Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивачка посилається на те, що 29.04.1990 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти залишились на її вихованні та повному матеріальному утриманні. За рішенням суду з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 250 грн. на кожну дитину. Дочка навчаться на першому курсі денної форми навчання Інституту інформаційної діагностичних систем Національного авіаційного університету і закінчить навчання у червні 2013 року. Позивачка працює на посаді головного спеціаліста з кадрів управління Пенсійного одну України в Іванівському районі, отримує заробітну пату, розмір якої становить біля 1900 грн. на місяць, що не дозволяє їй забезпечити дітям пристойний рівень проживання, розвитку та навчання. Дочка перебуває на диспансерних обліках Іванківської ЦРЛ, що змушує нести додаткові витрати на її лікування, покращене харчування та оздоровлення. Відповідач працює, отримує пристойну заробітну плату і має змогу брати участь в наданні дітям матеріальної допомоги. Ті аліменти, що на даний час сплачує відповідач недостатні для утримання дітей, і він може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти у розмірі 15% від заробітної плати до закінчення нею навчання, на утримання сина у розмірі 25% його заробітку до досягнення ним повноліття, припинивши стягнення по попередньому виконавчому листу. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши, що вона не має достатніх коштів для утримання обох дітей. Відповідач же працює, отримує заробітну плату, може виплачувати аліменти у період продовження навчання дочки, а також слід визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина у відсотках від заробітної плати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що він на даний час має іншу сім'ю, його співмешканка чекає народження їх спільної дитини, він же сплачує аліменти позивачці відповідно до рішення суду. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, зокрема, свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з яких вбачається, що відповідач є їх батьком (дочка 31.10.2009 року досягла повноліття); довідку Національного авіаційного університету № 6398 від 26.02.200 року про те, що [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання ПДСС НАУ, термін навчання 30.06.2013 року; довідку про доходи позивачки, заробітна плата якої становить біля 1900 грн., довідку про склад сім*ї позивачки ( вона і двоє дітей), довідку про доходи відповідача ( заробітна плата складає біля 2300 грн. на місяць), суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до рішення суду від 28.08.2006 року відповідач сплачував на утримання їх з позивачкою двох дітей у твердій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця ( по 250 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття). На даний час відповідач працює, є стабільну заробітну плату, і визначений судовим рішенням розмір аліментів у 250 грн., становить трохи більше її 10%, і навіть менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів ( 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку). Тому суд вважає за доцільне в цій частині позовні вимоги задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача аліменти у розмірі 25% від його заробітної плати на утримання неповнолітнього сина, припинивши стягнення за попереднім рішенням суду. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню частково: Згідно ст. 199 ч.1, 2 СК України „якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення 13 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримай - припиняється у разі припинення навчання Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» „обов*язок батьків утримувати повнолітніх дочку. сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання і. виникає за наявності сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, які і перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв*язку з цим матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] 31.10.2009 року вона досяг.іг повноліття, дійсно продовжує навчання на денній формі навчання, власних доходів не має, том) потребує матеріальної допомоги. Відповідач отримує заробітну плату у розмірі біля 2300 грн. на місяць. Суд вважає, що він має можливість допомагати своїй дочці, яка продовжує навчання, матеріально, хоч і у меншому, ніж заявлений позивачкою, розмірі, а саме 10 % його заробітку. Аліменти мають стягуватися до закінчення навчання у зазначеному вище навчальному закладі. Суд не приймає до уваги довідку про вагітність [PERSON], оскільки не надано доказів , що ця особа є членом сім*ї відповідача. З огляду на викладене вище, на підставі ст.180-183, 199 СК України,

Outcome: partial