Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного страхового товариства «Вексель» про відшкодування шкоди, завданої майну, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 42284 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої майну автомобілю Subaru Tribeca д.н.з. СВ 5685 AM, 125 грн. 12 коп. в якості трьох процентів річних та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві власності належить автомобіль Subaru Tribeca д.н.з. СВ 5685 AM, 2008 року випуску. 18.06.2009 року позивач виявив пошкодження автомобіля і звернувся з цього приводу до 4MB УМВС України в Чернігівській області, де за результатами розгляду заяви позивача відмовлено в порушенні кримінальної справи. Разом з тим, 12.11.2008 року між позивачем та акціонерним страховим товариством «Вексель» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН за положеннями якого відповідач на підставі заяви позивача, на умовах договору прийняв під страховий захист майнові інтереси позивача, що пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, зазначеним в даному договорі. 19.06.2009 року позивач звернувся до відповідача із повідомленням про випадок, де зазначив опис випадку, характер пошкодження та назву органу, до якого було звернення, а також надав пояснення про подію. Також 02.07.2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування, якою просив виплатити по вищезазначеному страховому випадку від 18.06.2008р. за договором від 12.11.2008р. безготівково на вказаний ним рахунок кошти в сумі 42284.40 грн. Такий розмір відшкодування було визначено висновком спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу № 307 від 30.06.2009р. Проте, листом від 15.07.2009р. вих. № ФА-1854 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 11.2.8 п. 11.2 договору від 12.11.2008р., пославшись на те, що позивач не дотримався вимог п.п. 8.1.1 цього договору. Позивач вважає відмову відповідача незаконною й такою, що суперечить умовам договору та приписам чинного законодавства, зважаючи на наступне. Розділом 4 договору від 12.11.2008р. визначено страхові випадки, зокрема, пошкодження транспортного засобу та/або додаткового обладнання внаслідок протиправних дій сторонніх осіб (п. 4.4.) та внаслідок зовнішнього впливу на транспортний засіб сторонніх предметів, у тому числі викид каменів або інших твердих фракцій з-під коліс транспорту, падіння дерев, гілок або інших предметів, напад тварин, птахів (п. 4.5). Порядок і умови здійснення виплат страхового відшкодування визначено розділом 10 договору від 12.11.2008р.. де вказано, що рішення про здійснення виплати страхового відшкодування оформлюється страховим актом, який складається страховиком (п. 10.2). Водночас, розділом 11 договору від 12.11.2008р. визначено причини відмови виплати страхового відшкодування і вказано, що страховик повідомляє страхувальнику про рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови протягом п'яти робочих днів із дня прийняття такою рішення (п. 11.1). У п. 11.2 договору від 12.11.2008р. вказано, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є: випадки, передбачені в розділі 9 цього договору, чинному законодавстві (п. 11.2.1); невиконання або несвоєчасного виконання без поважних на це причин дій, передбачених розділом 8 цього договору (п. 11.2.6); невиконання страхувальником своїх обов'язків, передбачених цим договором (п. 11.2.8). Позивач виконав усі свої обов'язки, визначені договором, а саме: повідомив страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами договору (п. 7.2.6.);при настанні події, що має ознаки страхової, виконав умови розділу 8 договору(п. 7.2.9); негайно заявив про подію в державний орган, який уповноважений розслідувати дану подію (орган міліції) і забезпечив наявність документів, що підтверджують настання події, що має ознаки страхової (п. 8.1.2); негайно (не пізніше двох днів) письмово повідомив страховика про подію, що має ознаки страхової (п. 8.1.3). Посилання відповідача на те, що позивач не виконав вимоги п. 8.1.1 договору від 12.11.2008р.. позивач вважає такими, що не надають можливості АСК «Вексель» відмовляти позивачу у здійсненні страхової виплати. Оскільки відповідач незаконно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, то він безпідставно користується належними до виплати позивачу грошовими коштами. При визначенні дати, не пізніше якої відповідач повинен був виконати грошове зобов'язання зі своєї сторони позивач враховує не дату направлення йому листа відповідачем (15.07.2009р.), а положення 10.1 договору від 12.11.2008р., за яким рішення про здійснення виплати страхового відшкодування або про відмову у здійсненні виплати приймається страховиком не пізніше 10 календарних днів у випадку пошкодження транспортного засобу. Тому відповідач повинен був прийняти рішення не пізніше 12.07.2009р., і з наступного дня слід нараховувати три проценти річних та втрати від інфляційних процесів, розрахунок яких проводиться наступним чином: для втрат від інфляції: індекс інфляції в липні поточного року становив 99,9, тому за липень втрати від інфляції не нараховуються; для трьох процентів річних: сума простроченого грошового зобов'язання - 42284,40 грн., кількість днів прострочки із 13.07.2009р. включно по 17.08.2009р. включно - 36. Тоді сума трьох процентів річних на день подання позову становитиме: 42284,40 * 3%/ 365 (кількість днів у році) * 36 (прострочених днів) = 125,12 грн. 04.01.2010 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та їх розміру, в якій просить визнати недійсним із 12.11.2008 року пункт 8.1.1 та підпункт 11.2.6. пункту 11.2 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12.11.2008 року, який укладено між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 42284,40 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої майну позивача, 1104,95 грн. в рахунок відшкодування витрат від інфляційних процесів та 587.35 грн., в якості трьох процентів річних, а всього 44066,70 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному об'ємі, визнати недійсним із 12.11.2008 року пункт 8.1.1 та підпункт 11.2.6. пункту 11.2 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12.11.2008 року, який укладено між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 42284,40 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої майну позивача, 1104,95 грн. в рахунок відшкодування витрат від інфляційних процесів та 587,35 грн., в якості трьох процентів річних, а всього 44066,70 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлені, про дату слухання справи сповіщено у відповідності до ст. ст. 74, 76 ЦПК України. У відповідності до ч. 4 ст. 169, ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В ході судового засідання встановлено, що між позивачем та Акціонерним страховим товариство «Вексель» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12.11.2008 року (а.с.12), відповідно до якого позивачем застраховано автомобіль Subaru Tribeca д.н.з. СВ 5685 AM. 18 червня 2009 року позивач виявив пошкодження автомобіля і звернувся з цього приводу до 4MB УМВС України в Чернігівській області, за результатами заяви винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.06.2009 року ( зворот а.с. 17) 19 червня 2009 року позивач звернувся до відповідача із повідомленням про випадок (а. с. 17), подав пояснення про подію ( а. с. 16) та 02 липня 2009 року написав заяву про виплату страхового відшкодування ( зворот а. с. 16). Відповідно до висновку спеціаліста № 307 від 30.06.2009 року (а.с. 14-15) вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Subaru Tribeca З.бі AWD» д.н.з. СВ 5685 AM, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих від ПДТО 18.06.2009 року, з урахуванням вартості нормо-години ремонтних робіт СТО ТОВ «ЗЕВС», м. Чернігів, вул. Любченка, 7а, та з урахуванням ПДВ, складає: 42284,40 грн.. Листом від 15.07.2009 року відповідач повідомив про відмову у визнанні вказаної події страховим випадком і виплаті страхового відшкодування відповідно до п. 11.2.8 п. 11.2 Договору страхування ( а. с. 11). Згідно ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Статтею 989 ЦК України визначено, що страхувальник зобов'язаний, зокрема, повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, але при цьому договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страхувальника. Згідно ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний, зокрема, повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Згідно ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта, а страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі, зокрема, несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків та/або наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до викладених норм Закону України "Про страхування" та Цивільного кодексу України не визначено обов'язку страхувальника повідомляти про настання страхового випадку Асистуючу компанію. У відповідності до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи, що Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08 ЧН від 12 листопада 2008 року укладений між сторонами по справі, Асистуюча компанія ні є стороною договору, положення пункту 8.1.1 щодо "негайного повідомлення про подію, що має ознаки страхової, до Асистуючої компанії за телефоном, вказаним в цьому Договорі або сервісній картці, та виконувати всі надані рекомендації" та підпункту 11.2.6. пункту 11.2 щодо "підстави для відмови Страховика здійсненні страхового відшкодування невиконання або несвоєчасне виконання без поважних на це причин дій передбачених Розділом 8" суперечать змісту Цивільного кодексу України та Закону України "Про страхування", моральним засадам суспільства і не спрямовані на реальне настання правових наслідків між позивачем та Асистуючою компанією, тому позовні вимоги про визнання недійсним з 12.11.2008 року пункт 8.1.1 та підпункт 11.2.6. пункту 11.2 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12.11.2008 року підлягають задоволенню шляхом визнання недійсним умов пункту 8.1.1 щодо "негайного повідомлення про подію, що має ознаки страхової, до Асистуючої компанії за телефоном, вказаним в цьому Договорі або сервісній картці, та виконувати всі надані рекомендації" та підпункту 11.2.6. пункту 11.2 щодо "підстави для відмови Страховика здійсненні страхового відшкодування невиконання або несвоєчасне виконання без поважних на це причин дій передбачених Розділом 8" Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12 листопада 2008 року укладеного між [PERSON] та Акціонерним страховим товариством "Вексель". Вимоги щодо часу з якого визнаються недійсними пункти Договору судом не зазначаються, оскільки момент недійсності правочинів визначається ст. 236 ЦК України. Враховуючи, що судом визнані недійсними пункт 8.1.1 щодо "негайного повідомлення про подію, що має ознаки страхової, до Асистуючої компанії за телефоном, вказаним в цьому Договорі або сервісній картці, та виконувати всі надані рекомендації" та підпункт 11.2.6. пункту 11.2 щодо "підстави для відмови Страховика здійсненні страхового відшкодування невиконання або несвоєчасне виконання без поважних на це причин дій передбачених Розділом 8" Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12 листопада 2008 року укладеного між [PERSON] та Акціонерним страховим товариством "Вексель", позивачем виконані всі обов'язки визначені Договором, ЗУ "Про страхування" та ст. 989 ЦК України, відсутні причини відмови виплати страхового відшкодування визначені чинним п. п. 11.1 - 11.2.9 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12 листопада 2008 року, ст. 991 ЦК України, сума вартості відновлювального ремонту становить 42284 грн. 40 коп., що підтверджується висновком спеціаліста ( а. с. 14-15), тому позовні вимоги про стягнення з Акціонерного страхового товариства "Вексель" на користь [PERSON] 42284 грн. 40 коп. коштів в рахунок відшкодування шкоди завданої майну автомобілю Subaru Tribeca д. р. н. СВ5685АМ підлягають задоволенню. Згідно п.3 ч.1 ст. 20 ЗУ "Про старування, ст. 992 ЦК України визначено, Страховик несе майнову відповідальність що за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Пунктом 13.1 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12 листопада 2008 року визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим Договором сторони цього договору несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконання стороною цього Договору зобов'язання за кожний день прострочення, але не більше 10% від суми боргу. Враховуючи, що Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202-1913/08-ЧН від 12 листопада 2008 року визначена інша відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, ніж пред'явлена позивачем, тому позовні вимоги в частині стягнення 1194 грн. 95 коп. витрат від інфляційних процесів та 587 грн. 35 коп. трьох процентів річних задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати.

Outcome: partial