Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення грошової суми за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна. В ході розгляду справи позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить стягнути з відповідачки на її користь завдаток, щодо попередньої домовленості про укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 8100 грн. В обґрунтування позовних вимог, зіслалася на те, що [PERSON] восени 2007 року вирішила продати свій будинок, а позивачка [PERSON] вирішила цей будинок купити. Так, 26.10.2007 року позивачка передала [PERSON] грошові кошти в сумі 10100 грн., як завдаток, про що було попередньо домовлено, а залишок суми виплатить коли продасть свій будинок в с. Андріївна Покровського району. При передачі грошей був присутній житель [INFO] [PERSON] Але в кінці грудня 2007 року позивачка повідомила [PERSON], що не будить купувати будинок, так як в ході огляду будинку знайшла тріщину в стіні. Після чого, відповідачка вирішила здати свій будинок в оренду іншим громадянам. Через деякий час, позивачка звернулась до відповідачки з проханням повернути їй гроші в сумі 10100 грн., які позивачка їй віддавала, як завдаток за будинок коли хотіла цей будинок придбати. На що відповідачка їй відмовила. Тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовною заявою з проханням її задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили стягнути з відповідачки на користь [PERSON] завдаток, що до попередньої домовленості про укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 8100 грн., а також стягнути судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вислухавши думку сторін, а також свідків, суд дійшов висновку, що цивільний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмовій форми, є нікчемним. Суд вважає, що для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно прямо вказувати про це в договорі. В протилежному випадку отримана кредитором від боржника сума вважається авансом. Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази передачі зазначеної позивачкою грошової суми. Однак, в порушення ст. 547 ЦК України, сторонами не було додержано письмової форми правочину, щодо забезпечення виконання зобовязання, а тому згідно ч.2 ст. 547 ЦК України, даний правочин є нікчемним. Згідно ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених ЦК України нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсний. Суд вважає, що нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, кім тих, що повязані з його недійсністю. Правовими наслідками недійсності правочину є двостороння реституція та відшкодування збитків. Однак, судом не може бути застосовано двосторонню реституцію, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази передачі відповідачу позивачем суми 10100 грн. Судом не приймаються до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON] про дійсну передачу грошей в сумі 10100 грн., оскільки дана особа спірні грошові кошти особисто не перераховувала, а також у спірних правовідносинах не є належним доказом. Оскільки як вбачається, з пояснень свідка [PERSON], який відбирав пояснення у [PERSON] та [PERSON], який після того, як відібрав пояснення та записавши їх то ознайомив їх під власний розпис з даними записами в поясненнях. Як вказує свідок [PERSON], що дійсно був присутній коли [PERSON] передавала гроші [PERSON] в сумі 10100 грн., але сам власноручно їх не перераховував, а тому вказати, яка саме там сума та які були купюри грошей не може. Крім того, рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 2 344/2009 р. від 12.02.2009 р., встановлено, що позивачка не може підтвердити факт передачі даної суми грошей, що є доказом в розумінні ч.3 ст. 61 ЦПК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed