Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивачка 19.11.2009 року звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що маючи на меті заняття підприємницькою діяльністю для задоволенню своїх потреб вона за власний рахунок та власноруч побудувала на земельній ділянці загальною площею 0,008 та магазин, який складається з будівлі магазину позначеного в технічній документації під літерою «А», замощення позначеного в технічній документації під літерою «І» та ганку, позначеного в технічній документації під літерою «кр», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Кірове, вул..Поштова, буд.28 «б». Ця земельна ділянка надавалась їй органом місцевого самоврядування- Кіровською сільською радою Оріхівського району Запорізької області саме для цієї мети. Чинним законодавством України передбачено , що обєкти нерухомості підлягають обовязковій державній реєстрації. При зверненні до органу БТІ - Пологівського комунального підприємства «Імпульс» з питання реєстрації свого права власності на новостворене нерухоме майно їй було розяснено неможливість такої реєстрації без правовстановлюючого документу, проте технічну документацію їй було виготовлено. Відмови у письмовому вигляді у проведенні державної реєстрації магазину державний реєстратор КП « Імпульс» не надав. 16.11.2009 року позивачкою отримано такий висновок, складений БТІ Оріхівського району, згідно якого інвентаризаційна вартість магазину становить 11320,00 грн. Прохає суд визнати за нею право власності на нерухоме майно-магазин, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,008 га, який знаходиться за адресою: Оріхівський район с.Кірове , вул.. Поштова,28 з правом реєстрації в органах БТІ. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає, прохає його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву в якій прохає суд розглядати справу у його відсутність , з позовними вимогами згодний у повному обсязі. Суд , заслухавши представника позивача по справі, вивчивши матеріали по справі оцінивши докази , надані стороною, вважає, що позов не підлягає задоволенню : наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.І ст.376 ЦК України передбачено , що житловий будинок, будівля споруда, нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудован: або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або бе: належного дозволу чи належного затвердженого проекту , або з істотним порушенням? будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило, що особа, яка здійснила або здійсню самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього - ст.376 ч.2 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що згідно рішення Кіровської сільської ради виконавчого комітету від 09.03.2000 року [PERSON] надано згоду про попереднє погодження можливості відведення земельної ділянки площею 0,008 га. Матеріали попереднього погодження , а саме вибору та обстеження узгодити з районними службами згідно чинного законодавства. Також з даного рішення вбачається, що до виконання будь-яких робіт на вищевказаній ділянці можливо приступити після затвердження виконкомом Кіровської сільської ради матеріалів попереднього погодження та оформлення технічної документації в райархітектурі. До суду надано лише акт вибору та обслідування земельної ділянки під будівництво, затвердження виконкомом Кіровської сільської ради матеріалів попереднього погодження та оформлення технічної документації в райархітектурі - відсутні. Згідно з вимогами ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України. Відповідно до змісту пп.іп. «б» ч.І ст.31 Закону України « Про місцеве самоврядування» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів в порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Матеріали цивільної справи не містять будь-яких даних про звернення позивача до органів місцевого самоврядування з питання узаконення спірних будівель і споруд , а також про відмову цих органів у його вирішенні. Кожна особа , відповідно до вимог ч.І ст.15 ЦК України, ст.З ЦПК України має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення. Проте позивач не надала безспірних доказів того, що предметом розгляд\ компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали би підстав? вважати про наявність спору про право. У відповідності до ст.10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України зазначені ним обставини. Посилання позивача на те, що в реєстрації права власності на самочинне будівництво Оріхівське МЕТІ їй відмовило, тому вона звернулася з позовом до суду, не є підставою для задоволення позову, оскільки в компетенції БТІ немає повноважень на прийняття в експлуатацію самовільних будівель. Основні вимоги та умови прийняття б експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначені Постановою КМУ №12-13 від 22 вересня 2004 року» Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів». На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка не надала суду доказів обґрунтування своїх позовних вимог про захист права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed