Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

7.10.2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «[PERSON] Аваль» звернувся з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 18.09.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 014/2145/82/82257, за яким банк надав відповідачеві грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 18.403 грн. строком до 18.09.2013 року зі сплатою за користування ним 29,5 % річних. Відповідно до умов договору банк має право вимогати дострокового повернення кредиту та інших нарахувань за ним, відшкодування збитків у випадку невиконання умов договору. Посилаючись на порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач просив стягнути на свою користь наявну за договором заборгованість у розмірі 52.394 грн. 58 коп. Крім задоволення позовних вимог банк просив присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору - 523 грн. 95 коп. та ІТЗ розгляду справи 120 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, уточнивши назву банківської установи, яка на час розгляду цивільної справи є ПАТ «[PERSON] Аваль». Відповідач позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 21.838 грн. 74 коп. Зясувавши обставини справи, на які сторони послались, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 18.09.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем у письмовій формі укладений такий договір за № 014/2145/82/82257. В процесі розгляду справи було змінено найменування позивача на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», що підтверджується свідоцтвом від 5.11.2009 року. На виконання умов кредитного договору банк надав відповідачеві грошові кошти у сумі 18.403 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 5/82/82257 від 18.09.2007 року. Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 договору кредит наданий строком до 18.09.2013 року зі сплатою за користування ним з розрахунку 29, 5% річних. За договором [PERSON] взяв на себе зобов*язання по поверненню кредиту згідно графіку погашення, який є додатком 1 до кредитного договору шляхом здійснення фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії договору (п.3.3 договору). Пунктом 3.4 договору сторони обумовили, що нарахування відсотків здійснюється щомісяця за фактичне число календарних днів користування кредитом виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році. Відповідач зобовязався здійснювати погашення заборгованості за договором у певному порядку, а саме спочатку сплачувати нараховану пеню, потім, штраф, комісії, відсотки, кредит (п.3.6 договору) За п. 5.2 договору виконання умов договору здійснюється щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи із місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. За порушення строків повернення суми кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, [PERSON] на виконання п. 10.1 договору зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Пунктом 6.6 договору банку надано право вимагати дострокового погашення відповідачем заборгованості за кредитом, відсотків за користування ним, неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання відповідачем умов договору. Крім того, [PERSON] розділом 8 спірного договору засвідчив, що умови договору є для нього зрозумілими, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, а також, що при укладенні договору він не знаходився під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловимисної угоди або збігу тяжких для нього обставин, спроможний укласти договір і виконати зобовязання, передбачені ним. За п.8.2 договору сторони погодили, що з укладанням договору вони досягли згоди з усіх його істотних умов. Як вбачається з п.8.3 договору відповідачу було розтлумачено та він надав свою згоду на те, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до збитків та погіршення його фінансового стану. Будь-яке порушення відповідачем умов кредитного договору розглядається як істотне порушення, яке надає право банку в порядку, передбаченому договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобовязань, вимагати від відповідача повернення кредиту та інших передбачених договором платежів (п.8.4 договору). Обставини добровільного укладенням між сторонами спірного договору, визначення на розсуд сторін і погодження ними умов договору визнавались відповідачем при розгляді справи та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, однак, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобовязань не виконав. 26.08.2009 року до подання позовної заяви до суду банк письмовою вимогою повідомив його про необхідність дострокового погашення грошових зобовязань за кредитним договором. 7.09.2009 року така вимога була отримана відповідачем, однак, не була виконана ним в добровільному порядку. Станом на 29.09.2009 року через неналежне виконання відповідачем умов договору існує заборгованість за ним у розмірі 52.394 грн. 58 коп., яка складається з : - основного боргу за кредитом 18.402 грн. - заборгованості за відсотками 505 грн. 68 коп. · заборгованості за простроченими відсотками 10.093 грн. 15 коп. · пені 23.393 грн. 75 коп. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Суд не приймає на увагу наданий відповідачем розрахунок заборгованості за кредитним договором. Так, в обґрунтування розміру заборгованості, яка за твердженням відповідача складає тільки 21.838 грн. 74 коп., він послався на припинення нарахування пені та відсотків з дня подання позовної заяви до суду 16.10.2009 року. Оскільки між сторонами виникли договірні зобовязання, якими не обумовлено припинення нарахування пені та відсотків у разі звернення кредитора до суду, що також не передбачено законом, твердження відповідача в обґрунтування своїх заперечень є безпідставними. Жодних інших доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, не надано. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобовязанню підлягає стягненню з відповідача у розмірі 52.394 грн. 58 коп. Судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 523 грн. 95 коп. та ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved