Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що І5.08.2006 року він звернувся до Сумської міської ради з заявою вхідний № Б-846 про надання йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. Замостянська (район будинку № 21), для будівництва та обслуговування житлового будинку. До вказаної заяви ним було додано висновок управління архітектури та містобудування № 1571/01.13.2 від 30.06.2006 року з топографічним та ситуаційним планом, а також інформацію Сумського міського управління земельних ресурсів № 4706/01-27 від 25.07.2006 року. Але відповіді на вказану заяву він не отримав. 02.10.2006року ним знову було направлено на адресу відповідача заяву вхідний № Б-1006/1-2 від 02.10.2007року з вимогою розглянути попереднє звернення, на яке з порушенням місячного строку передбаченого ч. 2 ст. 118 Земельного кодексу України, ст.18, ст.20 Закону України «Про звернення громадян», йому у відповідь надійшов лист управління земельних та природних ресурсів Сумської міської ради № Б-1006/1-2 від 16.11.2006 року, у змісті якого зазначалося про те, що порушене питання розглядалося на засіданні комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об*єктів на території Сумської міської ради, яка вирішила відмовити у задоволенні його клопотання. Оскільки, на його думку, зазначена відповідь була необгрунтованою та надана не уповноваженою особою, 03.04.2007 року він знову звернувся до начальника управління земельних та природних ресурсів Сумської міської ради з проханням надати належні обґрунтування прийнятому рішенню. На вказане звернення ним було одержано листа управління земельних та природних ресурсів Сумської міської ради № 581/01-02 від 10.04.2007 року, яким направлено копію витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва, регулювання земельних відносин, природокористування та екології від 08.11.2006 року, а також повідомлялося, що іншою інформацією щодо відмови у наданні мені вищевказаної земельної ділянки управління не володіє. 12.04.2007року позивач в черговий раз звернувся до Сумської міської ради в особі міського голови м. Суми [PERSON] з заявою від 06.04.2007 року про надання йому у приватну власність вказаної вище земельної ділянки, але знову всупереч зазначеним вимогам закону - відповіді на нього не отримано.У зв*язку з тим, що позивач жодного разу не отримував відповіді на вказані звернення від єдиного уповноваженого органу місцевого самоврядування - Сумської міської ради та питання щодо надання йому дозволу на розроблення проекту відведення вищезазначеної земельної ділянки не розглядалося на пленарних засіданнях вказаного органу, [PERSON] вказував на порушення відповідачем вимог ч.2, п. в) ч.З, ч.4 ст.116, п.г) ч.І ст.121, ч.2, ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України та його права щодо безоплатного отримання зазначеної земельної ділянки у власність. Тому на підставі ст.124 Конституції України, ст.16 ЦК України, ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України, ст.22, ч. д) ст.25 Закону України «Про землеустрій» та п.З Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою КМУ від 26.05.2004 року № 677, просить суд визнати його право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки орієнтовною бажаною площею 0,10 га, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Замостянська (район будинку № 21) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розташована між земельними ділянками, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення яких надано [PERSON] та [PERSON], відповідними рішеннями Сумської міської ради та надати йому дозвіл на розроблення проекту відведення (проекту землеустрою щодо відведення) вказаної земельної ділянки. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю. Представник Сумської міської ради в судовому засіданні позов не визнав повністю і пояснив суду, що відповідно до ст.13 Конституції України, п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. а) ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України вирішення відповідно до . закону питань регулювання земельних відносин, у тому числі питань про передачу землі у власність є виключною компетенцією міських рад, як суб*єктів права власності на землю, а тому позовні вимоги [PERSON] є такими, що не відповідають вимогам закону та є необґрунтованими, а тому просить суд в позові відмовити повністю. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що позивач [PERSON] дійсно 15.08.2006 року, 02.10.2006року та 12.04.2007 року звертався до Сумської міської ради з відповідними заявами про надання йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Замостянська (район будинку № 21), для будівництва та обслуговування житлового будинку. До першої із вказаних заяв ним було додано висновок управління архітектури та містобудування та інформацію Сумського міського управління земельних ресурсів. Натомість відповідей від суб*єкту звернень - Сумської міської ради він не отримав. Порушені позивачем у вказаних заявах питання про надання у власність відповідної земельної ділянки та надання дозволу (згоди) на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення на пленарних засіданнях Сумської міської ради не розглядалися. Зазначене у повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні. У відповідності до ст.13 Конституції України, п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. а) ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України, які встановлюють спеціальний порядок регулювання в Україні земельних відносин, з приводу яких виник спір - розгляд питань надання у власність (безоплатної приватизації) громадянам земельних ділянок є виключною компетенцією відповідача, як місцевої ради. Суд не може брати на себе функції притаманні вказаному представницькому органу місцевого самоврядування та вирішувати питання розпорядження землею в порядку визначеному ч.2, п. в) ч.3, ч.4 ст.116, п. г) ч.1 ст.121, ч.2, ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України. Позовні вимоги [PERSON] за своїм змістом не відповідають способам захисту цивільних прав, що передбачені ст.16 ЦК України, ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України, ст.22, ч. д) ст.25 Закону України «Про землеустрій», застосування яких є можливим виключно у випадку реалізації свого права власності на надану йому, в порядку визначеному законом уповноваженим органом місцевого самоврядування, земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed