Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнювала, посилаючись на те, що 23.06.2008 року між нею та відповідачем укладено договір № ДРГ.004.Ц12-1106/06-2008 на суму 2000 гривень. 16.10.2008 року позивачка уклала з ВАТ «Родовід Банк» договір №ДРГ.501.Ц12-5364/10-2008 на суму вкладу 2000 гривень до 18 жовтня 2009 року. 19 червня 2008 року позивачка уклала з ВАТ «Родовід Банк» договір на обслуговування карткового рахунку [NUMBER] 19 лютого 2008 року позивачка звернулась до відповідача з проханням повернути їй кошти. Банк відмовив позивачці у видачі коштів, посилаючись на введений мораторій. Станом на 01 березня 2009 року на рахунках ВАТ «Родовід Банк» знаходилось по договору №ДРГ.004.Ц12-1106/06-2008 - 6765,65 гривень, по договору № ДРГ.501.Ц12-5364/10-2008-98000 гривень. Позивачка вважає, що по вищевказаним договорам вона зобов'язана тримати по 2000 гривень на кожному, а 90765,65 гривень утримуються на її рахунках без її відома. Позивачка не брала на себе зобов'язання перед ВАТ «Родовід Банк» залишати на депозитних рахунках кошти, які на цей час утримуються на цих рахунках. На думку позивачки банк не мав жодної підстави для відмови їй в отриманні коштів, що знаходяться на рахунках. Позивачка вважає, що утримання її коштів на рахунках банку - це не мораторії!, а фактична конфіскація її коштів на невизначений час. В зв'язку з тим, що позивачка зверталась до банку з вимогою повернути кошти ще до накладення мораторію банк порушив її права. Тобто весь час позивачка не могла використовувати свої кошти. Саме завдяки цьому позивачка не змогла свої кошти перевести в іншу валюту, що є її правом. Позивачка просить зобов'язати ВАТ «Родовід Банк» перевести кошти в розмірі 90765,65 гривень в іншу валюту - євро по курсу Національного банку України, який діяв на 19 лютого 2009 року. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в редакції від 24.08.2009 року, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» ( тепер має назву ПАТ «Родовід Банк») 19.06.2008 року укладено договір на відкриття та обслуговування карткового рахунку № РР.КК.002-7708-06-2008, відповідно до якого банк відкриває основний КР [NUMBER] в гривнях та додатковий КР № [NUMBER] в доларах США. 23.06.2008 року між позивачкою та ВАТ «Родовід Банк» укладено договір №ДРГ.004.Ц12- 1106/06-2008 про строковий банківський вклад «Гаманець», відповідно до якого (п. 1.1) банк приймає від вкладника на строковий депозитний рахунок [NUMBER] грошову суму в розмірі 2000 гривень строком на 12 місяців та 2 дні та зобов'язується повернути вкладникові суму вкладу 25 червня 2009 року і проценти нараховані на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Мінімальна сума вкладу становить 2000 гривень, максимальна сума вкладу становить 100000 гривень. Між позивачкою та ВАТ «-Родовід Банк» 16.10.2008 року укладено договір №ДРГ.501.Ц12-5364/10-2008 про строковий банківський вклад «Гаманець», відповідно до якого (п. 1.1) банк приймає від вкладника на строковий депозитний рахунок [NUMBER] грошову суму в розмірі 2000 гривень строком на 12 місяців та 2 дні та зобов'язується повернути вкладникові суму вкладу 18 жовтня 2009 року і проценти нараховані на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Мінімальна сума вкладу становить 2000 гривень, максимальна сума вкладу становить 100000 гривень. 19 лютого 2009 року [PERSON] звернулась до ВАТ «Родовід Банк» з заявою, в якій просила повернути всі її кошти та закрити всі її рахунки. 08.05.2009 року ВАТ «Родовід Банк» направив на адресу [PERSON] листа за №33.2-11-6.6/10149, в якому зазначено, що постановою Правління Національного банку України від 13.03.2009 року № 138 з 16.03.2009 року до 15.09.2009 року ВАТ «Родовід Банк» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (вкладників), а також призначено тимчасового адміністратора. В судовому засіданні позивачка пояснила, що грошові кошти за її заявою повернуті своєчасно не були, а тому вона не мала змоги розпорядитися ними в т. ч. перевести гривні в іншу валюту - євро, що є порушенням її прав та умов вищезазначених договорів. На даний час за обома вищевказаними договорами банківського вкладу нею гроші отримані, рахунки закриті. Однак, позивачка свій позов підтримує та просить задовольнити, а саме - зобов»язати відповідача перевести кошти в сумі 90765,65 гривень в іншу валюту - євро. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки, як пояснила позивачка, грошові кошти за обома вищевказаними договорами, що були на рахунках, на даний час нею отримані, а рахунки закриті. И, більше того, переведення грошових коштів - української гривні в євро не було передбачено умовами вищезазначених договорів банківського вкладу «Гаманець». Отже, в судовому засіданні позов не доведений, а тому задоволенню не підлягає. На підставі наведеного, ст. ст. 598, 1058. 1060 ЦК України,

Outcome: dismissed