Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до відповідача, вказуючи, що 01.07.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди на підставі якого відповідачу та її неповнолітньому синові для тимчасового користування була надана кімната № [ADDRESS] в гуртожитку по [ADDRESS] . Позивач є власником даного гуртожитку. З 01.02.2008 року відповідач переселилася з кімнати № 713 в кімнату № 906 даного гуртожитку, де і проживає по цей час. У відповідності до п.7.2 Договору оренди, договір складено на строк 360 днів 25.05.2007 року. Тому договір оренди припиняється у зв`язку з закінченням строку його дії - 20 травня 2008 року. Позивач неодноразово попереджав відповідача про неукладення з нею договору оренди на наступний період. Відповідач відмовляється добровільно звільнити займане приміщення та передати його власнику гуртожитку. Офіційно відповідач був повідомлений рекомендованим листом 30.05.2008 року..Відповідач в трудових відносинах з позивачем не перебувала, крім того несвоєчасно слачує кошти за оренду приміщення. Станом на 01.08.2008 року борг відповідача перед позивачем становить 823 грн. Просить виселити [PERSON] з її неповнолітнім сином [PERSON] з кімнати № 906 гуртожитку по [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Стягнути з [PERSON] борг за проживання в гуртожитку в сумі 823 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, уточнивши вимоги, просили усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення відповідача та її неповнолітнього сина з кімнати № 906 без надання іншого житлового приміщення та стягнути ж відповідача на користь позивача 899 грн. 34 коп. і судові витрати.Пояснили, що відповідач заселялася в гуртожиток на підставі договору оренди, який продовжувався із року в рік. Останній договір оренди заключався з відповідачем в 2007 році на кімнату № 713, яку адміністрація запропонувала відповідачеві звільнити в кінці 2007 року та переселитись в кімнату № 906, оскільки кімнату № 713 виділили працівниці їх підприємства. Договір з відповідачем на оренду кімнати № 906 не заключався. Відповідач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, лише в частині заборгованості за проживання в гуртожитку, пояснивши, що відповідач є матір`то -одиначкою і згідно норм чинного законодався не підлягає виселенню з гуртожитку. Крім того, вона зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] та з нею заключався договір оренди на дану кімнату. Десь в кінці 2007 року їй запропонували перебратись з кімнати № \\~ \\~ \\~ \\~713 до кімнати № \\~ \\~ \\~ \\~906 вищезазначеного гуртожитку, оскільки дану кімнату передали в оренду іншій людині. Договір оренди з відповідачем на кімнату № 713 не розривався. І договір оренди на кімнату № 906 з відповідачем не заключався. Поселялась відповідач в кімнату № 906 з дозволу адміністрації підприємства, а не самовільно.Просить в позові щодо виселення відмовити. Суд, заслухавши представників позивача, відповідача та її представника [PERSON] , дослідивши в судовому засіданні письмові матеріали справи, вважає,що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням виконавчого комітету Придніпровської районної ради депутатів трудящих № 487 від 29.12.1975 р затверджений акт державної комісії на приймання в експлуатацію гуртожитку на 408 місць в кварталі 368, збудованого Черкаською фабрикою гігроскопічної вати та передано на баланс останньому. Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області № 269-ГА від 14.06.1996 року завершений процес приватизації ВАТ Черкаська гігровата.Згідно плану приватизації орендного підприємства "Черкаська фабрика гігроскопічної вати гуртожиток по [ADDRESS] увійшов в цілісний майновий комплекс ,який підлягає приватизації. Пункт 8 Статуту відкритого акціонерного товариства Ватфрм передбачено, що останнє є правонаступником всіх прав та обовязків відкритого акціонерного товариства Черкаська гігровата. Згідно реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам , гуртожиток по [ADDRESS] зареєстрований в ЧООБТІ 11.04.1997року на праві приватної власності за ВАТ « Ватфарм. Відповідач [PERSON] була поселена в гуртожиток Черкаської фабрики гігроскопічної вати на ліжко-місце згідно договору про надання кімнати в гуртожитку від 23.09.1996 року, по 31.12.1997 року. 16.07.1998 року з відповідачем був укладений договір про надання кімнати в гуртожитку ВАТ Ватфарм по 31.12.1999 року. З 04.10.1996 року відповідач була зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS] . В послідуючому відповідач 17.02.1999 року була зареєстрована в кімнату № 614 вищезазначеного гуртожитку і з 01.10.2001 року з відповідачем був укладений договір оренди № 37 на кімнату № 713., де і була зареєстрована 01.06.2001 року. 25.05.2005 року з відповідачем був переукладений договір за № 280 на ту ж кімнату., терміном на 360 днів. 01.07.2006 року з відповідачем в котре був перезаключений договір оренди на кімнату № 713 на строк 360 днів. Пунктом 7.6 договору передбачено, що при відсутності заяви однієї з сторін на протязі місяця до закінчення строку дії договору, останній вважається продовженим на тих же умовах і та то же термін. Незавжаючи на попередження позивача від 24.04.2007 року про непродовження терміну оренди кімнати, відповідач залишилась проживати в кімнаті № 713 до грудня 2007 року. Листом на імя відповідачки за підписом генерального директора ВАТ Ватфарм , їй запропоновано до 31.12.2007 року звільнити кімнату [ADDRESS] та переселитись [ADDRESS] кімнату № [ADDRESS] , не розірвавши договору оренди з відповідачем на заселення кімнати № 713., де вона залишилась бути зареєстрованою і в той же час 01.02.2008 року позивач укладає договір оренди № 27 на дану кімнату з іншою особою - [PERSON] .Незважаючи на те,що відповідач проживає в кімнаті № 906, договір оренди на яку з відповідачем не заключався, позивач звергається до останньої з попередженням 16.05.2008 року про звільнення кімнати з посиланням на закінчення договору оренди від 01.07.2006 року , згідно якого відповідач займала кімнату № 713 і в яку уже заселені інші особи з лютого 2008 року. А тому суд вважає,що відповідач не самовільно заселилась в спірну кімнату № 906, як це вважає позивач, а з письмового дозволу на це позивача. Крім того, 07.06.2008 року відповідач звернулась із письмовою заявою на ім`я позивача про надання в оренду їй кімнати з послідуючим викупом, відповіді на своє звернення не отримала. Відповідно до ст.ст. 125, 132 Житлового кодексу , виселення із гуртожитків одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними не допускається без надання їм іншого жилого приміщення. Дана позиція викладена у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р № 2 з послідуючими змінами та доповненнями Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України". Відповідач є одинокою матірю, що підтверджується особовою книжкою на отримання державної допомоги одинокій матері. На утриманні відповідача знаходиться син [PERSON] [INFO] . Згідно довідки ЧООБТІ від 05.09.2008 року за [PERSON] належного на праві приватної власності домоволодіння, квартири не зареєстровано. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що позов позивача щодо виселення відповідача з її неповнолітнім сином без надання іншого жилого приміщення не підлягає до задоволення. Згідно ч. ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Як встановлено судом, відповідач має заборгованість за користування житлом та наданими комунальними послугами за період з 01.03.2008 року по 12.02.2009 року в сумі 853 грн. 87 коп., що не заперечує відповідач. Дана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення державне мито в сумі 51 грн. та 22 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved