Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

Позивачка 20.11.2009 року звернулася в Христинівський районний суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання посилаючись на те, що в 2008 році її молодший син [PERSON] вступив до Київського політехнічного інституту. Фінансову підтримку [PERSON] в даний час надає позивачка. Крім того, [PERSON] за власні кошти мусить придбавати підручники, харчуватись, оплачувати проїзд в транспорті, оплачувати проживання в гуртожитку. Разом з тим необхідні кошти на придбання одягу та взуття. Тому в звязку з продовженням навчання у вищому учбовому закладі [PERSON] потребує значної матеріальної допомоги. Сама позивачка не в змозі утримувати сина, який продовжує навчання. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на утримання сина. Відповідач є батьком дитини, але не приймає участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги на його утримання та навчання. В заязку з тяжким матеріальним становищем вона змушена звернутися в суд з позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частки з усіх видів його доходів щомісячно і до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що дійсно в 2008 році її молодший син [PERSON] вступив до Київського політехнічного інституту. Фінансову підтримку [PERSON] в даний час надає вона. Крім того, [PERSON] за власні кошти мусить придбавати підручники, харчуватись, оплачувати проїзд в транспорті, оплачувати проживання в гуртожитку. Разом з тим необхідні кошти на придбання одягу та взуття. Тому в звязку з продовженням навчання у вищому учбовому закладі [PERSON] потребує значної матеріальної допомоги. Сама позивачка не в змозі утримувати сина, який продовжує навчання. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на утримання сина. Відповідач є батьком дитини, але не приймає участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги на його утримання та навчання. В заязку з тяжким матеріальним становищем вона змушена звернутися в суд з позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частки з усіх видів його доходів щомісячно і до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважної причини, про час і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про виклик до суду №473 від 25.11.2009 року, №970 від 09.12.2009 року, №13312 від 22.01.2010 року та №21498 від 17.02.2010 року. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки на думку суду, у справі є достатньо доказів для слухання справи та прийняття рішення по суті. Оскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України сторони мають одинакові права на надання суду доказів у справі, суд вважає, що неявка відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої інтереси у суді і находить за можливе при розгляді справи по суті оцінювати докази надані суду позивачем. Оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду без поважних причини відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав у суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду, у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановити заочне рішення), суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі ст.169 ЦПК України, без участі відповідача оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів для постановления рішення і вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного : [PERSON], відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження дитини від 09 липня 1991 року серія Ш-СР №324413; (а.с. 3). У відповідності до ст.198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стаття 199 Сімейного Кодексу України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Довідкою №667 від 28.09.2009 року виданої Національним технічним університетом України Київський політехнічний інститут підтверджується факт навчання [PERSON] на 2 курсі вказаного навчального закладу, форма навчання денна, навчається за. Держзамовленням (а.с. 5). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів про те, що він не є батьком дитини та про те, що він немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документи, які підтверджують відсутність заробітку. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. . Суд з урахуванням матеріального становища дитини, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, матеріального становища платника аліментів та інших обставин справи визначає розмір стягуваних аліментів на дитину в розмірі % частки з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.З ст.181 Сімейного кодексу України до досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку. Судові витрати на підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 180-183,191,198-201 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved