Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду 24 листопада 2008 року з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті брата позивачки – [PERSON] , який помер 01 січня 2008 року, залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивачка являється єдиною спадкоємицею після смерті брата, оскільки батьки померли вже давно, а своєї сім?ї бран не мав (проживав один). При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] було відмовлено, оскільки у неї відсутній орігінал договору купівлі-продажу будинку від 26 листопада 1988 року. В зв’язку з викладеним представник позивачки звернувся до суду і просить визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння в порядку спадкування після смерті брата без орігіналу договору купівлі-продажу будинку. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача – Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області, та представник третьої особи – Лозівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з’явились, однак надали письмові заяви, в яких проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують та прохають розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи – Лозівського бюро технічної інвентаризації, проти задоволення позовних вимог [PERSON] також не заперечував і пояснив, що згідно з законодавством право власності на житловий будинок реєструється на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Оскільки оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , був втрачений, а пізніше був виданий його дублікат, реєстрація права власності проводиться тільки за рішенням суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 01 січня 2008 року помер брат позивачки – [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Померлому на праві особистої власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , даний факт підтверджується копіями договорів купівлі-продажу. Позивачка являється єдиною спадкоємицею після смерті брата, оскільки батьки померли вже давно, а своєї сім?ї брат не мав (проживав один). При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] було відмовлено, оскільки у неї відсутній оригінал договору купівлі-продажу будинку від 26 листопада 1988 року. Згідно довідки Лозівського бюро технічної інвентаризації за № 125 від 15 жовтня 2008 року будинок за вказаною адресою був придбаний [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу від 26 листопада 1988 року, посвідчений Катеринівською сільською радою Лозівського району Харківської області за р. № 95 – Ѕ частина, та відповідно договору купівлі-продажу від 18 листопада 2005 року, посвідчений Лозівською держаною нотаріальною конторою р. № 1-1659 – Ѕ частина, викладене підтверджується вищевказаною довідкою Лозівського БТІ, копією технічного паспорту, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВУ № 862512 та копією витягу з Державного реєстру правочинів серії ВР № 930221. В зв’язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння в порядку спадкування після смерті брата без оригіналу договору купівлі-продажу від 26 листопада 1988 року. Викладене підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved