Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про встановлення місця проживання дитини. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] посилалась на те, що її донька [PERSON] підтримувала фактичні шлюбні відносини з громадянином СР В»єтнам [PERSON] [PERSON], який мешкає у м.Харкові. 11 травня 1996 року у [PERSON] та [PERSON] [PERSON] народився син [PERSON] [PERSON], батьком якого записано [PERSON] [PERSON]. 17.05.1996 року [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зареєстрували шлюб, 27 вересня 2000 року шлюб між ними було розірвано, після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився проживати з матір»ю у квартирі останньої за адресою : [ADDRESS], разом з ними мешкала і [PERSON], допомагала у вихованні дитини, турбувалась про неї. 15 травня 2007 року [PERSON] померла. Батько дитини [PERSON] [PERSON], що зареєстрований у гуртожитку по пр.50-річчя ВЛКСМ кім. 52, навідував дитину періодично. Посилаючись на те, що батько дитини є приватним підприємцем, часто та на тривалий строк виїжджає за межі України, позивач просила визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] з нею, бабою дитини. Також позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що має власне житло, отримує пенсію та в змозі надати дитині належне виховання та матеріально-побутове забезпечення. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] [PERSON] позов не визнав та звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], де просив визначити місце проживання [PERSON] з ним, батьком дитини. В обґрунтування заперечень проти основного позову зазначив, що є батьком дитини [PERSON], з сином у нього склались теплі товариські стосунки, він надавав дитині матеріальну допомогу, цікавився його життям, духовним розвитком, ніколи не ухилявся від виконання батьківських обов»язків. Відповідач вважав, що тільки він, як батько, здатний привити дитині матеріальні та духовні цінності, що будуть йому необхідні в майбутньому, окрім того зазначав, що має добре матеріальне забезпечення, високий заробіток, власне житло, а тому здатен утримувати дитину матеріально. Позивач [PERSON] зустрічний позов не визнала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Комінтернівської районної в м.Харкові ради в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком, [PERSON] [PERSON] (а.с. 62). Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Дитина [PERSON] [PERSON] народився 11 травня 1996 року у м.Харкові, про що міським ВРАГС м.Харкова видано свідоцтво про народження, актовий запис № 1905 від 04.06.1996 р. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] [PERSON], громадянин СР В»єтнам (а.с.7). Мати дитини [PERSON] померла 15 травня 2007 року у віці 30 років, про що ВРАЦС по м. Харкову № 4 Харківського МУЮ видано свідоцтво про смерть (а.с. 37). Відділ РАЦС по м.Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції у листі від 09.08.2008 р. повідомив, що 17.05.2006 р. між громадянами [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 432. При реєстрації шлюбу прізвище нареченого було змінено на [PERSON]. Шлюб між подружжям розірвано 27.09.2000 року у Комінтернівському ВРАЦС Харківського МУЮ, актовий запис № 589 (а.с. 90). Під час судового розгляду сторонами надавались письмові докази щодо їх матеріального та житлово-побутового забезпечення. Зокрема, судом встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером, отримує соціальну пенсію за віком у розмірі 480 грн. на місяць, має власне житло, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває, батьківських прав не позбавлялась, характеризується позитивно (а.с. 122). Батько дитини [PERSON] [PERSON], [INFO], відповідно до посвідки на постійне проживання, виданої ВГІРФО УМВС України в Харківській області 16.12.2004 р., є громадянином СР В»єтнам, громадянство України у встановленому законом порядку не отримував. [PERSON] [PERSON] зареєстрований у м.Харкові за адресою: пр.50-річчя ВЛКСМ, 52, гуртожиток (а.с. 36). З довідки № 94 від 23.07.2007 р. Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Епоха» вбачається, що [PERSON] [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS], за час проживання адміністративних правопорушень не допускав, комунальні послуги сплачував (а.с. 38). Харківським міським об»єднанням громадян «В»єтнамське товариство» [PERSON] [PERSON] характеризується як законослухняний громадянин, що не порушував Статут товариства (а.с. 119). Згідно довідки Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова від 23.07.2007 р. [PERSON] [PERSON] є приватним підприємцем, згідно поданих декларацій у 2007 р. його дохід від підприємницької діяльності склав 100000,00 грн. (а.с.41,42). У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що батько дитини сплачує вартість навчання в гімназії, а в теперішній час [PERSON] [PERSON] виїхав на лікування від діабетичної хвороби до В»єтнаму. З копії акта, складеного адміністрацією дільниці № 21 Комінтернівської філії КП «Жилкомсервіс» вбачається, що [PERSON] мешкає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] здійснює постійний догляд за онуком, побутові умови добрі (а.с.9). Інформаційним листом № 152 від 13.06.2007 р. адміністрація Харківської гімназії № 178 «Освіта» повідомила, що [PERSON] за період навчання виявив себе як здібний вихований учень, протягом навчального року мати дитини [PERSON] брала активну участь у вихованні сина, підтримувала тісний зв»язок з класним керівником, відвідувала батьківські збори. Гр. [PERSON] [PERSON] за період навчання у освітньому закладі успіхами дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував, а ні класний керівник, а ні адміністрація гімназії з [PERSON] [PERSON] не знайомі (а.с. 10). 22.11.2007 р. опікунська рада при виконавчому комітеті Комінтернівської районної в м.Харкові ради склала висновок, з якого вбачається, що дитина [PERSON] постійно мешкав та мешкає [ADDRESS], умови проживання, відпочинку та підготовки до навчальних занять відповідають потребам дитини. За місцем навчання характеризується позитивно. За час проживання дитини з матір»ю, а також після смерті останньої постійну допомогу в вихованні, догляд та турботу виявляла баба дитини [PERSON]. Батько дитини [PERSON] [PERSON] також піклується про дитину, допомагає матеріально, характеризується позитивно, має постійну роботу, стабільний заробіток, добрі житлово-побутові умови. У батька склались з дитиною теплі стосунки. З бесіди з дитиною встановлено, що хлопчик однаково любить батька і бабусю, має бажання оволодіти в»єтнамською мовою, познайомитись з культурними традиціями В»єтнаму, однак втрачати зв»язку а ні з бабусею, а ні з батьком не хоче, оскільки однаково любить їх. Також [PERSON] пояснив на засіданні опікунської ради, що до закінчення школи бажає мешкати в квартирі [ADDRESS], оскільки саме там розташована гімназія, де він навчається, він звик до житлових та побутових умов в квартирі, де мешкає з моменту народження, звик до страв, які готує бабуся. Даючи висновок усьому вищенаведеному, опікунська рада вважала за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком [PERSON] [PERSON]. В той же час, приймаючи до уваги режим та умови роботи батька дитини, що пов»язана з відрядженнями за межі міста, а також бажання дитини до закінчення середньої школи не змінювати фактичне місце проживання за адресою: [INFO], опікунська рада вважала доцільним покласти обов»язки з догляду за дитиною на бабу [PERSON] (а.с. 56). Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши надані сторонами докази, суд погоджується, що батько дитини [PERSON] [PERSON] має добре матеріально-побутове забезпечення та задовільні соціальні характеристики. Однак суд враховує також, що підприємницька діяльність [PERSON] [PERSON] пов»язана з частими та тривалими виїздами за межі України і у відсутність останнього догляд за дитиною здійснюватимуть невідомі особи. Відповідно до ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Таким чином суд вважає, що визначальним критерієм у вирішенні спору має бути бажання дитини [PERSON] мешкати з бабусею, перебувати у звичних йому житлово- побутових умовах у квартирі, де він народився та виріс, відвідувати звичну йому школу, споживати їжу, приготовану бабусею. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] в змозі створити дитині належні умови для виховання та розвитку, оскільки з моменту народження дитини мешкала разом з донькою (нині померлою [PERSON]В.) та онуком в одній квартирі, брала участь у вихованні дитини, турбувалась про стан її здоров»я, поведінку в школі та на вулиці, відвідувала навчальний заклад, тобто була членом сім»ї, що також є доцільним при визначенні місця проживання дитини, згідно вимог ст. 161 СК України. Тоді як батько дитини хоча і забезпечував її матеріально, однак відвідував дитину епізодично. З огляду на вищенаведене, дослідивши надані сторони докази та давши здобутому правову оцінку, суд приходить до висновку, що місце проживання дитини [PERSON] слід визначити з бабою [PERSON] У задоволенні зустрічного позову [PERSON] [PERSON] слід відмовити, як у необґрунтованому. На підставі викладеного та

Outcome: approved