Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Прокурор Долинської міжрайонної прокуратури звернувся з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON]І, будучи матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] ухиляється від виконання свого обов'язку по його вихованню та утриманню, зловживає спиртними напитками, вчиняє насильство щодо нього. Покладаючись на викладене, просить позбавити її материнських прав та стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку . В судовому засіданні прокурор вказав, що підставами для позбавлення материнських прав відповідача є те, що вона ухилилася від виховання свого сина [PERSON] та жорстоко поводилася з ним, використовуючи недозволені методи виховання, вчиняючи побої, що спричинили легкі тілесні ушкодження. Крім того, вона не контролювала відвідування дитиною школи, не цікавилася його дозвіллям, що призвело до вчинення ним злочину, передбаченого ч.З ст. 1885 КК . Внаслідок таких дій вона засуджена Болехівським міським судом. Відповідач позовні вимоги визнала, вказала, що у сина важкий характер, з яким вона не змогла справитися. В школу її викликали, але вона не з'являлася, бо їй стидно було за поведінку сина ( його крадіжки). Заперечувала, що зловживає алкоголем. Крім сина, інших дітей немає, а її чоловік ( батько дитини) проживає в Росії, вона з ним не спілкується. Представник органу опіки і піклування вказала, що [PERSON], який відвідував спортивну школу, попросив викладачів дозволити переночувати в школі, оскільки боїться йти додому, тому що там ночує на сіні де вже холодно, а в хату його не впускають. Мати із співмешканцем, будучи п'яними, до нього чіплялися, мати била його гачком по нозі, та спині. Вчителі побачили, що він побитий, зателефонували у їхню служби, його нагодували та відправили до лікарні, де він переночував. За час його перебування з Долинській лікарні, Івано-Франківському притулку для дітей, мати жодного разу його не відвідала. [PERSON] хоче повернутися в Росію до батька. З пояснень свідка [PERSON], заступника директора Тисівської школи вбачається, що цього навчального року [PERSON] відвідав школу тільки 17 днів, про що повідомляли маму, але вона не реагувала. В школі він любив красти кишенькові гроші в учнів, а тому був на обліку в школі. Свідок [PERSON], повідомила, що вона як психолог школи, мала розмови із [PERSON], де він розказував їй, що мріє поїхати до батька в Росію, або піти в інтернат, з матір 'ю жити не хоче. Свідок [PERSON]І , вказала, що з 2007року вона була класним керівником у класі, де навчався [PERSON], який пропускав навчання в школі, не готувався до уроків. Мати жодного разу не приходила до школи на збори, не цікавилася його навчанням, незважаючи на те, що її викликали. Саша був схильним до дрібних крадіжок, викрадав гроші, за які купляв їжу, оскільки був завжди голодним. За крадіжки діти його били, через це він боявся сам йти із школи і часто просив її провести додому. Коли приходила додому, то матері ніколи не було. У розмові із нею [PERSON] признався, що його б'ють дома. Представник Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області [PERSON] пояснила, що з 01 квітня 201 [PERSON] знаходиться у їхньому закладі, відвідує школу, він відмовлявся їхати в судові засідання, бо боявся, що його знову віддадуть матері і не бажав з нею зустрітися. Ніхто його жодного разу не відвідав, він погано засвоює шкільний матеріал, оскільки багато пропустив уроків. Ніякі крадіжки зараз не вчиняє, оскільки добре харчується. Сам неповнолітній [PERSON] висловив свою думку про те, щоб не позбавляти матір материнських прав, оскільки він пробачив їй все. Зараз в центрі себе почуває краще, додому їхати нехоче. Вказував, що мати приходила додому випившою, посилала його разом із вітчимом купляти їм спиртне. Мати його била гачком, він був побитим і розказав про це вчителям в спортивній школі. Крав, тому, що був голодним і не мав защо купити з'їсти, а мати їсти не готувала і гроші на продукти че давала. Заслухавши пояснення сторін, свідків, представника органу опіки і піклування, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає права і обов'язки батьків виховувати своїх дітей,піклуватися про іх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, здобуття освіти, готувати їх до самостійного життя. У відповідності до ст. 164 зазначеного кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони : -не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місцяів не виявляли щодо неї батьківського піклування, -ухилялися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, -жорстоко поводяться із дитиною, -є хронічними алкоголіками або наркоманами, -вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, В судовому засіданні поясненнями сторін, свідків, письмовими доказами встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], 1996року народження. Вона злісно ухилялася від виконання своїх материнських обов'язків, тривало, системно їх не виконувала, що призвело до вчинення її сином суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.З ;т. 185 КК України, за фактом вчинення якого порушено кримінальну справі, а також до систематичного невідвідування ним школи протягом 2009-2010 навчальних років, відсутності в нього належним побутових умов, харчування одягу, вчинення ним ряду неправомірних дій (дрібних крадіж у учнів школи). Окрім того, 11 грудня 2009року , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, металевим гачком та ременем нанесла йому тілесні ушкодження , спричинивши синці в ділянці задньої поверхні грудної клітки, нижніх кінцівок, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Під час медичного огляду дитини у нього виявлено захворювання: гостра правобічна пневмонія, хронічний зиніт, порушення пізнавальної функції, неврозоподібний стан, що є тяжкими наслідками, причиненими злісним невиконанням своїх обов'язків по догляду за сином [PERSON] За таку протиправну поведінку відповідачка засуджена вироком суду за ч.І ст.125, ч.І ст. 166 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном на три роки. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Болехівської міської ради дійшов до висновку про доцільність позбавлення материнських прав відповідачки ( а.с. 15). Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка умисно ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків по вихованню сина [PERSON], жорстоко поводилася із ним, що проявилося в нанесенні йому тілесних ушкоджень, а тому її слід позбавити материнських прав щодо нього. Суд, вислухавши думку неповнолітнього сина щодо позбавлення його матері материнських прав, її не враховує, оскільки це не відповідає його інтересам: він , хоч і простив матері за її вчинки, але жити з нею не бажає і повертатися до нею категорично відмовляється. Обгрунтованим є також вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітнього сина з таких підстав. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відпвідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 182 цього кодексу передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідачки, відсутність в неї інших дітей та осіб, яких вона зобов'язана утримувати і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти щомісячно в розмірі Ул від його заробітку, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернувся до суду з вимогами -12 березня 2009року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення сином повноліття. Оскільки дитина влаштована до навчального закладу, то згідно ст.. 193 СК України аліменти повинні перераховуватися на рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Питання судових витрат по справі суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 60, 150,164, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 60, 63 Цивільного кодексу,

Outcome: approved