Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

27.02.2009 року ВАТ «Сведбанк» в особі Харківського відділення ВАТ «Сведбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів, суму заборгованості за договором про надання кредиту в розмірі 51085,61 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.02.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» в особі Харківської філії АКБ «ТАС-Комерцбанк» в подальшому перейменованого у ВАТ «Сведбанк» в особі ХВ ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001/0207/93-031, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 доларів США строком на строк з 14.02.2007 року по 10.02.2008 року зі сплатою відсотків, а відповідач зобовязався погасити отриманий кредит та відсотки в обумовлений договором строк. У випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, відповідач повинен сплачувати банку відсотки за користування кредитом. Погашення отриманого кредиту та відсотків за його користування відбувається у розмірі та порядку згідно графіку погашення кредиту. Виконання кредитних зобов'язань [PERSON] перед позивачем забезпечено порукою [PERSON], відповідно до укладеного договору поруки № №2001/0207/93-031-Р-1 від 14.02.2007 року, виходячи з умов якого він прийняв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з відповідачем [PERSON] за повернення всієї суми заборгованості. Однак відповідачі не виконують своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.12.2008 року становить 51085,61 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 31735,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 11892,20 грн., заборгованість за пенею в розмірі 7458,42 грн. У звязку з тим, що відповідачі в добровільному порядку не погашає заборгованість, вони вимушені звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача ВАТ «Сведбанк» в особі ХВ ВАТ «Сведбанк» - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги позивача, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про причину неявки суду не повідомили, про день та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, зворотними повідомлення про отримання судових повісток та телеграмами. Справа розглядається у відсутність відповідачів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 14 лютого 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» в особі Харківської філії АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001/0207/93-031. Також, 14 лютого 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» в особі Харківської філії АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №2001/0207/93-031-Р-1. Як вбачається з п. 1.1 Статуту ВАТ «Сведбанк», затвердженого 15.10.2007 року, змінено найменування АКБ «ТАС-Комерцбанк» на ВАТ «Сведбанк», у зв»язку з чим Харківську філію АКБ «ТАС-Комерцбанк» перереєстровано на Харківське відділення ВАТ «Сведбанк». Відповідно до умов кредитного договору, АКБ «ТАС-Комерцбанк» в особі Харківської філії АКБ «ТАС-Комерцбанк» в подальшому перейменованого у ВАТ «Сведбанк» в особі ХВ ВАТ «Сведбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 5000 доларів США на строк з 14.02.2007 року по 10.02.2008 року. Згідно п.п. 3.1. кредитного договору відповідач зобовязався щомісяця сплачувати кредит в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту, а також сплачувати відсотки згідно п.п. 3.1. кредитного договору з 01 по 05 число кожного місяця в розмірі нарахованому банком за попередній місяць. Пунктом 8.2. кредитного договору встановлено, що у випадку порушення термінів погашення своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит, банк має право вимагати від відповідача сплатити пеню. Однак відповідачі не виконують своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.12.2008 року становить 51085,61 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 31735,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 11892,20 грн., заборгованість за пенею в розмірі 7458,42 грн. З приводу невиконання умов договору позивачем на адресу відповідачів направлялись претензії з вимогою погасити заборгованість за кредитом та відсотками, які залишились без уваги. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З вимог ст. 543 ЦК України вбачається, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. З вимог ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України вбачається, що, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З вимог з ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином суд вважає, що відповідачі не виконали зобовязання за договорами кредиту та поруки і не сплатили своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з них солідарно на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved