Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

22 листопада 2007 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності. В позовній заяві вказав, що 01.04.1988 року він купив за домашньою угодою у відповідача по справі [PERSON] домоволодіння № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі за дві тисячі рублів, які [PERSON] отримав від нього, про що свідчить його розписка, посвідчена головою квартального комітету № 18. Домоволодіння складалося з двох кімнат, сараю та забору. Він одразу заселився до будинку, став проживати в ньому, а відповідач, отримавши гроші, звільнив будинок, знявся з реєстрації за даною адресою та виїхав з міста [PERSON]. За даними адресного бюро КМУ УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] у м. Кривому Розі зареєстрованим не значиться. Отримавши гроші за будинок, відповідач в подальшому, не зважаючи на його неодноразові вимоги, ухилявся від офіційного оформлення договору купівлі-продажу домоволодіння. Згідно постанов Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року та № 15 від 25.05.1998 року, якщо умови угоди виконані обома сторонами, тобто повністю, суд вправі визнати таку угоду дійсною. З урахуванням викладеного просить суд ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі- продажу будинку, укладений між ним та [PERSON] дійсним з 1988 року та визнати за ним - [PERSON] право власності на будинок № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі. Під час судового розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги. З останнього уточненого позову вбачається, що відповідач [PERSON] отримавши від нього, позивача, гроші, одразу передав йому у володіння, користування та розпорядження домоволодіння № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі, а тому згідно ст. 328 ЦК України він став власником домоволодіння. Проживаючи у вказаному будинку постійно протягом більше 20 років, він користувався ним. З боку відповідача до нього за весь цей час не було ніяких претензій. За цей період на присадибній ділянці ним збудовано багато господарських споруд, повністю обновлений сад новими деревами. Великий обсяг робіт був проведений по ремонту самого жилого будинку, двору. Коли він звернувся у грудні 2007 року до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу між ними вказаного будинку дійсною та визнання права власності на цей будинок за ним, відповідач терміново, таємно від нього, діючи шляхом обману, продав вже по суті його будинок № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі третій особі [PERSON], про що свідчить ксерокопія договору купівлі-продажу домоволодіння від 23.11.2007 року, посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з даного договору, продаючи будинок [PERSON], відповідач вказав в переліку господарських будівель домоволодіння і ті, які самовільно були збудовані ним, позивачем у справі, в період його проживання, та не були узаконені, а саме: гараж «Г» з цегли, дерев'яний душ «Д», цегляний сарай «Е», огорожа 1,2, вимощення - 1. Крім того, при оформлені договору купівлі-продажу домоволодіння відповідач приховав від нотаріуса, що даний будинок ним вже був проданий у 1988 році, що немає спору у суді про цей будинок, що його продажем не будуть порушені будь-чиї права, наразі - його (позивача), що немає заперечень проти його виселення з будинку. Зі свого боку він заперечував проти виселення його з будинку, оскільки проживав у ньому, та виконав усі умови відповідача при купівлі спірного домоволодіння, а з боку відповідача, який двічі продав одне й те ж домоволодіння, не дотримані вимоги ст. 203 ЦК України. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу будинку № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі, укладений 01.04.1988 року між ним - [PERSON] та [PERSON], дійсним. Визнати за ним - [PERSON] право власності на домоволодіння № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі. Визнати договір купівлі-продажу домоволодіння № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі, укладений 23.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу [PERSON] - недійсним. Визнати свідоцтво про право власності на домоволодіння № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі, зареєстроване на ім'я [PERSON], недійсним та скасувати його. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Пояснив, що 20 років прожив у [INFO], все життя минуло у цьому будинку. Коли він його купував, будинок був невеликий - всього 16 кв.м, а сім'я у нього була з чотирьох чоловік, тому неможливо було нотаріально оформити куплю-продажу вказаного будинку і оформили домашню угоду. Думали, що нотаріально оформлять куплю-продажу після збільшення будинку. Він обновив сад, поставив огорожу, збудував з старого сараю гараж, зробив заїзд у двір, будинок ремонтував, але не перебудовував, переробив підлогу, підвів у будинок воду, збудував відливну яму, встановив ворота, зробив калітку. Будинок купив у [PERSON]І1 . який сам у будинку не проживав, а здавав квартирантам. І він до 01.04.1988 року теж був квартирантом, а потім [PERSON], який вже проживав у Волинській області, згодився йому цей будинок продати. Придбавши будинок, він прожив у ньому до грудня 2007 року. Потім прийшла [PERSON], заявила, що це її будинок, показала йому документи та запропонувала виселитись Він пояснював їй, що згідно розписці [PERSON] хазяїном будинку є він, [PERSON], але йому сказали, що розписка нічого не значить, почали погрожувати, тому він на початку нового року залишив спірний будинок та звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що [PERSON] його обдурив. Після продажу йому будинку у 1988 році, [PERSON] передав йому Домову книгу, документи на будинок, всі комунальні платежі вже йшли на його, [PERSON], ім'я. Він викликав [PERSON] у 2006 році оформити всі його забудови на законних підставах. Оформлення документів затягнулось до року. [PERSON] пропонував йому надати довіреність, щоб він сам все оформляв, але він віддав [PERSON] документи на будинок і де зараз ті документи, не знає. Переоформленням документів за дорученням [PERSON] зайнялась жінка його племінника - [PERSON], яка на ім'я [PERSON] узаконила збудовані ним, [PERSON], самовільні забудови та продала будинок [PERSON] [PERSON] після оформлення документів на будинок запропонувала йому заплатити [PERSON] ще вісім тисяч доларів, оскільки на цей час подорожчала земля, та залишатись у будинку, але він з цим був не згодний, бо домоволодіння стало дорожчим тому, що він своїм трудом його покращив, збудував нові будови, благоустроїв подвір'я, а крім того, вже заплатив [PERSON] дві тисячі рублів у 1988 році за його будинок. Тоді [PERSON] повідомила, що вони будуть продавати будинок іншим людям. Будинок стали приходити дивитись інші люди, їм він говорив, що він хазяїн будинку, але ж документи були оформлені на [PERSON], тому його ніхто не слухав. Він наполягає на задоволені його позовних вимог. Відповідач [PERSON] не приймав участі у судовому розгляді справи, оскільки є іногороднім та доглядає за хворою дружиною, яка постійно потребує його догляду. Відповідач [PERSON] пояснила, що за довіреністю представляє інтереси [PERSON], який є рідним дядьком її чоловіка. [PERSON] придбав спірний будинок у 1976 році та через деякий час виїхав у Волинську область доглядати хворих батьків, а у будинок 1936 року забудови взяв квартирантів. Згодом на квартиру до нього став [PERSON], який не платив за проживання у будинку. [PERSON] приїхав та став у [PERSON] просити гроші за проживання у будинку, а [PERSON] запропонував дати завдаток за будинок та згодом викупити його і [PERSON] погодився, домовились за шість тисяч, [PERSON] отримав від [PERSON] дві тисячі рублів та й поїхав додому. Потім через два роки [PERSON] викликав [PERSON], та відмовившись від купівлі будинку, бо переїздить жити до своєї тітки, витребував у нього гроші назад, які [PERSON] йому віддав, але розписка лишилася у [PERSON] [PERSON] говорив їй, що вони обмінювалися розписками. Будинок без квартирантів лишався довго і вони з чоловіком наглядали за будинком. У [PERSON] шестеро дітей, живуть бідно, [PERSON] пропонував Валевичу.В.В. викупити у нього цей будинок, але [PERSON] відмовився. Будинок був у занедбаному стані. Води немає, вікна забиті дошками, підлога провалюється, дах впав, за будинок куча боргів, на подвір'ї смітник, все занедбане, нічого нового немає. Душ старий і непридатний, ворота і калітка металеві, ніякої арки на момент продажу будинку не було, водогону не було, каркасу для теплиці не було Огорожа та сама, що була при [PERSON] Документи на будинок вона оформила сама і через фірму «Недвижимість» його продала. Сарай збудований у 1968 році, гараж - у 1970 році [PERSON], [PERSON] у цьому участі не приймав. Він 20 років не оформляв документи на будинок, бо не хотів. Можна було поїхати до [PERSON], взяти на себе довіреність та й зайнятися узаконенням та переоформленням документів на будинок. Нові хазяїни будинку зробили ремонт, поставили новий дах, добудували будинок, підвели воду, газ, зробили ванну кімнату. Вона не вважає, що чимось порушила права [PERSON] Йому пропонувалось доплатити гроші за будинок, але він відмовився. Третя особа [PERSON] пояснила, що купила будинок по об'яві, бо недорого просили. Договір купівлі-продажу уклали у нотаріуса. Продавець надала документи, все було в порядку. Будинок був напівзруйнований, до проживання не придатний. Стіна відійшла, дах протікав, ні газу, ні води, старий автомобіль у гаражі. Вони замінили дах, підвели газ, воду провели у будинок, зробили туалет, ванну кімнату, вікна замінили на пластикові,поставили двері, навісили котел, обшили стелю та стіни, підлогу вкрили леноліумом, з двору вивезли 3-4 автомашини сміття. Для покупки будинку ніяких перешкод не було. [PERSON] не бачила, будинок купляла за довіреністю. Будинок продавала [PERSON] від імені [PERSON] У будинку жив [PERSON], бо дав [PERSON] завдаток. [PERSON] один раз виходив до них та говорив, що будинок не продається. Вона зрозуміла так, що [PERSON] дядько [PERSON], що він все збудував, а вона узаконила та наразі продає будинок. На її запитання, чи немає якого спору, щодо будинку, [PERSON] відповіла, що немає, будинок не під арештом, а [PERSON] давав завдаток дві тисячі рублів 25 років тому, а на себе будинок так і не переоформив, а в будинку жив, ні за що не платив, але всім користувався, за будинок їм не доплатив. Вона також бачила рішення суду про узаконення самовільних забудов: гаража, прибудови до будинку, душу, сараю, вбиральні, але всі ці забудови вже внесено до плану домоволодіння на ім'я [PERSON] Документи вона переоформила в БТІ на своє ім'я, про будь-який спір щодо домоволодіння вона не знала. Потім через пару місяців [PERSON] повідомила її, що [PERSON] збирається подати до суду. Коли [PERSON] збирав свої речі, її чоловік говорив йому, щоб подавав до суду відсудити свої гроші. Після проведеного ремонту вона вирішила десь у вересні 2008 року будинок продати, але не продала, а обміняла на двохкімнатну квартиру по вул. Вокзальна для своєї дитини. А ті люди, що в неї купили цей будинок, теж його вже продали та кудись виїхали у село. Вона не вважає, що порушила якимось чином права [PERSON], оскільки у нього ніяких законних прав на цей будинок не було. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON], та вважала його хазяїном будинку № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі. Він збудував гараж, сарай, зробив фундамент. Жив у будинку близько 20 років, привів садибу, яку хазяїн попередній кинув напризволяще, до ладу. Хто жив у будинку до [PERSON], вона не знає. Свідок [PERSON] пояснила, що у будинку проживає [PERSON], а до нього жив [PERSON], який продав будинок [PERSON], та виїхав, а купчу не зробив. Документи на будинок на [PERSON], а [PERSON] проживає у будинку без реєстрації, оскільки будинок маленький, реєстрація неможлива. [PERSON] проживає десь на [PERSON]. Вона була присутньою, коли [PERSON] писав розписку [PERSON] за отримані гроші. Він тоді не заперечував проти того, щоб [PERSON] займався будівництвом. [PERSON] і будував. Паркан зробив, сітку-рабицю поставив. Вже більше 20 років проживає, [PERSON] з реєстрації не знявся. А [PERSON] зареєструватися не може. Свідок [PERSON] пояснив, що він товаришує з [PERSON] [PERSON] знімав ділянку землі, а він йому допомагав. Розширили сарай під гараж, огорожу поставили, сарай будували, яму зливну, туалет. [PERSON] йому говорив, що садибу він купив. Свідок [PERSON] пояснив, що у будинку жив [PERSON], цей будинок він купив. Між собою вони товаришують, допомагають один одному. [PERSON] зробили гараж, поставили огорожу, проводили воду у хату, ставили ворота до гаражу, крили гараж. Гараж зробили з невеличкого сарайчика, який вже був збудований до цього. Якби [PERSON] не жив у хаті, вона б уже розвалилася. У 2006 році приїхав [PERSON] ОТІ., став вимагати гроші за хату, [PERSON] виселили, а хату купили вже треті люди. [PERSON] вимагав доплатити дві тисячі доларів, [PERSON] говорив, що він живе у хаті вже 20 років. Коли [PERSON] купив будинок, все було розвалене. На городі росло 2 абрикоса і 1 персик. Вони з [PERSON] привозили шлакоблок. Він приїхав до [PERSON] у листопаді 2007 року, коли той збирав свої речі, то будинок який був, таким і лишався, дах металевий, гараж справа від будинку, за гаражем - з білої цегли вбиральня, огорожа з білої цегли, погріб, стояв шлакоблок, за ним погріб при вході у двір. Душ був примітивний з металевих кутиків, який збудував [PERSON] Зліва - сарай з білої цегли. Раніше огорожі ніякої не було, вони з [PERSON] поставили огорожу з сітки-рабиці і поставили ворота, на подвір'ї виклали плитку. В будинку вони нічого не переробляли, ремонтували знадвору, дах металевий зробили. Свідок [PERSON] пояснив, що допомагав [PERSON] ставити огорожу із сітки- рабиці, будувати вбиральню, добудовувати гараж. [PERSON] завозив будматеріали. Був там душ. В будинку були меблі, будинок обкладений цеглою, але хто його обкладав цеглою, він не знає. [PERSON] говорив, що будинок купив. Свідок [PERSON] пояснив, що допомагав [PERSON] ремонтувати будинок, який вона купила. Будинок був у напівзруйнованому стані. Вони поставили новий дах, провели водогін, він обшивав у середині будинок МДФ, навішував котел. Будинок був не жилий, дах згнив, стіна впала, криси все розтрощили, все заросло бур'яном, стіни були саманні, вони їх оштукатурили та почепили МДФ, у будинку була напівзруйнована плита, її викинули, зробили ванну кімнату та туалет, кухню. Води у будинку не було, бо труби згнили, вони поставили пластикові. Вислухавши сторони, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову позивачу слід відмовити. Так, у судовому засіданні встановлено, що у 1988 році між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж будинку № 42 по вул.. Інтернаціональна у м. Кривому Розі, який на праві приватної власності належав [PERSON], в підтвердження вказаного договору [PERSON] надана [PERSON] розписка про отримання від нього грошей за продаж будинку (а.с. 8). Згідно вказаній розписці від 01.04.1988 року [PERSON] отримав від [PERSON] дві тисячі грошей та не заперечує проти подальшої розбудови [PERSON] будинку та не матиме ніяких претензій. Вказана розписка підписана [PERSON] та посвідчена головою квартального комітету - свідком у справі [PERSON], яка у судовому засіданні підтвердила обставини купівлі-продажу спірного домоволодіння. Згідно актам від 18.11.2007 року та від 11.11.2007 року, складеним сусідами [PERSON] з вулиці Інтернаціональна (а.с. 6, 7), [PERSON] у спірному будинку проживає з березня 1988 року та за час проживання збудував цегляний сарай 3 м х 5 м, критий шифером, цегляний гараж 3 м х 6,5 м, придбав металеві ворота та шифер, зробив заїзд до гаражу довжиною 20 метрів, збудував нову цегляну вбиральню, вирив виливну яму З х 3 м та глибиною 4 м, яку виклав цеглою. По периметру земельної ділянки зробив огорожу з металевої сітки-рабиці по колу 80 метрів, висотою 2 м, решта огорожі - дерев'яна. На городі зробив металевий каркас теплиці. В будинок та на город провів водогін, використавши 90 метрів труб, зробив металевий каркас для душу 1,80 м х 1,5 м, обтягнутий прорезиненою тканиною. На заїзді до двору поставив металеві ворота з каліткою 4 м, висотою 1,80 м. На земельній ділянці висадив 15 фруктових дерев, 20 кущив смородини, крижовнику, винограду. Під виноград зробив металеву арку 40 кв.м. Перед входом до будинку зробив фундамент для добудови будинку 15 м. Огородив квітники бетонними бордюрами 20 м, а також металевим забором висотою 60 см, довжиною 30 м. Замінив дерев'яну підлогу у веранді. Оформив на своє ім'я дозвіл на користування газовою плитою та балонним газом. З 1988 року по 2007 рік платив всі комунальні платежі. Вказані акти підтверджують пояснення [PERSON] та допитаних у судовому засіданні свідків. Талон- повідомлення № 2042 від 21.11.2007 року (а.с. 11) свідчить про те, що [PERSON] звертався до Дзержинського райвідділу. З телеграми (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] вручалась телеграма від [PERSON] Згідно довідки з електронної бази даних КП ДОР «Криворізьке БТІ» вбачається, що станом на 24.01.2008 року домоволодіння № 42 по вул.Інтернаціональна у м. Кривому Розі зареєстроване за [PERSON] з 27.11.2007року згідно договору купівлі-продажу від 23.11.2007 року (а.с. 18). Згідно довідці- характеристиці вказаного домоволодіння (а.с.19), до його складу входить: А-1 - жилий будинок, обкладений цеглою, Б - погріб камяний, Г - сарай цегляний, В - вбиральня дощана, Д - душ, № 1 - забор, 1 - водоколонка, П - замощення, № 2 - калітка, № 3 - забор, № 4 - забор, № 5 - забор, № 6 - калітка. Загальна вартість домоволодіння становить 3781 карбованців, що також підтверджує пояснення [PERSON] у частині проведення ним будівництва у спірному домоволодінні. З договору купівлі-продажу від 23.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що за довіреністю від імені [PERSON] [PERSON] продала, а [PERSON] купила належний [PERSON] на праві приватної власності глинобитний, обкладений цеглою житловий будинок, жилою площею 15,4 кв.м, загальною площею 40,9 кв.м з господарчими будівлями (а.с. 26). На продаж будинку, як сумісної власності подружжя, дружиною [PERSON] [PERSON] надано згоду (а.с. 54). Вказаний договір внесено до Державного реєстру правочинів, що вбачається з Державного реєстру правочинів (а.с. 55). З [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно станом на 27.11.2007року (а.с. 56) вбачається, що житловий будинок з господарчими будівлями, розташований по вул. Інтернаціональна, № 42 у м. Кривому Розі, зареєстрований за [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу від 23.11.2007 року. Згідно договору купівлі-продажу від 6.08.1976 року, посвідченого нотаріусом П'ятої Криворізької нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купив глинобитний жилий будинок, жилою площею 15.40 кв.м з господарчими будівлями, що знаходиться у м. Кривому Розі, вул. Інтернаціональна, 42 (а.с.57). З копії рішення народного суду 2-ї дільниці. Дзержинського району м. Кривого Рогу у справі № 2- 352/1957 р. від 29.07.1957 року за позовом [PERSON] до Криворізького Міськкомунгоспу про визнання права власності на домоволодіння вбачається, що [PERSON] купив у травні 1935 р. жилий будинок № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі, який був глинобитний, критий соломою, без надвірних будівель. На час розгляду справи до будинку прибудований сарай та два тамбури, всі будівлі під залізним дахом. З довідки адресного бюро м [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрований у [INFO] (а.с. 58), тобто у спірному будинку проживав без реєстрації. Стан будинку, надвірних будівель, саду, городу видно з фотографій (а.с. 87-99), долучених до матеріалів справи. Квитанція, приходний ордер (а.с. 100) свідчать про те, що [PERSON] дійсно купував за 119 рублів металеві ворота 26.04.1988 року. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження користування [PERSON] спірним домоволодінням за згодою власника домоволодіння відповідача [PERSON], але без переходу до [PERSON] права власності на це домоволодіння. Тому позовні вимоги [PERSON] щодо визнання угоди купівлі-продажу дійсною, визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу, свідоцтва про право власності недійсним не можуть бути задоволеними. На час укладення між сторонами угоди про купівлю-продаж спірного будинку діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, згідно якому договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією стороною у цьому договорі є громадянин. Нехтування цією вимогою тягне за собою недійсність договору. У даному випадку розписку, надану [PERSON] [PERSON] не можна визнавати за домашню угоду, оскільки вона не містить у собі усіх належних вимог, яким повинна відповідати письмова форма двохстороннього договору, навіть якщо вона не посвідчена нотаріально. Крім того, пояснення [PERSON] про неможливість посвідчення вказаного договору нотаріально, обєктивно нічім не підтверджено, суду не надано відмови нотаріуса з цього приводу. Суду також не надано доказів того, що [PERSON] хоча би як користувач був зареєстрований у будь-якій установі, яка надає комунальні послуги населенню, не надано жодної квитанції про сплату комунальних послуг за користування [PERSON] будинком та земельною ділянкою, на якій він розташований. [PERSON] знав про необхідність нотаріального посвідчення договору між [PERSON] та ним про купівлю-продаж спірного будинку, та при ухиленні від цього [PERSON] міг звернутись до суду з позовом про визнання укладеної між ними угоди дійсною, але не звернувся, посилаючись на те, що чекав від [PERSON] відповідних кроків по узаконенню самовільно збудованих ним, позивачем, на території домоволодіння забудов, для будівництва яких не мав законних підстав, оскільки юридично власником домоволодіння лишався [PERSON] Тому у суду немає жодних підстав для визнання дійсним укладеного 01.04.1988 року договору купівлі-продажу домоволодіння між [PERSON] та [PERSON] та визнання права власності за [PERSON] на домоволодіння № 42 по вул. Інтернаціональна у м. Кривому Розі. Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаного домоволодіння, укладеного 23.11.2007 року між відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON], визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності [PERSON] на це домоволодіння, то суд не вбачає порушень закону при укладенні цього договору його учасниками, оскільки ніяких законних перешкод для укладення цього договору на час його укладення не існувало. Право власності на спірний будинок, згідно розписці [PERSON] про отримання грошей за будинок від [PERSON], [PERSON] не перейшло. Провадження у справі відкрито судом вже після укладання договору, про укладення договору з іншою людиною [PERSON] було відомо, від доплати грошей за будинок він відмовився, про що пояснював у судовому засіданні. Крім того, договір посвідчено нотаріально і суд не вбачає ніяких підстав для задоволення позовних вимог у цій частині позову. Тому суд відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог у звязку з їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed