overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

05.11.2005 р. сторони уклали шлюб від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо один від одного. [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи це тим, що він добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, однак позивачці важко одній утримувати дитину, тому вона і звернулась з даним позовом. Просить стягувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 200,00 грн. щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки, оскільки відповідач ніде не працює, має нерегулярний дохід. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 200,00 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач уклали шлюб 05.11.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 012221 від 14.12.2005 р. Згідно свідоцтва про народження серії І-ТП № 069382 від 06.03.2008 р., батьками [PERSON] являються сторони по справі. Довідкою ВЖРЕП № 4 Коростенської міської ради від 29.03.2010 р. №\~474, актом обстеження матеріально-побітових умов від 07.04.2010 р. та довідкою служби у справах дітей Коростенської міської ради від 07.04.2010 р. стверджується, що дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що дочка відповідача є малолітньою, а [PERSON] добровільно допомоги на її утримання не надає, то суд вважає, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 240 грн. на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем від якого має двох малолітніх дітей. В теперішній час діти знаходяться повністю на її утриманні, оскільки відповідач з травня 2009 року покинув сім»ю та проживає з іншою жінкою. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, в звязку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та в судовому засіданні пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак просить врахувати, що він не має постійного місця роботи та заробляє на життя випадковими заробітками. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.... Статтею 52 Закону України « Про державний бюджет на 2010 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 ти до 18 ти років, з квітня 2010 року встановлений в розмірі 917 грн.. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON], положення ст.ст. 182, 184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 240 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб особі, що не досягла шлюбного віку. В заяві вона зазначила, що з лютого 2009 року вона перебуває у близьких відносинах з [PERSON] З липня 2009 року вона та [PERSON] проживають однією сімєю в будинку, що належить батькам заявниці. Зареєструвати шлюб і відділі РАГС Покровського РУЮ планували після досягнення нею шлюбного віку. Але, на цей час [PERSON] знаходиться на 31 тижні вагітності, що є вагомою підставою для укладення шлюбу з [PERSON], який визнає себе батьком майбутньої дитини. Крім того, [PERSON] та [PERSON] бажають щоб їхня дитини народилася в зареєстрованому шлюбі. Мають всі належні матеріальні умови для спільного проживання. Просить суд надати право на шлюб. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності заявниці та зацікавлених осіб, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Заявниця та зацікавлена особа [PERSON], [PERSON] просять заяву задовольнити. Зацікавлена особа представник відділу РАЦС Покровського РУЮ проти задоволення заяви не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження І-КИ № 276885, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області [PERSON], [INFO] являється неповнолітньою. Відповідно до ч.1 ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: ч.2 заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересавані особи. Згідно довідки Покровської ЦРБ від 17.03.2010 року [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації Покровської ЦРЛ в звязку з вагітністю. Термін вагітності 31 тижнів. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що прохання неповнолітньої про надання права на шлюб ґрунтується на добровільній основі та відповідає її інтересам, тому заяву [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вказаним позовом в якому вказала, що 25 лютого 1993 року було розірвано шлюб, між нею та відповідачем. У вказаному шлюбі в них 26 жовтня 1991 року народилася дочка [PERSON], яка перебуває на утриманні позивачки. Рішенням Іллінецького районного суду від 04.12.206 року з відповідача щомісячно стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі по 160 грн. щомісячно до повноліття дитини. З 01 вересня 2007 року дочка навчається в Іллінецькому державному аграрному коледжі, тому позивачка просить на час її навчання стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно до закінчення нею навчання але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Також позивачка просить стягнути з відповідача половину вартості понесених нею витрат на навчання дочки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 230 на час навчання дочки, в частині інших вимог, просить залишити їх без змін. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн., сплатити позивачці половину додаткових витрат на дитину не згоден. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази вважає, що змінені позовні вимоги позивачки слід задоволити, так як вони обґрунтовані та доведені і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.4) її батьком записаний відповідач, отже відповідно до ст. 180 зобовязаний її утримувати. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка (син) продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобовязані надавати їм матеріальну допомогу до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до довідки виданої Іллінецьким державним аграрним коледжем № 156 від 07.10.2009 року (а.с.7) [PERSON] навчається на третьому курсі Іллінецького державного аграрного коледжу денної державної форми навчання. Відповідач працює водієм СПД [PERSON]М. та згідно довідки про доходи має змогу сплачувати аліменти в розмірі по 230 грн. щомісячно до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, а тому з нього слід стягувати аліменти в такому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь половину витрат по оплаті за робочу професію, що підтверджується копіями квитанцій про сплату цих коштів на суму 900 гривень (а.с.9,10), 450 гривень з яких слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Згідно ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

16.03.2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 5140,68 грн. збитку від самовільного безоблікового користування електроенергією, так як 20.03.2007 року працівниками Первомайської філії ВАТ ЕК Миколаївобленерго було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення до мереж енергопостачальника після відключення за заборгованість шляхом встановлення шунтуючої перемички між проводами струмового ланцюга, що підключені до електролічильника за місцем проживання відповідача в [ADDRESS], що привело до безоблікового користування електроенергією на суму 5140,68 грн. за період з 17.05.2005 року по 19.03.2007 року. Також просить стягнути 51 грн. витрат по сплаті держмита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, заперечень по суті позову не надав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Поясненнями представника позивача, ксерокопії акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 20.03.2007 року (а.с.5), протоколами до акту ( а.с.6,8), та розрахунком по безобліковому використанню електроенергії ( а.с.7), копією пояснень дружини відповідача (а.с.9) суд вважає доведеним, відповідно до ст. 60 ЦПК України, що дійсно мало місце безоблікове використання відповідачем електроенергії, яке було виявлено 20.03.2007 року і що цим позивачу завдана шкода у сумі 5140,68 грн., яка підлягає стягненню на підставі ст. ст. 638,639, 1166 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути і судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

