Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

19.10.2009 р. позивачка звернулась у суд із цим позовом, умотивавши вимоги таким. 14.03.2009 р. помер її батько [PERSON], а ще раніше померли: її дідо [PERSON] - 03.01.2006 р. і баба [PERSON] - 10.04.2006 р. Вважає, що після їх смерті вона успадкувала [ADDRESS], яку вони одержали в 1986 р. Після смерті батька вона прийняла спадщину, подавши заяву в Міжгірську держнотконтору, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки не має правоустановчих документів на це майно. Інші спадкоємці у встановлені законом строки за оформленням спадщини не звертались. Позивачка вимоги підтримала і пояснила, що після розірвання шлюбу батька з мамою вона залишилась проживати з мамою, а батько в квартирі мешкав після смерті його батьків сам. Вона доглядала батька після його захворювання і з його згоди незадовго до смерті він зареєстрував її проживання в квартирі, в якій проводив ремонт. Через кілька місяців після смерті батька з Росії в смт. Міжгір'я приїхала його сестра (тітка позивачки) - третя особа [PERSON], яка не подала заяву про прийняття спадщини, а дізнавшись про те, що вона оформляє спадщину, усно заявила їй, що квартира має належати саме їй. Відповідач Міжгірська селищна рада і третя особа КП Міжгірське БТІ в особі представників заперечень проти позову не подали і позицію сформулювали так. Житлова квартира, що є предметом вимог відноситься до відання Міжгірської селищної ради після передачі житлового фонду Міжгірського лісокомбінату в комунальну власність. Квартири в цьому будинку передаються у власність з дозволу селищної ради наймачам та членам їх сімей безоплатно. Оскільки між позивачкою і [PERSON] виник спір про право на спадкування просять визначити спадкоємця цього майна за рішенням суду з визнанням права власності на квартиру. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] позов заперечила і пояснила таке. [PERSON] (батько позивачки) є її рідним братом. Указану квартиру одержали батьки на 4-х членів сім'ї, у т.ч. й на неї. У 1999 р. вона виїхала в Росію в зв'язку з одруженням і виписалась з квартири. Після смерті батьків [PERSON] мешкав у квартирі один, а вона прибула в смт. Міжгір'я тільки в серпні 2009 р., бо їй не повідомили про смерть брата. За життя [PERSON] продав свій житловий будинок, а в квартирі розпочав ремонт, який не завершив, бо захворів і помер, тому вона не може жити в квартирі і зареєструватись. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд установив такі обставини. Житлове приміщення квартира [ADDRESS] знаходилась у відомчому віданні Міжгірського лісокомбінату. Згідно рішення виконкому Міжгірської селищної ради № 103 від 17.07.1986 р. сім'ї [PERSON] (дідові позивачки) в складі 4-х чоловік надано трьохкімнатну квартиру № 24 житловою площею 40,57 кв.м. Будинок, в якому знаходиться ця квартира 30.09.2004 р. по акту передано у відання Міжгірської селищної ради. 24 травня 1999 р. [PERSON] (дочка [PERSON] наймача цієї квартири) знялась з реєстраційного обліку в зв'язку з одруженням і виїздом у Російську Федерацію на постіне місце проживання: [INFO]. У 2006 р. померли [PERSON] і [PERSON] (батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON]). 14.03.2009 р. помер [PERSON] [PERSON] Позивачка (дочка [PERSON]І.) зареєструвала місце проживання в зазначеній квартирі 13.03.2009 р. тобто за день до смерті батька. До цього позивачка мешкала разом з мамою в смт.Міжгір'ї по вул. Янчика, 36, оскільки батьки розірвали шлюб у 2005 р. Згідно довідки з Міжгірської держнотконтори після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу за заявою позивачки, поданою 27.08.2009 р. про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці таких заяв або відмови від спадщини не подавали у встановлений законом строк. Заповітів від померлого [PERSON] не зареєстровано. Натомість свідоцтво про право на спадщину на вказану вище квартиру не видано, по причині відсутності правоустановчих документів. Указані обставини підтверджені матеріалами справи (довідками, актом, документами цивільного стану: про народження, одруження, смерть, розірвання шлюбу іншими документами). Ці обставини та документи, що їх підтверджують сторонами не оспорюються. Згідно з ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON]. Спадкодавець згідно з ст.ст. 1,2,8 закону Про приватизацію житлового фонду від 10.01.1992 р. , ст.ст. 379, 382 ЦК України мав право на приватизацію квартири в якій мешкав до смерті у тому числі з позивачкою. Відповідач як орган приватизації не заперечив щодо визнання права власності на це житло. Отже, позов слід задовольнити згідно з ст.ст. 16, 392 ЦК України. Доводи [PERSON], що вона має право на квартиру суд відхиляє, бо ця особа самостійних вимог не заявила, не є належним наймачем житла, не є спадкоємцем за заповітом чи законом. За висновком спеціаліста з питань нерухомого майна, пояснень представників сторін у справі видно, що квартира експлуатувалась тривалий час, потребує ремонту однак є об'єктом нерухомого майна , за яким можливо визнати власника. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: approved