Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 17 квітня 2007 року відповідачу було надано в борг 12 000 грн. з терміном повернення до 30 травня 2007 року. Даний борг повернутий не був. Договір позики був укладений в письмовій формі, де відповідач власноручно написав розписку про отримання коштів, де зобов'язувався повернути борг в повному обсязі. Борг відповідач добровільно не повертає, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтрима та просив їх задоволити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами 17 квітня 2007 року, було укладено договір позики, підтвердженням чого є письмова розписка боржника. На виконання умов договору позивачем було надано відповідачу кошти в сумі 12 000 грн., які останній зобов»язувався повернути 30 травня 2007 року. Свої зобов»язання відповідач належним чином не виконав до цього часу. Договір позики був укладений в письмовій формі, де відповідач власноручно написав розписку про отримання коштів, де зобов'язувався повернути борг в повному обсязі. В даному випадку суд вважає, що відповідно до договору позики позивач виконав зобов'язання перед відповідачем. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже, за період з 31 травня 2007 року по 30 червня 2008 року 3% річних становлять 389 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. Крім того, ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що не при своєчасному поверненні боргу, у позивача виникли нервові збудження, погіршився загальний стан здоров»я, порушився нормальний ритм життя та стосунки з близькими та з друзями. Моральна шкода оцінена в суму 3 000 грн., яка і підлягає до стягнення з відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача борг в сумі 12 000 грн., 389 грн. за прострочення грошового зобов'язання, 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1 500 грн. витрат на надання правової допомоги, 123 грн. 89 коп. сплати судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 17 042 грн. 89 коп.

Outcome: approved