Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

В грудні 2008 р. [PERSON]. звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON]., яка сталась [INFO]., мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється спадкоємицею за законом першої черги після його смерті, проте у встановлений ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. строк вона не звернулась до нотаріальної у зв'язку з необізнаністю в діючому законодавстві, але вступила в управління та володіння спадковим майном, організувала охорону будівлі, підтримує будинок в належному стані, проводить поточний ремонт. Представник [PERSON]. - адвокат [PERSON]. заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник Любецької селищної ради Ріпкинського району в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та про визнання заяви. Представник Ріпкинської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON]. помер [INFO] ., проживав на день смерті один за [ADDRESS] та мав право власності на вказаний житловий будинок та мав рахунки в Ощадбанку. У Постанові від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Частиною першою ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту, які підлягають судовому розгляду. Вказаний перелік не є вичерпним і відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у двох випадках, а саме якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON]. спадщину в означений вище строк не прийняла. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємиця першої черги, здійснила поточний ремонт житлового будинку та підтримують його у належному стані. Метою встановлення зазначеного факту є усунення перешкод в оформленні спадщини після смерті батька. За таких обставин, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини [PERSON]., а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved