Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її рідного брата [PERSON], посилаючись на те, що останній з народження хворіє на психічну хворобу у вигляді наростаючого слабоумства, у зв'язку з цим він не розуміє значення своїх дій, не може контролювати себе та керувати своїми діями. [PERSON] знаходиться на обліку в Татарбунарській ЦРЛ Одеської області з приводу важкої психічної хвороби, є інвалідом 2-ї групи з дитинства. Визнання брата недієздатним заявниці необхідно для оформлення над ним опіки та отримання державної соціальної допомоги у зв'язку з цим. [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки і піклування Татарбунарської міської ради у судовому засіданні вимоги заяви визнав. Представник УПСЗН Татарбунарської райдержадміністрації направила заяву про слухання справи без її участі, вимоги заяви визнала. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Із акту за №1072 від 06.11.2008 року комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с.21-23) вбачається, що [PERSON] хворіє хронічним стійким психічним захворюванням у вигляді органічного психічного розладу складного ґенезу (нейроінфекція, хронічний алкоголізм) з наростаючим слабоумством. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує призначення опіки. Із довідки (а.с.7) видно, що [PERSON] знаходиться на обліку у психіатричному кабінеті Татарбунарської ЦРЛ Одеської області з приводу епілептичної хвороби, частих судорожних припадків, вираженого слабоумства. Як видно із висновку (а.с.8) орган опіки та піклування при виконкомі Татарбунарської міської ради Одеської області вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над недієздатним братом [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про народження заявниці та [PERSON] (а.с.5,6) їхніми батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Із довідки МСЕК (а.с.4) [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Стаття 41 ч.1 ЦК України передбачає, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], а тому має право відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України подати заяву про визнання свого брата недієздатним. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатним у зв'язку зі стійким психічним розладом здоров'я, що підтверджено медичними довідками та висновком комісійної амбулаторної судово - психіатричної експертизи. У судовому засіданні встановлено, що визнання [PERSON] недієздатним заявниці необхідно для оформлення над ним опіки. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Заявниця відповідно до ст.63 ЦК України в повному обсязі відповідає вимогам, які пред'являються до опікуна. Вона має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в близьких родинних стосунках з підопічним, і з урахуванням стосунків з останнім, може виконувати обов'язки опікуна, діючи в інтересах свого брата. На підставі викладеного,

Outcome: approved