Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, [PERSON], який зареєстрований 25 червня 2004 року виконкомом Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 02, неповнолітнього сина залишити проживати з нею та від сплати судового збору мене звільнити на підставі п. 18 ст. 4 Декрету К М України « Про державне мито», як потерпілу в результаті Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, що 25 червня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 02. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину, сина - Євгенія , [INFO]. Спільне життя з відповідачем не складається, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя та приниження її. Вказане ним вчиняється у присутності дитини та негативно вливає на її психіку та виховання. В процесі спільного проживання вони стали байдужими один до одного, утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох. їхній шлюб з відповідачем носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення з ним неможливе. На протязі більше 4 місяців, а саме: з листопада місяця 2009 року вона з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства та сімейного бюджету з ним не веде. Відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріальної допомоги сім'ї не надає. Спору з відповідачем, що до місця проживання дитини в них немає. Відповідач позовні вимоги позивача визнає та просить суд їх задовольнити. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований 25 червня 2004 року виконкомом Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 02. Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина Євгенія, [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають. Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, а також інтересам їхньої дитини, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань дитини, що впливає на формування її характеру та психологічного здоровя. З питань щодо виховання та проживання дитини спору немає, оскільки син на даний час проживає з позивачем. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд стягує із відповідача на користь держави державне мито в сумі 8 грн. 50 коп. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує із відповідача державне мито на користь держави, відповідача від його сплати звільняє. На підставі ст..ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved