overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позов підтримала і суду пояснив, що він з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.1980 року Новомаячківською селищною радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №53. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у обох перший. Шлюбні відносини припинили з 2002 року. Шлюб існує формально, на примирення не згоден і вважає збереження шлюбу недоцільним, оскільки він створив нову сімю. Майже сім років вони не спілкуються. Почуття поваги та довіри один до одного вони з дружиною втратили. На даний час відповідач створила нову сімю і перебуває за межами України на заробітках, додому приїздить на невеликий термін. Витрати по справі просить віднести на нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Судові повістки за відомим місцем реєстрації ій не вручені через не проживання. Виклик відповідача був здійснений через публікацію оголошення в газеті «Новий час» від 25.03.2010 року за місцем її реєстрації. Згідно ч. 9 ст. 94 ЦПК України, відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого невідоме, навіть після звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.08.1980 року Новомаячківською селищною радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 53. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. Шлюбні відносини припинили в 2002 року через втрату любові та поваги один до одного, кожен з подружжя створив нову сімю. Відповідно до ст.. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам обох з подружжя. Існуючий шлюб носить формальний характер. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, оскільки сторонами створено нові сімї. У звязку з цим суд приходить до висновку, що відновлення сімї неможливе, тому даний шлюб належить розірвати. Сплату державного мита належить віднести на позивача, а відповідача від сплати державного мита звільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Львівське комунальне підприємство Львівелектротранс звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача, який проживає в кімнаті № 908а гуртожитку № 21 по вул. П.Тичини в м. Львові боргу по оплаті комунальних послуг станом на 01.03.2010 року в сумі 2330,37 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви. Просить на цю суму позов задовольнити. Додатково пояснив, що даний гуртожиток для проживання сімей знаходився на балансі і технічному обслуговуванні ЛКП «Львівелектротранс». Відповідно, підприємство нараховувало і стягувало з мешканців даного будинку квартплату та оплату комунальних послуг. 14.09.2009 року гуртожиток для проживання сімей по вул. Тичини 21 передано на баланс і технічне обслуговування ЛКП «Балатон-409» Шевченківської районної адміністрації ЛМР. Станом на 01.03.2010 року борг в сумі 2330,37 грн. залишається непогашеним. Такими діями відповідача підприємству нанесена значна матеріальна шкода, оскільки за надані послуги підприємство розрахувалося із комунальними службами міста власними коштами, в той час як відповідач - користувач таких послуг їх взагалі не оплатив, заборговуваши таким чином даному ЛКП «Львівелектротранс» значну суму. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні в кімнаті № 908а гуртожитку № 21 по вул. П. Тичини в м. Львові проживає відповідач по справі. Дана обставина стверджується довідкою з ЛКП. Станом на день розгляду справи судом відповідач допустив заборгованість в сумі 2330,37 грн., що підтверджується представленими суду розрахунками. Згідно ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України - наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Даного обовязку відповідачі не виконують. Позивачем направлялась відповідачам претензія- розрахунок з вимогою погасити заборгованість, однак заборгованість так і не погашена. Таким чином, оскільки відповідач не сплачував повністю надані йому комунальні послуги, допустив заборгованість в сумі 2330,37 грн., то цю суму заборгованості слід стягнути з нього в користь ЛКП Львівелектротранс. З відповідача підлягає стягненню і державне мито в сумі 51грн. в користь держави, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн. в користь ЛКП «Львівелектротранс»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Львівське комунальне підприємство Львівелектротранс звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів, які проживають в кімнаті № 810 гуртожитку № 21 по вул. П.Тичини в м. Львові боргу по оплаті комунальних послуг станом на 01.03.2010 року в сумі 6085,47 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви. Просить на цю суму позов задовольнити. Додатково пояснив, що даний гуртожиток для проживання сімей знаходився на балансі і технічному обслуговуванні ЛКП «Львівелектротранс». Відповідно, підприємство нараховувало і стягувало з мешканців даного будинку квартплату та оплату комунальних послуг. 14.09.2009 року гуртожиток для проживання сімей по вул. Тичини 21 передано на баланс і технічне обслуговування ЛКП «Балатон-409» Шевченківської районної адміністрації ЛМР. Станом на 01.03.2010 року борг в сумі 6085,47 грн. залишається непогашеним. Такими діями відповідача підприємству нанесена значна матеріальна шкода, оскільки за надані послуги підприємство розрахувалося із комунальними службами міста власними коштами, в той час як відповідач - користувач таких послуг їх взагалі не оплатив, заборговуваши таким чином даному ЛКП «Львівелектротранс» значну суму. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні в кімнаті № 810 гуртожитку № 21 по вул. П. Тичини в м. Львові проживають відповідачі по справі. Дана обставина стверджується довідкою з ЛКП. Станом на день розгляду справи судом відповідачі допустили заборгованість в сумі 6085,47 грн., що підтверджується представленими суду розрахунками. Згідно ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України - наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Даного обовязку відповідачі не виконують. Позивачем направлялась відповідачам претензія- розрахунок з вимогою погасити заборгованість, однак заборгованість так і не погашена. Таким чином, оскільки відповідачі не сплачували повністю надані їм комунальні послуги, допустили заборгованість в сумі 6085,47 грн., то цю суму заборгованості слід стягнути з них солідарно в користь ЛКП Львівелектротранс. З відповідачів підлягає стягненню і державне мито в сумі 51грн. в користь держави, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн. в користь ЛКП «Львівелектротранс»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Львівське комунальне підприємство Львівелектротранс звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача, який проживає в кімнаті № 808а гуртожитку № 21 по вул. П.Тичини в м. Львові боргу по оплаті комунальних послуг станом на 01.03.2010 року в сумі 2486,55 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви. Просить на цю суму позов задовольнити. Додатково пояснив, що даний гуртожиток для проживання сімей знаходився на балансі і технічному обслуговуванні ЛКП «Львівелектротранс». Відповідно, підприємство нараховувало і стягувало з мешканців даного будинку квартплату та оплату комунальних послуг. 14.09.2009 року гуртожиток для проживання сімей по вул. Тичини 21 передано на баланс і технічне обслуговування ЛКП «Балатон-409» Шевченківської районної адміністрації ЛМР. Станом на 01.03.2010 року борг в сумі 2486,55 грн. залишається непогашеним. Такими діями відповідача підприємству нанесена значна матеріальна шкода, оскільки за надані послуги підприємство розрахувалося із комунальними службами міста власними коштами, в той час як відповідач - користувач таких послуг їх взагалі не оплатив, заборговуваши таким чином даному ЛКП «Електротранс» значну суму. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні в кімнаті № 808а гуртожитку № 21 по вул. П. Тичини в м. Львові проживає відповідач по справі. Дана обставина стверджується довідкою з ЛКП. Станом на день розгляду справи судом відповідач допустив заборгованість в сумі 2486,55 грн., що підтверджується представленими суду розрахунками. Згідно ст. 67 ЖК України - плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України - наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Даного обовязку відповідачі не виконують. Позивачем направлялась відповідачам претензія- розрахунок з вимогою погасити заборгованість, однак заборгованість так і не погашена. Таким чином, оскільки відповідач не сплачував повністю надані йому комунальні послуги, допустив заборгованість в сумі 2486,55 грн., то цю суму заборгованості слід стягнути з нього в користь ЛКП Львівелектротранс. З відповідача підлягає стягненню і державне мито в сумі 51грн. в користь держави, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн. в користь ЛКП «Львівелектротранс»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

У серпні 2009р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Маріуполь, туп. Кавказький, 9 та належить йому на праві власності, у тому числі про знос огорожи та уборної відповідачки, а також стягнення судових витрат. В судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині позову про усунення перешкод, а в частині зносу інших споруд відмовився та пояснив, що на підставі рішення виконкому Маріупольської міськради від 19.05.2004 року він являється власником земельної ділянки за вказаною адресою та по межі знаходиться на кордоні з земельною ділянкою № 7, яка належить відповідачці. Остання самовільно перенесла межу по всій довжині від червоної лінії вглибину ділянки та таким чином захватила 25,21 м.п. площі його ділянки впродовж межі. Просив суд зобов*язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, шляхом звільнення та переносу огорожі по межі та стягнути судові витрати, у тому числі по сплаті експертизи. Відповідачка позов не визнала та стверджувала, що огорожа по межі не переносила та площу ділянки позивача не використовує. В останнє судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про місце та час розгляду справи, у звязку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав та на підставі наступних норм закону. Відповідно до положень ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення порушень його право на землю. Судом встановлено, що позивачу на підставі відповідних рішень компетентного органу належить земельна ділянка № 9 по тупіку Кавказському на праві приватної власності, що підтверджується держактом на право власності на цю ділянку. Відповідачка користується суміжною земельною ділянкою № 7. За висновком будівельно-тезнічної експертизи № 20 від 03.12.2009р. фактичні розміри ділянки № 9 відповідають розмірам держакту, однак конфігурація ділянки не співпадає з зазначеною у держакті у зв*язку з тим, що кордон по межі з ділянкою № 7 переміщена вглибину ділянки № 9 з боку ділянки № 7 на ширину від 22 см. на початку з боку червоної лінії до 88 см. вглибині ділянки на довжину 25,21 м.п., за рахунок чого 13,86 м2 площі ділянки № 9 зайнято ділянкою № 7. Таким чином висновки експерта спростовують заперечення відповідачки в тій частині, що вона не змінювала розташування кордону по межі ділянок від свого будинку у бік позивача, у зв*язку з чим його позов підлягає задоволенню, у тому числі в частині судових витрат, підтверджених документами, які він понес у зв*язку зі зверненням до суду для захисту своїх прав від неправомірних дій відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з віцповіцачем у шлюбі, який був зареєстрований 26 січня 2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 39. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що з відповідачем постійно виникають непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з червня 2009 року. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є те, що з відповідачем постійно виникають непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з квітня 2008 року та примирення між ними не можливе. Позивач впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з позивачкою. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вислухав думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 26 січня 2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 39, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями позивача, відповідача причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї постійно виникало непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з квітня 2008 року. Спільне господарство і спільний бюджет не ведеться. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Затрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача, позивачку від сплати витрат звільнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 26 березня 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 95. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що з відповідачем постійно виникають непорозуміння,-шлюбно - сімейні відносини припинені з 2009 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є те, що з відповідачкою постійно виникають непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з 2009 року та примирення між ними не можливе. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вислухав думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження* яке було видане 26 березня 2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 95, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями позивача, відповідача причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного сімейного життя в сімї постійно виникало непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з 2009 року. Спільне господарство і спільний бюджет не ведеться. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Затрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від сплати витрат звільнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 26 жовтня 2001 року, Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 422. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що з відповідачем постійно виникають непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з 2008 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є те, що з відповідачкою постійно виникають непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з 2008 року та примирення між ними не можливе. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вислухав думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 26 жовтня 2001 року, Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 422, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями позивача, відповідача причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї постійно виникало непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з 2008 року. Спільне господарство і спільний бюджет не ведеться. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Затрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від сплати витрат звільнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій указала, що вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу, на його утриманні, крім сина, нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу помісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну вимогу і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини його доходу. Відповідач [PERSON] з позовом згодний. Він пояснив, що є працездатним, працює, на своєму утриманні крім сина нікого не має. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів того, що він регулярно і в достатньому розмірі надає матеріальну допомогу сину у добровільному порядку. У звязку з чим згідно зі ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те, що відповідач являється працездатним, працює, у нього не має на утриманні, крім сина [PERSON], інших дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки у розмірі 1/4 частки його доходу. Згідно зі ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн.

Outcome: approved