Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-01 00:00:00

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» звернулась з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1216,89 грн. і судових витрат: державного мита в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вомиги мотивує тим, що 04.03.2000 р. з [PERSON], який мешкає за адресою [ADDRESS], укладеного договір про користування електричною енергією, відповідно якого позивач брав на себе зобов»язання надійно постачати споживачу електричну енергію в необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, а споживач зобов»язувався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. На зазначену адресу проживання відповідача відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії [NUMBER]. За результатами аналізу оплат з»ясовано, що відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії, свої зобов»язання виконує неналежно, внаслідок чого станом на січень 2010 р. виникла заборгованість в сумі 1216,89 грн. В ході розгляду справи судом було проведено заміну відповідача [PERSON] на [PERSON], який зареєстрований і мешкає за адресою [ADDRESS], та є співвласником зазначеної квартири. Представник позивача в судовому засіданні просив заборгованість за заявленими вимогами стягнути з відповідача [PERSON], обставини, викладені в заяві, підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що в квартирі [ADDRESS] мешкає він зі своєю сім»єю, його брат [PERSON] з ними не проживає, електричну енергію споживав лише він, заборгованість виникла в зв»язку з тяжким матеріальним становищем, в подальшому борг зобов»язується сплатити. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (довідка по формі № 3 від 15.01.2010 р. - а.с. 10). Згідно пояснень відповідача та повідомлення Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 12.04.2007 р. № 10407, зазначена квартира зареєстрована на праві власності за відповідачем [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською райдержадміністрацією 20.02.94 р. (а.с. 33). [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 34, 35). Як пояснив в судовому засіданні відповідач, за період виникнення заборгованості по оплаті електричної енегрії його брат [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживав, за вказаною адресою мешкає та споживає електроенергію лише він зі своєю сім»єю. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов»язки можуть виникати із договорів та інших правочинів, чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов»язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 4 ЦК України, серед іншого, актами цивільного законодавства є постанови Кабінету Міністрів України. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлових приміщень. Згідно із статтею 3 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року за № 575/97-ВР зі змінами, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Так, взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил. Згідно п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем (далі по тексту - Правила). Відповідно до п. п. 20, 22 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватись: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Судом встановлено, що відповідач щомісячно за спожиту електроенергію оплат не здійснював, в зв»язку з чим станом на 01.01.2010 р. виникла заборгованість на загальну суму 1216 грн. 89 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] та наданим суду розрахунком заборгованості (а.с. 6, 8, 9). В зв»язку з наявною заборгованістю працівниками позивача 29.05.2007 р., 15.01.2008 р., 05.05.2008 р. та 19.03.2009 р. були складені наряди-допуски для виконання робіт з відключення в електроустановках, однак заборгованість [PERSON] сплачена не була (а.с. 12-15). Вищезазначена сума заборгованості в заявленому позивачем розмірі 1216,89 грн. станом на січень 2010 р. відповідачем визнана. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до виплати відповідачу на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Outcome: approved