Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, всі обставини викладені в позові та просить суд позов задоволити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнає та не заперечує проти його задоволення. [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи не подав. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 24 грудня 2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № [NUMBER], у відповідності до якого позичальник отримав кредит в сумі 74 160,00 грн. (сімдесят чотири тисячі сто шістдесят гривень 00 коп.) Відповідно до п. 1.2.2 договору позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 23 грудня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 6 цього договору. Згідно п. 6.1 договору банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п. 1.2.2 цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обовязковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобовязується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 41 календарного дня з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. З дня видачі кредиту, відповідач неналежним чином виконувала обовязки згідно кредитного договору. На адресу відповідача було направлено вимогу щодо погашення заборгованості від 15.10.2009 року за № 177, однак остання її проігнорувала. В звязку з чим станом на 03.11.2009 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 67 257,12 грн. (шістдесят сім тисяч двісті пятдесят сім гривень 12 коп.), яка складається з : сума простроченої заборгованості по кредиту - 61 933,19 грн. (шістдесят одна тисяча девятсот тридцять три гривні 19 коп.); сума заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами - 5 323,93 грн. (пять тисяч триста двадцять три гривні 93 коп.). Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1052 ЦК України - у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно о звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Також було укладено договори поруки із [PERSON] за №166497 від 24 грудня 2007 року у відповідності до якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником, усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № [NUMBER] від 24.12.2007 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищевказаному договорі про надання споживчого кредиту. З дня видачі кредиту, відповідач неналежним чином виконував обовязки згідно договору поруки. На адресу відповідача було направлено вимогу щодо погашення заборгованості від 15.10.2009 року за № 177, однак останній її проігнорував. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як слідує з ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруки, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких підстав, суд рахує, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 554, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved