Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

02.12.2009р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом . В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що являється наймачем квартири [ADDRESS]. Дана квартира однокімнатна, площею житловою 21 кв.м. разом з нею проживає її син, [PERSON] та чоловік, [PERSON]. Син перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У них є двоє дітей- дочка, [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюб їх було розірвано та оформлено у відділі РАЦСу Галицького районного управління юстиції 09 липня 2007 року, актовий запис №87. Колишня невістка після розірвання шлюбу постійно перебуває в роз'їздах і фактично в нашій квартирі не проживає з 2003 року, хоча зареєстрована за вказаною адресою разом з дітьми, відповідачка одружилася вдруге, носить прізвище свого чоловіка - [PERSON]. з яким їздить на заробітки. Діти проживають з її мамою в с. Конюшки, рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідачка добровільно виселилася з квартири, забрала всі свої речі, проте не виписалась із даної квартири, не проживаючи в квартирі понад строки, встановлені законом, вона втратила право користування нею. Щодо внуків, то не заперечує, щоб вони були зареєстровані в цій квартирі. Так, з актів складених 06.04.2009 року, 10.07.2009 року та 06.10.2009 року заступником начальника ЖЕГ, майстра та паспортиста КП „Житловик вбачається, що на час перевірки [PERSON] була відсутня в квартирі, а зі слів сусідки - тут не проживає. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON], являється наймачем квартири, що підтверджується копією договору найму житлового приміщення (а.с.9-12) та довідкою №3249 від 19.10.2009 року (а.с.8). Копією свідоцтва про розірвання шлюбу стверджується, що відповідач, [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON], сином позивача (а.с.6). Актами складеними 06.04.2009 року, 10.07.2009 року та 06.10.2009 року заступником начальника ЖЕГ, майстра та паспортиста КП „Житловик вбачається, що на час перевірки відповідач, [PERSON] була відсутня в квартирі (а.с.13-15) та копією актового запису про шлюб №111 від 20.12.2007 року складеного в м. Бурштин на [PERSON] та [PERSON] та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, стверджується, що відповідач зареєструвала шлюб і стала носити прізвище [PERSON] (а.с.40-42). У визначений судом строк відповідачем не подано письмових заперечень проти позову та доказів, які б обгрунтовували заперечення відповідача проти позову. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON], особою, що втратила право користування житлом. На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved