Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», третя особа, Одеська регіональна дирекція Відкритого Акціонерного товариства «Райффайзен Банк «[PERSON]»» в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача ВАТ«Страхове товариство «Гарантія» 75% від страхової суми 832216,77000000002 гривень, що становить 624162 гривни 57 копійок згідно п. 6 Договору №НВ 12-4263-05/07 добровільного страхування від нещасних випадків та страхування життя на користь вигодоотримувача Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк «[PERSON]»» у звязку з встановленням [PERSON] 2-ї групи інвалідності (загальне захворювання), та стягнути з відповідача - відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» суму моральної шкоди 100000 гривень. Свої позовні вимоги позивач, мотивує тим, що 28 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/83361/74/86324 на купівлю житла на вторинному ринку за 147600 доларів США. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] був зобовязаний укласти договір страхування життя або страхування від нещасного випадку або іншого виду страхування. 28 листопада 2007 року між [PERSON], відкритим акціонерним товариством Страхове товариство «Гарантія» та ВАТ «[PERSON] [PERSON]» було укладено договір №НВ12-4263-05/07 добровільного страхування від нещасних випадків та страхування життя позичальників. Відповідно до п. 4 договору страхування вигодонабувач має першочергове право на отримання страхової виплати на свою користь, тобто на погашення кредитної заборгованості Страхувальника. Відповідно до п.6.1. договору страхування - страховими випадками визнаються випадки, що відбулись раптово, ненавмисно та незалежно від волі Застрахованого після вступу в силу договору страхування, і документально підтверджені події, в тому числі й, стійка втрата працездатності (встановлення 1 та/або 2 групи інвалідності в наслідок нещасного випадку або захворювання ). 17 вересня 2008 року відповідно до висновку обласної медико-соціальної експертної комісії №1 м. Одеси, [PERSON] був визнаний інвалідом 2-ї групи інвалідності (загальне захворювання). Інвалідність [PERSON] була отримана внаслідок тривалого простудного захворювання, яке він переніс у березні місяці 2008 року та отримання тілесних ушкоджень, внаслідок побиття останнього невідомими особами 7 червня 2008 року. Виконавши умови договору страхування, [PERSON] повідомив страхову компанію про простудне захворювання та встановлення групи інвалідності, але страхова компанія письмової відповіді не надала. Відповідно до договору страхування у разі стійкої втрати загальної працездатності застрахованої особи внаслідок нещасного випадку при встановленні їй другої групи інвалідності розмір страхової виплати становить 75% страхової суми. Моральну шкоду [PERSON] обґрунтовує тим, що він поніс значні витрати на лікування, неможливість погашення кредитної заборгованості, бездіяльністю страхової компанії, погроз на його адресу зі сторони представників страхової компанії у звязку з чим він був змушений змінити місце проживання, порушення карної справи де його викликали і допитували слідчим у якості свідка внаслідок чого у нього виникло погане самопочуття. У звязку з наведеним позивач просить задовольнити позов повністю. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої уточнені позовні вимоги повністю. Представники відповідача з позовними вимогами не погодились повністю, мотивуючи тим, що страхова сума не виплачена, оскільки [PERSON] не виконував умови договору №НВ12-4263-05/07 добровільного страхування від нещасних випадків та страхування життя позичальників від 28 листопада 2007 року, а саме не звернувся до страховика з відповідною заявою щодо виплати страхової суми, не надав відповідний перелік документів, зазначений у договорі, та те, що факт наявності інвалідності позивача не є нещасним випадком, оскільки не зумовлений дією третіх та сторонніх (зовнішніх) сил та дій, а діями самого [PERSON], а тому не може бути визнаний нещасним випадком. Позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача моральної шкоди не визнають повністю, у звязку з тим, що укладений між сторонами договір не передбачає такого правового наслідку порушення зобовязань за договором, як відшкодування моральної шкоди, та сама сума моральної шкоди, жодним чином необґрунтована. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судовому засіданні позов визнали повністю та вважають, що відповідач повинен виплатити страхову суму позивачу, та моральну шкоду, яка заподіяна останньому у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 28 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк «[PERSON]»» в особі начальника «Північного» відділення Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк «[PERSON]»» [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 25.12.2006 року, реєстровий №9005 та в особі заступника начальника «Північного» відділення [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 16.01.2007 року реєстровий № 143, з одного боку та [PERSON], з другого боку був укладений кредитний договір № 014/83361/74/86324. Відповідно до п. 1.2, 1.2.1,1.2.2. кредитного договору кредит надавався на строк 240 місяців з 28 листопада 2007 року по 28 листопада 2027 року, згідно графіку надання кредиту. Кредит в сумі 147600 доларів США для використання на купівлю житла на вторинному ринку, кредит в сумі 2214 доларів США для використання на сплату додаткового проценту згідно з п. 1.4. договору. Відповідно до п.5.6 кредитного договору позичальник був зобовязаний здійснити страхування свого життя (або страхування здоров»я, працездатності або від нещасних випадків) на користь кредитора, в сумі не меншій за суму кредиту. /а.с. № 11-13/ 28 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON], був укладений договір №НВ12-4263-05/07 добровільного страхування від нещасних випадків та страхування життя позичальників, у якому ВАТ «[PERSON] [PERSON]» є вигодоотримувач, строк дії якого 12 календарних місяців п.8 Договору. Відповідно до п. 4 Договору вигодонабувач має першочергове право на отримання страхової виплати на свою користь, тобто на погашення кредитної заборгованості Страхувальника. Пунктом 5 Договору обєктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, повязані з життям, здоровям та працездатністю страхувальника. Згідно п.6.1. Договору, Страховими випадками визнаються випадки, що відбулись раптово, ненавмисно та незалежно від волі Застрахованого після вступу в силу договору страхування, і документально підтверджені події, в тому числі й, стійка втрата працездатності (встановлення 2 групи інвалідності в наслідок нещасного випадку або захворювання). Відповідно до п. 8.1. Договору - страхова сума на перший рік складала 832216,770000000002 гривні, страховий платіж на перший рік складав 5991,960774 гривні. Відповідно до п. 11.2 договору страхування виплата сплачується у разі стійкості втрати працездатності застрахованої особи внаслідок нещасного випадку при встановлені їй інвалідності 2-ї групи -75% страхової суми /а.с. 32/. Відповідно до медичної картки амбулаторного хворого №2743, запису невропатолога від 18.03.2008 року [PERSON] з його слів переніс біля пяти травм черепу, займаючись східними єдиноборствами /том 1 а.с 46, том 2 а.с. 66/. 17 вересня 2008 року на строк до 01 жовтня 2009 року [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності ( загальне захворювання) /а.с. 60/ 18 вересня 2008 року [PERSON] звернувся до ВАТ «СТ « Гарантія» із заявою про факт настання події, яка може бути визнана страховим випадком за договором (полісом) страхування від нещасного випадку (іншим договором особистого страхування) в якій повідомив Страховика про те, що йому 17.09.2008 року встановлено 2 групу інвалідності, яка настала внаслідок хвороби, перенесеним наприкінці лютого, початку березня 2008 року, загострення якої відбулось 07 червня 2008 року /том 2 а.с. 28/. Позивач [PERSON] під час тривалого простудного захворювання, яке він переніс у березні 2008 року до лікувального закладу не звертався. Позивач [PERSON] з письмовою заявою щодо виплати страхової суми до ВАТ СТ «Гарантія» не звертався, відповідних документів передбачених договором не надавав, що позивач та його представник підтвердили в судовому засіданні. Відповідно до ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 9.2.2. Страхувальник зобовязаний ознайомитись з умовами та Правилами страхування. Відповідно п.п. 2, 5 ч.1 ст. 989 ЦК України, ч.2, 5 ст. 21 Закону України «Про страхування», п.п. 9.2.3., 9.2.4., 9.2.6. договору страхування Страхувальник, тобто позивач, зобовязаний при укладанні договору страхування надати інформацію Страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі своєчасно інформувати його про будь-які зміни цих обставин. При настанні нещасного випадку, отримання травми, виникнення захворювання, що може привести до настання страхового випадку повідомити Страховика протягом трьох робочих днів. Повідомити Страховика про всі зміни щодо стану власного здоров»я (виникнення хвороб, які можуть призвести до страхового випадку) протягом десяти днів з моменту виникнення хвороби. Відповідно до п. 10.1. договору страхування - при настанні страхового випадку Страхувальник зобовязаний повідомити про це Страховика протягом трьох наступних робочих днів. Для виплати страхової суми в цьому випадку Страховику необхідні , в тому числі й письмова заява на виплату страхової суми п.10.2.1.1 договору страхування, ч.1 ст. 990 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно п.5 ч.1 ст. 991 ЦК України, до п.5 ч.1 ст. 26 Закону України «Про страхування» - Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є, в тому числі, несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Згідно ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона злбовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином на підставі наведеного, враховуючи, те що позивач не виконав належним чином умови Договору страхування, не надав страховику достовірних відомостей, щодо отриманих травм, які були ним перенесені до укладення Договору страхування, при захворюваннях не звертався до лікувального закладу, після отримання другої групи інвалідності не звернувся до страховика із заявою, щодо виплати страхової суми, та не надав відповідного переліку документів згідно Договору страхування, а також підстави, якими позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду відповідно до ч. 1,2 ст. 23 ЦК України не є ознакою моральної шкоди, та протиправна поведінка робітників страхувальника, внаслідок чого позивач зазнав душевних страждань не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, тому суд в задоволенні позовних вимог відмовляє повністю.

Outcome: dismissed