Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

23.11.2009р. позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка у позовній заяві посилалася на те 14.07.2009р. вона розірвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 19.08.2006р.народження, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини у добровільному порядку відповідач не надає. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення ним повноліття, винести рішення в попередньому судовому засіданні за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач у попереднє судове засідання 20.01.2010р. також надав суду заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечував, батьківство не оскаржував. В наданій суду заяві, також просив винести рішення в попередньому судовому засіданні за його відсутності. Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 130,169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу в попередньому судовому засіданні з винесенням рішення по справі за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], 19.08.2006року народження, є відповідач (а.с. № 5). Неповнолітня дитина мешкає зі своєю матірю та знаходиться на її утриманні, чого не заперечував відповідач. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що відповідач не заперечував проти розміру аліментів, на якому наполягала позивачка, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову та проводячи стягнення до досягнення сином повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при предявлені позову була звільнена від сплати судових витрат, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved