overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Шлюб між сторонами розірвано 04 жовтня 2005 року. Від подружнього життя мають двох синів-Андрія,[INFO] та [PERSON],[INFO] \~ \~ \~ \~ Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів на утримання дітей, покликаючись на те, що шлюб між ними розірвано, відповідач не бере участі у вихованні дітей, забезпеченням сімї не займається. В попереднє судове засідання позивачка не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, справу просила слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечив, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку, справу просив слухати без його участі, позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтв про народження [PERSON] а.з. № 89 від 06.11.1997 р. та [PERSON] а.з. №119 від 20.12.1994 р. вбачається, що відповідач [PERSON] є їх рідним батьком. Шлюб між сторонами розірвано 04.10.2005 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-СГ № 135721 виданого Відділом РАЦС Буського РУЮ. З довідки Буської міської Ради від 04.02.2010 р. за № 367 стверджено, що [PERSON]С має на утриманні двох синів [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з нею. Відповідно до ст.182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін та того, що середньомісячний заробіток позивачки складає 1043,60 грн. і їй важко самій утримувати дітей, відповідачу слід встановити розмір аліментів, які він повинен сплачувати на своїх дітей - у 1/3 частині від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач злісно ухиляється від сплати призначених судом аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], в результаті чого, станом на 01.10.2009р. у нього виникла заборгованість по аліментам у розмірі 15131,89грн., яку вона просить стягнути в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. , Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, по слідуючим підставам. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа АЕ-119/1998р. Комінтернівського районного суду Одеської області відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої доньки - [PERSON] в розмірі Ул частини\~зі всіх\~видів доходів,\~але не\~менш 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач вказані вимоги виконавчого листа не виконував та своєчасно аліменти на утримання дитини не сплачував. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу, заборгованість [PERSON] по аліментам, станом на 01.10.2009р. складає 15131,89грн. У звязку з тим, що відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість по аліментам на утримання дитини позивачка була вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Згідно з ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в повному обсязі, так як в судовому засіданні не було встановлено підстав для звільнення боржника від сплати заборгованості по аліментам, передбачених ст.197 СК України. На підставі ст.ст.191, 194, 197 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

В листопаді 2009 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати між ними шлюб, зареєстрований 07 листопада 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №584. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, не ведуть спільне господарство, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, але відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦСу, тому позивач з даним позовом звернулась до суду. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, це заперечував проти задоволення позову, підтвердив обставини наведені позивачем в позові. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведуть; відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

В заяві до суду [PERSON] вказала, що між нею та [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.06 га розташованої в с. Широке Барського району, що належить відповідачці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №006483 виданих Антонівською сільською радою Барського району Вінницької області 31 грудня 2009 року. Домовившись про оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки з відповідачкою вона сплатила їй 1900 гривень, про що [PERSON] власноручно написала розписку. Однак, незважаючи на те, що позивачка виконала умови по даному договору, [PERSON] зволікає з оформленням договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі та відмовляється добровільно укладати договір купівлі-продажу належної їй земельної ділянки. При таких обставинах позивачка змушена звертатись з позовом до суду про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним і визнання права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заявлений позов і просила суд постановити рішення, за яким визнати правочин договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.06 га розташованої в с. Широке Барського району Вінницької області між нею та [PERSON] дійсним та визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, проте від неї надійшла заява про визнання позову і розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Згідно вимог ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. Як визнала відповідачка, а відповідне підтверджується розпискою (а.с.13) [PERSON] отримала від [PERSON] в рахунок оплати за належну їй земельну ділянку 1900 грн, але факт купівлі-продажу майна через дії відповідачки належним чином не був оформлений. Тому суд вважає необхідним визнати договір-купівлі продажу земельної ділянки дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

В лютому 2010 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 646,79 грн., посилаючись на те що відповідач проживаючи в кв. [ADDRESS] є користувачем електроенергії, яку постачає позивач та на нього відкрито особовий рахунок, але не належним чином сплачує за спожиту електричну енергію, в зв`язку з чим за період з 01.03.2009 р. по 20.11.2009 р. заборгованість складає 646,79 грн.. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, тому позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. Представник позивача в суді позовні вимоги підтримала повінстю та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідачка проживаючи в квартирі [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку їй постачає позивач, однак в порушення п. 20 Правил користування електроенергією для населення, затвердженого Постановою КМУ від 26.07.1999р., №1357 вона не сплачує вартість наданих послуг, в наслідок чого за період з 01.03.2009 р. по 20.11.2009 р. заборгованість складає 646,79 грн. У відповідності\~до ст.\~88\~ЦПК України\~суд вважає\~можливим стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача 30грн.\~витрат на\~інформаційно-технічне\~забезпечення судового\~процесу,\~які позивач\~сплатив при\~подачі позову\~до суду.\~В зв`язку\~з тим,\~що рішенням Миколаївської міської ради від 22.01.2010р. №43\\5 позивач звільнений від сплати держмита при подачі позову до суду, тому суд стягує держмито з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг з теплопостачання, стверджуючи, що відповідачу належить квартира [ADDRESS] та він повинен сплачувати грошові кошти за надання послуг з теплопостачання, однак відповідач не виконує свої обов`язки, в зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2009 року у нього виникла заборгованість в сумі 2355 грн. 82 коп. Змінивши свої позовні вимоги, представник позивача просила суд стягнути з відповідача заборгованість за теплопостачання станом на 13.02.2010 року в еумі 2716 грн. 89 коп. та ітенесені судові витрати. Відповідач позов не визнав, пояснив свою несплату боргу важким матеріальним становищем. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено що відповідач згідно Закону України «Про теплопостачання» та згідно «правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню» затверджених постановою КМУ від 21.07.05 року №630, не виконує свої обов`язки по сплаті коштів за надання послуг з теплопостачання, в зв`язку з чим за період з 01.04.2008 року по 13.02.2010 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 2716 грн. 89 коп. Відповідач 1З березня 2008 року уклав з позивачем типовий договір №35 про реструктуризацію заборгованості за теплопостачання на суму 1815 грн. 15 коп. до 2011 року, при цьому повинен був погашати вказану заборгованість щомісячно в сумі 50 грн. 45 коп. Однак відповідач також не виконує вимоги вказаного договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за надання послуг з теплопостачання, стверджуючи, що відповідачці належить квартира [ADDRESS] та вона повинна сплачувати грошові кошти за надання послуг з теплопостачання, однак відповідачка не виконує свої обов`язки, в зв`язку з чим станом на 26 листопада 2009 року у неї виникла заборгованість в сумі 951 грн. 29 коп. Змінивши свої позовні вимоги, представник позивача просила суд стягнути з відповідачки заборгованість за теплопостачання станом на 13.02.2010 року в сумі 1541 грн. 19 коп. та понесені судові витрати. Відповідачка до суду повторно не з`явилась з невідомих суду причин хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідачка згідно Закону України «Про теплопостачання» та згідно «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачання» затверджених постановою КМУ від 21.07.05 року №630, не виконує свої обов`язки по сплаті коштів за надання послуг з теплопостачання, в зв`язку з чим за період з 01.02.2009 року по 13.02.2010 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1541 грн. 19 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з цим позовом до відповідачки, вказуючи, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] . В 2003 році її син [PERSON] вселив і прописав у цей будинок свою дружину [PERSON] . У червні 2009 року вони розірвали шлюб і відповідачка переселилась на постійне місце проживання до своє матері за адресою [ADDRESS] . На протязі цього часу вона в будинку не проживає і не користується ним. Її реєстрація за цією адресою є формальною. Добровільно з цієї реєстрації відповідачка до цього часу не знялась. Тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом. Просила постановити рішення суду, яким визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилою площею в її будинку та зняти з реєстраційного обліку за цією адресою. Позивачка в ході розгляду справи в суді підтримала свій позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Однак надала заяву у якій позов визнала і просила справу розглянути у її відсутність. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] з 1996 року на підставі договору дарування. В цьому будинку прописана (зареєстрована) на постійне місце проживання з 31.07.2004 року [PERSON] , [INFO] . Факт того, що відповідачка в цьому будинку не проживає і переселилась на інше постійне місце проживання, визнається сторонами у справі, а тому не потребує додаткового доказування. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідачки за цією адресою, є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Тому вона втратила право на користування цим житлом, оскільки більше 06 місяців не проживає в ньому. Її прописка (реєстрація) в будинку порушує права власника будинку щодо володіння ним, тому вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за надання послуг з теплопостачання, стверджуючи, що відповідачці належить квартира [ADDRESS] та вона повинна сплачувати грошові кошти за надання послуг з теплопостачання, однак відповідачка не виконує свої обов`язки, в зв`язку з чим станом на 15 січня 2010 року у неї виникла заборгованість в сумі 1866 грн. 61 коп. Відповідачка позов визнала, пояснила свою несплату боргу важким матеріальним становищем. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідачка згідно Закону України «Про теплопостачання» та згідно «Правил надання населенню послуг по водо, теплопостачанню» затверджених постановою КМУ від 21.07.05 року №630, не виконує свої обов`язки по сплаті коштів за надання послуг з теплопостачання, в зв`язку з чим за період з 01.01.2009 року по 01.01.2010 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1866,61 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також значний обсяг описової та мотивувальної частини рішеннч, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до пяти днів згідно вимог ч.3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

року позивачка звернулася до суду з даним позовом. На підтвердження своїх вимог, вона вказує, що з відповідачем перебувала в шлюбі до 2000 року. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час син навчається в 11 класі Марківської гімназії і потребує матеріальної допомоги. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання в розмірі 25 відсотків заробітку (доходу). Відповідач позов визнав повністю, що підтверджується протоколом його допиту від року, який надіслано з Лутугінського районного суду Луганської області. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

В жовтні 2009 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 2009 року с власником житлового будинку розташованого в Житомирській області, Коростишівський район, с. Смиківка, вул. Травнева,32. Відповідачі безпідставно проживають в її будинку та добровільно не бажають виселитись, а тому просить виселити останніх в судовому порядку. В ході розгляду справи позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що після смерті батька [PERSON] отримала в спадщину будинок в с. Смиківка, в якому на даний час безпідставно проживають відповідачі. З нею будь яких питань щодо найму чи купівлі-продажу цього будинку не вирішувалось. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, суду пояснила, що згодні виселитись, однак питання щодо купівлі-продажу цього будинку вони вирішували з братом позивача [PERSON], дали гроші 2800грн., а домовлялись за 3500грн., при цьому ніяких документів на будинок не перевіряли, договір купівлі-продажу не укладали, їх пустили жити без документів, проживають з 2003 року. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] для розгляду справи не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення не надходило, дружина останнього відповідач по справі [PERSON] повідомила, що [PERSON] обізнаний про час і місце розгляду справи, а тому суд розглянув справу без участі відповідача [PERSON] Від представника органу опіки та піклування надійшла заява просять справу розглядати без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх. Допитаний свідок [PERSON] суду показав, що йому відомо про те, що відповідачі домовлялись з родичами позивача щодо купівлі-продажу будинку. Суд. заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення. Гак. судом встановлено, що позивач, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 2009 року, є власником житлового будинку розташованого в Житомирській області, Коростишівський район, с. Смиківка, вул. Травнева,32. Відповідачі з 2003 року безпідставно проживають у вказаному будинку, оскільки будь-яких доказів щодо підстав вселення суду не надано (договір найму, купівлі-продажу, тощо), а також з новим власником -позивачем по справі питання найму житла не врегульовані, право власності останньої не оскаржено. Виходячи зі змісту ст.ст. 386, 387 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. У відповідності до ч.З ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення в рівних частках 8,50 грн. сплаченого судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, тобто по 22грн.75 коп. судових витрат з кожного. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 386, 387 ЦК України, ч.З ст. 116. ст.ст. 150,155 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути борг за комунальні послуги на суму 1485 грн. 38 коп. Вказав, що відповідач проживає у [INFO] кор.2, м. Кіровогорада, і своєчасно не сплачує за комунальні послуги. Сума заборгованості станом на 01.09.2009 року складає 1485 грн. 38 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суду не повідомила. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого у поданій у судове засідання заяві представник позивача не заперечував Оцінюючи зібрані по справі докази суд находить позов який підлягає задоволенню. Позивач надає послуги по утриманню житлового будинку та при будинкової території, де мешкає відповідач. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за житло. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а тому суд стягує заборгованість яка виникла станом на 01.09.2009 року у розмірі 1485 грн. 38 коп. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України та

Outcome: approved