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 13 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 674 був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1 - СР № 019828 виданого 13 грудня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР № 256457 виданого 16 червня 1994 року відділом реєстрації актів громадського стану Маньківської райдержадміністрації Черкаської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає, на даний час працює, суд вважає можливим, на підставі ст. 183 СК України визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача у прибуток держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати кредитний договір № SAMDN12000014386399 від 18.06.2007 року укладений з Публічним акціонерним товариством [PERSON] «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») та невідомою особою від імені [PERSON] Михайлівни- недійсним. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримав із зазначених в позовній заяві підстав та просить його повністю задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 17 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та невідомою фізичною особою від імені [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN12000014386399 на виконання умов якого банк надав [PERSON], кредитні кошти в сумі 3600,00 грн. Умови даного договору до даного часу боржником не виконуються в повному обсязі. На час подання позовної заяви до суду, заборгованість по кредиту складає 3219,92 грн. 05 листопада 2009 року до Печерської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулась з заявою [PERSON] з інформацією про те, що вона кредит не отримувала і про нього дізналася лише від співробітників Банку позивача. В 2006 році відповідачка, при невідомих обставинах, паспорт на імя [PERSON] втратила. 13 вересня 2008 року відповідачка вийшла заміж та отримала новий паспорт серії ВН №447802 і змінила прізвище на [PERSON]. Остання зареєстрована та проживає в [INFO]. Фотографія в паспорті особи за яким оформлений кредит не належить відповідачці та не ідентифікується з фотографією останньої. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що дані спірні правовідносини врегульовані ст.203 ЦК України, з якої слідує, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Крім того відповідно до ст.215 ЦК України слідує, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,ч.5-6 ст.203 ЦК України. Якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним. Враховуючи те, що відповідачка кредитний договір з позивачем не укладала та не підписувала, кредитні кошти не отримувала, а також вказаний договір не відповідає її внутрішній волі і вона не бажала настання будь-яких правових наслідків, що випливають з зазначеного договору, тому даний позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання на час навчання доньки [PERSON], мотивуючи його тим, що перебувала з 1991 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано в листопаді 2000 року. Від шлюбу сторони мають донку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на ІІ курсі денного відділення на платній основі факультету обліку фінансів за спеціальністю «фінанси та кредит» Кіровоградського національного технічного університету. В зв»язку з тим, що сама утримувати доньку не може через матеріальний стан, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки до закінчення нею навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. В попередньому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав. Не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом ЗАГС Бобринецького райвиконкому Кіровоградської області 27.03.1992 року, актовий запис № 54, батьком [PERSON], [INFO] є відповідач. Згідно довідки вих. № 184/04 від 10.02.2010 року виданої Кіровоградським національним технічним університетом [PERSON] вбачається, що вона дійсно навчається на ІІ курсі денного відділення факультету обліку фінансів на платній основі з 01.09.2008 року до 30.06.2012 року. Відповідно довідки КРЕП № 4 проживає та знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.199 ч.1Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин при визначенні розміру аліментів. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що 06.07.2001 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійні сварки у зв»язку із зловживанням відповідачем алкоголю, непорозуміння, на даний час подружні стосунки припинені близько пів року, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити, примирення вважає не можливим. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений телеграмою, причини неявки суду не сповістив, заяви про слухання справи у його відсутності не подавав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги і любові між ними, шлюбні відносини припинені близько пів року, а тому у відповідності до ст.112 СК України, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб розривається. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими , базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію . Відповідачі є споживачами теплової енергії, зареєстровані і проживають за адресою [INFO]. За період з 01.01.2008р. по 01.02.2010 року в зв'язку з несплатою за споживання теплової енергії відповідачі мають заборгованість в розмірі 3098,34 грн., у добровільному порядку борг не погашений. Позивач прохає стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість в сумі 3098,34грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі позов визнали в повному обсязі. Враховуючи думку сторін, визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе постановити рішення в попередньому судовому засідання, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Відповідно зі ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги проводиться щомісячно в установлені Законом строки, чого не виконували відповідачі. Встановлено, що згідно розрахунків позивача заборгованість відповідачів за споживання теплової енергії за період з 01.01.2008р. по 01.02.2010 року складала 3098,34 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, чого в односторонньому порядку відповідачі не виконують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

27.11.2009 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], яка померла, та 22.01.2010 року предявив позов до правонаступника у справі [PERSON]. Згідно позовів, відповідач являється володільцем квартири [ADDRESS], за якою було відкрито особовий рахунок на [PERSON]. Позивач в особі структурного підрозділу Верхньодніпровського району електричних мереж (РЕМ) здійснює постачання електроенергії споживачам в м. Вільногірську. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» використання електроенергії можливе лише на підставі договору споживача з енергопостачальником. Проте відповідач в порушення п.7 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99 року № 1357, не звертався до позивача для укладення письмового договору на користування електроенергією, при цьому споживала електроенергію. Таким чином, відповідач безпідставно використав електроенергії станом на 24.11.2009 року на суму 459.56 грн. Згідно ст.ст.1212, 1213 ЦК України, особа, яка безпідставно отримала майно за рахунок іншої особи, зобовязана повернути дане майно цій особі. Оскільки повернути електроенергію в натурі відповідач не може, то він зобовязаний повернути її вартість. Доказами правомірності позовних вимог є: копія особового рахунку № 91032034 на імя [PERSON], відсутність договору на використання електроенергії, відсутність будь-яких документів про сплату відповідачем за спожиту електроенергію. Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні стосунки не підтримують. Примирення неможливо. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував і суду пояснив, що не бажає розлучуватися, і вважає, що подальше збереження сімї можливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №337. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Анастасію, [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення неможливо. Відповідно до ст.56 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, починаючи з лютого 2010 року до повноліття дитини, так як дитина потребує матеріальних витрат на належне харчування, одяг, навчальні посібники, оздоровчий відпочинок і таке інше. Крім того, оскільки син [PERSON] буде відвідувати платні підготовчі курси, що коштують 800 грн. щомісячно, то в зв»язку з цим він потребує додаткових матеріальних витрат. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку, тобто враховуючи додаткові матеріальні витрати в зв»язку з відвідуванням дитиною підготовчих курсів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку, відносно додаткових матеріальних витрат позов не визнає. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка з відповідачем проживали в цивільному шлюбі з 1992 року, від даного шлюбу 07 жовтня 1994 року в них народився син [PERSON]. 25 березня 2008 року сторони зареєстрували даний шлюб в виконкомі Борівської селищної ради Фастівського району. З листопада 2009 року та по теперішній час сторони проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Згідно довідки Борівської селищної ради, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так як позивачка не надала жодних доказів стосовно додаткових матеріальних витрат на дитину, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved