overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратие граво користування жилим приміщенням , кім..616 по вул.Бальзаківській. 4 м.Житомира , оскільки той не користуються жилим приміщенням без поважних причин з 2005 року . В судовому засіданні позивач та його представник підтримав позов повністю з викладених у позові підстав . Відповідач в судове засідання не з'явився , про час і місце слухання справи повідомлявся . Суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, приймає заочне рішення у відсутносте відповідача . Третя особа - Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корольовсгкого РВ УМВС України в Житомирській області подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Залучавши пояснення позивача, його представника , покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до задоволення . Згідно ст. 71 ЖК України , особа може бути визнана такою що втратила прав користування жилим приміщенням, якщо вона не користується ним без поважних причин більше ніж шість місяців. Судом встановлено , що сторони по справі являються наймачами кім 616 по вул.Бальзаківській. 4 м.Житомира. Також сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 23.06.2005 року. Після розірвання шлюбу відповідач забрав свої особисті речі і залишив кім.616 по вул.Бальзаківській, 4 м.Житомира. З червня 2005 року відповідач у вказаній кімнаті не проживає та не користується нею без поважних причин. Той факт, шо відповідач не проживає без поважних причин у вказаній кімнаті стверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків та актами ДП «Житловик» від 06.09.2005 року , від 24.11.2008 року. Враховуючи викладене [PERSON] втратив право на користування жилим приміщенням кім.616 по вул.Бальзаківській, 4 м.Житомира.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця на своє утримання, до досягнення дитиною трирічного віку. В ході судового засідання надала уточненні позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] 1/6 частину всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 15.02.2010 року позовні вимоги, в частині стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку - залишено без розгляду. На обґрунтування позову вказала, що 12.11.2004 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №605. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], проте відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток дитини не бажає. Сторони на розгляд справи не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі батько записаний - [PERSON] (а.с.8). [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю - позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, проте відповідач від виконання свого батьківського обов'язку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України суд стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а на підставі п.1, ч.І ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 22 листопада 2003 року з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану (актовий запис №2206). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON]. [INFO]. Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Під час спільного з відповідачем проживання, останній вчиняв сварки, внаслідок чого їх спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам доньки. У зв»язку з чим у 2007 році вона з відповідачем припинила шлюбні відносини та перестала вести спільне господарство. Майнового спору не має. Угоду про утримання неповнолітньої дитини між ними досягнуто. Шлюб просить розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.130 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу в попередньому судовому засіданні на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Сімейних відносин сторони не підтримують. Примирення між сторонами не можливе. Угоду про утримання неповнолітньої дитини між ними досягнуто. Майнового спору не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

20.01.2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги електрозвязку в сумі 649 грн. 75 коп. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що відповідач на порушення умов договору № 2884 від 01.11.2005р. не сплачує позивачу кошти за надані їй телекомунікаційні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, яку добровільно відповідач не погашає. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачені судові витрати у сумі 171 грн. Представник позивача позов підтримав, просив слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заперечень проти позову не надала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов договору № 2884 від 01.11.2005 року ВАТ „Укртелеком надавав телекомунікаційні послуги [PERSON], однак остання, всупереч вимог п.5 ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації», п. 32 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», не вносить плату за наданні послуги в результаті чого виникла заборгованість в сумі 649 грн. 75 коп. Згідно ст.ст.526, 625, 901, 902 ЦК України, одна сторона, за договором про надання послуг, зобовязана оплатити другій стороні надані їй послуги в встановлені строки та розмірі, в порядку, встановленому договором, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і якщо прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідач користувалась послугами електрозвязку і повинна оплачувати дані послуги, але не оплачує, тобто не виконує умови договору від 01.11.2005р., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за користування телекомунікаційними послугами в розмірі 649 грн. 75 коп. та 171 грн. судових витрат, а всього 820 грн. 75 коп. На підставі ст. ст. 509, 526, 610,611,612 ЦК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

27.01.2010 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03.02.1996 року по 12.08.2003 року. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає. В звязку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримала повністю. Відповідач позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.02.1996 року по 12.08.2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтва про одруження, про розірвання шлюбу та про народження дитини ( а.с. 2-4). В даний час відповідач у вихованні їх спільної дитини участі не приймає, добровільної матеріальної допомоги їй не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів, а відповідачем суду не подано жодних доказів про те, що він бере участь у вихованні сина та надає належну допомогу, а також про те, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], суд знаходить необхідним позов задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Представник Житомирської психіатричної лікарні №1 просить суд госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричний стаціонар для лікування без згоди останньої у звязку із наявністю у неї тяжкого психіатричного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Законний представник [PERSON], її племінниця, [PERSON], звернулаодо суду із заявою про розгляд справи у її відсутності. Згідно із висновком психіатричною лікарсько - консультативною комісією № 148 від 11 лютого 2010 року [PERSON] по соматичному стану не може приймати участь у судовому засіданні. Суд вважає за можливе ухвалення рішення на підставі наявних справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали даної та амбулаторних справ, судом з'ясовано, що [PERSON] в даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворої, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою її здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога, потребує примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1071 грн. 80 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що власником квартири за адресою: М.Кіровоград, [ADDRESS] є [PERSON], який повинен брати пайову участь у загальних витратах пов»язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки майна, виконувати зобов'язання по сплаті комунальних послуг. В свою чергу відповідач впродовж тривалого часу не сплачував за утримання будинку та прибудинкової території, а тому станом на 01.09.2009 року, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 1071грн. 80 коп.. Відповідач в ході судового засідання позов визнав частково, доказів про сплату боргу відповідачем до суду не надано. Зазначив, що послуги які надаються КРЕП №3 його не задовольняють, тому і не сплачував. Не погоджується щодо стягнення з нього витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи в розмірі ЗО грн. Оцінивши зібрані по справі докази суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню. Встановлено, що власником квартири за адресою: М.Кіровоград [ADDRESS] є [PERSON] про що свідчить довідка № 25739, видана КРЕП № 3 (а. с. 5). Позивач надає послуги по утриманню житлового будинку та при будинкової території, де мешкає відповідач. Відповідно до ст. 68 ЖК України власник квартири зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідач впродовж тривалого часу не сплачував за утримання будинку та прибудинкової території, а тому утворилась заборгованість в сумі 1071 грн. 80 коп. грн., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.4). Підлягають стягненню з відповідача на користь КРЕП № 3, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та державне мито в розмірі 51 грн. в дохід держави, так як згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

14.10.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 15.02.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому судовому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідача. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 15.04.2006 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відрилася спадщина на належне йому майно, яку вона прийняла, але оформити свої права на все спадкове майно не може, так як серед нього є будинок з господарськими будівлями, який належав спадкодавцю, але державна реєстрація якого проведена не була. Просила визнати за нею право власності на цей будинок та на додані до нього надвірні будівлі. Позивачка свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав, просив слухати справу без його участі, про що надав заяву. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2006 року помер [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на його майно, яку прийняла позивачка відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України, являючись її дочкою та спадкоємцем першої черги за законом, що видно з пояснень позивачки, свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про право на спадщину, довідок Миколаївської сільської ради №№179,180. Відповідно до довідки - характеристики виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради за [PERSON], по записам господарської книги №1 особовий рахунок №32, на праві приватної власності належить будинок №7 з господарськими будівлями по вулиці Карла Марка в с. Миколаївка Буринського району Сумської області, що також підтверджується і технічним паспортом на житловий будинок. Як вбачається з довідки КП «Буринське бюро технічної інвентаризації» вказаний будинок в органах БТІ за спадкодавцем зареєстровано не було. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.І ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 392 указаного Кодексу встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та приймаючи до уваги, що вона є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла відповідно до вимог чинного законодавства, а інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині не встановлено, суд вважає, що її вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилався на те, що 31 січня 2008 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014\\0034\\82\\98369 , відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 50 \~000 грн., з терміном користування кредитними коштами по 31 січня 2018 року . [PERSON] не виконує зобов»язання по кредитному договору, у зв»язку з чим утворилась заборгованість по кредиту у сумі 55094.72 грн. Позивач посилається на те, що для забезпечення умов кредитного договору з відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого, він взяв на себе зобов»язання нести повну відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору. Зазначає, що оскільки позичальник не виконує умови кредитного договору, то відповідачі повинні нести солідарну відповідальність по погашенню заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за кредитним договором та витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з»явились , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, не надавали заяв про неможливість розгляду справи у їхню відсутність. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що 31 січня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014\\0034\\82\\98369 , відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 50 \~000 грн., з терміном користування кредитними коштами по 31 січня 2018 року . [PERSON] отримав вказані кошти готівкою, що підтверджується заявою про видачу готівки від 31.01.2008року. У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України та з метою забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором банк уклав договір поруки з відповідачем [PERSON] Відповідно до п. 3.1 договору поруки, поручитель, відповідач по справі [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов»язання перед позивачем відповідати по зобов»язаннях відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Оскільки [PERSON] не виконує зобов»язання по кредитному договору, то заборгованість по кредитному договору підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. У зв»язку з невиконанням умов договору відповідачем [PERSON] утворився борг по кредитному договору у сумі 55094 грн.72 коп. та підлягає стягненню на користь позивача, а також підлягають стягненню витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилався на те, що 30 липня 2008 року з відповідачем був укладений кредитний договір № 010\\82\\19693\\110806, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6\~000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 13 липня 2010 року . Відповідач умов кредитного договору не виконує, має заборгованість по кредиту у розмірі 6\~988.56 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом та витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явився , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що 30 липня 2008 року мі позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 010\\82\\19693\\110806, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6\~000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 13 липня 2010 року . Відповідач отримав вказані кошти готівкою, що підтверджується матеріалами справи. У зв»язку з невиконанням умов договору утворився борг по кредитному договору у сумі 6988 грн. 56 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також підлягають стягненню витрати по справі.

Outcome: approved