Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивач просить поновити термін звернення до суду, пропущений з поважних причин, оскільки про існування рішення Добрівлянської сільської ради № 67 від 25.12.1997 року він дізнався тільки в 2007 році, коли вперше звернувся з позовом до суду. Також просить: визнати нечиним рішення виконкому Добрівлянської сільської ради № 67 від 25 грудня 1997 року про відміну рішення виконкому Яблунівської сільської ради №310 від 22 серпня 1991 року про надання [PERSON] земельної ділянки під індивідуальне будівництво та рішення Добрівлянської сільської ради №42 від 31 серпня 2000 року про передачу в приватну власність [PERSON] в межах земельної ділянки [PERSON]; - визнати частково недісним державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім.»я [PERSON] в селі Добрівлянеи, Стрийського району від 7 грудня 2000 року серії І-ЛВ №048766 в межах земельної ділянки [PERSON]; - визнати за [PERSON] право на користування земельною ділянкою площею 0,12 га в селі Добрівляни, Стрийського району. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач пояснив, що рішенням виконкому Яблунівської сільської ради № 310 від 22.08 1991 року йому була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку в с. Добрівляни Стрийського району площею 0,12 га. між сусідами однією з яких була [PERSON]. Рішенням Стрийського міськвиконкому № 603 від 19.12.1991 року йому було надано дозвіл на будівництво житлового будинку та видано будівельний паспорт. На закріплену за ним земельну ділянку він завіз бетонні блоки та провів оплату за виготовлення технічної документації по видачі йому державного акту на право приватної власності на землю. Будівництво він не проводив до 2007 року оскільки відповідач [PERSON] чинив йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, влаштовував конфліктні ситуації. Тоді ж в 2007 році він дізнався, що рішенням Добрівлянської сільської ради № 67 від 25.12.1997 року було відмінено рішення Яблунівської сільської ради № 310 від 22.08.1991 року. Крім того рішенням Добрівлянської сільської ради № 42 від 31.08.2000 року, спірну земельну ділянку було передано в приватну власність відповідачу [PERSON] та було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛВ № 048766 на земельну ділянку пл. 0,4345 га. в с. Добрівляни Стрийського району для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вважає дані рішення незаконними, оскільки на засідання виконкому його не запрошували, спірна земельна ділянка ніколи не була в користування [PERSON], так як на ній знаходяться його будівельні матеріали до сьогоднішнього дня. В користуванні відповідача [PERSON] ніколи не було земельної ділянки такої площі, як зазначено в державному акті, що стверджується записами в погосподарських книгах сільської ради. В судовому засіданні позивач підтримав викладені в позовній заяві позовні вимоги. Відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги заперечили, пояснили, що рішення Яблунівської сільської ради № 310 від 22.08.1991 року про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку позивачу приймалося без участі землекористувача [PERSON], яка згідно довідки Добрівлянської сільської ради № 246 від 11.07.2007 року користувалася земельною ділянкою пл. 0, 4345 га. з 1930-х років. Також згідно свідоцтва про право на спадщину, дана земельна ділянка з господарською будівлею належить відповідачу. Відповідно до погосподарських книг сільської ради [PERSON] користувалася вказаною земельною ділянкою, однак в даних книгах були зроблені виправлення в сторону зменшення або зміни її частки в даній земельній ділянці. Відповідно до довідки Добрівлянської сільської ради № 748 від 29.12.1997 року, [PERSON] користується присадибною земельною ділянкою пл.. 0,55 га. Також вважають, що позивач пропустив термін позовної давності без поважних причин, оскільки у листопаді 1997 року він подавав скаргу в Стрийський районний суд де відмічав порушене його право на землекористування. Згідно рішення Яблунівської сільської ради № 310 від 22.08.1991 року [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку в с.Добрівляни Стрийського району площею 0,12 га. між сусідами [PERSON] та присадибним фондом сільської ради. Згідно рішення Стрийської міської ради № 603 від 19.12.1991 року, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та на видачу будівельного паспорта. Згідно проекту затвердженого 30.06.1992 року, [PERSON] було погоджено розміщення житлового будинку та господарських споруд на виділеній земельній ділянці між земельними ділянками [PERSON] та городом Германського. Згідно відповіді Стрийської районної державної адміністрації [PERSON], вбачається, що в 1995-1996 роках [PERSON], який успадкував житловий будинок [PERSON], створював перешкоди йому в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи тим що вказана земельна ділянка належала [PERSON], а у 2000 році отримав дану спірну земельну ділянку у приватну власність. Згідно записів погосподарських книг Добрівлянської сільської ради за 1986-1990 роки, за [PERSON] по особовому рахунку № 1158 рахується : на 1989 рік 0,25 га, на 1990 рік 0,17 га., а згідно погосподарських книг з 1990-1995 років по особовому рахунку № 714 рахується: на 01.11.1990 року - 0,17 га., на 01.06.1992 року 0,25 га., на 01.06.1993 року 0,25 га., на 01.06.1994 року 0,55 га., на 01.06.1995 року 0,55 га. Відповідно, оскільки [PERSON] померла 29.09.1993 року, особовий рахунок переоформлено на [PERSON]. Свідок [PERSON], головний архітектор Стрийського району, пояснив, що при виділенні земельної ділянки [PERSON] сусідами було вказано [PERSON], а не вказано що земельна ділянка виділяється за рахунок земель [PERSON]. [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував тільки будинок, а не земельну ділянку. [PERSON] в 1991 році було виділено земельну ділянку біля існуючої дороги і винесено її в натурі. Добрівлянська сільська рада помилково дала згоду на приватизацію [PERSON] земельної ділянки площею 0,4345 га. Свідок [PERSON], архітектор Стрийського району, пояснив, що знає про те що [PERSON] протягом 1990-1993 років завіз на виділену йому земельну ділянку в с. Добрівляни фундаментні блоки. З 1996 року питаннями розподілу землі може розпоряджатися тільки сесія сільської ради, тому рішення виконкому Добрівлянської сільської ради № 67 від 25.12.1997 року прийнято з порушенням діючого на той час земельного законодавства. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що бачили фундаментні блоки на бувшій земельній ділянці [PERSON], хто їх завіз не знають. Свідок [PERSON], голова сільської ради с. Добрівляни 1994-2006 роки, пояснив, що в 1997 році [PERSON] оплатив за приватизацію виділеної йому земельної ділянки. В звязку з нехваткою землі [PERSON] та ще іншим двадцяти забудовникам земельні ділянки виділені в іншому кварталі. Згідно ст. 31 ЗК України в редакції 1992 року, земельна ділянка може бути вилучена тільки зі згоди власника за рішенням сесії сільської ради. Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачу рішенням виконкому Яблунівської сільської ради № 310 від 22.08.1991 року земельна ділянка площею 0,12 га була виділена на законних підставах між сусідами [PERSON] та за рахунок вільного присадибного фонду сільської ради на законних підставах. Про те, що у [PERSON] вилучалась земельна ділянка свідчать записи в погосподарських книгах сільської ради, згідно яких станом на 01.06.1989 року за нею рахувалось - 0,25 га. землі, а станом на 01.11.1990 року 0,17 га. землі, а станом на 01.06.1993 року 0,25 га. землі. Тобто на момент смерті [PERSON] 29.09.1993 року за нею була закріплена земельна ділянка площею 0,25 га.. Таким чином, успадкувавши після смерті [PERSON] її майно, [PERSON] не мав права на успадкування земельної ділянки площею 0,4345 га., яка згодом була ним приватизована. Факт виділення позивачу земельної ділянки в натурі і завезення ним будівельних матеріалів на неї визнав сам відповідач [PERSON], підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відтак виконком Добрівлянської сільської ради своїм рішенням № 67 від 25.12.1997 року не мав права відміняти рішення виконкому Яблунівської сільської ради № 310 від 22.08.1991 року про виділення [PERSON] 0,12 га. землі, а тому його слід визнати незаконним. Відповідно, слід визнати частково недійсним рішення Добрівлянської сільської ради № 42 від 31 серпня 2000 року про передачу в приватну власність [PERSON] земельної ділянки в межах земельної ділянки [PERSON]. Також слід визнати частково недісним державний акт на право приватної власності на землю площею 0,4345 га. виданий на імя [PERSON] в селі Добрівляни, Стрийського району від 7 грудня 2000 року серії І-ЛВ №048766 в межах земельної ділянки [PERSON]. Також, слід визнати за [PERSON] право на користування земельною ділянкою площею 0,12 га в селі Добрівляни, Стрийського району. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved