Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

04.03.2005 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства [INFO] про поновлення на роботі на посаді електромонтера по обслуговуванню електрообладнання в електромеханічному відділі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що на протязі 36 років працювала на підприємстві відповідача. З 05.06.2001 року прийнята в енерго-механічний відділ електромонтером по обслуговуванню електрообладнання по 4 розряду. В квітні 2004 року їй стало відомо про її звільнення в зв*язку з скороченням штатів та на підставі наказу від 27.05.2004 року [NUMBER] тимчасово виконуючого обов*язки начальника Державного підприємства МОУ [INFO] [PERSON] її було звільнено з займаної посади за згодою з профспілковим комітетом підприємства з 27.05.2004 року за ч.1 ст. 40 КЗпП України. Позивачка та її представник, адвокат [PERSON] . вважають дане звільнення незаконним, оскільки проведено з порушенням норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника при скороченні штатів, не доведена доцільність зміни штатного складу та відмова працівника від переведення на іншу роботу. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов та пояснила, як викладено вище, її представник адвокат [PERSON] . вказувала на те, що позивачка пропрацювавши на підприємстві відповідача 36 років була звільнена з посади електромонтера енерго - механічного відділу Чугуївського авіаремонтного заводу у зв*язку із скороченням штатної одиниці на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України незаконно. Мотивуючи свою позицію наступним: [PERSON] мала тривалий стаж роботи на підприємстві, неодноразово нагороджувалася грамотами, у 1990 році нагороджена медаллю «Ветеран праці». При звільненні позивачки їй не запропоновано інше вільне місце роботи, не зважаючи на її тривалий час роботи та складне становище у сім*ї, де вона на момент звільнення була єдиним працюючим членом сім*ї. Крім того, звільнення відбулося з рядом порушень, а саме: - на підприємстві було видано наказ [NUMBER] від 23.03.2004 року про зміни в штатному розкладі, в якому зазначено: з 24.05.2004 року внести зміни в штатний розклад персоналу основної діяльності по допоміжній групі в ЕМВ, виключити одну посаду електромонтера по обслуговуванню електрообладнання, але з цим наказом, не були ознайомлені під розписку працівники ЕМВ, які працювали на посаді електромонтерів, в тому числі і позивачка. Розписка позивачки про ознайомлення її з наказом про скорочення штату відсутня. - позивачка не була ознайомлена з листом попередженням про звільнення від 24.03.2004 року. Запис на листі «від підпису відмовилася», засвідчена прізвищами [PERSON] . та [PERSON] . не являється підтвердженням того, що позивачка була ознайомлена з цим листом, а законом передбачено персональне попередження про наступне вивільнення працівників не пізніше, ніж за два місяці (ст.. 49-2 абз.1 КЗпП України); - на зворотній стороні листа - попередження є запис, що позивачці запропонували переведення на посаду маляра - штукатура, від переведеня відмовилася 24.04.2004 року. Цей запис посвідчено начальником ЕМВ В. [PERSON] заступником начальника ЕМВ Сотник Є. та інженером по нормуванню праці [PERSON] Про існування цього документу позивачці стало відомо тільки під час слухання судової справи, при ознайомленні з матеріалами цивільної справи, а пропозицій щодо іншої роботи в загалі не було, тому і відсутні письмова відмова позивачки про переведення на іншу роботу. В залишенні на будь - якій роботі на підприємстві позивачка була зацікавлена, так як їй залишалося пропрацювати 4 місяці для перерахунку пенсії у зв*язку із тривалістю трудового стажу. - на засіданні профспілкового комітету 27.05.2004 року за рішенням членів цієї організації було надано згоду на звільнення позивачки, але питання про переведення її на іншу роботу не обговорювалося взагалі, та не зафіксовано у протоколі засідання профспілкового комітету. Також не зафіксована відмова позивачки від начеб - то запропонованого переводу на посаду маляра - штукатура. Звільнення позивачки призвело до порушення її життєвого устрою та психологічного дискомфорту, що спричинило їй моральні страждання, які вона оцінює у 5000 гривень. Вважаючи, що позивачка звільнена незаконно, представник позивача просить стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 28.05.2004 року по 19.12.2008 року, що складає 22474 гривні 02 коп. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, вказуючи на те, що адміністрацією заводу були дотримані усі вимоги законодавства, щодо звільнення [PERSON] На підприємстві заводу було 2 місця електромонтера, в зв*язку зі скороченням обсягу роботи виникла виробнича необхідність скорочення одного робочого місця електромонтера. У [PERSON] був 4 розряд та вона була прийнята на роботу пізніш ніж [PERSON], який мав 5 розряд, тому при скороченні було прийнято рішення про звільнення [PERSON] що відповідає вимогам ст. 49-1 КЗпП. Їй було запропоновано перейти на іншу роботу - маляра -штукатура, але вона відмовилася. Окрім цього на теперішній час позивачка [PERSON] не відповідає кваліфікації посади на яку вона просить її поновити. Однак, на інші вакантні посади позивачка не погоджується та за її кваліфікацією вона не може їіх виконувати. Просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Треті особи по справі: посадова особа, що підписала наказ про звільнення [PERSON] [PERSON] . та директор підприємства [PERSON] . про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, просили суд розглянути справу у їх відсутності. Суд вислухавши пояснення позивачки її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі наказу [NUMBER] - від 05.06.2001 року [PERSON] працювала електромонтером по обслуговуванню електрообладнання в енергомеханічному відділі Державного підприємства Міністерства оборони України [INFO] (далі [INFO] ). Дане підприємство на момент прийняття позивачки на роботу мало назву «Військова частина [NUMBER] а потім 17.07.2003 року було переіменовано в [INFO] . Відповідно до наказу [NUMBER] від 23.03.2004 року з 24 травня 2004 року на підприємстві відповідача відбувалося скорочення штату, в штатний розклад персоналу основної діяльності по допоміжній групі в ЕМВ виключено одну посаду електромонтера по обслуговуванню електрообладнання. На підставі наказу від 27.05.2004 року за [NUMBER] [PERSON] була звільнена з займаної посади в зв*язку з скороченням штату на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Враховуючи положення п. 19 Постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів», суди забов*язані з*ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація, або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержана власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази, щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. В ході розгляду справи представником відповідача не надані належні докази повідомлення позивачки [PERSON] та інших працівників, а саме [PERSON], про майбутнє скорочення штату персонально, що суперечіть вимогам ст. 49-2 КЗпП України відповідно до якої, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Також представник відповідача не надав підтвердження, щодо надання пропозицій переведення [PERSON] на іншу посаду, в зв*язку з скороченням штату. Запропонована посада маляра - штукатура взагалі не значиться у довідці про вакантні посади станом на 24.03.2004 року. При розгляді питання про звільнення [PERSON] з займаної посади на засіданні профспілкового комітету взагалі не розглядалося пропозицій про переведення позивачки на іншу роботу. Таким чином, [PERSON] звільнена з займаної посади з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає поновленню на роботі. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.. Позовні вимоги про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу підлягають задоволенню у повному обсязі у відповідності зі ст. 235 КЗпП України. Також підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги, щодо стягнення плати на правову допомогу адвоката. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує рекомендації, що містяться у п. 9 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року [NUMBER] У [PERSON] після звільнення порушилися звичайні умови життя, створилися фінансові проблеми, тривалий час вона хворіла в зв*язку з стресом після втрати постійного місця роботи. Сума моральної шкода, що підлягає відшкодуванню в зв*язку з незаконним звільненням та моральними стражданнями з цього приводу підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000 гривень та стягненню у відповідност зі ст. 237 -1 КЗпП України з власника підприємства. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду, у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин, строків встановлених ст. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. Враховуючи, що звільнення [PERSON] відбулося 27.05.2004 року, а до суду позивачка звернувся лише 04.03.2005 року року, в зв*язку з тим, що проходила курси лікування з приводу ряду хвороб з 28.05.2004 року по 09.03.2005 року, що підтверджується копіями медичних довідок, які містяться в матеріалах справи та враховуючи післяпенсійний вік позивачки, суд вважає за необхіднє поновити [PERSON] . пропущений місячний строк звернення з заявою про вирішення спору. На підставі викладеного,

Outcome: partial