Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення шкоди. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.1985 року, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори р.№ 68, та договору конкретного користування житловим будинком від 05.11.1988 року, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори р.№ 3161, [PERSON] належить 9/20 частин житлового будинку з господарчими будівлями по [ADDRESS], власником 11/20 частин - є [PERSON]. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 15.11.2007 року встановлений порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], виділено в користування [PERSON] земельну ділянку площею 396 кв.м , в тому числі : земельну ділянку площею 356 кв.м; [PERSON] - земельну ділянку площею 484 кв.м, в тому числі земельну ділянку площею 444 кв.м; земельну ділянку площею 80 кв.м залишено в загальному користуванні. Зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою загального користування площею 80 кв.м по [ADDRESS] та передати [PERSON] ключі від воріт. Ключі від воріт [PERSON] отримала, але не може ними користуватися з вулиці, оскільки ворота закривались на врізний замок, а зараз встановлений ще й накладний. Крім того, [PERSON] незаконно пошкодив дзвінок біля хвіртки зі сторони домоволодіння [PERSON], кувалдою порушив стовпчик до його частини домоволодіння зі сторони домоволодіння [PERSON], обірвав провід радіомовлення, переніс верхній шар родючого грунту з земельної ділянки , що за рішенням суду передана їм в користування, чим спричинив матеріальну шкоду в сумі 672 грн., а також моральну шкоду, оскільки постійні сварки, перешкоди в користуванні ворітьми, хвірткою, спричинення матеріальної шкоди, спричиняють душевні страждання. Прохають зобов'язати [PERSON] завести та розкидати на земельній ділянці [PERSON] родючий шар грунту, відремонтувати мережу радіомовлення та встановити дзвінок, відновити шляхом перебудови цегляний стовпчик, видати [PERSON] ключі від хвіртки, стягнути спричинену моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також судові витрати: повернення судового збору в сумі 51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., оплату експертизи - 300 грн.. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, дав пояснення, що відповідач не перешкоджає позивачці користуватися спільною ділянкою землі, для цього він передав позивачці ключ від воріт - арматурний штир, ключ від хвіртки позивачці для користування земельною ділянкою не потрібен, вона має можливість відкрити ворота зі сторони спільної земельної ділянки, ключом він закриває хвіртку для охорони та збереження належного йому майна. Врізний замок не зручний в користуванні, тому відповідач ним не користується, поставив новий накладний. На даний час мережа радіомовлення поновлена, за пошкоджені дзвінок, цегляний стовпчик, забрану землю відповідач згоден відшкодувати збитки шляхом сплати грошових коштів. В стягненні моральної шкоди прохає відповідачці відмовити, оскільки винними в сварках є обидві сторони. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку,її представника, представника відповідача, свідків [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.1985 року, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори р.№ 68, та договору конкретного користування житловим будинком від 05.11.1988 року, посвідченого нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори р.№ 3161, [PERSON] належить 9/20 частин житлового будинку з господарчими будівлям по [ADDRESS], власником 11/20 частин - є [PERSON]. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 15.11.2007 року встановлений порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], виділено в користування [PERSON] земельну ділянку площею 396 кв.м , в тому числі : земельну ділянку площею 356 кв.м; [PERSON] - земельну ділянку площею 484 кв.м, в тому числі земельну ділянку площею 444 кв.м; земельну ділянку площею 80 кв.м залишено в загальному користуванні. Зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою загального користування площею 80 кв.м по [ADDRESS] та передати [PERSON] ключі від воріт. Рішення суду від 15.11.2007 року виконано. Ключі від воріт [PERSON] отримала, але дійсно не може ними користуватися з вулиці тому що, щоб відкрити ворота необхідно витягнути арматурний штир,зі сторони земельної ділянки загального користування на хвіртці за допомогою защіпки відкрити накладний замок та засув, а потім відчинити ворота. Дійсно хвіртка закривалась на врізний замок, але [PERSON] має намір його зняти, оскільки він не зручний в користуванні. Пояснення позивачки [PERSON] щодо безпечнішого проходу дітей на її земельну ділянку зі сторони ділянки загального користування суд вважає безпідставними, оскільки на роздільній межі між земельними ділянками вона встановила забор із металевих відходів, зкручених металевим проводом, тобто прохід відсутній. Якщо дійсно взимку виникає безпека проходу через хвіртку [PERSON], то є можливість переставити двері хвіртки так, щоб вони відкривались в іншу сторону. В позовній заяві [PERSON] посилається на ст.355, 369,386, 391 ЦК України, які передбачають поняття права спільної власності, здійснення цього права, засади захисту та захист права власності від порушень. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням суду земельну ділянку площею 80 кв.м виділено співвласникам житлового будинку з господарчими будівлями в користування, ворота і хвіртка встановлені особисто [PERSON]. Спочатку були встановлені дерев'яні ворота, а потім замінені на металеві. Хвіртка ніколи не була в спільному користуванні власників, не дивлячись на те, що вони є родичі, про це дав пояснення в суді свідок [PERSON]. Із пояснень [PERSON] вбачається, що засув та накладний замок на хвіртці він встановив з метою охорони свого майна. За таких обставин суд вважає, що ворота і хвіртка не є спільною сумісною власністю співвласників, а тому [PERSON] не перешкоджає [PERSON] в користуванні власністю. При виїзді за адресою [ADDRESS] було встановлено, що дійсно верхній шар грунту з частини земельної ділянки [PERSON] знятий, цегляний стовпчик зі сторони частини житлового будинку [PERSON] рухомий, дзвінок обірваний, мережа радіомовлення поновлена. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона бачила як [PERSON] бігав с кувалдою, бив нею в хвіртку [PERSON], перевозив верхній шар грунту з земельної ділянки [PERSON] на свою ділянку. Свідок [PERSON] пояснив суду, що коли вони приїхали на виклик за адресою [ADDRESS], [PERSON] перевозив грунт. Свідок [PERSON] дав пояснення суду про те, що при перевірці заяви він з'ясовував у [PERSON] обставини сварки і останній пояснив, що зняв огорожу для того, щоб забрати з колишньої своєї частини землі родючий шар грунту. Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.03.2008 року вбачається, що в ході проведення перевірки було встановлено, що [PERSON] розібрав частину забору та перекидав лопатою землю із території домоволодіння сусудів із [ADDRESS]. Згідно доповнення до висновку спеціаліста № М-111-08 від 17.11.2008 року вартість робіт по завозу грунта становить 574 грн., вартість робіт ро ремонту цегляного стовпчика -57 грн., по установці дзвінка - 17 грн. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження спричинення діями [PERSON] позивачці [PERSON] матеріальної шкоди, а тому враховуючи вік [PERSON] доцільно в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнути з нього на користь [PERSON] вартість робіт по завозу грунта в сумі 574 грн. , по ремонту цегляного стовпчика -57 грн., по установці дзвінка - 17 грн., а всього 574 грн.00 коп.. Суд також вважає, що винними діями відповідача по зняттю верхнього шару грунту з частини земельної ділянки [PERSON], пошкодженню цегляного стовпчика зі сторони частини житлового будинку [PERSON]та дзвінка , відповідач спричинив позивачці також і моральну шкоду, яку суд оцінює в 300 грн. і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати: повернення судового збору в сумі 51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., оплату експертизи - 300грн., а також на користь держави судовий збір в сумі 8 грн.50 коп..

Outcome: partial