Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу в судовому засіданні у його відсутності, надав зустрічну позовну заяву із аналогічними вимогами щодо житлового будинку, який перейшов фактично у його власність за договором міни, вимоги зустрічного позову підтримує та просить його задовольнити. Позивачка [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, зустрічні позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення також. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договору міни від 15.09.2008 р.; копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.03.2004 р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.02.2007 р.; копія нотаріально посвідченого договору дарування від 21.11.2002 р.; копія нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 22.06.2004 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Дунайській, 123 в м. Рені Одеської області; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Леонова, 26 в м. Рені Одеської області. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до [PERSON], зазначивши, що 15.09.2008 р. між нею та відповідачем був укладений договір міни нерухомого майна, згідно якого відповідач передав їй у власність ? частину житлового будинку № 123 по вул.. Дунайській в м. Рені Одеської області в обмін на житловий будинок № 26 по вул.. Леонова в м. Рені Одеської області, який раніше належав позивачці на праві приватної власності. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали можливості засвідчити договір міни нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Після вчинення правочину сторони користуються житловими будинками, прийнятими у власність за обміном, доглядають за їх збереженням, сплачують всі необхідні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину, позивачка неодноразово зверталась до колишнього власника, однак, [PERSON] від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачки не реагує, мотивуючи нестачею часу, матеріальними складнощами і т.і. При зверненні до відповідних органів з питанням про переоформлення документації на житловий будинок на себе, позивачці було розяснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Аналогічна ситуація склалася і у [PERSON] який також за вищевказаними причинами не має можливості оформити правовстановлюючу документацію на прийнятий за обміном житловий будинок на себе, хоча користується нерухомістю, фактично володіє нею. За ст. 715 ЦК України, за договором міни кожна із сторін зобовязується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору міни: сторони передали один одному у власність належні їм житлові будинки за обміном, документи на нерухомість. Як [PERSON] , так і [PERSON] фактично вступили у володіння і розпорядження нерухомістю, постійно наглядають за схоронністю майна, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги (як первинні так і зустрічні) обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи сторін знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору міни була досягнута угода по всіх істотних умовах: сторони обоюдно отримали у рахунок обміну житловими будинками, якими вони на теперішній час користуються, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не можуть ними розпорядитися, переоформити на себе. Обставини міни, передачі нерухомості сторони не заперечують. В даний час звернення за оформленням договору міни є неможливим, так як потребує додаткових матеріальних витрат. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки сторін щодо належної їм нерухомості та встановленні права на іншу нерухомість, прийняту за обміном, тому є правові підстави визнати договір міни дійсним та право власності на житлові будинки за сторонами.

Outcome: approved