Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та визнати за нею право власності на майно житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в селі Вишевичі Радомишльського району Житомирської області по вулиці Калініна, 28. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 18 жовтня 1992 року в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області померла її мати. Вона не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але прийняла її фактично, проживаючи в будинку на момент смерті та обробляючи земельну ділянку. Однак, нотаріус позбавлений можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок, так як в бюро технічної інвентаризації право власності на спірний будинок не зареєстровано за померлою. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на спірний будинок та встановити факт прийняття спадщини після смерті матері. Віповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Треті особи надали суду заяви, в яких просять зглянути справу без їх участі, проти позову не заперечують. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Як встановлено судом, позивачка являється рідною донькою померлої 18 жовтня 1992 року в с. Вишевичі Радомишльського району [PERSON], що стверджується доцтвом про народження та про одруження позивачки. Після смерті матері залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними спорудами розташований в с. Вишевичі по вулиці Калініна, 28. Спадщину після смерті матері фактично прийняла позивачка, проживаючи в будинку та обробляючи земельну ділянку, що підтверджується довідкою Вишевицької сільської ради № 263 від 30.03.2010 року і повністю повідає вимогам ст.ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК Української PCP 1963 року, який був чинним на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 також чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31.10.75 № 45/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном серед іншого можуть бути довідка управління будинками, виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку в період 6 місяців після дня смерті спадкодавця. Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз'яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які вплинуть на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Проте, нотаріус обгрунтовано відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, так як власність на померлого спадкодавця не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № А від 30 листопада 2009 року право власності на будинок № 28 по вулиці Калініна в селі Вишевичі Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано, вартість домоволодіння становить 81 566 гривень . Мати позивачки за власні кошти побудувала спірний будинок на відведеній земельній ділянці і являлась його користувачем. Однак, відповідно до діючого на той час законодавства право власності в бюро технічної інвентаризації не зареєструвала. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved