Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

24 квітня 2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору № 037- МК від 27.01.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 28 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.01.2009 р. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованістю за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У добровільному порядку відповідач не виконує зобовязання за договором, через що станом на 06.04.2009 р. утворилась заборгованість в сумі 35 701, 42 грн. , яка складається з: заборгованості за кредитом - 18385,38 грн. , заборгованості по процентам за користування кредитом - 11125,47 грн. , пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 6190,57 грн. В забезпечення виконання зобов»язання по кредитному договору між сторонами було укладено договір застави майна , згідно з умовами якого відповідачка передала в заставу банку майно , а саме обладнання ОБ- 21,№М000071008 , АКУ1000,№ 10147. . Оскільки відповідачка не виконує свої зобов»язання по кредитному договору просили передати банку в заклад зазначене майно , а також звернути на нього, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі- продажу предмета застави від імені заставодавця . Крім того просили стягнути на свою користь понесені судові витрати . Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі , наполягала на їх задоволенні . Відповідачка належним чином повідомлений про день та час слухання справи шляхом розміщення оголошення у газеті «Вісті Придніпров»я « № 25\\1 від 08.04.2010 на сторінці 6, у судове засідання не з»явилась . Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши матеріали справи , суд вважає,.що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим Кодексом України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про іпотеку». Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.549 ч.З ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно ст.651 ч.2,3 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст.1054 ч.І ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наданих документів, позивач надав відповідачу кредит , згідно договору № 037- МК від 27.01.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 28 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.01.2009 р. Згідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту від 06.04.2009 року заборгованість відповідачки станом на 06.04.2009 року становить 35 701, 42 грн. , яка складається з: заборгованості за кредитом - 18385,38 грн. , заборгованості по процентам за користування кредитом - 11125,47 грн/, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 6190,57 грн.. Таким чином, з відповідача повинна бути стягнута на користь позивача дана сума заборгованості. Згідно договору застави рухомого майна № 037\\МК-1 від 27.01.2006 року та ст. 20 Закону України « Про заставу « позивач з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет застави у випадку , якщо в момент настання термінів виконання зобов»язань , передбачених кредитним договором , вони не будуть виконані . Відповідно до даного Договору ,предметом застави є обладнання СР-21,№М000071008 , АКУ1000,№ 10147. Договором застави передбачено ,що у разі порушення заставодавцем\\ позичальником \\ зобов»язань за кредитним договором або за договором застави , заставодавець зобов»язаний передати предмет застави заставодержателю у заклад . Проте відповідач предмет застави в заклад банку не передав . Тому суд вважає , що позов підлягає задоволенню, в звязку із неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] основного зобовязання, тобто погашення заборгованості по договору кредиту. Згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 357 ,01 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 30грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved