Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

В жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в сумі 255\~691 грн. 68 коп. та сплачені судові витрати при подачі позову. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 23.09.2005 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, підтверджений розпискою, за яким відповідач взяв у нього 16 950 доларів США та зобовязався їх повернути до 31.12.2005 року, проте до вказаної дати грошова сума повернута йому не була. Своїх зобовязань відповідач не виконав. Тому, позивач вважає, що за порушення зобовязань відповідач повинен сплатити ще суму індексу інфляції та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій уточнив позовні вимоги то просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмірі 237 108 грн., 3% річних в розмірі 21\~338 грн., індекс інфляції в розмірі 3\~716 грн., а всього 262\~162 грн., також просив справу розглядати без його участі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проводити розгляд справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, 23.09.2005 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, а також підтверджений розпискою, за яким відповідач взяв у нього 16 950 доларів США, та зобовязався їх повернути до 31.12.2005 року. До теперішнього часу відповідач гроші позивачу не повернув. Таким чином, борг відповідача на день розгляду справи складає: 16\~950 доларів США, на день розгляду справи курс долару США встановлений [PERSON] Банком України становить 801 грн., тому необхідно 801/100 Х 16\~950 = 135\~769 грн 50 коп., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розписки вбачається, що відповідач зобовязався повернути борг до 31.12.2005 року. Час прострочення виконання відповідачами грошового зобовязання становить період з 01.01.2006 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, по 26.01.2010 року, тобто по день винесення рішення. Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3 % річних. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання складає 1 487 дні. Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України причитаються позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219 (сума основного боргу х 0,008219 / 100) х кількість днів прострочення зобовязання = сума пені. Таким чином сума 3 % річних складає 16 593 грн. 64 коп., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Що стосується індексу інфляції, то розрахунок індексу інфляції повідомляється [PERSON] банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Тому розрахунок індексу інфляції повинен бути до 31.07.2012 року включно, оскільки індекс інфляції за серпень 2012 року не може бути розраховано, на підставі того що за кожен місяць про індекс інфляції повідомляється [PERSON] банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Індекс інфляції визначений: У листопаді 2010 року 100,3 % У грудні 2010 року 100,8 % У 2011 році 104,5 % У січні 2012 100,2 % У лютому 2012 100,2 % У березні 2012 100,3 % У квітні 2012 100 % У травні 2012 99,7 % У червні 2012 99,7 % У липні 2012 99,8 % Загальний процент індексу інфляції за зазначений позивачем період дорівнює 5,6 %. Сума індексу інфляції за період з 01.11.2010 року по 31.07.2012 становитиме: 24 000/ 5,6 % = 1 344 грн.. Але позивач просить стягнути індекс інфляції у розмірі 1 104 грн. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідача слід стягнути індекс інфляції у розмірі 1 104 грн. , яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка причитається до сплати позивачу, визначається наступним чином: - сума основного боргу відповідно до розписки 24\~000 грн. + 1 104 грн. індекс інфляції + 3% річних 1\~309 грн.81 = 2\~653 грн. 81 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне обслуговування у сумі 30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial