Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що з 12.07.1995 р. перебуває на обліку в УПФУ в Черняхівському районі і отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.92 р. «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». З 14.10.05 по даний час позивач працює на посаді судді Житомирського районного суду Житомирської області. 08.02.09 йому виповнилось 60 років. В звязку з цим він звернувся 01.02.10 з заявою до УПФ України в Черняхівському районі про переведення його на пенсію державного службовця, але отримав відмову. Просив визнати зазначену відмову незаконною та просив зобовязати відповідача перевести його на пенсію державного службовця з 01.02.10 р. та провести з цієї дати перерахунок пенсії. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив його задовольнити. Представник відповідача УПФ України в Черняхівському р-ні [PERSON] позов не визнала та суду ствердила, що [PERSON] набуде тоді право на пенсію державного службовця, коли звільниться з роботи. Просила в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із слідуючих підстав. Ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачає, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Ця ж стаття вимагає припинення державної служби лише у випадку призначення пенсії державного службовця інвалідам 1 і 2 груп. До інших категорій державних службовців така вимога даною статтею не висувається. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 14.10.05 р. по даний час працює суддею Житомирського районного суду Житомирської області і з 12.07.1995 р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Черняхівському районі і отримує пенсію по вислузі років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що стверджується його трудовою книжкою та довідкою атестатом № 125/03 від 01.02.10 та виплату пенсії йому припинено з 01.03.10 р. (а.с.6-8, 25). 8.02.09 позивачу виповнилось 60 років, а 1.02.10 він звернувся до відповідача з заявою про переведення його на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу України», однак йому було відмовлено в задоволенні заяви з тих підстав, що він продовжує працювати на посаді судді, що стверджується свідоцтвом про народження, заявою та відповіддю УПФ України в Черняхівському районі (а.с.4, 11, 12). Із довідки Житомирського районного суду від 7.01.10 вбачається, що станом на 27.01.10 стаж перебування [PERSON] на посадах віднесених до категорій посад державних службовців складає 39 років 9 місяців (а.с.9). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право на отримання пенсії державного службовця з 1.02.10, тобто з часу звернення до УПФ України в Черняхівському районі з заявою про переведення його на пенсію державного службовця. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти заявленого позову з посиланням на ст. 25 Закону України «Про державну службу» та на ст. 43 Закону України «Про статус суддів», тому що ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачає право на пенсію державного службовця не лише у осіб, які досягли пенсійного віку, мають не менше 10 років стажу державної служби і працюють на день виходу на пенсію на посаді державного службовця, а і право осіб на цю пенсію, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Послання відповідача на ст. 43 Закону України «Про статус суддів», зокрема на те, що нею передбачено виплату пенсії судді, який вийшов у відставку, не заслуговують на увагу, оскільки зазначена стаття передбачає право судді на відставку, а позивач такого права ще не набув, а тому застосування цієї норми є недоцільним. Ст. 23 Закону України «Про державну службу» передбачає граничний вік перебування на державній службі для чоловіків 60 років. До суддів це обмеження не застосовується, оскільки відповідно до п. 2 ч.1 ст. 15 Закону України «Про статус суддів» суддя звільняється з посади у разі досягнення ним 65 років. Продовження роботи на посаді судді не може бути підставою для позбавлення позивача на отримання пенсії державного службовця, а тому суд вважає незаконною відмову УПФ України в Черняхівському районі та приходить до висновку, що його слід з 01.02.10 перевести на пенсію державного службовця, провівши з цієї дати перерахування пенсії. На підставі наведеного,

Outcome: approved