Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач 12.01.2010 року звернувся в суд з позовом до відповідачки про визнання дійсним біржового договору купівлі-продажу житлового будинку разом з надвірними спорудами та визнання за ним права власності на житловий будинок. В своєму позові позивач зазначив, що 19 вересня 1998 року між ним і відповідачкою відбулася угода про купівлю-продаж житлового будинку разом з надвірними спорудами № 18 по вул. Перемоги в м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, внаслідок чого він купив у відповідачки вказаний будинок. Вказану угоду вони уклали на УТБ «Віконт-Т», договір №2-98 від 19.09.1998 року. Згідно з цією угодою він передав відповідачці 10500 гривень за будинок, а та в підтвердження досягнення домовленості передала йому правовстановлюючі документи на будинок, яким він користується до цього часу. Документи про купівлю-продаж будинку він зареєстрував в органах БТІ. В даний час виявилось і про це позивач взнав, що цей біржовий договір купівлі-продажу будинку являється нікчемним, а відповідачка ухиляється від проведення його нотаріального посвідчення. Посилаючись на те, що він повністю виконав всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, що потребує нотаріального посвідчення, а відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, просить суд визнати цей біржовий договір між ним і відповідачкою дійсним, а також визнати за ним право власності на цей будинок. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, посилаючись на виконання ним всіх умов договору і на ухилення відповідачки від нотаріального оформлення договору, просить суд його позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, про що подала письмову заяву. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, факт укладення договору купівлі-продажу будинку, розташованого по вул. Перемоги, № 18 в м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області 19 вересня 1998 року між сторонами підтверджується поясненнями позивача, відповідачки, письмовим договором купівлі-продажу цього будинку, який посвідчений на УТБ «Віконт-Т». Факт права власності відповідачки на будинок, який вона продала позивачу підтверджується посиланнями на правовстановлюючий документ, що зазначений в письмовому біржовому договорі купівлі-продажу будинку, а саме : договору купівлі-продажу. 19 вересня 1998 року відповідачка продала вказаний житловий будинок позивачу за 10500 гривень, що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу будинку, посвідченого на УТБ «Віконт-Т». Позивач, починаючи з 1998 року, вселився до будинку і використовує його як житло на власний розсуд, проводить там ремонтні роботи, оплачує комунальні послуги. З пояснень позивача вбачається, що він повністю виконав всі умови цього договору, а відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення. Ці обставини вбачаються в позовній заяві. За таких обставин, коли позивач передав гроші за куплений будинок, а відповідач передала йому у відповідь цей будинок та правовстановлюючі документи на нього і, позивач відповідно його прийняв, розпочав використовування будинку, то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР ( в ред.1963р.), який діяв на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу будинку з надвірними господарськими будівлями до нього і право власності позивача на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання за ним цього права та визнання правочинів дійсними. Суд визнає факт того, що договір від 19 вересня 1998 року купівлі-продажу будинку № 18 по вул. Перемоги в м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, між відповідачкою та позивачем відбулися. Суд також зазначає, що позивач повністю виконав всі умови договору, що у відповідності з вимогами ст.47ч.1 ЦК УРСР ( в ред.1963р.) потребував нотаріального посвідчення, а відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Будь-яких обмежень або заборон на відчуження житлового будинку під час судового розгляду справи не встановлено. За таких обставин, коли позивач вимагає визнання цього договору дійсним, суд на підставі ст.47 ч.2 ЦК УРСР визнає цей договір дійсним і на підставі ст. 128 ЦК УРСР ( в ред. 1963р.) визнає за позивачем право приватної власності на куплений будинок.

Outcome: approved