01.03.2010 року Комунальне підприємство „Первомайське житлово-комунальне об»єднання №2 (КП „ПЖКО-2) звернулось з позовом про стягнення з відповідача 1400,42 грн. заборгованості по сплаті за отримані послуги по обслуговуванню квартири та будинку за період з 01.04.2007 року по 01.02.2010 року та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не представив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із пояснень представника позивача, довідок та копії договору та розрахунку наданих позивачем, видно, що будинок № 26 по вул. Коротченко м. Первомайськ в якому мешкає відповідач стоїть на балансі у КП „ ПЖКО №2 та відповідач дійсно отримував послуги і станом на 01.02.2010 року утворилась заборгованість в сумі 1400,42 грн., а так як відповідач згідно ст. 60 ЦПК України не надав доказів підтверджуючих те, що послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території не отримує, або отримує не в повному обсязі, то позов підлягає задоволенню в силу ст.ст. 67,68 ЖК України та ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла 20 серпня 2009 року залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 7,63 га, що розташована на території Попельнастівської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приварної власності на землю серії ІІІ-КР № 000648 від 26 березня 2001 року, і яка не може нею успадковуватись через розбіжність в написанні по-батькові матері у Державному акті на землю, в її розрахунку грошової оцінки, де її по-батькові вказано як «Тадіївна» замість правильного [PERSON]. Викладена обставина унеможливлює отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. [PERSON] на підтвердження своїх вимог надала до суду докази, які свідчать про обґрунтованість заяви. В судовому засіданні представник заявниці наполягає на вимогах, посилаючись на викладені обставини. Інтереси заявниці в суді по довіреності представляла [PERSON] Представник заінтересованої особи не зявився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи. В заяві до суду просить розглянути справу без участі представника. Заслухавши пояснення представника заявниці, покази свідків та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла 20 серпня 2009 року у віці 61 рік, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Суд приймає до уваги, що в свідоцтві про народження заявниці її матірю вказана [PERSON]. Судом враховано, що в вересні 1993 року заявниця - [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що знають сімю [PERSON] давно, [PERSON] працювала в колгоспі на території Попельнастівської сільської ради та одержала у приватну власність земельну ділянку для введення особистого селянського господарства. Односельці зверталися до неї як до [PERSON]. Викладене свідками підтверджується довідкою виданою Попельнастівської сільською радою від 09.04.2010 року № 213, що свідчить про достовірність їх показів. Суд вважає доведеним, що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа, яка дійсно є матірю заявниці. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, поскільки повязане з реалізацією її права на успадкування майна, що залишилося після смерті матері. Суд приймає до уваги, що заявниця є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 4000 грн. терміном на 18 місяців. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали з позивачем договори поруки, згідно яких зобовязалися нести солідарну відповідальність за кредитним договором. В поданій до суду позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 7363,62 грн., державне мито 73,63 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього 7557,25 грн. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань до суду не подавали. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позивач видав відповідачу кредит в розмірі 4000 грн. терміном на 18 місяців зі сплатою 0,147945% в день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки, за умовами яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу та відсотків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання в повному обсязі не виконала, щомісячно кредит не сплачувала. Внаслідок невиконання зобовязань утворилася заборгованість в сумі 7363,62 грн. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором в сумі 7363 грн. 62 коп. солідарно. Також з відповідачів підлягає до стягнення 73,63 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Всього з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму коштів в розмірі 7557 грн. 25 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.01.2010 року, ухваленого по цивільній справі позовом спілки співвласників майна с. Саржинець та с. Жовтневе Погребищенського району Вінницької області до [PERSON], Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції про виключення майна з опису, позовні вимоги позивача було задоволено, але при цьому суд ухвалюючи рішення, не вирішив питання про присудження з відповідача судових витрат, а саме судового збору та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, які були понесені позивачем при зверненні до суду з позовом. Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 09.03.2010 року справу повернуто для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, а саме: судового збору та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, які були понесенні позивачем при зверненні до суду з позовом ( а.с.2-3) Особи, які брали участь у справі, повідомлялися про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення по даній справі по питанню про стягнення судових витрат, але не зявилися в судове засідання, а відповідно до ст.220 ч.3ЦПК України їх присутність не є обовязковою, тому суд вважає, що можливо ухвалити додаткове рішення по даній справі за відсутності сторін і копію додаткового рішення направити особам, які брали участь у справі , рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення по питанню судових витрат, яке не було вирішено при ухваленні рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.01.2010 року. Судом встановлено, що дійсно при ухваленні рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.01.2010 року, судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме: не було стягнуто з відповідача витрати по сплаті судового збору та на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, до складу яких входять витрати по сплаті судового збору та на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. А тому, оскільки позивач відповідно до квитанцій, які є в матеріалах справи( а.с.2,3), сплатив 8 гривень 50 копійок державного мита та 37 гривень 50 копійок витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, а рішення постановлено на користь позивача, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача [PERSON], особи , в інтересах якої був накладений арешт на майно, слід стягнути судові витрати, а саме: 8 гривень 50 копійок державного мита та 37 гривень 50 копійок витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, сплочені при подачі позову, на користь голови спілки співвласників майна с. Саржинець та с. Жовтневе Погребищенського району Вінницької області [PERSON].

Outcome: approved