Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ФОП [PERSON] і [PERSON] про солідарне стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 1173,61 гривень, у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що як інвалів війни звільнений від оплати за проїзд в автобусі, а 20.11.2009 року близько 22 годин 30 хвилин під час руху автобусу № 1 між ним та водієм [PERSON] стався конфлікт: водій наполягав на оплаті проїзду. Зазначає, що на зупинці громадського транспорту «Привокзальний ринок» водій взявши за одежу виштовхнув із автобусу, наніс при цьому чисельні удари в область грудної клітини, спини, рук. Вказує, що лише після втручання працівників міліції водій автобуса припинив бійку та лайку. Посилається, що після інціденту погіршився стан здоров»я і психологічний стан, а 23.11.2009 року був госпіталізований до Чернігівської міської лікарні № 1 з діагнозом стабільна стенокардія, дифузний кардіосклероз, де лікувався до 02.12.2009 року. Вважає, що витрачені на лікування 1173,61 гривні мають бути відшкодовані відповідачами солідарно, оскільки лікувався саме в зв»язку з подіями, що трапились 20.11.2009 року. Завдану неправомірними діями водія [PERSON] під час виконання ним службових обов»язків моральну шкоду, що виразилася у погіршенні стану здоров»я та пов»язаних з цим моральних переживаннях, у душевних стражданнях як його, так і членів сім»ї, погіршенні психологічного стану, побутових незручностях родини, погіршенні службових стосунків та стосунків з оточуючими, оцінює в 10000 гривень і вважає, що саме ця сума частково могла б компенсувати душевні страждання. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсягу і до викладеного в позовній заяві доповнив, що під час конфлікту відповідач порвав сорочку, наніс чисельні удари в різні частини тіла. Не заперечує, що на зупинці «Привокзальний ринок» ліг під колеса автобусу, але [PERSON] намагався об»їхати. Вказав що після лікування - 03.12.2009 року приступив до роботи. Зазначив, що в зв»язку з наявним діагнозом 2-3 рази на рік проходить стаціонарне лікування і призначені в листопаді ліки пов»язані з інвалідністю. Наголосив, що алкоголь 20.11.2009 року не вживав, а напередодні стаціонарно лікувався в серпні 2009 року. Відповідач в судовом\" засіданні позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що другий день проходив стажування водієм у СПД [PERSON] без оформлення трудових відносин і 20.11.2009 року їхав із заправки по закінченні зміни. На зупинці громадського транспорту «Кінотеатр «Жовтень» позивач вийшов на проїзжу частину дороги і зупинив автобус, забрав його та ще кількох пасажирів на зупинці. Вказує, що [PERSON] був в стані алкогольного сп»яніння, чіплявся до решти пасажирів, а на пропозицію оплатити проїзд почав лайку. Коли доїхаїи до зупинки «Привокзальний ринок», то позивач вийшов з автобусу і ліг під передні колеса, а коли намагався «здати» назад, то [PERSON] знову лягав під колеса. Посилається, що коли позивач встав, то почав ломати двірники на автобусі, а коли поряд проїзжав наряд міліції, то попросив вгамувати [PERSON] Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] і [PERSON] суду пояснили, що близько 22 години ЗО хвилин чекали транспорту на зупинці «Привокзальний ринок». Побачили, як під»їхав автобус № 1, з нього вийшов п»яний чоловік і почав кидатися під колеса автобусу. Вказали, що водій вийшов через свої двері і зупинив працівників міліції, які опитали водія і залишились з п»яним чоловіком. Відповідач - фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а отже суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи: лист УМВС України в Чернігівській області на адресу [PERSON] (а.с.4), постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.12.2009 року (а.с.5), Виписку-Епікріз № 11551 (а.с.6), копію листка непрацездатності (а.с.7), чеки на придбання ліків (а.с.8-9), пенсійне посвідчення [PERSON] (а.с.10), довідку Чернігівського міського центру зайнятості (а.с.24), [PERSON] з паспорту Міського автобусного маршруту загального користування № 1 (а.с.25-26), розклад і схему руху автобусу (а.с.27,28), акт відповідності паспорта міського маршруту № 1 умовам перевезення (а.с.29), квитково-обліковий лист (а.с.30-31), матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи № 19787, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсягу. При цьому суд виходить з наступного: 20.11.2009 року між [PERSON], який керував автобусом № 1 і [PERSON] виникла суперечка з приводу оплати позивачем проїзду, що учасниками судового розгляду не оспорюється. Твердження [PERSON] щодо знаходження [PERSON] в стані алкогольного сп»яніння підтверджуються показами свідків [PERSON] і [PERSON], рапортами працівників міліції (а.с.5,6 відмовних матеріалів). Пояснення позивача щодо завдання відповідачем [PERSON] йому тілесних ушкоджень 20.11.2009 року жодним доказом не підтверджуються, спростовуються показаннями відповідача [PERSON], які підтверджуються показаннями свідків, матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи № 19787. Суд дає цим поясненням позивача критичну оцінку. [PERSON] являється інвалідом 3 групи (а.с.10) і з 23.11.2009 року по 02.12.2009 року перебував на стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні № 1 з певним діагнозом (а.с.6), причинний зв»язок якого з подіями, що відбувалися 20.11.2009 року, свого підтвердження не знайшов. Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України шкода, вина та причинний зв»язок між неправмірними діями є обов»язковими умовами відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду (за певними виключеннями). В даному випадку, як наявність неправомірних дій та вини з боку [PERSON], так і сама наявність матеріальної та моральної шкоди і причинний зв»язок між ними, в ході розгляду справи свого підтвердження належними та допустими доказами не знайшли, а отже відсутні і встановлені ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1195 ЦК України підстави для відшкодування і в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсягу. На підставі ст.ст.57-64, 88, 208, 209, 212 - 215, 292 ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1172, 1195 ЦК України, суд, -

Outcome: dismissed