Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

05.01.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказувала, що перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 100 грн. 00 коп. щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим виконкомом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області 01.09.2006 року (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи). Як вбачається з довідки Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 22.02.2009 року дитина проживає за адресою: [INFO] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька), яка визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України, і (або) у твердій грошовій сумі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). Отже, беручи до уваги вищевикладене, а також відсутність доказів на підтвердження певних обставин, встановлених ч.1 ст. 184 СК України, суд вважає, що аліменти на утримання [PERSON] мають бути присудженими в частці від доходу її батька, оскільки, обраний судом даний спосіб нарахування аліментів не можна вважати утиском інтересів дитини, так як СК України визначений цей спосіб як основний. Крім того, у разі збільшення заробітку платника, автоматично збільшуватиметься і розмір аліментів, що позбавить позивачку необхідності повторних звернень до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 05.01.2010 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial