overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивуючи тим, що вона та її чоловік втратили один до одного почуття любові та поваги, що привело до розпаду сім'ї. В судове засідання зFявився позивач який повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач проти позову не заперечував. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, тцо позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сторони знаходяться у шлюбі з 20 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яка після розірваная шлюбу залишиться проживати з матірFю. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався з серпня 2009 року, сім"я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача в зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В позовній заяві позивачка посилається на те, що з 15 листопада 2009 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Шлюбні стосунки між ними припинені. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка не має можливості для всебічного та повного забезпечення дитини, оскільки сама перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку /доходу/. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні- вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку /доходу/ а також аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі % частини всіх видів заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, у тому числі копії свідоцтв про народження дитини, про укладення шлюбу згідно ст.ст. 84, 180-183 СК України вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями , який розташовано за адресою [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Представник відповідача В`язівоцької сільради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову. Представника третьої особи КП «Павлоградське МБТІ» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю поклався на рушення суду. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали суду заяви, відповідно яких позовні вимоги позивача визнали у повному обсязі. Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, визнання відповідачем пред`явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у всій сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки, згідно свідоцтва про одруження та про смерть (а.с. 12,31). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташовано за адресою [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги є позивачка, так як діти померлого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на .користь своєї матері [PERSON] . Після смерті чоловіка [PERSON] фактично , прийняла спадщину, відповідно ч.1 ст. 549 ЦК України (ред. 1963р.), так як на момент його смерті проживали разом та були зареєстровані за однією адресою та від прийняття спадщини шляхом оформлення відповідної заяви у нотаріуса не відмовилася. 30.09.2009року В.о. держнотаріуса Другої Павлоградської держнотконотори, держнотаріусом Першої Павлоградської держнотокнтори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння (а.с.32). При цьому домоволодіння [ADDRESS] не було здано в експлуатацію за життя його власника [PERSON] . Однак, право власності померлого на вказане домоволодіння підтверджується копією свідоцтва про забудову садиби населених пунктах Української PCP № 661, технічним паспортом на жилий будинок, виданим Павлоградським МЕТІ 26.01.1989року на ім`я померлого (а.с.25-30). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд: - визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 04 листопада 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Перебуваючи у шлюбі вона придбала квартиру [ADDRESS] , за кошти подаровані їй матір`ю. 22 грудня 2009 року на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачем розірвано, але відповідач відмовляється визнати за нею право особистої власності на спірну квартиру,' а тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутності. Відповідач також не з`явився, надавши письмову заяву, згідно змісту якої він не заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив слухати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши наявні письмові докази по справі, встановив наступні обставини: 04 листопада 1995 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб ( а.с. 5 ). 22 січня 2003 року між позивачем та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого [PERSON] продала, а позивач придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. 6, 7 - 8 ). 22 грудня 2009 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. За твердженням позивача її право власності не визнається відповідачем по справі, разом з тим відповідач не спростовує того факту, що квартира була придбана позивачкою під час шлюбу, однак за кошти подаровані позивачці її матір`ю, про що свідчить його письмова згода про визнання позову. Відповідно до п.3 ч.І ст.57 СК України, - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно до ст.392 ЦК України, - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, так як в судовому засідання встановлено і підтверджено факт придбання спірної квартири позивачем за особисті кошти, які належали їй. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

У січні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким зареєструвала шлюб 05 березня 2005 року і просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач не надає. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову, згоден платити аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітній [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. З ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн. 00 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідачки аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідачка по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідачка до суду вдруге не з`явилась, тому суд на підставі ст. 225 ЦПК України розглядає справу заочно. Вислухавши позивачку, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідачка по справі в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Враховує при цьому суд і положення ст.ст. 180, 182 СК України, які передбачають обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд: - визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 04 листопада 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Перебуваючи у шлюбі вона придбала квартиру [ADDRESS] , за кошти подаровані їй матір`ю. 22 грудня 2009 року на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачем розірвано, але відповідач відмовляється визнати за нею право особистої власності на спірну квартиру,' а тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутності. Відповідач також не з`явився, надавши письмову заяву, згідно змісту якої він не заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив слухати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши наявні письмові докази по справі, встановив наступні обставини: 04 листопада 1995 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб ( а.с. 5 ). 22 січня 2003 року між позивачем та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого [PERSON] продала, а позивач придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. 6, 7 - 8 ). 22 грудня 2009 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. За твердженням позивача її право власності не визнається відповідачем по справі, разом з тим відповідач не спростовує того факту, що квартира була придбана позивачкою під час шлюбу, однак за кошти подаровані позивачці її матір`ю, про що свідчить його письмова згода про визнання позову. Відповідно до п.3 ч.І ст.57 СК України, - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно до ст.392 ЦК України, - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, так як в судовому засідання встановлено і підтверджено факт придбання спірної квартири позивачем за особисті кошти, які належали їй. На підставі\\~викладеного,\\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 (однієї другої) частини від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. В підтвердження позовних вимог посилаєтьсь на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрували 09.06.2001 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 (однієї другої) частини від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. В судовому засіданні позивачка в підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того пояснила, що відповідач інших дітей та утриманців, крім [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не має. Просить позов задоволити. Відповідач до суду не з'явився, але в матеріалах справи знаходиться заява, в якій позов визнав повністю. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 09.06.2001 року зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (актовий запис № 84, серія [NUMBER] від 09.06.2001 р). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Із пояснень позивачки та матеріалів справи вбачається, що відповідач добровільно не дає матеріальної допомоги на утримання дитини. Із свідоцтва про народження: [NUMBER] виданого відділом РАЦС м. Самбора Самбірського МУЮ від 29 квітня 2006 року за актовим записом № 134 на ім'я [PERSON], [INFO], [NUMBER] виданого відділом РАГС Самбірського МУЮ від 19 вересня 2001 року за актовим записом № 257 на ім'я [PERSON], [INFO] та [NUMBER] виданого відділом РАГС Самбірського МУЮ від 19 березня 2003 року за актовим записом № 84 на ім'я [PERSON], [INFO], вбачається, що їхнім батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити. Судовий збір по справі стягнути з відповідача.\-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, посилаючись нате, що сім'я розпалась. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазаначила, що позовні вимоги підтримує, та просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд, находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що 27.08.200-1 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 553 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей-Ковальова [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність, різні погляди на сімейні стосунки, відповідач за твердженням позивача нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки. При таких обставинах шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Витрати пов'язані з розірванням шлюб) можливо накласти на позивача за її згодою, відповідача від витрат суд звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 01.09.1996 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий [ADDRESS], по вул. Першого Травня в с. Лісівка, та на приватизовані земельні ділянки: площею: 0,17 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,14 га і 0,18 га - для ведення особистого підсобного господарства. Ще за свого життя [PERSON] заповіла все своє майно, яке належатиме її на день смерті позивачці. Позивачка спадщину прийняла, оскільки в шестимісячний строк після смерті матері розпорядилась спадковим майном. Однак позивачка не може реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та на земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивачка просить визнати за нею право власності на жилий будинок за № 31, кв.2 по вул. Першого Травня с. Лісівка, Андрушівського району та на приватизовані земельні ділянки: площею 0,17 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,14 га і 0,18 га - для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, направила заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, зазначивши , що позовні вимоги визнає. Представник відповідача до суду не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що 01.09.1996 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Згідно заповіту від 06.04.1978 року ( який не змінено та не скасовано ) [PERSON] заповіла усе своє майно позивачці [PERSON] (а.с.9). Довідкою Зарубинецької сільської ради підтверджується, що за [PERSON] значиться житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). Позивачка в шестимісячний строк розпорядилась спадковим майном (а.с. 5). Згідно рішення виконкому Зарубинецької сільської ради № 33 від 24.12.1993 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,17 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,14 га та 0,18 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 32, 33). Згідно довідки Бердичівського МБТІ правовстановлюючі документи на житловий [ADDRESS], по вул. Першого Травня в с. Лісівка, Андрушівського району Житомирської області не оформлені ( а.с.8). Довідкою державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка відповідачка - [PERSON] Світлана-Йосипівна (а.с. 17), однак вона позовні вимоги визнала та на вказане спадкове майно не претендує . Вислухавши позивачку, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 03.03.2009 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: квартиру №1 жилого будинку № 31 по вул. Першого Травня в с.Лісівка та на приватизовані земельні ділянки: площею: 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,16 га і 0,17 га - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцем за законом першої черги є позивачка. Позивачка прийняла спадщину після матері, так як постійно проживала з нею у вказаному будинку до дня її смерті. Однак позивачка не може реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру № 1 жилого будинку № 31 по вул. Першого Травня, с. Лісівка, Андрушівського району та на приватизовані земельні ділянки: площею 0,15 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,16 га і 0,17 га - для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з вищезазначених підстав та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає. Судом встановлено, що 03.03.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Позивачка є дочкою померлої та має право на спадщину за законом, що підтверджується свідоцтвами про народження та про одруження (а.с.4, 5). Довідкою Зарубинецької сільської ради підтверджується, що за [PERSON] значиться житловий будинок, розташований за адресою: вул. Першого Травня. 31, кв. 1, с. Лісівка, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.34). Позивачка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем та була зареєстрована у спадковому будинку на час відкриття спадщини, що підтверджується відповідними довідками (а.с.7. 33). Згідно рішення виконкому Зарубинецької сільської ради № 20 від 26.08.1994 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,15 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,16 га та 0,17 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 29,30). Згідно довідки Бердичівського МБТІ правовстановлюючі документи на житловий будинок № 31, кв. 1 по вул. Першого Травня в с. Лісівка, Андрушівського району Житомирської області не оформлені ( а.с.8). Довідкою державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 17). Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved