Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання заповіту недійсним, про визнання права власності на 1\\2 частину жилої квартири в пооядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що він є рідним сином [PERSON], померлого 06 квітня 2008 року. Позивач зазначає, що в серпні 2008 року йому стало відомо, що за життя його батько 05 жовтня 2008 року склав заповіт на ім'я [PERSON] Заповіт був складений на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві приватної власності. Позивач вважає, що в момент підписання заповіту його батько не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки з 2005 року зловживав спиртними напоями, постійно був у нетверезому стані. Крім того, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні в період 03 липня 2005 року по 13 липня 2005 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Також з 18 серпня 2005 року [PERSON] перебував на диспансерному обліку в Мелітопольському наркологічному диспансері з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що він є рідним сином померлого [PERSON], то він разом із відповідачкою є спадкоємцями першої черги, тобто він має право на 1\\2 частину спадкового майна. Тому позивач просить суд визнати заповіт [PERSON] від 05 жовтня 2007 року недійсним та визнати за ним право власності на 1\\2 частину квартири. В судове засідання з'явився позивач, його представник та відповідач. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Позивач суду пояснив, що його батько дійсно проходив лікування в психіатричній лікарні та був на обліку у наркологічному діспансері. В наркологічному діспансері він був на обліку по час смерті. Батько позивача постійно, починаючи з 1992 року, вживав спиртні напої, вів себе неадекватно, не впізнавав сина. З батьком позивач бачився кожен день, т.я. проживав з ним у одному під'їзді. Декілька раз позивач на руках приносив нетверезого батька, останій просто лежав на вулиці, біля магазину, чи біля під'їзду. Позивач також пояснив, що відправлял батька в психіатричну лікарню, відповідачка в цей час була на дачі. Крім позивача [PERSON] в лікарні ніхто не провідував та не приходив. Представник позивача в судовому засіданні підтримав думку позивача в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та пояснила суду, що ініциатором складання заповіту був особисто [PERSON]. Померлий дійсно вживав спиртні напої. З приводу цього лікувався у врача-психіатра. Крім того, відповідачка суду пояснила, що з приводу лікування [PERSON] до лікарні дійсно звертався позивач, т.я. вона в цей час була відсутня в м.Мелітополі, а знаходилася на дачі. [PERSON] покинув дачу внаслідок поганого стану здоров'я, викликаного вживанням спиртних напоїв. Також відповідачка зазначила, що мати померлого - [PERSON] пригощала її та свого, сина - [PERSON] горілкою домашнього приготування та сама її вживала. Крім того, в судове засідання з'явився приватний нотаріус, який суду пояснив, що вона посвідчувала заповіт, який складав [PERSON]. Цей заповіт останній прочитав та підписав особисто. Третя особа позов не визнає. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. \\а.с. 11\\ 05 жовтня 2007 року [PERSON], [INFO], склав заповіт про те, що на випадок своєї смерті він зробив розпорядження про те, що належну йому квартиру [ADDRESS] він заповідає [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчено 05 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] \\а.с. 9\\ Згідно довідки з КП "ММБТІ" від 06 листопада 2008 року станом на 06 листопада 2008 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. \\а.с. 7\\ Відповідно до копії актового запису про смерть № 725 від 08 квітня 2008 року [PERSON] помер 06 квітня 2008 року. Причина смерті - алкогольна кардіоміопатія. \\а.с. 47\\ Відповідно до довідки Головного лікаря КУ "Мелітопольський міський психіатричний диспансер" Мелітопольської міської ради Запорізької області від 04 листопада 2008 року № 570, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні в період з 03.07.2005 р. по 13.07.2005 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. \\а.с. 10\\ Відповідно до довідки з Мелітопольського наркологічного диспансеру від 18 листопада 2008 року, [PERSON] перебував на обліку з 1 8 серпня 2005 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. \\а.с. 6\\ Допитана в судовому засіданні від 03 квітня 2009 року свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є старшою по будинку. На час смерті [PERSON] проживав разом з відповідачкою та зловживав спиртними напоями. Однак, під час хвороби до лікарні [PERSON] доставляв його син - позивач по справі. Крім того, свідок суду пояснив, що сусіди постійно скаржилися на [PERSON], т.я. в цій родині часто виникали бійки, лайка, крики. Скаржилися також мешканці сусіднього під'їзду. Допитана в судовому засіданні від 03 квітня 2009 року свідок [PERSON] суду пояснила, що знала померлого та знає позивача, відповідачку. Померлий зловживав спиртними напоями. Квартира відповідачки та померлого [PERSON] знаходилася над квартирою свідка. Свідок часто вночі чула крики: «Допоможить..», після чого вона вранці йшла сваритися з [PERSON], т.я. спокію не було. [PERSON] вдень спали, а вночі пиячили та билися. Сама відповідачка казала, що [PERSON] їй викручував руки. Крім того, свідок [PERSON] суду пояснила, що якось Абрамов її не впізнав та назвав Катериною. Коли вона входила в квартиру [PERSON], то Абрамов не впізнавав свідка, після чого відповідачка поясняла хто прийшов до них. В квартирі [PERSON] завжди було багато пляшок з-під горілки. Допитана в судовому засіданні від 03 квітня 2009 року свідок [PERSON] суду пояснила, що її квартира знаходиться над квартирою [PERSON]. Свідок суду пояснив, що вона здійснювала догляд за матір'ю [PERSON] - [PERSON], а саме: купала, кормила. Це вона робила, т.я. син останньої та невістка (відповідачка по справі) пиячили. Одного разу, коли свідок був у [PERSON], останній хтось зателефонував та сказав, що її син та невістка дуже п'ють. [PERSON] попросила свідка поїхати і забрати сина до неї. Свідок поїхала на дачу до [PERSON] та привезла [PERSON] до матері. [PERSON] нікого не впізнавав, в зв'язку з чим була визвана «психушка». В психіатрічній лікарні [PERSON] знаходився під крапільницями без свідомості. Останнього відвідували лише син (позивач по справі) та свідок. В цей час відповідачка перебувала на дачі. Крім того, свідок суду пояснив, що одного разу вона зайшла до квартири [PERSON], де на підлозі лежав [PERSON], був у непритомному стані, нікого не впізнавав та не міг говорити. Свідок також зазначила, що відповідачка навіть вночі ходила купувати горілку та пригощала горілкою її чоловіка. Допитаний в судовому засіданні від 15 червня 2009 року свідок [PERSON] суду пояснив, що працює головним лікарем прихіатричного діспансеру. Свідок знає позивача, т.я. останній звертався до нього з прохання вивезти із запою батька. Свідок оглянув батька на дому та рекомендував ліки та крапельниці на дому. Батько позивача відмовився виїзджати в лікарняну установу. Крім того, свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] був поставлений на облік у 2005 році, т.я. знаходився у тяжкому алкогольному запою. Допитаний в судовому засіданні від 15 червня 2009 року свідок [PERSON] суду пояснив, що працював та товаришував з [PERSON] Останній зловживав алкогольними напоями. Допитаний в судовому засіданні від 15 червня 2009 року свідок [PERSON] суду пояснила, що знала померлого особисто. Останній зловживав алкогольними напоями. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачка - її мати, а [PERSON] був відчимом. Вони разом прожили 20 років та вели спільний бюджет. Свідок зазначила, що вона в той період мешкала в Приазовському районі. Свідок також пояснила, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, але алкоголіком не був. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що сторін по справі знає, вона є сусідкою відповідачки. Свідок зазначила, що [PERSON] та [PERSON] зловживали спиртними напоями, останній хворів. Коли свідок заходила до них в гості, [PERSON] з нею не розмовляв. Вона бачила, що останній лежав на підлозі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає всю родину [PERSON]. До знайомства з відповідачкою [PERSON] вів нормальний уклад життя, а після знайомства з нею - став пиячити. Приблизно у вересні 2005 року свідок зустріла у місті відповідачку та [PERSON]. Останнього свідок не впізнала: у нього були скляні очі, він не був схожий сам на себе. Крім того, свідок показав, що коли [PERSON] знаходився у лікарні (психіатрічній лікарні), відповідачка в цей час була на дачі, т.я. знаходилася у «загулі». Відповідно до висновку акту первинної посмертної судово-психіатричної експертизи КУ "Обласна психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради від 04 січня 2010 року № 9, [PERSON], [INFO], в період складання заповіту 05 жовтня 2007 року виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Отже, він не в повній мірі міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин..» Крім того, згідно з вимогами п.18 вищевказанної Постанови за позовом заінтересованної особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою, яка через стійкий розлад здоров я не освідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу, що передбаченно ст.145 ЦПК України. Згідно до вимог ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06 листопада 2009 року передбачено, правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину дсоба перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу (по даній справі - посмертну). Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст, 212 ЦПК України. В п. 17 вказаної Постанови зазначено, що право на пред'явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Ч. 4 цієї статті передбачено, що у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Згідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що при складанні заповіту [PERSON] перебував в такому стані, в якому не в повній мірі міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Тому вказаний заповіт є нідійсним. Відповідно до вимог чинного законодавства позивач є спадкоємцем першої черги за законом, а тому, на підставі ч. 1 ст. 1297 ЦК України його частка та частка відповідачки по справі у спадщині є рівними. Позовні вимоги позивача підтверджуються копією паспорту, довідками з медичних закладів, довідкою з КП "ММБТІ, копією заповіту, копією свідоцтва про народження, копією актового запису про смерть, висновком експертизи та іншими доказами. На підставі вишевикладеного та

Outcome: approved