Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

26.03.2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої в межах Мирнівської сільської ради, укладеного 22.12.2001 р. Міжнаціональною універсальною товарно-сировинною біржею «Епсілон», між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] - батьком відповідачів, що помер 16.08.2003 р., а також про визнання права власності на цю земельну ділянку. [PERSON] позов підтримав та в обґрунтування своїх вимог пояснив, що в грудні 2001 р. уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 10,01 га, розташованої в межах Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. За ініціативою самого продавця договір було укладено товарною біржею «Епсілон», оскільки нотаріальне посвідчення договору для продавця було занадто довгим та невигідним щодо вартості нотаріальних послуг. В 2008 р. він звернувся до підприємства «Миколаївський науково- лослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення державного мету на право приватної власності на земельну ділянку на своє імя, але йому бєло повідомлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки було кладено з порушенням Земельного законодавства - не посвідчено нотаріально. Оскільки [PERSON] помер, то він - [PERSON] змушений звернутись до _ ту з цим позовом до його синів - правонаступників. Зазначив, що умови договору купівлі-продажу ним та [PERSON] було виконано повністю. На ний час він володіє цією земельною ділянкою та обробляє її. Просить його зов задовольнити. Представники позивача та представник Міжнаціональної універсальної товарно-сировинної біржі «Епсілон» позов підтримали та просили його задовольнити, оскільки сторонами договору було повністю виконано його умови. Відповідач [PERSON] вважав за можливе вирішити позов за розсудом суду та пояснив, що його батько [PERSON] мав земельний пай. Йому відомо, що за життя батько продав земельну ділянку [PERSON], але на яких умовах не знає. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини - земельної ділянки, він не звертався бо має свій земельний пай. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що після смерті батька - [PERSON] у 2003 р., йому стало відомо, що батько мав земельний пай, за державним [PERSON], на земельну ділянку площею 10,01 га в межах Мирнівської сільської ради. Рішенням суду від 4.10.2007 р. було встановлено його родинний звязок з батьком, а за рішенням суду віл 6.02.2008 р. йому - [PERSON] було надано додатковий строк для прийняття спадщини, у тому числі у вигляді земельних паїв померлих батьків. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому буя: відмовлено, оскільки він не може надати оригінал правовстановлюючог: документу на спадок - державний [PERSON] на право власності на земельний пай батька, який безпідставно утримується позивачем. Вважає, що договір купів.я: - продажу земельної ділянки - паю, заключний з порушенням земельного законодавства, підписаний не його батьком, та просив у задоволенні позові відмовити. Представник відповідача проти задоволення позову також запере я оскільки при укладенні договору купівлі земельної ділянки позивачем не бу. дотримано вимог Земельного Кодексу України про його обов'язки нотаріальне посвідчення, а не виконання цієї умови тягне недійсність вказаного договору. Представник третьої особи без самостійних вимог - Мирнірнівсі сільський голова [PERSON], вважала за можливе вирішити позов за розсуд суду. Але вона пояснила, що у списку мешканців с. Мирного із 38 доданого до рішення 2-ї сесії 4-го скликання Мирнівської сільської ради 31.03.1999р., за порядком денним якої було також затверджено те: документацію по передачі в натурі земельних часток - паїв, прізвище [PERSON], як підстави для видачі [PERSON] на земельний пай, відсутнє, чином [PERSON] було видано [PERSON] на право приватної власності на і; їй не відомо, так як на той час на цій посаді вона не працювала. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що згідно довідки в Держкомзему у Жовтневому районі Миколаївської області, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) «Мирний», на імя [PERSON], виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія МК № 004603 від 21.05.1997 р., реєсз № 6867, площею 8,52 у.к. га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 20.12.1996 р. №742-р та видано на руки 22.04.1997 р. 1997 р.(а.с.70). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 16.08.2003 р. У звязку із заявами спадкоємців нотаріусом заведено спадкову справу ЕР № 44105528 (а.с. 24-29). Пояснення відповідача [PERSON] про підстави, за яких він не зміг своєчасно прийняти спадщину після смерті батька [PERSON], підтверджується копіями рішень судів. Так, за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 4.10.2007р. встановлено той факт, що відповідач [PERSON] є сином [PERSON], померлого 16.08.2003 р. та Нагірної.С., померлої 14.01.2004 р. За рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 6.02.2008р. [PERSON] було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 30,31). Також, на підтвердження пояснень відповідача, відповідно до листа Жовтневої державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - [PERSON], оскільки заявником не було надано правовстановлюючого документу - сертифікату, або Державного акту на право на земельну частку (пай) - спадкове майно (а.с. 47). Свої доводи про належність йому спірної земельної ділянки, позивач [PERSON] підтверджує угодою купівлі - продажу цієї земельної ділянки, укладеною між ним та [PERSON] 22.12.2001 р. Міжнаціональною універсальною товарно-сировинною біржею Епсілон за № 95 (а.с. 11). Разом з тим, у зазначеному договорі не вказано, яким документом підтверджується право власності продавця - [PERSON] на продане майно - земельну ділянку. Надана позивачем копія державного [PERSON] серії ІУ-МК № 021260 на ім'я [PERSON] на право приватної власності на землю, не може бути прийнята судом як належний доказ по справі, оскільки на вимогу відповідачів та суду, позивачем не було надано оригіналу цього документу, а наявна у матеріалах справи копія не посвідчена належним чином (а.с. 12). Крім того, за відомостями представника третьої особи - Мирнівської сільської ради Жовтневого району, у списку мешканців с. Мирного із 38 осіб, доданого до рішення 2-ї сесії 4-го скликання Мирнівської сільської ради від 51.03.1999р., за порядком денним якої було також затверджено технічну документацію по передачі в натурі земельних часток - паїв, прізвище [PERSON], як підстави для видачі [PERSON] на земельний пай, відсутнє. Будь-яких інших документів, на підставі яких [PERSON] було видано державний [PERSON] на право власності на земельну ділянку, Мирнівська сільська рада надати не змогла. Отже суд вважає, що при укладенні спірного договору Товарною біржею Епсілон не було визначено право власності продавця на предмет договору та [PERSON] не набуто право власності на спірну земельну ділянку. В порушення вимог ч.З ст.18 Земельного Кодексу України (в редакції від 18.12.1990 р.), вказаний договір нотаріально не посвідчувався, що відповідно до ст.114 ЗК України (в редакції від 18.12.1990 р.) тягне його недійсність. Посилаючись на вимоги ст.638 ЦК України (ст.224, 241 ЦК України в редакції 1963 р.), позивач просить визнати цей договір дійсним, оскільки умови договору повністю виконано. Разом з тим, відповідно до ст.1 Закону України Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю) № 2242-ІІІ від 18.01.2001р., діючого на час укладення наданого позивачем біржового договору, було встановлено, що до врегулювання порядку реалізації прав громадян і юридичних осіб на земельну частку (пай) Земельним кодексом України, власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі-продажу, дарування земельної частки (паю), або іншим способом відчужувати зазначені частки (паї), крім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб. Це положення вказаного Закону діяло до набрання чинності Земельним Кодексом України 2001 р., ст.15 Перехідних положень якого, з 1.01.2002 р. було встановлено мораторій на продаж земель для товарного сільськогосподарського виробництва до 2007 р. а в редакції 3.06.2008 р. - до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр, та про ринок земель, що виключає можливість набуття позивачем права власності на земельну ділянку (пай) з зазначених ним підстав. Посилання представників позивача на те, що застереження вказаного Закону стосуються земельних часток, право на які підтверджено тільки сертифікатами, а не державними [PERSON], надумане, так як протирічить змісту самого вказаному Закону. Ствердження позивача та його представників про те, ще недотримання нотаріальної форми укладення договору мало місце з вини продавця земельної ділянки покійного [PERSON], суд вважає безпідставними в звязку з ненаданням ними відповідних цим обставина: доказів. Враховуючи досліджені судом та викладені вище докази, а таке - вимоги ст.203 ЦК України, згідно з якою зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральна засадам суспільства, суд вважає необхідним у задоволенні позову [PERSON] відмовити.

Outcome: dismissed