overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якій просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири та господарської побудови гаража, які придбано нею та відповідачем під час шлюбу, та знаходяться за адресою: [ADDRESS], крім того, стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 521 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила винести рішення, яким її позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши позивача відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 17 травня 1986 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Котелевського районного управління юстиції. Від вказаного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися донька Оксана, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІІ КЕ № 259546, виданим 07.08.1987 року Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області та донька Марина, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 309224, виданим 20.09.1996 року Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області. За час перебування у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] виникли непорозуміння та сварки. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У звязку з тим, що сторонами по справі не досягнуто згоди щодо поділу майна подружжя, [PERSON] звернулася до суду. Відповідно до ст..60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, кожний із подружжя має право володіння, користування і розпорядження майном. У випадку розділу майна, яке являється спільною сумісною власністю подружжя, їх частини визнаються рівними. У відповідності до ст.. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом або рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 2222 гр.85 коп. у відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 19 січня 2006 року між ним з однієї сторони та [PERSON], власником автомобіля «Део-Ланос» держ. № А А 0160 А1, з іншої сторони був укладений договір страхування, відповідно до якого він зобовязався у разі настання певної події, в тому числі пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, виплатити [PERSON] у певний строк страхову суму; 16 серпня 2007 року біля 12 години 30 хвилин на перехресті вул. [PERSON] -пр.Воз'єднання в м. Києві громадянин [PERSON] керуючи автомобілем "Део-Ланос" державний номерний знак В А 4017 АМ, допустив порушення правил п.16.12 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Део Ланос", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON], і у зв'язку з чим автомобілі отримали технічні ушкодження, і потерпілому завдана шкода у розмірі 2550 грн., яка відповідно до укладеного договору відшкодована ним [PERSON].(за виключенням безумовної франшизи сумою 395 грн.25 коп., яка вираховується із суми збитку)2188 грн. 80 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Показаннями позивача, матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні (договору страхування від 19 січня 2006 року, страхового акту №2147-07-21 від 28 серпня 2007 року щодо виплати суми страхового відшкодування, квитанцією оплати довідки про обставини дорожньо-транспортної пригоди в сумі 34 грн. 05 коп., розрахунком сум страхового відшкодування по страховому випадку від 28 серпня 2007 року в сумі 2188 грн. 80 коп. та інш.) доведено, що між сторонами був укладений договір страхування 19 січня 2006 року, відповідно до якого позивач зобовязався у разі настання певної події, в тому числі пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, виплатити [PERSON] у певний строк страхову суму, а [PERSON] зобовязався сплачувати страхові внески та виконувати інші умови договору страхування свого автомобіля, яка відповідно до укладеного договору відшкодована ним [PERSON].(за виключенням безумовної франшизи сумою 395 грн.25 коп., яка вираховується із суми збитку) 2188 грн. 80 коп. Також страхувальником [PERSON] були понесені додаткові витрати в розмірі 34 грн. 05 коп. по оплаті довідки про обставини ДТП. І Вказана сума була внесена до страхового відшкодування і загальна сума збитків понесених ЗАТ УІСК "Фнвестсервіс" складає 2222 грн. 85 коп.. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19.10.2007 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Відповідно до чинного законодавства, якщо страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право у межах фактичних витрат на вимогу про відшкодування цих витрат з особи, відповідальної за завдані збитки, а тому вимоги позивача являються обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час їх сімя розпалась у зв»язку з зловживанням відповідачем спиртними напоями та несумісними характерами. На даний час з жовтня 2008 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, збереження сімї є неможливим, від надання терміну для примирення відмовилась. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСу покласти на неї. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, а саме телефонограмою. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають. Протягом тривалого часу, а сааме з жовтня 2008 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. Крім того, неявку відповідача в судове засідання, суд розцінює як небажання з його боку зберегти сім»ю. На думку суду, надання терміну для примирення для сторін позитивних наслідків не принесе, перспектив для збереження сім'ї не вбачається. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Сімерки, вул. Партизанська, № 28 Перечинського району належав на праві власності його матері [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 16 серпня 2006 року померла його мама [PERSON], яка являлася головою даного дворогосподарства. Після її смерті, він, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину за матірю, фактично вступивши у володіння та управління вказаним майном. Оскільки на даний час бажає документально оформити право власності на вказаний будинок, тому просить заяву задовольнити. У попередньому судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник Сімерківської сільської ради Перечинського району у попереднє судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У попередньому судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2006 року померла мама заявника [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ, № 037589, виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської обласі (а. с. 11, 14, 15). Також встановлено, що [PERSON] являлася власником дворогосподарства, що розташоване в с. Сімерки по вул. Партизанській, № 28 Перечинського району Закарпатської області, що стверджується довідкою Сімерківської сільської ради Перечинського району за № 130 від 17 березня 2010 року та висновком про технічний стан житлового будинку... (а. с. 3-10). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено , що з а наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Враховуючи викладене суд вважає, що заява [PERSON], заінтересована особа Сімерківська сільська рада Перечинського району, про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності на спадкове майно: житловий будинок та господарські споруди по вул. Б. Хмельницького, 12а, що у с. Крилос Галицького району В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і пояснила, що 5 квітня 1994 року в с.Крилос Галицького району помер її батько, [PERSON]. 8 травня 1990 року ним було складено заповіт, яким все своє майно він заповів їй. На даний час хоче оформити свої права на спадкове майно, проте право власності на будинок не було зареєстровано у Івано - Франківському обласному бюро технічної інвентаризації. Просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада, в судове засідання не з'явилася, проте надіслала суду письмову заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог [PERSON] та просить справу розглядати у відсутності представника. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, шо позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, шо позивач. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], який помер 5 квітня 1994 року. Спадкове майно складається із житлового будинку та господарських споруд, вартістю 41 409 гривень, яке розташоване в с. Крилос. по вул. Хмельницького, 12а Галицького району. Спадкоємцями за законом є і [PERSON] та [PERSON], але вони на спадкове майно не претендують. Позивач хоче оформити свої права на спадкове майно, проте право власності на будинок не було зареєстровано у Івано - Франківському обласному бюро технічної інвентаризації. Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні поясненням позивача; Свідоцтвом про смерть І - НМ № 261585 від 6 квітня 1994 року; заповітом, вчиненим 8 травня 1990 року [PERSON]; копією технічного паспорта на садибний житловий будинок № 12а по вул. Б. Хмельницького Галицького району; довідками [PERSON] сільської ради № 90, 91 від 11 лютого 2010 року. Як вбачається із змісту технічного паспорта на житловий будинок у Франківському обласному бюро технічної інвентаризації право власності на жнт будинок та інші споруди по вул. Б. Хмельницького, 12а у с.Крилос Галицького рай::- 5 : зареєстроване. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позо б ^ визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою та у ввідсутності документа, який посвідчує право власності. Так як [PERSON] на день смерті не набув права власності на житловий будинок в звязку з відсутністю державної реєстрації, а позивач відповідно до с ст. 1268, 1270 ЦК України прийняла спадщину, за нею слід визнати право власності на майно. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що за позивачем слід внз право власності на вказаний будинок як за спадкоємцем майна [PERSON]. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог, не суперечить законові та не порушує прав і законних інтересів інших осіб На підставі вищевикладеного, ст. ст. 316, 317, 392, 1216, 1217, 1258, 1261 II України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним право власності на спадкове майно: житловий будинок та господарські споруди по вул. Довга, 17, що у с. Курипів Галицького району. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і пояснив, що 6 серпня 2007 року в с.Курипів Галицького району померла його мати, [PERSON]. З батьком, [PERSON], мати розлучилася ще в 1975 році. 8 грудня 2004 року мамою було складено заповіт, яким все своє майно вона заповіла йому. На даний час хоче оформити свої права на спадкове майно, проте право власності на будинок не було зареєстровано у Івано - Франківському обласному бюро технічної інвентаризації. Просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада, в судове засідання не з'явилася, проте надіслала суду письмову заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог [PERSON] та просить справу розглядати у відсутності представника. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], яка померла 6 серпня 2007 року. Спадкове майно складається із житлового будинку та господарських споруд, вартістю 74 208 гривень, яке розташоване в с. Курипів, по вул. Довга, 17 Галицького району. Позивач хоче оформити свої права на спадкове майно, проте право власності на будинок не було зареєстровано у Івано - Франківському обласному бюро технічної інвентаризації. Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні поясненням позивача; Свідоцтвом про смерть І - НМ № 049760 від 7 серпня 2007 року; заповітом, вчиненим 8 гру дня 2004 [PERSON]; копією технічного паспорта на садибний житловий будинок № 17 по вул. Довга у с. Курипів Галицького району; довідкою [PERSON] сільської ради № 798 від 18 жовтня 2009 року; довідкою [PERSON] сільської ради № 151 віл 4 березня 2010 року. Як вбачається із змісту технічного паспорта на житловий будинок у Івано - Франківеькому обласному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок та інші споруди по вул. Довга, 17 у с.Курипів Галицького району не зареєстроване. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою та у випадку відсутності документа, який посвідчує право власності. Так як [PERSON] на день смерті не набув права власності на житловий будинок в зв'язку з відсутністю державної реєстрації, а позивач відповідно до ст. ст. 1268, 1270 ЦК України прийняв спадщину, за ним слід визнати право власності на це майно. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на вказаний будинок як за спадкоємцем майна [PERSON]. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог, не суперечить законові та не порушує прав і законних інтересів інших осіб На підставі вищевикладеного, ст. ст. 316, 317, 392, 1216, 1217, 1258, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визнати за вимоги право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що в с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області по вул. 30 - річчя Перемоги , 44 , який перейшов їм в спадщину після померлої 17 червня 2008 року матері [PERSON], по ? частині за кожною. Як спадкоємці позивачі фактично та шляхом подачі заяви до нотаріальної контори прийняли спадщину, проте оформити спадкові права не змогли , так як будинок не зареєстрований в органах БТІ, а тому і вимушені звернутися до суду. В судове засідання позивачі не зявилися, проте надіслали заяви в яких позовні вимоги підтримують , просять їх задовольнити (а. с. 22,23). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують (а.с.21). Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями по закону першої черги (ст. 1261 ЦК України) та по заповіту померлої 17 червня 2008 року матері [PERSON], якій на день смерті в с. Нова Басань Бобровицького район по вул. 30 - річчя Перемоги , 44 належав житловий будинок з надвірними будівля^ш та спорудами , що підтвердили наданими суду письмовими доказами (а.с.5-11 ) , належним чином , в установленні законом строки (ст. 1270 ЦК України) прийняли спадщин , так як звернулися з заявою до нотаріальної контори (а.с.20), де 21.10.2008 року та відкрита спадкова справа № 725 і в разі наявності правовстановлюючих документів на будинок нотаріусом було б видане їм свідоцтво (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивачів перейшло право на нерухоме майно матері , а так як воно не пройшло первинної реєстрації (а.с.12-16), то позивачі звернулися до суду, що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач вимоги визнає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що згідно паспорта громадянина України серії ВО № 092815 виданого 12 березня 1996 року Перечинським РВ ГУМВС України в Закарпатській області її прізвище, ім'я та по-батькові записано як [PERSON]. Однак, у атестаті № 2124, виданому 26 січня 1973 року Ужгородським технічним училищем № 5 м.Ужгорода Закарпатської області її прізвище помилково зазначене як «Пішкар». Дана помилка була допущена через те, що за час навчання у даному навчальному закладі її як педагогічний склад, так і учні знали під прізвищем «Пішкар». Встановлений факт необхідний заявниці для оформлення у Пенсійному фонді Перечинського району пенсії за віком. У судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала повністю і просила їх задоволити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник Управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі Закарпатської області до початку судового засідання подав через канцелярію суду письмову заяву, у якій не заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення зявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Згідно паспорта громадянина України серії ВО № 092815 виданого 12 березня 1996 року Перечинським РВ ГУМВС України в Закарпатській області її прізвище, ім'я та по-батькові записано як [PERSON], тоді як у атестаті № 2124, виданому 26 січня 1973 року Ужгородським технічним училищем № 5 м.Ужгорода Закарпатської області її прізвище помилково зазначене як «Пішкар». Вказана помилка була допущена через те, що за час навчання у даному навчальному закладі її як педагогічний склад, так і учні знали під прізвищем «Пішкар». Оскільки на даний час Ужгородське технічне училище № 5 м.Ужгорода Закарпатської області є ліквідоване, то заявниця не має змоги безпосередньо усунути дану помилку у навчальному закладі, що створює їй перешкоди в оформленні у Пенсійному фонді Перечинського району пенсії за віком. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене суд вважає, що заява [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 16 лютого 2006 року Перечинським РВ ГУМВС України в Закарпатській області її прізвище, ім`я та по-батькові записано як [PERSON] , [INFO] . Однак, у трудовій книжці, заповненій 21 вересня 1972 року в графі рік нарождення вказано 1954 г., а далі чорнилами іншого кольору записано день та місяць цифрами 31.12. Де та чому дописано іншими чорнилами цифри дня та місяця народження зявниці вона не знає. Встановлений факт необхідний заявниці для оформлення у Пенсійному фонді Перечинського району пенсії за віком. У судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала повністю і просила їх задоволити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник Управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі Закарпатської області до початку судового засідання подав через канцелярію суду письмову заяву, у якій не заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення зявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 16 лютого 2006 року Перечинським РВ ГУМВС України в Закарпатській області її прізвище, ім`я та по-батькові записано як [PERSON] , [INFO] . Однак, у трудовій книжці, заповненій 21 вересня 1972 року в графі рік нарождення вказано 1954 г., а далі чорнилами іншого кольору записано день та місяць цифрами 31.12. Де та чому дописано іншими чорнилами цифри дня та місяця народження зявниці вона не знає. Те, що вказана трудова книжка належить заявниці стверджується штампом на обкладинці трудової книжки про зміну прізвища на підставі свідоцтва про шлюб, де вказано серію, номер та дату свідоцтва про шлюб з [PERSON] , які відповідають серії, номеру та даті, вказаних у свідоцтві про шлюб. Усунути вказану помилку за останнім місцем роботи заявниця змоги немає, оскільки працювала на посаді бухгалтера фінансово-економічної частини військової частини [NUMBER] , що була розташована в м.Перечин Закарпатської області, звідки була звільнена у зв`язку з ліквідацією вказаної військової частини. Це створює їй перешкоди в оформленні у Пенсійному фонді Перечинського району пенсії за віком. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~ Враховуючи викладене суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Перечинському районі Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved