Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на домоволодіння [ADDRESS] ; на земельну ділянку розміром 0, 51 га, із них: 0,15 га - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0,36 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням виконавчого комітету Бігунської сільської ради Овруцького району №27-а від 09.11.1993 року була передана в приватну власність [PERSON] , мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої, він, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину, подавши у встановлений шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору та оформивши свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але свідоцтво про право на спадщину на будинок та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та для ведення особистого підсобного господарства він не може одержати в ДНК, так як мати не виготовила при житті правовстановлюючі документи на будинок та вказані земельні ділянки. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але надали заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі. Позовні вимоги визнають. Щодо задоволенню позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання позову, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на: домоволодіння [ADDRESS] ; на земельну ділянку розміром 0, 51 га, із них: 0,15 га - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0,36 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням виконавчого комітету Бігунської сільської ради Овруцького району №27-а від 09.11.1993 року була передана їй в приватну власність. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.1997 року, копією довідки виконкому Бігунської сільської ради №3074 від 06.10.2009 року та довідкою виконкому Бігунської сільської ради №3172 від 21.10.2009 року, копією технічного паспорту на вказаний житловий будинок, архівним витягом №638 від 23.10.2009 року із рішення виконавчого комітету Бігунської сільської ради Овруцького району №27-а від 09.11.1993 року. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.1966 року. Інших спадкоємців не має, що вбачається з повідомлення Овруцької ДНК. [PERSON] частково оформив право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2004 року. Однак, спадщину на житловий будинок та земельну ділянку він оформити не може, так як мати при житті не виготовила правовстановлюючі документи на них. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов"язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке належало померлій [PERSON] на праві приватної власності. Крім того, рішенням виконавчого комітету Бігунської сільської ради Овруцького району №27-а від 09.11.1993 року було передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0, 51 га, із них: 0,15 га - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0,36 га - для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується архівним витягом №638 від 23.10.2009 року із зазначеного рішення. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо її інший розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 81 ЗК України однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. Таким чином, до позивача переходить право власності на земельну ділянку розміром 0, 51 га, із них: 0,15 га - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та 0,36 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням виконавчого комітету Бігунської сільської ради Овруцького району №27-а від 09.11.1993 року було передано у приватну власність [PERSON] . Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.18 ст.4, а відповідач - на підставі ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" та рішення Овруцької міської ради №12 від 11.02.2010 року.

Outcome: approved