Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, просить зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована по вул. Іванова, 29, в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району Київської області, шляхом зняття металевої сітки, яка встановлена на межі між домоволодіннями позивача та відповідача; зобовязати відповідача не вчиняти перешкод у проведенні обміру вказаної земельної ділянки та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Посилається на те, що згідно рішення сесії Хоцьківської сільської ради від 29.03.2008 року йому була передана земельна ділянка розміром 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідач не оформив права власності чи права користування на свою присадибну ділянку, самовільно встановив огорожу з металевої сітки таким чином, що 0,09 га земельної ділянки, яка була передана позивачу, було відділено та перешкоджає проведенню обміру земельної ділянки, переданої позивачу В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять задовольнити. Відповідач позов не визнав, заперечує проти його задоволення. Посилається на те, що користується своєю земельною ділянкою, яка була йому виділена згідно рішення сесії Хоцьківської сільської ради від 05.10.1998 р. і передана у приватну власність на законних підставах. Металеву сітку між своїм домоволодінням та домоволодінням позивача встановив, з метою захисту від зазіхань сторонніх осіб. Представник третьої особи Хоцьківської сільської ради в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, дослідивши покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачеві [PERSON] на праві власності належить домоволодіння, розташоване по вул. Іванова, 29 в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району Київської області, що посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 13.11.1984 р. Переяслав-Хмельницькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованим в Переяслав-Хмельницькому МБТІ. Згідно довідки Хоцьківської сільської ради за позивачем відповідно до земельно-кадастрової книги рахується присадибна ділянка загальною площею 0, 25 га. Ділянка використовується за цільовим призначенням з 1945 року. Згідно записам в погосподарській книзі Хоцьківської сільської ради № 1 за 1991 1995 роки з 1994 року за домоволодінням [PERSON] рахується земельна ділянка розміром 0, 25 га. Згідно рішення Хоцьківської сільської ради ХХІУ сесії У скликання від 29.03.2008 р. № 227 позивачу зазначену земельну ділянку було передано у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га. Згідно акта обміру земельної ділянки та встановлення межових знаків господарства [PERSON] від 28.03.2008 р. було встановлено, що у фактичному користуванні позивача перебуває 0, 16 га земельної ділянки, решту 0,09 га земельної ділянки суміжний землекористувач [PERSON] обміряти дозволу не дав, оскільки вона обгороджена металевою сіткою. Дані обставини підтверджуються також постановою ст. дільничного інспектора Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] від 15.04.2008 р. про відмову в порушенні кримінальної справи та показами свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до рішення Хоцьківської сільської ради У сесії ХХІІІ скликання від 05.10.1998 р. відповідачу передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 0, 25 га, та ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,17 га. Згідно з планом забудови садиби [PERSON] в с. Хоцьки по вул. Іванова площа його присадибної ділянки становить 2500 кв.м. Щодо земельної ділянки для ведення підсобного господарства, то як вбачається з показів свідків [PERSON], землевпорядника Хоцьківської сільської ради, та [PERSON], голови Хоцьківської сільської ради, земельні ділянки для ведення підсобного господарства можуть виділятися не тільки біля садиби землекористувача, а й в інших місцях в межах території села. Але при цьому норми земельного законодавства виключають можливість надання земельної ділянки для ведення підсобного господарства за рахунок земель для обслуговування житлового будинку, наданих іншій особі. Посилання відповідача на обставини, які були встановлені постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.10.2008 р. по справі за позовом [PERSON] до Хоцьківської сільської ради про визнання бездіяльності сільської ради неправомірною та зобовязання вчинити дії, як на обставини, які відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, не можуть мати преюдиціонального значення, оскільки відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. за змістом частини 3 статті 14, частини 3 статті 61, частини 2 статті 223 ЦПК України, особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. В даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Оскільки [PERSON] не був стороною у даній справі, то обставини, які були встановлені зазначеною постановою суду від 14.10.2008 р., суд розглядає як докази, які підлягають оцінці. Крім того, в зазначеній постанові суду мова йде про земельну ділянку, розташовану за адресою с. Хоцьки, вул. Іванова, 29. Посилання відповідача на те, що вул.Іванова, 29 в с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району є адресою його місця проживання, не доведено, оскільки з одних письмових документів, досліджених в судовому засіданні, вбачається що [PERSON] є власником будинковолодіння в с. Хоцьки по вулиці Іванова б/н ( копія інвентаризаційної справи, план забудови садиби ), з інших - що [PERSON] є власником будинковолодіння в с. Хоцьки по вулиці Іванова, 29 ( Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом індивідуального будинковолодіння до експлуатації), постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.10.2008 р. встановлено, що йому передано у приватну власність земельні ділянки за адресою с. Хоцьки, вул. Іванова, 26, з рішення ХХХІІІ сесії У скликання Хоцьківської сільської ради від 28.05.2008 р. вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки за адресою с. Хоцьки, вул. Іванова, 29-б. Разом з тим, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння [PERSON], позивачу належить житловий будинок по вул. Іванова, 29 в с. Хоцьки, що підтверджується і Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У суду немає правових підстав для прийняття до уваги доводів відповідача в тій частині, що відсутність у позивача прововстановлюючих документів на земельну ділянку позбавляє його можливості захисту порушеного права землекористувача. На момент переходу до позивача права власності на житловий будинок за даним будинком рахувалася земельна ділянка розміром 0,31 га, що підтверджується записами в погосподарській книзі Хоцьківської сільської ради за 1983-1985 р.р. Станом на день розгляду справи за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка розміром 0, 25 га і відповідно до рішення Хоцьківської сільської ради ХХІУ сесії У скликання від 29.03.2008 р. № 227 передана йому у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. З правових позицій Верховного Суду України за 2006 рік, вбачається, що відповідно до ст.ст. 13, 14, 41, 55 Конституції України громадянам гарантовано державний захист їхніх майнових прав і не обмежено можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства, сама по собі відсутність у особи документа, що посвідчує право на земельну ділянку, не може бути підставою для відмови їй у судовому захисті таких прав. Про такий підхід до вирішення зазначених питань йдеться й у Рішенні Конституційного суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.92, п. 6 розділу 10 «Перехідні положення Земельного кодексу України» (справа про постійне користування земельними ділянками), в якому, зокрема підкреслено, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. Будь-яких документів, які б підтверджували розмір та межі земельних ділянок, сторонами не подано. Державні акти про право власності на земельні ділянки не виготовлялися. Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли недобросусідські відносини з приводу суміжного землекористування. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності та право постійного користування, згідно з ч.1 ст.125 ЗК, виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі ( на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, згідно з ч. 3 цієї статті, забороняється. Як зазначено в ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування посвідчується державними актами. Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Відповідно до ч.1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися, або стали невиразними. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач, без наявності відповідних правовстановлюючих документів на передану йому земельну ділянку, без встановлення в натурі на місцевості розміру та меж цієї земельної ділянки, самовільно приступив до її використання та встановив огорожу з металевої сітки. Своїми діями не дає змоги позивачу використати своє право щодо встановлення меж переданої йому земельної ділянки в натурі (на місцевості) та встановлення твердих меж між сусідніми земельними ділянками. Давши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.103,106,107,125,126,152 ЗК України,

Outcome: approved