overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивачка просить суд стягувати щомісячно аліменти із відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Свої вимоги вона мотивує тим, що відповідач по справі її чоловік [PERSON], шлюб з яким було зареєстровано 14.07.2007 року Нововитківською сільською радою Радехівського р/ну Львівської області. Від цього шлюбу в них є малолітня дочка [PERSON] - [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, не цікавиться її вихованням. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Під час перебування сторін в шлюбі в них народилася дочка [PERSON] - [INFO]. Відповідач по справі, [PERSON] не надає жодної матеріальної допомоги позивачці на утримання їхньої дочки. Ці факти стверджуються копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою Нововитківської сільської ради № 2 від 13 січня 2010 року, з якої вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться дочка [PERSON] 09.06.2009 року анродження. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дочка проживає разом із позивачкою і домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту розмірі 2750грн. 96 коп. та судові витрати у розмірі 303,00грн. Посилається на те, що 26.02.2008 року між комерційним банком ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір №DDN7S4 від 26.02.2008р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до договору [PERSON] одержав кредит в розмірі 2500,00гривень. [PERSON] зобовязання не виконав у наслідок чого заборгованість станом на 03.07.2009р. за кредитом складає 2183,25грн., заборгованість по процентам за користування кредитом складає 403,74грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором -163,97грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений . Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №DDN7S4 від 26.02.2008р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, (а.с.5-7). Станом на 03.07.2009р., заборгованість по кредиту складає - 2183,25грн., заборгованість по процентам за користування кредитом складає 403,74грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором -163,97грн. (а.с.3-4). На момент розгляду справи по суті вказаний борг не сплатив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

У січні 2009 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за використаний природний газ в розмірі 2 275 грн. 66 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в сумі 30 (тридцять) грн. 00 коп. . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ВАТ по газопостачанню і газифікації «Лубнигаз» на підставі договору про надання послуг з газопостачання надає послуги [PERSON] (абонентський номер 560), яка проживає по вул. 1-е Травня, № 14 в м. Гребінка Полтавської області. Вказує, що відповідач з грудня 2008 року частково здійснювала оплату за використаний природний газ, в результаті чого станом на 01.12.2009 р. виникла заборгованість у сумі 2 275 (дві тисячі двісті сімдесят пять) грн. 66 коп.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, прохаючи їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечує. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка проживає по вул. 1-е Травня, № 14 в м. Гребінка Полтавської області, користується природним газом, але частково проводить оплату за його використання. Відповідно до п. 17 Постанови КМУ № 2246 від 09.12.1999 року «Про затвердження Правил надання населення послуг з газопостачання» розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Як видно із довідки-рахунку за послуги з газопостачання абонента № 560 [PERSON] станом на 01.12.2009року сума заборгованості по оплаті за використаний природний газ складає 2 275 грн. 66 коп.. Згідно cт. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належнім чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 cт. 530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного, у відповідності до cт. 526, п. 1 ч. 1 cт. 530 ЦК, п. 17 Постанови КМУ № 2246 від 09.12.1999 року «Про затвердження Правил надання населення послуг з газопостачання», керуіочись cт. cт. 8, 10, 60, 212-215, ч. 1 cm. 223 ЦПК, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

У січні 2009 року позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за використаний природний газ в розмірі 2 393 грн. 53 коп., в ході розгляду якого, змінив свої позовні вимоги та на підставі частково проведеної оплати відповідачами заборгованості просить суд стягнути на свою користь солідарно із відповідачів заборгованість за використаний природний газ у сумі 593 грн. 53 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в сумі ЗО (тридцять) грн. 00 коп. . В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ВАТ по газопостачанню і газифікації «Лубнигаз» на підставі договору про надання послуг з газопостачання надає послуги [PERSON] та [PERSON] (абонентський номер 21757), які проживають по вул. Радянська, б/н в с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області. Вказує, що відповідачі з лютого 2009 року частково здійснювали оплату за використаний природний газ, в результаті чого станом на 29.01.2010 р. виникла заборгованість у сумі 593 (пятсот дев'яносто три) грн. 53 коп.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, прохаючи їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечує. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про задоволення позовних вимог зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають по вул. Радянська, б/н в с. Сліпорід-Іванівка Гребінківського району Полтавської області, користуються природним газом, але частково проводять оплату за його використання. Відповідно до п. 17 Постанови КМУ № 2246 від 09.12Л999 року «Про затвердження Правил надання населення послуг з газопостачання» розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Як видно із довідки-рахунку за послуги з газопостачання абонента №21757 [PERSON] станом на 01.10.09 р. сума заборгованості по оплаті за використаний природний газ складає 2 393 грн. 53 коп., але на час розгляду справи у суді відповідачі провели часткову оплату заборгованості за використаний природний газ в сумі 1 800 (одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп.. Згідно ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належнім чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного, у відповідності до ст. 526, п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК, п. 17 Постанови КМУ № 2246 від 09.12.1999 року «Про затвердження Правил надання населення послуг з газопостачання»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом,посилаючись на те,що після смерті 31.01.2005 року його матері [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок в с.Ніжиловичі по вул..Першотравневій 65,який мати отримала в спадок після смерті сина (його брата) [PERSON],проте не оформила належним чином . Він є спадкоємцем за законом , спадщину прийняв,оскільки подав заяву до нотаріальної контори,проживав разом з матір»ю. .Просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно ,оскільки нотаріус відмовив через те,що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідач визнав позов,що вбачається з його листа. Третя особа - Макарівське БТІ,-свого представника до суду не направила. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб,тому позов підлягає задоволенню. Оскільки судом встановлено,що 31.01.2005 року померла мати позивача [PERSON] Позивач-спадкоємець за законом,прийняв спадщину. Інші спадкоємці відсутні.Спадщина відкрилася щодо житлового будинку в с.Ніжиловичі по вул..Першотравневій 65 Макарівського району На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся в суд з заявою в інтересах держави в особі Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату та [PERSON] про визнання особи недієздатною. В заяві вказано, що [PERSON] перебуває в Високо-Тополянському психоневрологічному інтернаті. Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії [PERSON] є інвалідом другої групи внаслідок загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Інвалідність встановлена безтерміново. Діагноз - шизофренія. Заявник прохає суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити над нею опікуном директора Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату. В судовому засіданні прокурор Савицький І.В. вимоги заяви підтримав. Представник Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату в судове засідання не зявився. Від директора вказаної установи [PERSON] надійшла заява в якій він прохає розглянути справу без його участі та підтримує клопотання Лубенського міжрайонного прокурора щодо призначення його опікуном над [PERSON] Представник Оріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно надіслав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, вимоги Лубенського міжрайонного прокурора підтримує. Представник Лубенської РДА в особі [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне вимоги заяви задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що згідно довідки Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату [PERSON] проживає у вказаному інтернаті та має діагноз шизофренія. Крім того, відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії вона є інвалідом другої групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Відповідно до висновку проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06 серпня 2009 року [PERSON], [INFO], страждає стийкім хронічним психічним розладом у вигляді параноїчної шизофренії з пост процесуальним дефектом змішаного типу. Ступінь психічних порушень у [PERSON] є такою, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а.с.15-17). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, тому, над нею необхідно встановити опіку і суд вважає за доцільне призначити опікуном директора Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся в суд з заявою в інтересах держави в особі Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату та [PERSON] про визнання особи недієздатною. В заяві вказано, що [PERSON] перебуває в Високо-Тополянському психоневрологічному інтернаті. Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Інвалідність встановлена безтерміново. Діагноз - помірна розумова відсталість. Заявник прохає суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити над нею опікуном директора Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату. В судовому засіданні прокурор Савицький І.В. вимоги заяви підтримав. Представник Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату в судове засідання не зявився. Від директора вказаної установи [PERSON] надійшла заява в якій він прохає розглянути справу без його участі та підтримує клопотання Лубенського міжрайонного прокурора щодо призначення його опікуном над [PERSON] Представник Оріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно надіслав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, вимоги Лубенського міжрайонного прокурора підтримує. Представник Лубенської РДА в особі [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне вимоги заяви задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що згідно довідки Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату [PERSON] проживає у вказаному інтернаті з 10.03.1989 року по теперішній час та має діагноз помірна розумова відсталість (а.с. 7). Крім того, відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії вона є інвалідом першої групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Відповідно до висновку проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 7 серпня 2009 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості. Ступінь недоумства у [PERSON] є такою, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а.с.17-19). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, тому, над нею необхідно встановити опіку і суд вважає за доцільне призначити опікуном директора Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся в суд з заявою в інтересах держави в особі Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату та [PERSON] про визнання особи недієздатною. В заяві вказано, що [PERSON] перебуває в Високо-Тополянському психоневрологічному інтернаті. Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Інвалідність встановлена безтермінова. Діагноз - розумова відсталість у вираженому ступені. Заявник прохає суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити над нею опікуном директора Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату. В судовому засіданні прокурор Савицький І.В. вимоги заяви підтримав. Представник Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату в судове засідання не зявився. Від директора вказаної установи [PERSON] надійшла заява в якій він прохає розглянути справу без його участі та підтримує клопотання Лубенського міжрайонного прокурора щодо призначення його опікуном над [PERSON] Представник Оріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно надіслав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, вимоги Лубенського міжрайонного прокурора підтримує. Представник Лубенської РДА в особі [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне вимоги заяви задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що згідно довідки Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату [PERSON] проживає у вказаному інтернаті та має діагноз шизофренія. Крім того, відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії вона є інвалідом другої групи з дитинства і потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Відповідно до висновку проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 07 серпня 2009 року [PERSON], [INFO] виявляє ознаки вродженого недоумства олігофренія в ступені імбецильност (помірна розумова відсталість). Ступінь порушень в інтелектуально-мнестичній сфері у теперішній час у [PERSON] є такою, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а.с.17-19). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, тому, над нею необхідно встановити опіку і суд вважає за доцільне призначити опікуном директора Високо-Тополянського психоневрологічного інтернату. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 18.03.2006 року. Шлюб зареєстрований у відділі РАЦСу Калуського міськвиконкому, Івано-Франківської області, актовий запис № 124. Від шлюбу дітей немає, однак у відповідачки є дочка [PERSON], яку згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 01.12.2006року, позивач удочерив. Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, у них різні характери та погляди на життя, через це часто виникають сварки та скандали. Більше одного року сторони разом не проживають. Вважає, що примирення неможливе. Шлюб носить формальний характер і зберігати його недоцільно. Дочка [PERSON] перебуває на його утриманні, тому просить дитину залишити на його вихованні. В судове засідання позивач не з"явився, однак до суду подав заяву в якій вказує, що позов підтримує у повному об"ємі а справу просить розглянути в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що на розірвання шлюбу згідна, не заперечує, щоб дочку [PERSON] залишити на вихованні позивача та щоб за його рахунок віднести судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.2006року. Шлюб зареєстрований у віддлі РАЦСу Калуського міськвиконкому, Івано- Франківської області, актовий запис № 124 (а.с. 3). В шлюбі [PERSON] удочерив малолітню дочку відповідачки [PERSON], [INFO](а.с. 4). ' Таким чином, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваний. ! Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита на відповідача по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

У вересні 2009р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що надає послуги теплопостачання в квартиру № 58 будинку № 26/А по пр. Жовтневий в м. Миколаєві, якою користуються відповідачі. Крім того, між позивачем і основним квартиронаймачем був укладений Договір № 491058 від 01.11.2005р. про постачання теплової енергії для опалювання та гарячого водопостачання, згідно якого споживач зобов'язаний своєчасно вносити платню за теплову енергію. Позивач фактично надав вказані послуги, проте за вказаною квартирою утворилася заборгованість за період з 01.11.2005р. по 01.09.2009р. у розмірі 909,40 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги уточнив: в звязку частковим погашенням відповідачами боргу (500 грн.), просив стягнути з них станом на 29.01.2010р. суму у розмірі 409,40 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають в багатоквартирному будинку № 26/А по пр. Жовтневий в м. Миколаєві. Даний будинок підключений до системи централізованого енерго-, водо- і теплоенергопостачання. Всі мешканці будинку, включаючи і відповідачів є споживачами ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль». Крім того, між позивачем і основним квартиронаймачем був укладений Договір № 491058 від 01.11.2005р. про постачання теплової енергії для опалювання та гарячого водопостачання, згідно якому споживач зобов'язаний своєчасно вносити платню за теплову енергію. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 29.01.2010р. сума заборгованості відповідачів за користування теплової енергії складає - 409,40 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі, будучи споживачами ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», взятих на себе зобов'язань по оплаті за теплову енергію, в повному обсязі не виконують. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідачів зазначеної суми заборгованості на користь ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи в сумі 30 грн. і підлягає стягненню судовий збір на користь держави за подачу позову в сумі 51 грн.

Outcome: approved