overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

В грудні 2009 р. Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Південь» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по експлуатаційним витратам. Позивач вказує на те, що відповідач проживає в [INFO] та отримує послуги щодо обслуговування будинку та прибудинкової території, які надає позивач. У звязку з несплатою відповідачем квартирної плати утворився борг, який станом на 1 листопада 2009 року складає 855 грн. 04 коп. Посилаючись на наведене та на положення ст.ст.156, 162 ЖК, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідач у справі проживає в [INFO]. Позивач у справі надає відповідачу послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків власник та наймач зобовязаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобовязань не виконує, оплату по квартирній платі не здійснює, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість, яка станом на 1 листопада 2009 року складає 855 грн. 04 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ЖКП «Південь» про стягнення заборгованості по квартирній платі підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

В січні 2010 р. Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця Миколаївської облспоживспілки звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач вказує на те, що відповідачка на підставі ордеру № 15 від 6 квітня 2009 року була вселена та зареєстрована в гуртожитку по пр. Миру,6 у кімнаті № 24. З січня 2009 року [PERSON] не мешкає в зазначеному гуртожитку, про що свідчать акти про не проживання від 21 серпня 2009 року та 25 січня 2010 року. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідачку на підставі ст.. 72 ЖК України такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов, просила про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до правил ст..ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована в гуртожитку по пр. Миру,6 у кімнаті № 24 у м. Миколаєві на підставі ордеру № 15 виданого 6 квітня 2006 року. Згідно актів про не проживання № 109 від 21 серпня 2008 року та № 010 від 25 січня 2010 року [PERSON] у гуртожитку по пр. Миру,6 у кімнаті № 24 у м. Миколаєві не проживає, оплату за кімнату не проводить. Таким чином, як свідчать матеріали справи відповідачка [PERSON] фактично не проживає у гуртожитку з січня 2009 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідачка не вживає. Комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у кімнату гуртожитку не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачка не проживає в гуртожитку по пр. Миру,6 у кімнаті № 24 у м. Миколаєві понад шість місяців без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці Миколаївської облспоживспілки є обґрунтованим і на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків з відповідача за порушення правил користування електричною енергією в сумі 1328 грн. 84 коп. Під час знаходження справи в суді позивач надала заяву про збільшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача суму завданих збитків 1328 грн. 84 коп., 369 грн. 35 коп. боргу за спожиту електроенергію та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача надала суду заяву про залишення частини вимог без розгляду, а саме в частині збільшення позовних вимог, первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач викликався до суду, але в судове засідання не з "явився суд у відповідності до ст. 169, 225 ЦПК України ухвалює розгляд справи без участі відповідача, на підставі наявних матеріалів в справі, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 2008 року контролерами дільниці енергонагляду КМ РЕМ ВАТ "Кіровоградобленерго" при перевірці стану приладу обліку та знятті показань по місцю проживання відповідача виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: відсутня пломба електропостачальної організації на клемній кришці лічильника. Розмір заподіяних збитків обчислений відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживанняелектричної енергії за кількістю днів з дня останього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1416 від 22.11.1999 року і становить 1328 грн. 84 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача 1328 грн. 84 коп на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвержені судові витрати, тому суд стягує з відповідача судовий збір на користь ВАТ "Кіровоградобленерго" в розмірі 51 гривні., збір на інформаційно технічне забезпечення -30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 01.12.2009р. Лубенським міськрайсудом Рівненської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором купівлі-продажу в розмірі 95000,00 грн., суму штрафу в розмірі 47500,00 грн., а всього 142500,00 грн. [PERSON] подав позовну заяву до ВАТ КБ „Надра" в тому числі про стягнення нанесеного йому збитку. Вважають, що договір купівлі-продажу являється фіктивним, оскільки не був спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а лише формальною підставою для відшкодування ВАТ КБ „Надра" начебто понесених [PERSON] штрафних санкцій. Крім того, при розгляді справи не були надані та не досліджувалися докази, які мають значення для справи. А саме: документи, що свідчать про належність товару [PERSON]; транспортна накладна; накладні на придбання лісоматеріалу, договори, накладні на продаж лісопродукції, сертифікати про проходження лісоматеріалів, податкові накладні. Згідно наданих суду письмових заперечень та заяв відповідачі [PERSON] від 10.02.2010 року та [PERSON] від 10.02.2010 року позовні вимоги не визнають, просять розглянути справу без їх участі та відмовити в позові. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, всі обставини викладені в позові та просить суд позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомленні заздалегідь та належним чином (зокрема оголошення в газеті «Вільне Слово» № 19 від 11.03.2010р.). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.12.2008 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу товару- 142500 грн., винесеним у попередньому судовому засіданні, задоволено позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 142500,00 грн.. Зі змісту рішення вбачається, що судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 19.09.2008 року був укладений договір купівлі-продажу товару на суму 95000,00 грн. Товар відповідачу був доставлений повністю та в строки передбачені договором проте відповідач не виконує умови цього договору. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судом рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких підстав, суд рахує, що обставини, на які посилається позивач, встановлені судом рішенням суду, що набрало законної сили, а тому позовні вимоги безпідставні та не підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

ТОВ "ЖЕК "Забота" звернулося до суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по комунальним послугам за користування житловим приміщенням у загальному розмірі 1315грн.96коп. 22.04.2010року ТОВ "ЖЕК "Забота" надав заяву про зменшення вимог, в якій просив стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 649грн.00коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги уточного позову підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, раніш надала заяву, в якій позовні вимоги не визнала та зазначила про свою неможливість прийняти участь в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю відповідачів, оскільки у справі досить даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, у приватизованої квартирі [ADDRESS], яка знаходиться на балансі ТОВ "ЖЕК "Забота", зареєстровані відповідачі, у зв'язку з чим між сторонами укладено договір шляхом надання договору та абонентської книжки з текстом договору, за яким позивач надає відповідачу послуги по утриманню житла, а останні повинні своєчасно вносити платню за утримання житла щомісячними платежами. Відповідно до наданої довідки, квитанції та уточненої заяви, за період з 1.04.2008року по 1.12.2009року за надання послуг по утриманню житлового приміщення квартири [ADDRESS] у відповідачів виникла заборгованість у загальному розмірі 649грн. 00коп. У відповідності до ст. ст. 66, 68, 150, 156 ЖК України, суд приходить до висновку, що пред'явлені вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 30грн.00коп., а також судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 12.09.2005 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 536. Свої вимоги мотивувала тим, що 12.09.2005 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], 24.10.2005 року. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з жовтня 2009 року по причині несхожості характерів, різних поглядів на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, хоча надіслала заяву, згідно якої позовні вимогу підтримує в повному обсязі та прохає справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 12.09.2005 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 536, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ № 006399 від 12.09.2005 року . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], 24.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 013187 від 2.11.2005 року. Подружжя не підтримує шлюбних відносин з жовтня 2009 року і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в звязку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності загальних інтересів. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Сторонами досягнуто питання щодо місця проживання їх неповнолітньої дитини з позивачкою і суд вважає це правильним і таким, що відповідає інтересам дитини Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. З урахуванням обставин справи та майнового стану сторін, державне мито за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що з 12.09.2005 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], 24.10.2005 року. Сімейні відносини між нею та відповідачем припинені і вони мешкають окремо, а син проживає з нею. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина, але вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду, щоб в подальшому не виникло ніяких розбіжностей. В судовому засіданні позивачка не зявилася, хоча надіслала заяву, згідно якої позовні вимогу підтримує в повному обсязі та прохає справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши думку відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований 12.09.2005 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 536, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ № 006399 від 12.09.2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], 24.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 013187 від 2.11.2005 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, самоусунувся від виконання своїх обовязків. Стаття 180 Сімейного кодексу передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 187 Сімейного Кодексу відповідач за власною ініціативою аліменти виплачувати не згоден. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 78, 189 Сімейного Кодексу України між сторонами не укладено. Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе призначити аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обовязку батьків піклуватися про своїх дітей, тому вимоги позивачки є законним і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 27 квітня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що з 2007 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 27 квітня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 27 квітня 2006 року серії 1-БК №021634 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися у 2007 році, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності їй протоколу комісії № 9/237 про призначення пенсії по інвалідності, виданого на ім. *я [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що у зазначеному протоколі комісії її по батькові помилково було записано як Федорівна замість Федосіївна. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги та пояснила, що встановлення факту належності протоколу комісії № 9/237 їй необхідно для оформлення пенсії за віком. Представники зацікавлених осіб у судове засідання не з явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали письмову заяву з проханням слухати справи без участі їх представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з наданого суду копії паспорта, прізвище, ім'я та по батькові заявника * зазначено як «Павловська Людмила Федосіївна». Так само зазначено прізвище заявника у свідоцтві про її народження та трудовій книжці, копії яких наявні у матеріалах справи, тобто у протоколі № 9/237, виданому комісією про призначення пенсій по інвалідності при виконкомі Комінтернівської районної ради депутатів трудящих м.Харкова допущено помилку. Встановлення факту належності заявникові зазначеного протоколу необхідно їй для оформлення пенсії за віком. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту згідно акту опису й арешту майна серії АА № 468801 від 26.05.2008 року і просить звільнити з-під арешту трактор МТЗ-80, д.н.з. 13-90, мотивуючи тим, що дане майно належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2010 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що 26.05.2008 року державним виконавцем на виконання виконавчого провадження про стягнення із ПП Зоря заробітної плати описано та арештовано майно ПП Зоря та оголошено заборону на його відчуження. Згідно акту опису та арешту майна було арештоване та описане майно, яке згідно протоколу зборів пайовиків від 17.02.2008 року виділено [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які 17.03.2010 року на підставі договору купівлі-продажу передали йому у власність трактор. Представник відповідача позов заперечила, суду пояснила, що державний виконавець Державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції діяв в межах чинного законодавства і наклав арешт на майно, яке ним було виявлено. Боржником не було надано державному виконавцю доказів, які б підтверджували право власності на дане майно третіх осіб. При цьому йому було розяснено право звертатися до суду відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» , якщо вважає, що майно, на яке накладено арешт, не належить боржникові. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини: 26.05.2008 року державним виконавцем описано і накладено арешт на майно ПП «Зоря», в т.ч. трактор МТЗ-80, д.н.з. 13-90. Відповідно до рішення загальних зборів пайовиків колишнього колгоспу «Зоря» від 9 березня 2008 року пайовикам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за рахунок частки в пайовому фонді виділено в натурі трактор МТЗ-80, д.н.з. 13-90. 21.03.2010 року згідно договорів купівлі-продажу пайовики [PERSON], Шала- гай Г.М., [PERSON] та [PERSON] продали майновий пай [PERSON] Відповідно до протоколу № 16 від 23.03.2010 року рішенням майнової комісії по розпаювання майна колгоспу «Зоря» трактор МТЗ-80, д.н.з. 13-90 виділений [PERSON] Ч.ч. 2 та 5 ст. 48 та ст. 49 Закону України Про власність передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, довічного успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Отже, [PERSON] є правомірним набувачем майна співвласників майнових паїв колгоспу Зоря, право володіння якого підлягає захисту.

Outcome: approved