Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

У березні 2010 року Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Шевченківського відділення № 5441 міста Києва (далі Банк) звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 21 серпня 2007 року між ним та [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 2063,відповідно до якого останньому було надано кредит у сумі 64984 грн. на купівлю транспортного засобу марки Деу, модель Ланос, реєстраційний номер [NUMBER], з остаточним поверненням кредиту не пізніше 20 серпня 2013 року зі сплатою 16 % річних за користування кредитом. Згідно із п. 1.6 кредитного договору щомісячно до 25 числа платіжного місяця Позичальник зобовязувався здійснювати платежі в валюті наданого кредиту готівкою до каси Банку або на рахунок Банку. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 21 серпня 2007 року між ВАТ Державний ощадний банк України та [PERSON] був укладений ще договір застави автомобіля № 1034. Починаючи з березня 2009 року [PERSON] став порушувати взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а саме: не здійснює погашення кредиту, не сплачує відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. У звязку із виникнення заборгованості Банк у період з березня 2009 року по січень 2010 року неодноразово звертався до Позичальника з листами-вимогами щодо погашення заборгованості, однак останній цих вимог не виконав, заборгованість за кредитним договором не сплатив. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 01 березня 2010 року заборгованість [PERSON] перед ВАТ Державний ощадний банк України за кредитним договором № 2063 від 21 серпня 2007 року становить 37970 грн. 04 коп., з яких: 36919 грн. несплачена сума основного боргу; 454 грн. 52 коп. нараховані та несплачені відсотки; 596 грн. 52 коп. пеня за порушення строків сплати відсотків. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2063 від 21 серпня 2007 року в розмірі 37970 грн. 04 коп. та судові витрати в розмірі 499 грн. 70 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судовезасідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2007 року Відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Шевченківського відділення № 5441 міста Києва та [PERSON] уклали кредитний договір № 2063. Згідно із п. п. 1.1, 1.3 кредитного договору Банк зобовязувався надати Позичальнику грошові кошти в сумі 64948 грн., а Позичальник зобовязувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користуванням кредитом в розмірі 16 % річних та комісійні винагороди, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надавався на купівлю нового транспортного засобу терміном на 72 місяці з датою остаточного погашення кредиту не пізніше 20 серпня 2013 року. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору щомісячно до 25 числа платіжного місяця Позичальник зобовязувався здійснювати платежі в валюті наданого кредиту готівкою до каси Банку або на рахунок Банку у розмірах встановлених договором. У п. 4.2.2 кредитного договору передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів за цим договором, та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Згідно із п. 5.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом та інших платежів за цим договором, Позичальник зобовязувався сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Судом встановлено, що позивач ВАТ Державний ощадний банк України свої зобовязання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 64948 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 172 від 21 серпня 2007 року. Відповідач [PERSON] своїх зобовязань належним чином не виконує, з березня 2009 року кредит і нараховані відсотки не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості. У звязку з цим, у період з березня 2009 року по січень 2010 року Банк девять разів направляв [PERSON] листи, в яких вимагав сплатити наявну суму заборгованості. Відповідач на ці вимоги жодним чином не відреагував, заборгованість по кредиту не сплатив. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 2063 від 21 серпня 2007 року він має перед Банком станом на 01 березня 2010 року заборгованість за цим договором на суму 37970 грн. 04 коп., з яких: 36919 грн. несплачена сума основного боргу, 454 грн. 52 коп. нараховані та несплачені відсотки, 596 грн. 52 коп. пеня за порушення строків сплати відсотків. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконує свої зобовязання перед ВАТ Державний ощадний банк України за кредитним договором № 2063від 21 серпня 2007 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви Банк сплатив судовий збір в розмірі 379 грн. 70 коп. та оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 499 грн. 70 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved