Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.11.2007 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 277/16 (далі - договір), згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 11652,08 доларів США на придбання ТЗ «Деу» строком до 29.11.2012 р. зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між сторонами було укладено договір застави, а також між позивачем та [PERSON] договір поруки. В порушення умов договору відповідачем [PERSON] своєчасно не сплачуються чергові суми платежу та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого, станом на 24.09.2009 р. у нього утворилась заборгованість в сумі 10663,90 доларів США, яку у добровільному порядку відповідач [PERSON] не сплачує, а також вона не сплачується поручителем за кредитним договором, тому позивач звернувся до суду з метою стягнення заборгованості у примусовому порядку солідарно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та зазначив, що не сплачує заборгованість через скрутний фінансовий стан та на даний час не має змоги її погасити. Крім того, зазначив, що не повідомляв [PERSON] про невиконання ним умов договору. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з поручителя заборгованості не визнали та пояснили, що на час отримання кредиту [PERSON], [PERSON] проживала спільно з [PERSON], тому вона взяла на себе зобовязання згідно договору поруки, однак в подальшому відносини між ними припинились, [PERSON] уклала законний шлюб з іншою особою. Автомобілем на який брався кредит користується тільки [PERSON] та розпоряджається ним на власний розсуд. Крім того, договором поруки передбачено, що позивач був зобовязаний повідомляти про наявність у [PERSON] заборгованості та про те, що ним не сплачуються обовязкові платежі, а також про будь які зміни яки стосуються зобовязань відповідача, однак жодних повідомлень з цього приводу [PERSON] не отримувала, тому вважає, що її зобовязання за договором поруки втратили силу і просить відмовити позивачу в частині стягнення з неї заборгованості. Вислухавши пояснення представників сторін, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29.11.2007 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 11652,08 доларів США строком до 29.11.2012 р. зі сплатою 13 % річних /а.с. 6-10/. 29.11.2007 р. між позивачем та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки, згідно якого остання взяла на себе зобовязання солідарно з [PERSON] відповідати за виконання ним своїх зобовязань за договором /а.с. 18/. Додатком № 1 до договору було встановлено графік погашення заборгованості [PERSON] /а.с. 10/. 15.12.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1, згідно якого відсоткову ставку за користування кредитними коштами було підвищено до 17,5 % річних /а.с. 13/ та додатком № 1 до додаткового договору № 1 було встановлено новий графік погашення заборгованості /а.с. 14/, який відповідач порушував, а потім взагалі перестав сплачувати чергові платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості/а.с. 15/. Позивачем обовязки за договором було виконано у повному обсязі та надано відповідачу [PERSON] кредит в сумі 11652,08 доларів СІТТА, що підтверджується квитанцією № 434761 та заявою на видачу готівки № 434852 від 29.11.2007 р. /а.с. 19/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-БК № 116677 від 02.09.2009 р., [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 40/. Згідно п. 5.2. договору, сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання відповідачем зобовязань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, а так само невиконання або неналежного виконання інших зобовязань передбачених договором, є умовами, при настанні яких припиняється кредитування відповідача, а відповідач здійснює дострокове повернення отриманих кредитних коштів позивачу та сплачує позивачу проценти за користування кредитними коштами. Згідно п. 3.1. договору поруки, у випадку невиконання зобовязань за договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед відповідачем як солідарні боржники. Згідно п. 2.3. договору поруки, позивач зобовязався письмово повідомити поручителя про невиконання відповідачем своїх зобовязань, збільшення зобовязань відповідача за кредитним договором порівняно з днем його укладення, заміну боржника за договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. ,553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення забовязання боржником. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідо ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] систематично порушувались умови договору та зобовязання за кредитним договором, зобовязання відповідачем виконувались неналежним чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] є законними, обґрунтованими і такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення заборгованості з [PERSON] такими, що задоволенню не підлягають, оскільки поручителем не було надано згоди на укладення додаткового договору № 1 після укладення якого збільшилась процентна ставка за користування кредитними коштами, внаслідок чого без згоди поручителя збільшився обсяг її заборгованості, а отже, відповідно до вимог ст. 559 ЦК України, порука припинилась з 15.12.2008 року, у звязку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. Крім того з відповідача [PERSON] на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial