Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ЗАТ «Позняки- Жил-Буд» про стягнення неустойки, посилаючись на наступні обставини. 08.07.2005 року між ним та відповідачем було укладено генеральну угоду про дольову участь у будівництві, згідно з якою позивач зобовязувався надати відповідачу грошові кошти у порядку, передбаченому п. 3.7 генеральної угоди з метою участі у будівництві будинку , розташованого за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 15. Відповідач брав на себе зобовязання по закінченню будівництва передати позивачу частину зведеної будівлі, а саме - 4-х кімнатну квартиру, загальною площею 144,41 кв.м., розташовану за будівельною адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 15, 5-й поверх, № 13 ,секція «Б» житлового будинку, що відповідає квартирі за поштовою адресою [ADDRESS]. Відповідно до п.2.2 генеральної угоди запланованим строком закінчення будівництва та здачі обєкту в експлуатацію було встановлено II квартал 2006 року. Станом на червень 2006 року позивачем була здійснена повна оплата за вказану квартиру, однак відповідач взяті на себе зобов'язання своєчасно не виконав, житловий будинок було введено в експлуатацію лише 30.09.2008 року. Тому відповідно до п. 9.5 генеральної угоди відповідач повинен сплатити на користь позивача неустойку в розмірі 0,5 % від суми фактично перерахованих коштів за кожний наступний місяць прострочення. Сума неустойки за період з 01.10.2006 року по 30.09.2008 року становить 141874 грн. 45 коп., оскільки : 1233692 грн. х 0,5 % х 23 місяці = 141874 грн. 45 коп. В судовому засіданні представник позивача ЛогіноваA.B. позов підтримала та просила позовні вимоги ПетрецькогоB.C. задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач пропустив спеціальний строк позовної давності, який для позивача сплив 01.07.2007 року. Крім того, статтею 3 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008 року на строк дії цього закону, тобто до 01.01.2012 року нарахування та виплата забудовником штрафних санкцій, передбачених договорами, не здійснюється. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини . 08.07.2005 року між позивачем ПетрецькимB.C. та ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» було укладено Генеральну угоду про дольову участь у будівництві № 195-Ф-15 СТБ , згідно з п.1.1. якої учасник надає основному замовнику грошові кошти з метою участі у будівництві житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 15 , а основний замовник по закінченню будівництва передає учаснику частину забудови на умовах і в об'ємах, встановлених цією угодою ( а.с.6-9). Пунктом 2.2 угоди передбачено, що плановий строк закінчення будівництва та здачі обєкта в експлуатацію - II квартал 2006 року. Пунктом 6.1 угоди встановлено, що по закінченню циклу будівельних робіт основний замовник передає, а учасник приймає за актом прийому-передачі приміщення - квартиру, загальною площею 144,41 кв.м., розташовану на 5 поверсі, будівельний номер 13, у секції «Б» житлового будинку по вул. Старонаводницькій, 15 у м. Києві. Як вбачається з копій квитанцій ( а.с. 13-37) , картки розрахунків по генеральній угоді про дольову участь у будівництві № 195-Ф-15СБТ від 08.07.2005 року та довідки, виданої ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» № 1439 від 19.06.2006 року, [PERSON] , учасник по вказаній генеральній угоді від 08.07.2005 року, повністю провів оплату у розмірі 1233692 грн., що відповідає 144,41 кв.м. загальної площі квартири, яка підлягає передачі учаснику на підставі п. 6.1. генеральної угоди і знаходиться за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 15, секція, «Б», будівельний номер квартири 13. Як вбачається з акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта , затвердженого розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 1221 від 30.09.2008 року, житловий будинок повністю збудовано та прийнято в експлуатацію ( а.с.99-100). На заяву [PERSON] від 24.03.2009 року до відповідача з приводу виплати неустойки в розмірі 0,5 % від суми , сплаченої по генеральній угоді, ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» повідомило позивача, що перевищення строків будівництва секції «Б» житлового будинку по вул. Старонаводницькій, 15, який є обєктом угоди, сталося з незалежних від ЗАТ «Позняки- Жил-Буд» обставин, тому відповідач не вбачає підстав для виплати неустойки . Вказаний житловий будинок прийнято в експлуатацію актом, затвердженим розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 1221 від 30.09.2008 року. Тому голова правління товариства просив [PERSON] прибути до ЗАТ «Позняки- Жил-Буд» з метою підписання документів, необхідних для приймання-передачі проінвестованої квартири (а.с. 39-41). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не своєчасно виконав свої зобовязання щодо введення обєкта будівництва в експлуатацію, чим порушив п.2.2 генеральної угоди. Оскільки сторони погодили у договорі строк введення обєкта в експлуатацію, то невиконання свого зобовязання відповідачем в обумовлений у договорі строк є порушенням зобовязання відповідно до ст. 610, 612 ЦК України. Аналізуючи надані докази , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]Є підлягають частковому задоволенню, оскільки мало місце прострочення виконання ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» зобовязань за договором в частині введення обєкта будівництва в експлуатацію. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Умовами угоди ( п. 9.5.) сторони передбачили, що у випадку перевищення строків будівництва проти запланованого більш ніж на 3 місяці основний замовник виплачує на користь учасника неустойку в розмірі 0,5 % від суми фактично перерахованих коштів за кожний наступний місяць прострочки. Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність. До вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) застосовується скорочений термін позовної давності в один рік. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до умов п.9.5 генеральної угоди, оскільки термін виконання зобов'язання відповідача минув 30.06.2006 року, а перевищення строків будівництва тривало більше 3-х місяців, то право на предявлення даного позову виникло у позивача 01.10.2006 року та тривало до 30.09.2008 року, тобто до дня здачі будинку в експлуатацію. Однак позов позивачем було предявлено 16.04.2009 року. З врахуванням вимог ст. 258 ЦК України щодо скороченого строку позовної давності, встановленого для вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені), та заяви представника відповідача щодо її застосування , суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] можуть бути задоволені в межах одного року з дня предявлення позову, тому необхідно стягнути з відповідача неустойку в межах річного строку , за період з 16.04.2008 року по 30.09.2008 року. Заперечення представника відповідача про те, що строк позовної давності для позивача минув 01.07.2007 року, суд вважає безпідставним, оскільки порушення умов генеральної угоди з боку відповідача є триваючим, і воно припинилось 30.09.2008 року. Розрахунок суми неустойки за період з 16.04.2008 року по 30.09.2008 року наступний : 1233692 грн. х 0,5 % х 5,5 місяців = 33926 грн. 53 коп. Отже, до стягнення з відповідача ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» на користь [PERSON] підлягає сума неустойки в розмірі 33926 грн. 53 коп. Заперечення представника відповідача щодо неможливості стягнення з відповідача пені у звязку з дією п. 4 ст. З Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008 року, яка забороняє нарахування та виплату забудовником штрафних санкцій, передбачених договорами, та стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦКУ, суд не приймає до уваги, оскільки порушення договірних зобовязань відповідачем розпочалось у 2006 році, тобто задовго до прийняття даного Закону, і введення будинку в експлуатацію не пов'язувалось з настанням світової фінансової кризи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України , з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Так, позивачем було понесено витрати в розмірі сплаченого судового збору в розмірі 1418 грн. 74 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. Оскільки вимоги [PERSON] задоволені на 23,91 %, то з відповідача на користь позивача підлягає сума понесених судових витрат : 1448 грн. 74 коп. х 23,91 % = 346 грн. 40 коп. На підставі викладеного , ст. 55 Конституції України, ст. 16, 258, 267 ,525, 526, 610, 611, 624, 629 Цивільного кодексу України ,

Outcome: partial