Jurisdiction: civil
Date: 2009-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя та просить суд постановити рішення, яким: - поділити майно, набуте ними під час шлюбу виділив: [PERSON] та визнати за ним право приватної власності на квартиру [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину квартири в сумі 27500 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги свого довірителя і просила суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на1/2 частину квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду що, квартира була придбана 21 жовтня 2001 року його батьками для його сімї, оскільки на той час у нього житла не було і вони з дружиною та донькою проживали окремо, але спілкувались та вели спільне господарство. Для того, щоб зберегти його сімю батьки придбали для сімї квартиру, тобто для нього, дружини та доньки. Після купівлі квартири він забрав дружину з донькою і вони разом почали проживати в [INFO]. Вважає, що позивач взагалі не має ніякого права на спірну квартиру, оскільки квартира була придбана для нього, а саме для того щоб він проживав там з сімєю. З 29 грудня 2005 року позивач в квартирі не проживає, можливості зайти в неї вона не має, оскільки він забрав у неї ключі. На даний час спірна квартира пуста, а він разом з іншою жінкою проживає [INFO] а. Суд заслухавши пояснення представника позивача, доводи відповідача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, та інші документи, враховуючи те, що суд розяснив представнику позивача право на зміну, доповнення, уточнення заявлених вимог та наслідки невиконання вказаних процесуальних дій та розяснив сторонам положення ст.137 ЦПК України, доходить висновку що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з огляду на таки підстави. Так судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 1988 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). У період шлюбу, а саме 21 жовтня 2001 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] ( а.с. 8) 03 жовтня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 9) На даний час відповідач не визнає за позивачем права власності на спірну квартиру придбану за період шлюбу. Приймаючи рішення по суті уточнених позивачем вимог суд керується положеннями ст.. 368 ЦК України, та ст.. 60 СК України, які передбачають, що майно придбане подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Крім того, згідно ст.. 70 СК України, ст.. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, частки співвласників є рівними. Відповідно до ст.. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається з висновків судової будівельної експертизи вартість спірної квартири становить 37860 грн., таким чином вартість 1/2 частини вказаної квартири становить 18930 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 275 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., понесені позивачем при подачі позову, а також витрати на надання юридичної допомоги в сумі 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved