Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

08.10.2009 року Бердянський міжрайонний прокурор в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання недійсним та скасування договору довічного утримання від 19.07.2008 року. 17.12.2009 року прокурор уточнив позовні вимоги, вказуючи, що 19.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за яким [PERSON] передав у власність [PERSON] 7/20 частини трикімнатної кварти №27, що розташована в м. Бердянську по вул. Мазіна, 2. Взятих на себе зобов'язань за договором довічного утримання [PERSON] не виконує, тому просив розірвати договір довічного утримання від 19.07.2008 року, визнати за [PERSON] право власності на 7/20 частини квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважної причини. Про слухання справи повідомлений відповідно до ст.74 ч. 9 ЦПК України. У судовому засіданні третя особа [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно довідки Комунального підприємства по технічній інвентаризації Бердянської міської ради від 02.09.2009 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] - 13/20 часток на підставі договору дарування від 05.04.2008 року та [PERSON] - 7/20 частки на підставі договору довічного утримання від 19.07.2008 року (а.с.4) З договору довічного утримання від 19.07.2008 року видно, що [PERSON] передав у власність [PERSON], належні йому на праві власності 7/20 частини трикімнатної квартири №27, яка знаходиться в місті Бердянську Запорізької області, вулиця Мазіна, будинок №21. [PERSON] взяв на себе зобов'язання довічно утримувати [PERSON], забезпечуючи його щоденним триразовим харчуванням, необхідними лікувальними засобами, одягом, доглядом, наданням побутових послуг, необхідною допомогою та зберегти в його безкоштовному довічному користуванні зазначену частину квартири повністю. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 500 гривень в місяць. (а.с.7). У судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язки по довічному утриманню [PERSON], тому договір довічного утримання від 19.07.2008 року підлягає розірванню на підставі ст. 755 ЦК України. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення. Оскільки позивачем доведено, що [PERSON] не виконує обов'язки по його довічному утриманню і договір розірвано, [PERSON] набуває право власності на спірне майно і за ним необхідно визнати право власності на 7/20 частини квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved