Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

У лютому 2009 р. позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (а.с. 23, 24). В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є власником квартири [ADDRESS], в якій крім неї проживав та був зареєстрований також її колишній чоловік [PERSON] Після розірвання шлюбу між ними, що відбулося у 2004 р., відповідач виїхав з вищезазначеної квартири та з цього часу у ній не проживає, оскільки мешкає зі своєю новою сімєю, у звязку з чим позивачка просила визнати його таким, що втратив право користування спірною квартирою з підстави, визначеної ст. 71 ЖК України. У квітні 2009 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (а.с. 5, 6). В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є власником квартири [ADDRESS], в якій крім неї проживав та був зареєстрований також її син [PERSON] Оскільки останній систематично порушував правила співжиття у квартирі, що тягне неможливість спільного проживання з ним, позивачка просила з підстави, визначеної ст. 116 ЖК України, визнати його таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Ухвалою суду від 18.06.2009 р. цивільні справи за вищезазначеними позовами були обєднані в одному провадженні (а.с. 43). У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали. Відповідачі до суду не зявилися, фактичне місце їх проживання невідоме, про день та час розгляду справи були повідомлені шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 64), що є підставою для вирішення справи у заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] належить на праві власності та зареєстрована за нею квартира [ADDRESS] (а.с. 7, 9, 11, 12). Окрім неї у спірній квартирі зареєстроване місце проживання її колишнього чоловіка [PERSON], шлюб з яким був розірваний у грудні 2004 р. (а.с. 28), та їх сина [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з пояснень позивачки, її представника та показань свідків, відповідачі не проживають у спірній квартирі на протязі більше, ніж шести місяців. Також з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують напружені конфліктні стосунки, що свідчить про припинення між ними сімейних відносин у розумінні ст. 64 ЖК України (а.с. 13-18). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені ч. 2 ст. 64 того ж Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, втім у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 того ж Кодексу, що регулюють відносини найму жилого приміщення. Виходячи з фактичних обставин справи та змісту зазначеної норми закону суд доходить висновку про те, що відповідачі набули право користування спірною квартирою у статусі членів сімї власника, а у подальшому у звязку з припиненням сімейних відносин між ними та позивачкою їх правовідносини трансформувалися у відносини найму жилого приміщення приватного житлового фонду. Оскільки згідно ст. 163 ЖК України у випадку тимчасової відсутності наймачів жиле приміщення даної категорії зберігається за ними виключно з підстав та на строки, встановлені пп. 1, 5 ст. 71 ЖК України, ознак яких у спірних правовідносинах не вбачається, не проживання відповідачів у спірній квартирі є підставою для задоволення позову Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved