overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 2302,33 грн., яку відповідач добровільно не погашає. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи попереджався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав, а тому суд згідно ст.ст.224,225 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідач, який проживає [ADDRESS], згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 2302 грн.33 коп. за період з серпня 2005 року по вересень 2008 року включно. Згідно ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року споживач зобов”язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться за затвердженими у становленому порядку тарифами. Як вбачається з розрахункового листа абонента, копія якого надана позивачем, відповідач нерегулярно вносить плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання, що надавалися позивачем, в зв”язку з цим у нього утворилася заборгованість за вказані послуги в сумі 2302 грн.33 коп. Суд вважає за можливе цю суму заборгованості стягнути з відповідача, як споживача вказаних вище послуг, на користь позивача, оскільки відповідач не виконує свої зобов”язання щодо своєчасної оплати наданих послуг. На підставі рішення Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 позивач звільнений від сплати держмита на користь держави. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України /в редакції 2004 року/ до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ст.ст.81,88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. відповідно до платіжного доручення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON] та в обґрунтуванні свого позову вказав, що між ним та відповідачем 22.06.1994 року було зареєстровано шлюб Макіївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № [NUMBER]. Даний шлюб для нього та відповідача перший. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] р.н. та [PERSON], [INFO] р.н., які на теперішній час мешкають разом з відповідачем. Фактичні шлюбні відносини між ними припинилися з грудня 2007 року, спільного господарства вони не ведуть, спору про поділ майна та місце мешкання дітей не мають. Вважає, що шлюб між ними розпався остаточно і примирення не можливо. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд, розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та суду пояснила, що на розірвання шлюбу згодна, вважає, що сім'я розпалась остаточно і примирення не можливо. Майнового спору та спору про місце мешкання дітей між нею та позивачем немає. Витрати, пов'язані із розірванням шлюбу, просила покласти на позивача. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 22.06.1995 року у Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № [NUMBER] /а.с.7/. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] р.н. /а.с.8/ та [PERSON], [INFO] р.н. /а.с. 16/. У судовому засіданні достовірно встановлені мотиви розірвання шлюбу, фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, що перешкоджає подальшому збереженню сім'ї, крім того сторонам було надано час для примирення, але сторони так і не примирилися, та просили суд розірвати їх шлюб, що згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, є підставою для розірвання шлюбу. Суд враховує, що між позивачем та відповідачем майнового спору та спору про місце мешкання неповнолітньої дитини немає. Витрати, пов'язані із розірванням шлюбу, суд вважає можливим покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON] та в обґрунтуванні свого позову вказала, що між нею та відповідачем 02.09.2006 року було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Решетіловського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № [NUMBER]. Даний шлюб для неї та відповідача перший. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] р.н., яка мешкає з позивачем. Фактичні шлюбні відносини між ними припинилися з липня 2008 року, спільного господарства вони не ведуть, спору про місце мешкання дитини не мають. Вважає, що шлюб між ними розпався остаточно і примирення не можливо. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Просила суд, витрати, пов'язані із розірванням шлюбу, покласти на неї. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та суду пояснив, що на розірвання шлюбу він згоден, вважає, що сім'я розпалась остаточно і примирення не можливо. Спору про місце мешкання дитини між ним та позивачем немає. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 02.09.2006 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Решетіловського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено актовий запис № [NUMBER] /а.с.8/. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] р.н. /а.с.7/. У судовому засіданні достовірно встановлені мотиви розірвання шлюбу, фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, що перешкоджає подальшому збереженню сім'ї, крім того сторонам було надано час для примирення, але сторони так і не примирилися, та просили суд розірвати їх шлюб, що згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, є підставою для розірвання шлюбу. Суд враховує, що між позивачем та відповідачем спору про місце мешкання неповнолітньої дитини немає. Витрати, пов'язані із розірванням шлюбу, суд вважає можливим покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

У жовтні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають дитину, що не досягла повноліття - сина [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу вони проживають з відповідачем окремо, допомоги на утримання дитини відповідач не надає. В заяві, що надійшла в судове засідання позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суд не повідомив. У справі є відомості про вручення відповідачу повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Відповідач допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вимоги якої порушуються відповідачем. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України . При таких встановленим судом обставинам, згідно ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

У липні 2008 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вона зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 1983 року. Шлюб був зареєстрований Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис 3. Від шлюбних відносин неповнолітніх дітей немає. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сім'я їх розпалася, шлюбні відносини припинені, сумісне проживання не можливе через несхожість характерів, непорозуміння. Позивач в заяві, що надійшла в судове засідання, підтримала позовні вимоги та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання, визнав позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сім'я розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому, що це суперечить інтересам позивача. Судові витрати підлягають стягненню порівно зі сторін. При таких встановленим судом обставинам, згідно ст.ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

У серпні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1999 році між ним та [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого [ADDRESS]. На підтвердження угоди 23.07.1999 року було проведено розрахунок за придбане житло та укладено договір купівлі-продажу, посвідчений Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» за реєстраційним номером 138. Здійснену угоду купівлю-продажу нерухомого майна вважає чинною, так як сторони виконали всі дії, передбачені нею, але вказана угода нотаріально не посвідчена. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним права власності на нерухоме майно. Позивач в заяві, що надійшла в судове засідання, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом оголошення в газеті, до суду не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено угоду про купівлю-продаж нерухомого майна, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого [ADDRESS]. Позивач виконав усі необхідні та суттєві умови угоди. З технічної документації на нерухоме майно вбачається, що спірне нерухоме майно на момент продажу належало [PERSON]. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності зі ст. 638 ЦК України правочин у вигляді договору вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Оскільки судом встановлено, що позивач повністю виконав договір, заплативши відповідачу передбачені кошти, а той передав у власність позивача майно, останній слід визнати чинним, поскільки згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлені вільним волевиявленням дієздатних сторін. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. При таких обставинах позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

У липні 2008 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач зазначила що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 1979 року. Шлюб був зареєстрований районним відділом ЗАГС Апостоловського району Дніпропетровської області, актовий запис 202. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сім'я їх розпалася через часті сварки з боку відповідача, зловживання ним спиртними напоями, шлюбні відносини припинені. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO]. Спорів про майно та місце проживання дитини немає. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суд не повідомив. У справі є відомості про вручення відповідачу повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сім'я розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, що це суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. При таких встановлених судом обставинах, згідно ст.ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свою вимогу тим, що з відповідачем по справі спільно проживала, від цього проживання мають двох неповнолітнніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]року народження, які знаходяться на її утриманні. З жовтня 2007 року спільне проживання з відповідачем припинено, з цього часу відповідач ніякої матеріальної допомоги дітям не надає, самоусунувся від їх виховання та утримання. Відповідач в судовому засідані позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі, [PERSON] є батьком неповнолітніх - [PERSON], [INFO] народження та [PERSON] 13 грудня 2004 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей /а.с.5-6/ Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за його ст.181 за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відстотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають спільних дітей, зазначених в позові, яких утримує позивачка. Відповідач має працездатний вік, йому не встановлено обмежень чи протипоказань в трудовій діяльності, будь-яких доказів, які б могли бути підставою для звільнення відповідача від встановленого Законом обов”язку утримувати неповнолітніх дітей не було надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2008 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO] народження та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей та не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Під час судового розгляду справи позивач підтримала позов у повному обсязі та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За згоди позивача та у відповідності до ст.ст. 169 та 224 ЦПК України судом було визнано можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON],[INFO] народження та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.11.2006 та свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24.10.1995, копії яких містяться в матеріалах справи. Згідно довідки КП «Липкижитлосервіс» № 1183 від 23.10.2008 позивач, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки КП «Липкижитлосервіс» від 13.10.2008 з [PERSON] на час видачі такої довідки за вказаною адресою зареєстровані її діти - [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що сторону у справі разом не проживають. Неповнолітні діти постійно проживають з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач аліменти не сплачує та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання доньок. Пропозиції [PERSON] про спільне утримання дітей - ігнорує. За таких обставин, суд вважає необхідним присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у примусовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу її матері, батька. За правилом, встановленим ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Врахувавши обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

26.11.2008р. позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 17556,63 грн. заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача зменьшив свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3926, 03грн. та пояснив, що 5.04.2006р. між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачу на 2 роки були надані грошові кошти в сумі 3400грн. строком по 5.04.2008р., в свою чергу відповідач взяті на себе зобов”язання не виконав і не виконує в даний час допускаючи прострочення платежів, у зв”язку з чим станом на 10.11.2008р. за ним числиться заборгованість за договором у розмірі 3926грн.03коп.. Просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що заборгованість виникла внаслідок тяжкого матеріального становища. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовільнити, виходячи з наступного: Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позивачем на підставі наданих відповідачем документів був укладений кредитний договір на суму 3400грн.. Відповідно до розрахунків заборгованість станом на 10.11.2008р. становить 3926,03 грн., оплату відповідач здійснював частково. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.526,549,611,612,625,1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 24.01.2000 року в Устечківській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 01. Від спільного проживання в них народився син - [PERSON] [INFO] народження. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами часто почали виникати сварки і конфлікти, злагоди в сімейному житті немає. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, б'є, ображає позивачку як дружину. Сім'я фактично розпалася, оскільки сторони втратили один до одного почуття любові і поваги. Позивачка на примирення не погоджується. Просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що шлюб зберегти неможливо. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, який зберігати не доцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 26.02.1975 року у Почаївській селищній раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 9, неповнолітніх дітей немає. В судовому засіданні позивачка пояснила, що причиною розпаду сім'ї є те, що життя у шлюбі не склалося, відповідач протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, постійно б'є позивачку, ображає, принижує, на неодноразові прохання виправитися, змінити ставлення до сім'ї відповідач не реагує. Сімейні відносини між сторонами припинилися. Позивачка на примирення не погоджується. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що шлюб зберегти неможливо. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, який зберігати не доцільно.

Outcome: approved