Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 28 лютого та 23 березня 2008 року між нею та відповідачкою укладено договори позики в простій письмовій формі, відповідно до яких позивачка передала: 28 лютого 2008 року - 700 доларів США; 23 березня 2008 року- 100 доларів США, що еквівалентно 6340 грн. 72 коп., які відповідачка гарантувала повернути до 28 квітня та 12 травня 2008 року відповідно. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просила на підставі ст.ст. 1049-1050 ЦК України, стягнути з [PERSON] на її користь вказану суму, а також витрати по оплаті судових витрат у розмірі 171 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали, стверджували, що отриману суму відповідачка повернула двічі, до дати складення розписки та після, через знайому. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки та її представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 28 лютого та 23 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори позики в простій письмовій формі, згідно умов яких відповідачка отримала від позивачки грошові суми: 28 лютого 2008 року - 700 доларів США; 23 березня 2008 року - 100 доларів США, що еквівалентно 6340 грн. 72 коп., та зобов'язалася повернути в строк до 28 квітня та 12 травня 2008 року відповідно. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою [PERSON] та показаннями свідків [PERSON] JI.B., [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт укладення сторонами договору позики на вказану суму. Викладене дає суду підстави вважати, що між сторонами виникли правовідносини, які витікають з договору позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. В строки, зазначені в розписці, відповідачка суму боргу не повернула. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Твердження відповідачки про те, що вона розрахувалася з позикодавцем, переказавши 400 та 1000 доларів США через електронну систему переказів коштів WESTERN UNION, спростовуються повідомленням ПАТ ПриватБанк від 10.08.2009р. за вих. №30.1.0.0/2-20090803/1524, згідно якого вказані перекази [PERSON] зроблені 19 січня та 11 лютого 2008 року, тобто до укладення договору позики. Також судом не приймаються до уваги посилання [PERSON] про переказ нею 08.10.2008р. 600 доларів США на ім'я Бекоєвої JI.B. в рахунок часткового повернення боргу позивачці, та показання останньої в якості свідка про те, що частину вказаної суми, а також приблизно 2000 грн., переданих особисто відповідачкою в грудні 2008 року, вона за дорученням останньої передавала [PERSON], оскільки свідок не може пояснити в якій конкретно сумі, коли і для яких цілей вона їх передавала позивачці. [PERSON], не заперечуючи факту передачі їй грошей Бекоєвою JI.B., стверджує, що приблизно 2000 грн. остання передавала їй ще в 2005-2006 p.p. для проведення ремонтних робіт в будинку відповідачки, а влітку 2008р. передала 400 грн.- для оплати комунальних послуг [PERSON] При цьому відповідачкою не надано доказів передачі грошових коштів позикодавцеві в рахунок погашення позики. Крім того, доводи відповідачки щодо виконання нею зобов'язання по поверненню позикодавцеві грошових коштів, спростовуються показаннями свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що влітку 2008 року вона зверталася до [PERSON] з приводу повернення боргу [PERSON] і та підтверджувала його наявність, обіцяла розрахуватися, однак до теперішнього часу гроші не віддала. Викладене свідчить про те, що [PERSON] не отримувала від відповідачки грошових коштів в рахунок погашення позики. Оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов'язання по поверненню боргу, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 1049-1050 ЦК України вимоги позивачки [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми боргу 6340 грн. 72 коп. (з розрахунку 800x792.59 гривень), згідно довідки ВАТ Державний ощадний банк України №521 від 29.04.2010р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею при розгляді справи у розмірі 171 грн., та на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 12 грн. 40 коп. -

Outcome: approved