Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1983р. по 15.07.1998р. працював в асоціації імені Гоголя і його прийнято в члени колгоспу. Після видачі членам асоціації у 1999-2000 роках державних актів на право власності на землю, він звернувся з заявою про надання і йому земельної ділянки, але відповідачем-3 було відмовлено з тих підстав, що він права не має, оскільки в колгоспі не працює, і не є його членом. У 2009 році випадково дізнався, що дехто з тих, хто не працював на час паювання отримали право на пай по рішенню суду, а за розясненнями юристів, в списки вносяться всі члени КСП, а тих хто не працював могли помилково пропустити і у звязку з ліквідацією товариства необхідно звернутися до суду. Вважає, що строк позовної давності пропущено з поважних причин, оскільки про порушене право дізнався у 2009р. з архівної довідки, і крім цього, листом господарства йому було відмовлено в наданні паю. У звязку з наведеним позивач просить поновити йому строк звернення до суду, визнати право на земельну частку ( пай ) та зобовязати Машівську РДА виділити із земель запасу Селещинської сільської ради земельну частку (пай) розміром 5, 39 умовних кадастрових гектарів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі 1, 2 в судове засідання не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати без їх участі, не заперечують проти позову та покладаються на розсуд суду. Представник відповідача - 3 в попередньому засіданні зазначив, що у вирішенні вказаного питання покладається на розсуд суду, пояснити нічого не може, оскільки документи товариства йому не передавалися, а СТОВ «Гоголя» вже ліквідоване. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що рішенням Селещинської сільської ради від 04.12.1996р. передано в колективну власність асоціації ім. Гоголя земельну ділянку площею 3156, 9 га (а.с. 21), а розпорядженням голови Машівської райдержадміністрації від 18.12.1998р. затверджено проект передачі земель колективної власності асоціації ім. Гоголя у приватну власність членам асоціації ( а.с. 57-58 ). З повідомлення відділу держкомзему у Машівському районі, Селещинської сільської ради та Центру державного земельного кадастру вбачається, що відомості про дату видачі державного акту на право колективної власності на землю асоціації ім. Гоголя відсутні (а.с. 59, 60, 63 ). За таких обставин, суд виходить з наявних доказів по справі і вважає, що датою з якої слід відраховувати початок процесу паювання та видачу державного акту на право колективної власності на землю асоціації ім. Гоголя слід вважати 18.12.1998р. Розмір земельної частки ( паю ) на території Селещинської сільської ради складає 5, 39 умовних кадастрових гектарів ( а. с. 9 ). Згідно ст. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства..., які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. [PERSON] не був включений до списку осіб, що мають право на земельну частку ( пай ) (а.с. 22-34 ), хоча був членом КСП на момент розпаювання землі, що підтверджується архівною довідкою та копією трудової книжки ( а. с. 7 ). Як видно з довідки Селещинської сільської ради від 16.04.2010р. по даній сільській раді рахується 10, 1 га земель запасу за рахунок якої можливо виділити земельний пай ( а.с. 53 ). Як на поважність пропуску строку позовної давності позивач зазначає те, що він дізнався про порушене право лише у 2009 році після отримання архівної довідки. Але, суд не приймає до уваги зазначене посилання позивача, оскільки необізнаність не є підставою поважності пропуску строку позовної давності, оскільки у кожного громадянина є доступ до законодавчих актів України, які публікуються в офіційних виданнях, і у позивача не було будь-яких перешкод з їх ознайомленням. Крім цього, після отримання відмови у наданні права на земельну частку ( пай ) у 2000 році, позивач не був позбавлений права своєчасно звернутися до суду для вирішення вказаного питання в установлені законом строки і будь-яких перешкод у нього в цьому не було. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що поважними можуть бути причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом свого права. Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оскільки право на земельну частку ( пай ) члена КСП виникає з моменту видачі державного акту, процес паювання землі асоціації ім. Гоголя завершено в 1998 році, позивач знав про розпаювання землі, а тому суд вважає, що до виниклих правовідносин в даному випадку необхідно застосовувати Цивільний кодекс, 1963 року. Відповідно до ст. 71 ЦК, 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність ), встановлюється в три роки. За змістом ст. 80 цього Кодексу закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає причину його пропуску поважною. В судовому засіданні позивач не довів, що строк звернення до суду ним пропущений з поважних причин, чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач без законних підстав не був включений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), так як він був членом асоціації ім. Гоголя на момент розпаювання землі, але оскільки він пропустив строк позовної давності без поважних причин, який складає майже 12 років, надані докази пропуску його з поважних причин судом визнані неповажними, доказів іншого не надано, а тому суд вважає, що до вимог позивача необхідно застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed