Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "Компанія Будальянс" про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку, відшкодування моральної шкоди, вказавши в заяві, що з 11.01.2008 р. він працював у відповідача на посаді кровельника. 13.04.2009 р. він був звільнений з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України (у звязку із скороченням штату працівників). Однак, в день звільнення відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі за березень та квітень 2009 р. в загальній сумі 2173 грн. 91 коп. На його неодноразові вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі відповідач не реагує, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2173 грн. 91 коп., а також середній заробіток за затримку розрахунку за період з 14.04.2009 р. по день винесення рішення суду в сумі 6192 грн., виходячи із середньомісячної зарплати 688 грн. Крім того, в результаті неправомірних дій відповідача, були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування, порушився звичний уклад його життя, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2200 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві з 11.01.2008 р. на посаді кровельника. 13.04.2009 р. він був звільнений з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату працівників, що підтверджено його трудовою книжкою. Відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не провів з ним в день звільнення повний розрахунок, а саме не виплатив йому заробітну плату за березень та квітень 2009 р. разом з вихідною допомогою в сумі 2173 грн. 92 коп., що підтверджено довідкою №472 від 26.10.2008 р. До теперішнього часу вказана заборгованість позивачу не виплачена. Таким чином, судом встановлено, що з вини відповідача мала місце затримка розрахунку з позивачем при звільненні за період з 14.04.2009 р. по 22.01.2010 р., тобто 9 місяців. Оскільки відповідачем не надана довідка про середньомісячну зарплату позивача, то суд виходить з середньої зарплати 688 грн. За вказаний період з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 6192 грн. /689,00 грн. * 9 місяців = 6192 грн./ Вказана сума підлягає виплаті позивачу з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, розрахунок яких та утримання проводяться на підприємстві. Відповідач не спростував вказані обставини. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно і моральну шкоду, оскільки були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування, однак заявлену суму позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2200 грн., суд вважає значно завищеною, та такою, що не відповідає тяжкості його моральних страждань, у звязку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 грн. Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від спати держмита, то ця сума, яка складає 92 грн. 16 коп., підлягає стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial