Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

09 березня 2010 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про зменшення розміру аліментів. Позивач просить змінити розмір аліментів, які утримуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], згідно рішення Зміївського районного суду від 12 травня 2005 року та на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], згідно рішення Балаклійського районного суду від 02 вересня 2009 року, до 1/6 частини заробітку щомісячно на користь кожної з відповідачів. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на момент стягнення аліментів на користь [PERSON] на його утриманні не було другої дитини, яка народилась від шлюбу з [PERSON] Крім того, за позовом останньої з нього також стягнуті аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Отже, за двома виконавчими документами з нього провадиться стягнення в розмірі Ѕ частини доходу. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і зазначив, що крім перелічених обставин, підставою для зменшення розміру аліментів є те, що він з 13 квітня 2010 року набув статус безробітного, оскільки був звільнений з роботи в звязку з закінченням строку трудового договору. Таким чином, його матеріальне становище погіршилось. [PERSON] позов не визнала, мотивуючи свою позицію тим, що дитина позивача Богдана часто хворіє, потребує додаткових витрат на придбання ліків, а вона за своїм матеріальним становищем, у разі задоволення позову, не зможе утримувати дочку. [PERSON] позов не визнала, пояснивши, що хоча вони з позивачем перебувають у шлюбі, але мешкають окремо. Вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і потребує матеріальної допомоги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що позивач та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі і мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матірю, а [PERSON] за рішення Зміївського районного суду від 12 травня 2005 року сплачує аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини всіх доходів щомісячно. На даний момент позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу є син [PERSON], [INFO], на утримання якого з [PERSON] згідно рішення Балаклійського районного суду від 02 вересня 2009 року на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх доходів щомісячно. Зазначені обставини визнаються [PERSON] та [PERSON] style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням ;суду за позовом&nbsp;платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. За змістом ч.1 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги й заперечення, про що зазначено в ч.1 ст.60 ЦПК України, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач надав суду докази того, що на момент стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] у нього було інше сімейне становище ніж сьогодні, оскільки 16 січня 2009 року народився син [PERSON] і на його утримання за рішенням суду стягнуті аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Крім того, на момент подачі позову до суду, тобто станом на 09 березня 2010 року, він був працевлаштований, але 31 березня 2010 року був звільнений з роботи в звязку з закінченням строку трудового договору, а з 13 квітня 2010 року йому надано статус безробітного. Отже, позивач довів суду, що на час розгляду справи, змінився його сімейний та матеріальний стан, порівняно з часом винесення зазначених вище судових рішень про стягнення з нього аліментів на користь відповідачів. Натомість відповідачі не довели суду обґрунтованість своїх заперечень проти позову. Так, доводи [PERSON] є голослівними, оскільки відповідачкою не надано суду будь-яких доказів в їх підтвердження. На питання суду, відповідачка зазначила, що не надала довідку про стан здоровя дитини, оскільки така довідка не виготовлена, проте клопотання про надання терміну для отримання зазначеного документу не заявила, вважала можливим закінчити судове слідство. Крім того, слід зазначити, що фактично в усних запереченнях [PERSON] йдеться про те, що дитина хворіє і потребує додаткових витрат. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини,її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, у разі ухилення [PERSON] від участі у додаткових витратах повязаних з лікуванням дитини, [PERSON] не позбавлена можливості звертатись до суду з відповідним позовом. Та обставина, що середньомісячний дохід [PERSON], згідно наданої довідки складає 414 грн. не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Що стосується доводів [PERSON], то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, як такі що мають правове значення для вирішення даного спору по суті. Так, відповідачка заперечувала проти зменшення розміру аліментів, посилаючись на свій майновий стан, а саме на те, що вона&nbsp;перебуває у відпустці по догляду за дитиною і тому не може себе забезпечити. Проте, за твердженням самої [PERSON] вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання зберігається і в разі розірвання шлюбу. Отже питання, щодо утримання відповідачки є предметом іншого позову. Будь-яких інших доводів в обґрунтування своїх заперечень [PERSON] суду не навела. es New Roman;tag3:12pt;"> За таких обставин суд дійшов висновку, що є правові підстави для зменшення розміру аліментів у відповідності до положень ст.192 СК України. При визначенні розміру зменшення аліментів, суд виходить з можливості позивача сплачувати вказані аліменти у розмірі по 1/6 частини його доходу щомісячно на користь кожної з відповідачів про що він зазначив у своєму позові. an align="justify" style="font-family:Times New Roman;tag3:12pt;"> Суд вважає за необхідне розяснити відповідачам право на звернення до суду з позовом про збільшення розміру&nbsp;аліментів у&nbsp;разі виникнення обставин, передбачених ст.192 СК України. ign="justify">mes New Roman;tag3:12pt;">&nbsp;

Outcome: approved