Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON], [INFO], звернувся в суд із зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що відповідач є його батьком, він ([PERSON]Л.) навчається за контрактом у Бердичівському коледжі з 01.09.07 року по 30.06.2011 року, стипендії не отримує та у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги на харчування, купівлю одягу, книг, оплату за навчання. Його мати не працює, а відповідач має пенсію з якої може надавати йому матеріальну допомогу. Позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача на період навчання. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що протребує допомоги на оплату навчання та проїзд до навчального закладу і у зворотньому напрямку. Він живе із бабусею, яка на свою пенсію його харчує та одягає. Відповідач до досягнення ним ([PERSON]Л.) повноліття сплачував аліменти на його утриманеня на користь матері, які використовувалися на оплату за навчання. Платну форму навчання він із батьком не узгоджував, не намагається підробляти, йому не відомо чи стоїть його мати у центрі зайнятості на обліку. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Свої заперечення обгрунтував тим, що він війський пенсіонер, єдиним джерелом його доходів є пенсія, він має хворобливий стан здоровж, вимушений нести витрати на своє лікування, перебуває у повторному шлюбі від якого народився син [PERSON] на утримання якого з нього стягнуті аліменти у розмірі 1А частини від його доходу, відносини у сім»ї розладналися, він проживає окремо від сім»ї та вимушений наймати житло. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] пояснила, що вона працює медичною сестрою, її заробітня платня міцерна, вони із чоловіком (відповідачем) у повторному шлюбі живуть погано, тому вона його подала на аліменти на сина [PERSON], у неї від першого шлюбу ще є дитина, яку відповідач не усиновлював. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.І ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Законодавець визначив, що підставою виникнення аліментного зобов»язання між: батьками та повнолітніми дітьми, що продовжують навчання, і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, є сукупність юридичних фактів: - продовження сином, дочкою навчання після досягнення повноліття; недосягнення дитиною 23 років; · потреба дитини у зв»язку з навчанням у матеріальній допомозі; · здатність батьків надавати матеріальну допомогу. У випадку відсутності хоча б однієї з передбачених законом умов, аліментні зобов»язання не виникають. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України колена сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який не досяг двадцяти трьох років, продовжує здобувати освіту на денному відділенні державного вищого навчального закладу «Бердичівський коледж: промисловості, економіки та права» з 01.09.07 року по 30.06.2011 року і у зв"язку з навчанням потребує матеріальної допомоги: на оплату за навчання на місяць у сумі 330 грн. та на проїзд до навчального закладу та у зворотньому напрямку на місяць у сумі 60 грн., тобто щомісячна сума матеріальної потреби позивача у зв»язку із продовженням навчання (загальний розмір щомісячних необхідних витрат)становить 390 грн. (330 + (1,50 грн. х2 р. х 5 дн. х 4 нед.) =390 грн., а.с.2,3,5,6,7,24,25). Інших потреб на навчання позивач не довів, тобто не довів потреби-у спеціальному харчуванні, чи у спеціальному одязі, чи у купівлі книг. Позивач навчається за контрактом, тому стипендії не одержує. Відповідач та мати позивача шлюб розірвали, позивач проживає із бабусею, мати позивача звільнилася за власним бажанням (а.с.3,28). З огляду на зміст норми права, що регулює правовідносини, що виникли, доказуванню у даній справі підлягають такі обставини:. -походження дитини від батька; - факт продовження навчання дитиною після досягнення повноліття; - потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв»язку з навчанням; - здатність батьків надавати таку допомогу. Як встановлено, докази щодо перших трьох чинників доказової бази позивчеміподані. Що ж стосується здатності обох батьків (зокрема відповідача) надавати таку допомогу, то позивач ці обставини обгрунтував частково. Відносно розміру аліментних зобов»язань відповідача для покриття таких витрат суд враховує наступне. Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав докази, що він військовий пенсіонер та середній розмір його щомісячної пенсії складає 1 607 грн. 47 коп. (а.с.22), має ряд хронічних захворювань (а.с. 19.20,27), зобов»язаний до сплати аліментів на користь третьої особи на утримання неповнолітнього сина від повторного шлюбу Олександра, [INFO], у розмірі 'А частини з усіх видів доходу, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитщи відповідного віку (а.с. 21,2 6). Доказів не надано, що відповідач проживає окремо від повторної сім»ї, що наймає житло на платній основі, що несе витрати на лікування, а тому вважається, що дані обставини не доведені, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а може бути постановлено на підставі належних та допустимих доказів, що надані особами, які беруть участь у справі, та які досліджені у судовому засіданні. Що ж стосується дружини у повторному шлюбі, то, як пояснила третя особа без самостійній вимог [PERSON] вона працездатна, працює, одержує заробітну плату, її дитину від першого шлюбу відповідач не усиновлював, а тому у нього не виникло юридичних зобов»язань щодо цієї дитини. Таким чином, у позивача у зв»язку із навчанням є щомісячна потреба у матеріальній допомозі у сумі 390 грн., відповідач отримує щомісячну пенсію 1 607 грн. 47 коп., з цієї пенсії він зобов»язаний сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] у сумі 401грн. 87 коп., на власний прожитковий мінімум відповідач потребує 695 грн. у місяць, на відновлення та підтримання власного здоров»я відповідач має можливість витрачати у місяць 309 грн. 67 коп., тому здатний надавати матеріальну допомогу позивачу у сумі 200,93 грн., що відповідає 1/8 частини від його доходу (1 607,47- 401,87 695 - 309/67 =200,93 грн.). Тобто, відповідач на день постановлення рішення здатний допомагати сину у половині від його потреб на навчання. Суд також: враховує те, що позивач проживає із бабусею, тому має право пред»явити відповідні вимоги не тільки до батька, ай до матері. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати (а. с. 12).

Outcome: partial