Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до ТОВ "Агропарітет", третіх осіб ВСК "Троїцьке". [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на майно. В заяві він вказує, що з [PERSON] уклав угоду про купівлю-продаж автомобіля «Вольво»850 1993 року випуску, держномер 06-94 ДНА кузов №2041049 двигун № [NUMBER]. Виплатив йому обумовлену суму коштів за цей автомобіль 02 липня 2003 року, і він в свою чергу передав йому автомобіль і з того часу він володіє та користується ним. Згодом він вирішив звернутися до нотаріуса для нотаріального посвідчення угоди, але [PERSON] ніразу не з'явився на його прохання, виїхав з місця проживання і на даний час місце його проживання невідоме, тому на даний момент знайти його не може. Хоча він володіє, користується автомобілем, але розпоряджатися як законний власник не має можливості у зв'язку з бездіяльністю [PERSON] З цієї причини він не може належним чином оформити документи, тому і змушений звернутися ло суду. При зверненні до органів МРКВ м.Павлограда виявилося, що вказаний автомобіль перебуває у власності колгоспу «Червоний партизан», який на даний час не існує і про цей факт йому стало відомо тільки зараз. На цій підставі позивач прохає відповідно до ч.2 ст.220. ст. 328. ст.344 ЦК України визнати договір купівлі-продажу дійсним і визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що автомобілем «Вольво»850 користується з 2003 року відкрито і що [PERSON] злісно ухиляється від нотаріального посвідчення договору. За час володіння автомобілем право власності на нього ніким не оспарювалося. Представник ВСК "Троїцьке" повідомив, що вищевказаний автомобіль був переданий згідно протоколу загальних зборів ТОВ "Агропарітет" в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі, в якому і працював [PERSON] [PERSON], яка у 2000 році була уповноваженою особою при передачі майна з ВСК "Троїцьке" до ТОВ "Агропарітет" повідомила, що в той період було передано багато майна в рахунок заробітної плати, але кожну одиницю транспортного засобу вона не пам'ятає, може допустити, що вищевказаний автомобіль "Вольво" міг бути переданий гр. [PERSON]В в рахунок погашення заробітної плати, яка утворилася в період його роботи в колгоспі "Червоний партизан". [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, місце і дату слухання справи через засоби масової інформації шляхом друку вання оголошення, а саме, через газету «Вісті Придніпров'я» № 46/1 (1040) від 25.06.2009 року. Свідки [PERSON] і [PERSON] В судовому засіданні підтвердили факт володіння позивачем автомобілем «Вольво» 850 з 2003 року. Суд вислухавши позивача, інших осіб, вивчивши позовну заяву і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] уклав письмовий договір купівлі-продажу автомобіля «Вольво»850 1993 року випуску, держномер 06-94 ДНА кузов №2041049 двигун № [NUMBER] з [PERSON] і виплатив останньому обумовлену суму коштів за цей автомобіль 02 липня 2003 року, і він в свою чергу передав його йому у користування. Оформити нотаріально угоду позивач не може через те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору і місце проживання його невідоме. З 2003 року він добросовісно відкрито, безперервно володіє вищевказаним автомобілем. За весь час володіння ніким не оспорювалося право власності на цей автомобіль. Згідно повідомлення державного реєстратора Петропавлівської РДА №724 від 19.06.2009 року колгосп «Червоний партизан» ліквідовано і знято з державної реєстрації. Згідно витягу архівного відділу Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 23.11.2009 року №45/854 установлено, що автомобіль «Вольво» входив до списку майна і був переданий з ВС'К «Троїцьке» до ТОВ «Агропарітет» під погашення заборгованості по кредиторській заборгованості по заробітній платі відповідно до протоколу №4 від 01 червня 2000 року загальних зборів пайщіків колишнього КСП «Троїцьке». Протокол №3 від 02.06.2000 року загальних зборів членів кооперативу «Троїцьке» та список виділеного під погашення заборгованості по заробітній платі по ВСК «Троїцьке» майна не прикладався та на державне зберігання разом з протоколом не надходив. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Норми даної статті, а саме умови договору купівлі-продажу, сторонами виконано: відповідач передав у користування позивачеві автомобіль, а позивач в свою чергу сплати за нього гроші в сумі 3500 доларів США, що підтверджується розпискою. Таким чином договір купівлі-продажу повинен бути вчинений у письмовій формі. Відповідно до ч. І ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. На підтвердження письмової форми укладання вищевказаного договору суд вважає розписку [PERSON] Про отримання ним від [PERSON] грошей в вищезазначеній сумі в рахунок оплати за автомобіль, що скріплено підписом відповідача. Частина 2 статті 220 цього Кодексу передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається з частини 3 ст.334 ІДК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріатьному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. Частина 1 статті 344 цього ж Кодексу передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном- протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна власність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частина 4 цієї статті передбачає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже судом встановлено, що позивач володіє і розпоряджається вказаним автомобілем на праві повного господарювання та оперативного управління з часу передачі грошей відповідачу, про що свідчить розписка, а саме з 02 липня 2003 року, його право володіння ніким не оспарювалося, правомірно і суд з цих підстав, вважає за необхідне задовольнити їх вимог и. На підставі викладеного,

Outcome: approved