Jurisdiction: civil
Date: 2009-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] вернулась в суд з позовом до відповідачів територіальної громади в особі Полтавської міської Ради, [PERSON] про визначення часток, визнання права власності на спадщину, про визнання таким, що не прийняв спадщини, посилаючись на те, що після смерті 21.12.2005 року її батька [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири [ADDRESS], яка належала на праві спільної сумісної власності померлому [PERSON], померлій [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Частки в квартирі не визначені. Позивачка просила визначити частки в спірній квартирі по 1/4 за кожним, визнати право власності на 1/4 частку квартири за кожним, визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування після [PERSON], визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON], визнати [PERSON] такою що прийняла спадщину та визнати за нею право власності на 1/4 частку [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача територіальної громади та третьої особи 1-ої держнотконтори до суду не зявились, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд вважає, що в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо слухати у відсутність відповідачів та третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1993 року виданого відділом приватизації житла (а.с. 7) померлому 21.12.2005 року [PERSON], померлій 2.08.1995 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. У відповідності до ст. 370 ЦПК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними. Отже, суд вважає можливим визначити частки між співвласниками рівними - по 1/4 частині за кожним та визнати за кожним право власності на 1/4 частину квартири. 02.08.1995 року [PERSON] померла, залишивши заповіт (а.с.9), згідно якого заповіла [PERSON] 1/4 частину квартири. Тобто [PERSON] прийнявши спадщину мав право на /г частину квартири. 21.12.2005 року [PERSON] помер, залишивши заповіт (а.с.8), згідно якого заповів [PERSON] свою частку квартири - 1/2. На час смерті [PERSON] з ним проживала і вела спільне господарство його дочка [PERSON] [PERSON] На той час і до тепер мешкає в м.Києві. Відповідно до ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як вбачається з довідки 1-ої держнотконтори (а.с.31) спадкова справа після померлого 21.12.2005 року [PERSON] не відкривалась. Тобто, суд може визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 1/2частини квартири прийняла його дочка [PERSON], оскільки постійно проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини та продовжує проживати в спірній квартирі. Отже, суд вважає можливим визнати право власності на частину спадкового майна після померлого [PERSON] у вигляді 1/2 частини квартири. Викладене підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved