Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивач звернувся з відповідним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради, в якій зазначає, що є балансоутримувачем будівлі, що розташована за адресою: м. Харків, вул.. «Заводу Комсомолець», 36-а. Відповідачам була виділена кімната, в якій вони проживають і на теперішній час. 31.10.2007 року відповідачі самовільно зайняли приміщення 206-а, розташоване між кімнатами 206 та 207 і встановили металеві двері із замком, тим самим порушив право володіння приміщенням, що належить позивачу. Зазначає, що приміщення гуртожитку займається мешканцями виключно на підставі рішення житлової комісії і профспілкового комітету підприємства з обовязковою видачею відповідних документів. Жодних рішень про передачу приміщення 206-а відповідачам не приймалось, документи не видавалися. Вважають, що відповідачі порушили право володіння позивача на приміщення 206-а, що належить останньому. Позивач звертався до відповідачів з вимогою про звільнення незаконно зайнятого приміщення, однак відповідачі приміщення не звільнили. На підставі викладеного позивач просить повернути спірне приміщення з незаконного володіння відповідачів шляхом їх виселення. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та надав пояснення відповідно до викладених у позові. Відповідачі та їх представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Пояснили, що керівництво заводу позбавило їх побутових приміщень, де вони могли сушити білизну та готувати їжу. Вважають, що приміщення ними зайняте правомірно. Крім них цим приміщенням користуються також інші мешканці гуртожитку для задоволення своїх побутових потреб. Також представник відповідачів вважає, що ДП «48 Завод залізничної техніки» не є належним позивачем по справі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 128 ЖК України, жила площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі у гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (ст.. 129 ЖК України). Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачами не доведено та не надано доказів того, що спірне приміщення вони займають правомірно, на підставі ордеру, виданого в установленому законом порядку. Крім цього, відповідно до рішення Судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 25.02.09 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо визнання за ним права на користування побутовим приміщенням, розташованим замість холу другого поверху гуртожитку (спірна кімната 206-а) відмовлено. Апеляційним судом встановлено, що зазначене приміщення було самовільно перебудоване з холу другого поверху гуртожитку, самовільно зайняте [PERSON], хоча вказаний хол до його перебудови знаходився в загальному користуванні всіх мешканців 2-го поверху гуртожитку, а тому права на його користування [PERSON] не набув. Рішення апеляційного суду Харківської області набрало чинності та має преюдиціальне значення. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved