Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього в порядку регресу заподіяної пошкодженням застрахованого автомобіля шкоди в розмірі 5 809, 70 грн. з посиланням на те, що 19 грудня 2008 року в м. Ужгороді відповідач, керуючи транспортним засобом "Фольксваген-Транспортер", н/з [NUMBER], порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення із застрахованим в ЗАТ "Страхова компанія "ТАС" транспортним засобом "Сітроен С4", н/з [NUMBER], спричинивши застрахованому автомобілю механічні пошкодження, а отже й матеріальну шкоду його власникові. За заявою власника застрахованого транспортного засобу [PERSON] позивач виплатив їй 5 809, 70 грн. страхового відшкодування за пошкодження цього транспортного засобу. З огляду на це, у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати цієї суми у порядку регресу, яку просить стягнути на його користь з [PERSON] разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 34 ). Відповідач як в попереднє, так і в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 30,32-33), а тому суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів про права та обов'язки сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором добровільного страхування наземного транспорту від 26.03.2008. № [NUMBER] ЗАТ "Страхова група "ТАС", в особі директора Ужгородської філії ЗАТ "СГ "ТАС" [PERSON] застрахувала належний [PERSON] транспортний засіб "Сітроен С4", н/з [NUMBER], крім іншого й на випадок пошкодження транспортного засобу внаслідок зіткнення транспортних засобів під час руху хоча б одного з них (п. 5.1.1. договору, а.с. 7-Ю). 19 грудня 2008 року, приблизно о 16 годині, в м. Ужгороді сталася дорожньо-транспортна пригода з участю вказаного застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Фольксваген-Транспортер", н/з [NUMBER], під керуванням відповідача. З заяв [PERSON] від 22.12.2008 (про настання страхового випадку) та від 26.03.2009 вбачається, що остання звернулася до позивача з вимогою виплати їй належного страхового відшкодування за пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу відповідно до умов страхування ця подія є страховим випадком (а.с. 12-14). З постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2008 вбачається, що відповідача визнано винним у скоєнні вищевказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП (а.с. 24). За наслідками апеляційного розгляду скарги відповідача та протесту в.о. прокурора Закарпатської області апеляційним судом Закарпатської області винесено постанову 03.06.2009, якою постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2008 залишено в силі, а апеляцію без задоволення. Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно акту огляду транспорного засобу (дефектна відомість) та фототаблиці до нього від 29.12.2008 (а.с. 15-16), рахунку-фактури № ПП-0012/7 від 02.02.2009 (а.с. 17), видаткової накладної № РП-0000001 від 10.02.2009 (а.с. 18) вартість відновлювального ремонту вищевказаного застрахованого транспортного засобу становить 4 950 гривень, а з урахуванням страхування (франшизи), згідно розрахунку, що міститься в страховому акті, розмір страхового відшкодування становить 5 809, 70 гривень (а.с. 20). Платіжним дорученням від 21.05.2009 № 15500 стверджується та обставина, що позивач виплатив на користь власника застрахованого транспортного засобу [PERSON]Я страхове відшкодування шляхом переказу цієї суми на рахунок [PERSON] у ВАТ "Сведбанк" в м. Києві - 5 809, 70 грн. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Такою винною особою у ДТП, як зазначено вище, визнано відповідача. Згідно зі ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати: 58,10 гривень державного мита(судового збору), 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 3-4).

Outcome: approved