Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

14 серпня 2008 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Красноармійсьвугілля» Відокремлений підрозділ Шахта «Родинська» про внесення змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за несвоєчасну видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обгрунтування своїх позовних вимог, які підтримав в судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що він з 22.10.2007 року по 15.05.2008 року знаходився у трудових відносинах з Державним підприємством «Красноармійсьвугілля» Відокремлений підрозділ Шахта «Родинська», працюючи в якості начальника ВТБ підземно. Згідно наказу № 546 від 15.05.2008 року він був звільнений з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпПУ. Але при звільненні йому не була видана трудова книжка. Трудову книжку йому переслали по почті, яку він отримав 01.07.2008 року і тому вважає, що днем звільнення в трудовій книжці повинно бути вказано 01.07.2008 року. Вважає, що за несвоєчасну видачу трудової книжки відповідач повинен виплатити йому середній заробіток. Також в порушення ст. 116 КЗпПУ йому не були виплачені суми, що належали йому від підприємства. Вважає, що відповідачем порушені строки виплати розрахункових сум при звільненні. Крім того, йому заподіяна моральна шкода, оскільки несвоєчасна видача трудової книжки, вимушений прогул, те, що він не міг тривалий час працевлаштуватися, призвело до порушення його прав, утраті нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації його життя. заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 25000 грн. 18.11.2008 р. [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з уточнюючими позовними вимогами. Просить суд змінити запис в його трудовій книжці, вказавши дату звільнення 01 липня 2008 року; стягнути з відповідача на його користь 7692,75 грн. - середній заробіток за несвоєчасну видачу трудової книжки; 9060,35 грн. - середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні; заподіяну моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Представник відповідача - провідний юрисконсульт ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвігулля» Бабченкова Н.А., діюча по дорученню, позовні вимоги [PERSON] не визнала та суду пояснила, що дійсно [PERSON] з 29.10.2007 року по 15.05.2008 року працював на шахті «Родинська» ДП «Красноармійськвігулля». Згідно наказу № 546 від 15.05.2008 року був звільнений з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпПУ. Працівниками відділу кадрів в період з 15.05.2008 року по 19.05.2008 року неодноразово пропонувалось позивачеву отримати трудову книжку, що підтверджується актом від 16.05.2008 року, але [PERSON] відмовлявся отримати трудову книжку. 19 травня 2008 року трудова книжка була направлена по почті [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Таким чином вини шахти в тому, що позивач тільки 01.07.2008 року отримав трудову книжку, немає. Що стосується несвочасного розрахунку при звільненні, то ст. 116 КЗпПУ передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить працівникові, провадиться в день звільнення. 15 травня 2008 року [PERSON] не працював і вимог про разрахунок не пред'являл, тому вимоги про стягнення з відповідача 9060,35 грн. - середнього заробітку за несвоєчасник розрахунок не визнає. Щодо стягнення моральної шкоди, то вважає, що ніякої моральної шкоди підприємство [PERSON] не заподіяло, так як керівництвом приймалися всі міри, щоб [PERSON] отримав трудову книжку, але останній відмовлявся це зробити, з роботи звільнений за власним бажанням. Просить суд відмовити [PERSON] в його позовних вимогах в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно наказу № 1169-к від 29.10.2007 року був прийнятий на роботу на шахту «Родинська» в якості помічника начальника дільниці ВТБ з іспитовим строком з попереднім навчанням в навчальному пункті з 22.10.2007 року (а.с. 16). Згідно наказу № 546-к від 15.05.2008 року [PERSON] звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України (а.с. 3, 18 ). Статтею 47 КЗпПУ передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати прицівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, вибачається, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Із пояснень в судовому засіданні представника відповідача вибачається, що починаючи з 16 травня 2008 року [PERSON] пропонувалося забрати в відділі кадрів шахти «Родинська» трудову книжку, але він відмовлявся, про що свідчить акт від 16.05.2008 року (а.с. 21). Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] - начальник відділу кадрів ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійсьвугілля» суду пояснила, що після звільнення [PERSON] з роботи вона особисто нагадувала [PERSON], що треба забрати в відділі кадрів трудову книжку, при цьому [PERSON] їй відповідав, що він відмовляється отримувати трудову книжку, так як буде звертатися до суду. 16 травня 2008 року було складено акт, який свідчить про те, що позивачу пропонувалося отримати трудову книжку. Свідок [PERSON] - заступник начальника дільниці ВТБ шахти «Родинська» ДП «Красноармійсьвугілля» суду пояснив, що він особисто говорив [PERSON] про необхідність звернення в відділ кадрів за отриманням трудової книжки, але [PERSON] пояснив, що він збирається з приводу трудової книжки звертатися до суду. Він підписував акт від 16.05.2008 року, в якому пропонувалося [PERSON] забрати в відділі кадрів шахти трудову книжку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що при ньому в нарядній шахти [PERSON] відмовлявся отримати трудову книжку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] неодноразово нагадувала [PERSON] про те, щоб він забрав в відділі кадрів трудову книжку, але [PERSON] відмовлявся отримувати свою трудову книжку. 19 травня 2008 року [PERSON] по місту прописки була відправлена трудова книжка. Статтею 235 КЗпПУ передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Враховуючи, що [PERSON] відмовлявся забрати в відділі кадрів шахти «Родинська» трудову книжку, 19.05.2008 року за адресою мешкання [PERSON] була направлена поштою трудова книжка, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20). В судовому засіданні встановлено, що вини ДП «Красноармійськвугілля» ВП «Шахта «Родинська» в несвоєчасному отриманні трудової книжки [PERSON] немає, тому його вимоги про зміну запису в трудовій книжці, в яких позивач просить вказати дату звільнення 1 липня 2008 року і стягнення середнього заробітку за несвоєчасну видачу трудової книжки в розмірі 7692,75 грн. задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював. То зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. І хоча [PERSON] не звертався з вимогою про розрахунок, про що свідчить довідка № 01-10/2872 від 20.11.2008 року ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля» (а.с. 44), але до суду відповідачем не надано доказів з приводу того, що [PERSON] письмово повідомляли про нараховану йому суму, яка належить до виплати при звільненні. Довідкою ДП «Красноармійськвугілля» ВП «Шахта «Родинська» від 28.08.2008 року підтверджується і проти цього не заперечувала і представник відповідача, що заборгованість по виплатам сум, що належали [PERSON] при звільненні складає 4407,73 грн. (а.с. 23 ). Статтею 117 КЗпПУ передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Із наданої довідки № 01-10/2131 від 28.08.2008 року ДП «Красноармійськвугілля» ВП «Шахта «Родинська» вибачається, що виплата належних від підприємства сум при звільненні [PERSON] виплачувалася так: 451 грн. 00 коп. - платіжне доручення № 410 від 26.06.2008 року; 736 грн.00 коп. - платіжне доручення № 529 від 26.06.2008 року; 2502,50 грн. - платіжне доручення № 422 від 27.06.2008 року; 275,00 грн. - платіжне доручення № 589 від 27.06.2008 року; 444,23 грн. - платіжне доручення № 622 від 09.07.2008 року (а.с. 23). При розрахунку середнього заробітку за дні затримки розрахунку суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Враховуючи, що [PERSON] був звільнений 15 травня 2008 року, а середньомісячна заробітна плата згідно довідки № 01-10/2132 від 28.08.2008 року ДП «Красноармійськвугілля» ВП «Шахта «Родинська» складає 3504,48 грн. (а.с. 22), тоді середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складатиме: 3504,48 грн. : 31 дн. х 16дн. = 1808,64 грн. 3504,48 грн. : 30 дн. х 27 дн. = 3153,87 грн. 3504,48 грн. : 31 дн. х 9 дн. = 1017,36 грн. ВСЬОГО: 5979,87 грн. Що стосується стягнення моральної шкоди, то п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001 року) передбачено, що в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В судовому засіданні не надано доказів заподіяння [PERSON] моральної шкоди, тому суд вважає, що в позовних вимогах про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн. слід відмовити.

Outcome: partial