Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Івницької сільської ради,в якому зазначила,що 04.10.2003 року померла її мати - [PERSON] Левкіна.Після її смерті відкрилась спадщина,яку вона прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON],померлого 24.04.1997 року,вступивши у фактичне володіння спадковим майном.До складу спадщини входить жилий будинок № 9 по пров. Прохідному в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки площею 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,18га . для ведення підсобного господарства розташовані за тією ж адресою.Позивач є спадкоємцем за заповітом від 23.05.1999 року та прийняла спадщину вступивши у фактичне володіння спадковим майном. Інших спадкоємців не має.Але вона не може реалізувати свої спадкові права, оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).Просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті її матері [PERSON] померлої 04.10.2003 року,визнати за нею право власності на жилий будинок № 9 по пров.Прохідний в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області з прилеглими до нього будівлями та земельні ділянки площею 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,18га. для ведення підсобного господарства розташовані за тією ж адресою,як на спадщину за заповітом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши їх наведеними в позові обставинами,додала,що дійсним відповідачем по справі є її брат - [PERSON],який на зазначене в нею в позові спадкове майно не претендує,в заповіті він не зазначений. Відповідач в судовому засіданні позов визнав,проти задоволення не заперечував, пояснив,що на момент подачі заяви до нотаріальної контори йому не було відомо про заповіт на ім'я позивача,він на спадщину не прете ндує. Вислухавши сторін,представника позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 04.10.2003 року померла [PERSON] (а.с.7); після її смерті відкрилась спадщина,яку вона прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON],вступивши у фактичне володіння спадковим майном (а.с.12); до спадкового майна входить жилий будинок № 9 по пров.Прохідний в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області з прилеглими до нього будівлями та земельні ділянки площею 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,18га. для ведення підсобного господарства розташовані за тією ж адресою (а.с.9,11,17-19).;позивач є спадкоємцем за заповітом від 25 травня 1999 року згідно якого спадкодавець заповів їй все майно. Відповідач є спадкоємцем за законом. Відповідач на спадщину не претендує,визнає,що позивач прийняв спадщину,вступивши у фактичне володіння спадковим майном в 6 місячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.13);позивач не може реалізувати свої спадкові права,так як на вищезгадане майно , відсутні правовстановлюючі документи яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Зазначені обставини визнанні відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.549 ч.І ЦК України (в ред.1963 року) ст.ст.325,328,380 ЦК України,ст.12С ЗК України ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N І952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.549 ч.І ЦК України з ред.1963 року),згідно якої вважається,що спадкоємець прийняв спадщину,якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входять до складу спадщини.У відповідності зі ст. З ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, встановлює факт прийняття спадщини позивачем після смерті її матері [PERSON],яка померла 04.10.2003 року та визнає за нею право власності на жилий будинок № 9 по пров.Прохідний в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області з прилеглими до нього будівлями та земельні ділянки площею 0,25га. для обслуговування жилого будинку,0,18га. для ведення підсобного господарства розташовані по пров.Прохідний в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області. Враховуючи клопотання позивача суд понесені нею судові витрати при подачі позову на її користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved