Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

У лютому 2010р. [PERSON] 1.1, звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, чим порушує її права на достатній рівень життя. В судовому засіданні позивач уточнила заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на обставини, викладені в заяві та зазначила, що з 07.07.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Із моменту народження доньки відповідач ухилявся від належного виконання свого обов»язку по її утриманню. Вона працює, але її заробітної плати недостатньо для забезпечення необхідних життєвих потреб своїй дитині. Допомога, що інколи надавалася відповідачем на утримання доньки, була незначною, та такою, що не дозволяла належним чином забезпечити їй утримання. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач припинив надання навіть тієї незначної допомоги на утримання доньки, участь у її вихованні не бере взагалі, тобто відверто ігнорує свій обов»язок щодо утримання дитини. Ухиляється від обов»язку утримувати доньку, не надає коштів на її утримання у добровільному порядку. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не з»явився. Про день та час слухання справи належно повідомлений. Надав заяву, в якій зазначив, що згоден з уточненими заявленими вимогами, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі Уа частини всіх його доходів та просив розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.07.2006р., що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу 1-НО № 044495, виданим Виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області, номер в книзі реєстрації шлюбів - 33. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини 1-АМ № 054374, виданим Виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області. Згідно із довідкою № 14 від 12.01.2010р., [PERSON] LI. працює на TOB «збагачувальна фабрика № 105» лаборантом лабораторії та її дохід за період з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. складає 7540, 43 грн. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). На утриманні відповідача інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Зазначені обставини визнані відповідачем у судовому засіданні. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 14 частини всіх видів доходів. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79,81,88 ЩІК України. Згідно зі ст.79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно зі ст.81 ч.З п.З ЦПК України не підлягають оплаті пррі зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 88 ч.З ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved