Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 29 січня 2009 року відповідно до письмового договору позики вона позичила [PERSON] 918400,0грн., які в свою чергу відповідач зобов»язався повернути до 30 вересня 2009 року. На виконання договору позики між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки нерухомого майна від 29.01.2009 року. Договором позики було передбачено сплата відсотків у розмірі 10,71% річних від суми позики, розмір яких за період дії договору складає 66120,20грн. Повернення коштів та процентів має здійснюватись у гривні за середньо-риноквим курсом на день виконання грошового зобов»язання. До теперішнього часу відповідач жодним чином не виконав взяті зобов»язання, в зв»язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму позики, відсотків та судові витрати повязані з розглядом справи. 18 грудня 2009 року до справи в якості співвідповідача було залучено дружину відповідача [PERSON]. 09 березня 2010 року позивач, з огляду на тривалість не виконання грошового зобов»язання, збільшила свої позовні вимоги щодо розміру відсотків і просила суд стягнути на її користь відсотки за користування позикою у розмірі 40983,6грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсягу, додатково пояснивши, що відповідачі не роблять жодних спроб щодо повернення коштів. [PERSON] до судового засідання не з»явився, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердила фактичне виникнення сумісних грошових зобовязань між подружжям та позивачем, оскільки таке відбулось за їх згодою відносно сумісного нерухомого майна, яке зареєстроване за чоловіком. Крім того, додатково пояснила, що на даний час чоловік знаходиться у Росії на заробітках, про наявність цивільного позову щодо них та час і місце судового засідання повідомляла останнього у телефонному режимі. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню частково. Судом встановлено, що 29 січня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], за письмовою розпискою-згодою дружини останнього - [PERSON], було укладено письмовий договір позики на суму 918400,0грн. строком до 30 вересня 2009 року. Згідно п.3 вказаного договору [PERSON] зобов»язався виплачувати позивачу кожного 25 числа розрахункового місяця 10,71% річних від суми позики. Крім того, згідно п. 4 і 8 суму коштів, а також відсотків позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві готівкою в строк до 30.09.2009 року і в разі не повернення позичених грошей у встановлений строк позикодавець вправі стягнути заборгованість в передбаченому законом порядку. Письмовою розпискою від 29.01.2009 року [PERSON] засвідчив факт отримання від позивача повної суми позики в розмірі 918400,0грн. За для забезпечення виконання договору позики між сторонами 29 січня 2009 року було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки нерухомого майна, що належить [PERSON], а саме житлового будинку літ. «А» загальною площею 217,9 кв.м. з них житловою 96,5 кв.м., з гаражем літ. «Б», навісом літ. «В», літньою кухнею літ. «Г», сараєм літ. «Д», туалетом літ. «Е», огорожею № 1,2, водопроводом №3, та земельної ділянки (кадастровий номер 6510166400.02.029.0010) загальною площею 0,0826 га, що розташовані по вул. Південній, 25 с. Геологів м. Херсона. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Також, ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зважаючи на ч. 4 ст. 65 СК України відповідно до якої, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї, суд приходить до висновку про виникнення у [PERSON] солідарного обов»язку з чоловіком [PERSON] щодо повернення коштів позивачу, що в свою чергу остання не заперечувала у судовому засіданні. Оскільки за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стають об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, оскільки між сторонами виникли договірні правовідносини щодо грошової позики і при цьому відповідачі фактично сумісно несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями, які в свою чергу перед позивачем ними не виконанні, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Однак враховуючи, що позивачем надано не вірний розрахунок загальної суми заборгованості, суд вважає необхідним стягнути суму заборгованості у розмірі: 918400,00грн. суми основного боргу за договором позики та 106557,36 грн. відсотків за період з 29.01.2009 року по 01.03.2010 року, а всього 1024957,36 грн. Крім того, з відповідачів, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1820,00 грн., які складаються з судового збору в розмірі 1700грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial