Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області (далі за текстом УПФУ) про зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що він народився 15 червня 1935 року і відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, у звязку з чим згідно статті 6 зазначеного Закону має право з 2007 року отримувати доплату до пенсії щомісячно в розмірі 30 відсотків від розміру мінімальної пенсії за віком, але відповідач ніяких доплат до пенсії йому не нараховував та не виплачував, отже вчинив неправомірну бездіяльність чим порушив його законні права та інтереси. Тому, позивач просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо несплати йому щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків від розміру мінімальної пенсії за віком за період з липня 2007 року по грудень 2007 року та з травня 2008 року по березень 2010 року і зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на його користь недоплачену йому, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з липня 2007 року по грудень 2007 року та з травня 2008 року по березень 2010 року в сумі 4611.75 гривень. Позивач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача до судового засідання не зявився, відповідач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з проханням справу розглянути без його участі. В письмовому запереченні відповідач зазначив, що позов не визнає через те, що порядок надання пільг, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році Кабінетом Міністрів України, на який Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було покладено його визначення, не було впроваджено. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» призупинена, законодавчо не було врегульовано питання стосовно фінансування виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком дітям війни, яке виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України» стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена у новій редакції, за якою підвищення вперше виплачувалося у 2008 році, а потім і у 2009 році у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, до врегулювання ситуації, 28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», пунктом 8 якої встановлено, що допомога дітям війни виплачується у твердих розмірах: з 22 травня 48.10 гривень, з 1 липня 48.20 гривень та з 1 жовтня 49.80 гривень. Враховуючи, що законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано у подальшому неконституційним, те, що рішенням КСУ по справі № 2-25/2009 від 19 травня 2009 року закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком лише до вимог, зазначених у Законі № 1058, вимоги позивача вважає незаконними. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявились до суду. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-IV (далі за текстом Закон № 2195- IV) до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Позивач [PERSON], [INFO], чинним законодавством віднесений до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в м. Димитров Донецької області та отримує пенсію (а.с. 6-10). Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-IV, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення зазначених соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-IV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Тому при визначенні розміру підвищення відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено. Статтею 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року N 3235-IV (в редакції закону України від 19.01.2006 року № 3367-15) було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються протягом 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. У 2006 році урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зазначена норма Закону не була предметом розгляду і Конституційного суду України. Відповідно до пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» знову зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, у звязку з чим втратили чинність. Оскільки Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, є чинним лише з 9 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) по 31 грудня 2007 року. Відповідно до статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у 2007 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 квітня 410.06 грн., з 1 жовтня 415.11 грн. Тобто, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону № 2195-IV у розмірі 710,91 грн. з розрахунку: (410,06 грн. х 30% : 31 день х 23 дні + 410,06 грн. х 30% х 2 місяці + 415,11грн. х 30% х 3 місяці). Відповідно до пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, за якою розмір спірного підвищення дорівнює розміру надбавки, встановленої для учасників війни. На підставі цієї правової норми позивачу у 2008 та 2009 роках було сплачено відповідачем спірне підвищення у розмірі: з 01.01.2008 року - 47,00 грн., з 01.04.2008 року 48,10 грн., з 22.05.2008 року - 48,10 грн., з 01.07.2008 року 48,20 грн., з 01.10.2008 року 49,80 грн. Зазначена норма Закону визнана неконституційною за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008. Згідно зі ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України» та абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у 2008 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн. Рішення Конституційного Суду України набрало чинності 22.05.2008 року, тому суд вважає, що за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону № 2195-IV у розмірі 715,23 грн. з розрахунку: (481 грн. х 30% : 31 день х 10 днів + 481 грн. х 30% + 482 грн. х 30% х 3 місяці + 498 грн. х 30% х 3 місяці) (48,10 грн. : 31 день х 10 днів + 48,10 грн. + 48,20 грн. х 3 місяці + 49,80 грн. х 3 місяці). Згідно із ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009» від 26.12.2008 року № 835-VI, розміри соціальних державних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Враховуючи принцип пріоритетності законів України над підзаконними нормативно-правовими актами, а також те, що у випадку, якщо нормативні акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, у звязку з чим на даний час діє редакція статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка була до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України», суд вважає, що дії відповідача по виплаті позивачу підвищення до пенсії в розмірі 49,80 гривень за період з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року є неправомірними та не відповідають вимогам діючого законодавства, внаслідок чого є підстави для задоволення вимог позивача про визнання дій відповідача неправомірними у відмові [PERSON] Пенсійного фонду України в місті Димитрові щодо нарахування і виплати несплаченої позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. Згідно зі статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI, у 2009 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 січня 2009р. 498 грн., з 1 листопада 2009р. 573 грн. Суд вважає, що за період з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону № 2195-IV у розмірі 1240.20 гривень з розрахунку: (498 х 30% х 10 місяців) + (573 х 30% х 2 місяці) (49.80 х 12 місяців). Згідно із Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI, абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», у 2010 році діють наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 січня 2010р. 695 грн., з 1 квітня 2010р. 706 грн. Суд вважає, що за період з 1 січня 2010 року по березень 2010 року позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону № 2195-IV у розмірі 476.10 гривень з розрахунку: (695 х 30 % х 3 місяці) (49,80 х 3 місяці). Всього відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року 710.91 грн., з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року 715.23 грн., з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року 1240.20 грн., з 1 січня 2010 року по березень 2010 року 476.10 грн., а разом 3142.44 грн. Строк позовної давності, визначений цивільним законодавством України, позивачем не порушений. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на висновок Конституційного Суду України по справі № 2-25/2009 від 19 травня 2009 року про застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого в абзаці першому частини першій статті 28 Закону № 1058 виключно для визначення розмірів пенсії, як на підставу правомірності виплати соціальної допомоги дітям війни, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, оскільки цим же актом, що представляє собою ухвалу Конституційного Суду України від 19 травня 2009 року № 27-у/2009 у справі № 2-25/2009 про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення терміна (словосполучення) «мінімальна пенсія за віком», що міститься у статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тлумачення терміна (словосполучення) «мінімальний розмір пенсії за віком», використаного в частині першій статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» в пункті 3.2 визначено, що відсутність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватися дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, є прогалиною у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у статті 6 Закону № 2195-IV, а за умовами частини девятої статті 8 Цивільного процесуального кодексу України, повязаної з гарантіями, закріпленими в статтях 22 та 46 Конституції України, заборонена відмова особі у захисті порушеного права з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. На підставі вищевикладеного, Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких нормативних актів», Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.06.2008 року,

Outcome: partial