Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

В листопаді 2009 року Публічне акціонерне товариство акціонернім банк « Укргазбанк» ( надалі по тексту « банк» або «позивач») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, свої вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до укладеного договору № 42/17-Ф/08 від 19 червня 2008 року відповідачці [PERSON], було надано кредит в розмірі 35000 гривень 00 коп., зі сплатою 18,5 відсотків за користування кредитом нарік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 червня 2025 року, згідно якого [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 19 червня 2008 року між банком та відповідачами був укладений договір іпотеки нерухомого майна ( квартири) б/н , згідно якого відповідачами в іпотеку була надана нерухоме майно ( квартира) № 15 в буд. № З по вул. Чапаєва в м. Бердичеві Житомирської області. Також 19 червня 2008 року в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки № 42/17-Ф/08-Р, згідно умов якого відповідачка [PERSON] прийняла на себе обов»язок відповідати перед банком за зобов»язаннями відповідачки [PERSON], в повному обсязі. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав повністю. Однак, відповідачі взяті на себе зобовхязання за вказаними кредитним договором, договором поруки належним чином не виконують, чим грубо порушують законні права позивача, тому просять в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 42/17-Ф/08 від 19 червня 2008 року в сумі 39 018 гривень 52 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, квартиру, яка розташована за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Чапаєва буд. З кв. 15, виселити відповідачів із зазначеної вище квартири, зі зняттям їх з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м. Бердичеві. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON], пред»явлені позовні вимоги визнала частково. Зазначила. що на даний час дійсно існує заборгованість по кредитному договору, яка виникла внаслідок того, що вона не працює, і в неї немає коштів на погашення кредиту, однак на даний час вона намагається працевлаштуватися, кредитні кошти буде сплачувати вчасно, в зв»язку чим просить не звертати стягнення на предмет іпотеки та не виселяти її із займаного житла, оскільки іншого житла в неї немає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, на адресу суду надала заяву, в якій просить провести судове засідання у її відсутності. Під час проведення попереднього судового засідання надала заяву, згідно якої зазначила, що пред»явленні до неї позовні вимоги визнає частково, зокрема не визнає вимоги щодо погашення боргу за рахунок предмета іпотеки та виселення (а.с.86). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON]Ю,, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року у письмовій формі між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 42/17-Ф/08 (а.с. 7-10). Згідно п. І.ідоговору позивач зобов»язався надати [PERSON] кредит в сумі 35000 гривень. Кредит надається на строк з 19 червня 2008 року по 18 червня 2025 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 18,5 % річних (а.с.7). Сторони узгодили наступний порядок погашення заборгованості, що передбачено п.п. 3.3.3 кредитного договору : відповідачка [PERSON], зобов»язалася повертати суму кредиту щомісячно в період з «01» по « 10» число кожного місяця , починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/204 від суми отриманого кредиту, що становить 172,00 гривень, а останній платіж сплачується в сумі 84,00 гривні не пізніше 18 червня 2025 року (а.с.8). Як вбачається зі змісту ч.І ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Як вбачається зі змісту наданих позивачем письмових доказів, відповідачка [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов»язання, що доводиться розрахунком заборгованості (а.с. 79). Відповідно до п.п. 3.1.10 кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються , виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1 ( 18,5%), збільшеної на один процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (а.с. 7 - зворот). Пунктом 5.3 даного кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та / або сплати процентів за користування кредитом відповідачка [PERSON] зобов»язана сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконання зобов»язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості (а.с.9- зворот). Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 02.02.2010 року заборгованість по кредитному договору становить 39 018 грн. 52 коп., з яких : заборгованість по кредиту (поточна) 31 732 грн. 00 коп.; заборгованість по кредиту (прострочена) - 1 698 грн. 20 коп.; заборгованість по процентах (прострочена) 4 000 грн. 59 коп.; заборгованість по процентах (поточна) - 526 грн. 66 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 269 грн. 08 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасну плату процентів - 791 грн. 99 коп. (а.с.79). Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України гцодо черговості погашення вимог за грошовим зобов»язання. Відповідачка [PERSON] прострочила повернення чергової частини кредитних коштів, умовами кредитного договору передбачено щомісячне повернення, тому позивач має право на дострокове повернення кредитних коштів. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Виконання зобов'язання було забезпечено іпотекою -заставою нерухомого майна. Так, згідно нотаріально посвідченого договору іпотеки б/н від 19 червня 20008 року, відповідачі надали в іпотеку позивачу 2-кімнатну квартиру, загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м, яка розташована за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Чапаєва буд. З кв.15 , яка належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 травня 2008 року. У пункті 2.2 договору іпотеки сторони зазначили , що вартість предмета іпотеки складає 218500 гривень 00 коп. ( а.с.11-12), а також договором поруки № 42/17-Ф/08-Р від 19 червня 2008 року -укладеним між позивачем та відповідачкою [PERSON], згідно умов якого, остання зобо»вязалася перед банком відповідати за виконання відповідачкою [PERSON]Ю, по кредитному договору № 42/17-Ф/08 від 19.06.2008 року, а також нести солідарну відповідальність з відповідачкою [PERSON]Ю, перед позивачем за невиконання зобов»язань по кредитному договору в тому ж об»ємі, що і відповідачка [PERSON] (а.с.13-14). Відповідно до ст. 12 Закону України « Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.І ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ч.2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов»зання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена ,- звернути стягнення на предмет застави : в інших випадках, встановлених договором. Пунктом 4.3 договору іпотеки нерухомого майна передбачено таке право позивача. Відповідно до ч.І ст. 40 Закону України « Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Таким чином, вимоги про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реауіізащї предмета іпотеки, тому суд вважає за необхідне застосувати процедуру продажу, встановлену статтею 38 Закону України « Про іпотеку», тобто реалізувати право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі -покупцеві в порядку, встановленому законом. Що стосується вимоги щодо зобов»зання Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м. Бердичеві зняти з реєстраційного обліку всіх осіб, які зареєстровані у квартирі № 15 в будинку № З по вул. Чапаєва в м. Бердичеві Житомирської області, то суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки дана вимога є передчасною, так як при набранні рішенням суду законної сили, дане питання можна вирішити при виконанні рішення суду, або в порядку продажу квартири та наявності спору між відповідачами та новими власниками житла в порядку передбаченому чинним цивільним законодавством України. Згідно зі ст.ст. 79,81,88 ЦПК України, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1,2, 67, 76) . На підставі викладеного,

Outcome: partial