overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

06 жовтня 2009 року позивачем до суду подано позовну заяву до Акціонерного Банку Банк регіонального розвитку про повернення коштів, стягнення моральної шкоди, моативуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір № 11/02-ДФ-980-59, відповідно до умов якого відповідач отримав суму вкладу депозиту від позивача в розмірі 1000 гривень строком до 14 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування в розмірі 16,5 % річних; 13 серпня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір № 11/02-ДФ-980-66, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача суму вкладу депозиту в розмірі 140980,55 гривень строком до 19 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування в розмірі 18 % річних Свої зобовязання по поверенню вкладу та виплаті відсотків за користування відповідач виконував неналежно, що призвело до заборгованості перед позивачем в розмірі 167522 грн. 05 коп. Також позивачка просила стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. В звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач вимоги змінила, посилаючись на виплату їй частини заборгованості в розмірі 150000 гривень просила стягнути різницю заборгованості. Одночасно позивачка відмовилась від вимоги про стягнення моральної шкоди і її відмова була прийнята судом. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір № 11/02-ДФ-980-59, відповідно до умов якого відповідач отримав суму вкладу депозиту від позивача в розмірі 1000 гривень строком до 14 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування в розмірі 16,5 % річних. (а.с.9-11) 13 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір № 11/02-ДФ-980-66, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача суму вкладу депозиту в розмірі 140980,55 гривень строком до 19 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування в розмірі 18 % річних (а.с.12-14) Однак, свої зобовязання по поверенню вкладу та виплаті відсотків за користування відповідач виконував неналежно, що призвело до заборгованості перед позивачем в розмірі 167522 грн. 05 коп. Позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими вимогами про повернення вкаладу, відповідно до умов договору однак, відповідно до відповіді Акціонерного Банку Банк регіонального розвитку відповідач не має можливості задовольнити вимогу позивача у звязку з важким матеріальним стоновищем Банку та оголошеним мараторієм.(15-18) 03.02.2010р. позивачка отримала компенсацію Фонду гарантування в розмірі 150000 гривень. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

КП «Тростянецьке ЖЕУ» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідач має заборгованість за надані послуги з утримання будинку та при будинкової території. За період з листопада 2009р. по лютий 2010р. ця заборгованість складає 380 грн. 94 коп., про яку була повідомлена, але відповідним чином не відреагувала, а тому підприємство вимушене було звернутись до суду та просять стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач на даний час заборгованість не погасила, а тому просить стягнути заборгованість в розмірі 380 грн. 94 коп. Відповідач в судове засідання не зявилася та не повідомила про причину неявки, хоча була належним чином повідомлена. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги за період з листопада 2009р. по лютий 2010р. становить 380 грн. 94 коп. (а.с.3). Відповідно до ст.68 ЖК України власник квартири або наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача 51грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і в огрунтування своїх вимог зазначив, що з [PERSON] (до шлюбу Шокал) [PERSON] вони зареєструвати шлюб 12 березня 2005 року, про що є відповідний запис №123 в книзі реєстрації актів про одруження. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З 01.08.2009 р сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В січні 2010 року ДПІ Ленінського району м. Миколаєва звернулась до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. Мотивуючи свої вимоги тим, що в ході перевірки ТОВ «Нардек» були виявлені факти, що свідчать про можливі порушення діючого законодавства у результаті чого вбачаються втрати бюджету у значних сумах. Перевірити можливі порушення заявник не має можливості, а тому просив суд, зобовязати філію ВАТ КБ «Надра» Миколаївського регіонального управління, місце знаходження якого: м. Миколаїв, пр. Миру, 46/1, розкрити банківську таємницю та надати до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва інформацію поро обсяг та обіг коштів за період з 10.03.2006 року по 03.11.2006 року по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Нардек» № 26004000400001, відкритого в ФВАТ КБ «Надра» з наданням відомостей про дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ, номерів рахунків контрагентів, паспортних даних осіб, які отримували готівкові грошові кошти з рахунків підприємства через касу банку. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав. Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, причин неявки суду не^ повідомили. Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нардек» зареєстроване, як субєкт підприємницької діяльності юридична особа реєстраційно-ліцензійною палатою виконавчого комітету Миколаївської міської ради 01.03.2006 року, про що зроблений запис про державну реєстрацію № 15221020000007112. Юридична адреса підприємства: 54056, [ADDRESS]. Ідентифікаційний код субєкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 34234209. ТОВ «Нардек» взято на облік як платника податків ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва 02.03.2006 року. Відповідно до п. 5 ст. 11 ЗУ від 12.04.1990 № 509 XII «Про державну податкову службу в Україні» (зі змінами та доповненнями), органам державної податкової служби надано право одержувати безоплатно від платників, а також від установ Національного банку України та комерційних банків у прядку, встановленому ЗУ «Про банки і банківську діяльність», довідки та копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження у встановлені терміни валютної виручки від субєктів підприємницької діяльності. На підставі викладеного, суд вважає, що для всебічного, повного та обєктивного виявлення фінансово- господарської діяльності ТОВ «Нардек» та встановлення наявності чи відсутності збитків, завданих державі, необхідно заяву задовольнити, а саме розкрити банком інформацію, що містить банківську таємницю, оскільки в ІНШИЙ спосіб це не МОЖЛИВО. і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В вересні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить житловий будинок №11-А по пр. Чайковського у м. Миколаєві. В даному будинку після укладення шлюбу проживав її колишній чоловік [PERSON]. - відповідач по справі, шлюб між ними було розірвано в грудні 2000 року, після розірвання шлюбу відповідач виїхав з будинку. Позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: пр. Чайковського, 11-а у м.Миколаєві. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки до суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить житловий будинок №11-А по пр. Чайковського у м. Миколаєві. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки та у вищезазначеному будинку проживав з позивачкою, до розірвання між ними шлюбу у грудні 2000 року. Факт не проживання відповідача у вказаному будинку підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами, пояснивши, що [PERSON] не проживає з позивачкою з грудня 2000 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідач на проживає в квартирі без поважних причин та не сплачує комунальні послуги, у квартирі відсутні його речі, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В січні 2010 року ВАТ Кредитпромбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між ними та відповідачем [PERSON] 28.11.2007 року був укладений кредитний договір №03\\1\\342/07-0 на суму 247000,00 грн. зі сплатою 15 % річних. Оскільки відповідач, взяті на себе зобовязання не виконує зявилась заборгованість в розмірі 257527,69 грн.: 4143,11 грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту; 23090,15 грн. - сума простроченої заборгованості по процентам; 225593,33 грн. - сума поточної заборгованості по кредиту; 1699,42 грн.- сума поточої заборгованості по процентам. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 257527,69 грн., судовий збір за подання позову в розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив стягнути 254527,69 грн. за рахунок звернення стягнення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 28.11.2007 року був укладений кредитний договір №03\\1\\342/07-0 на суму 247000,00 грн. зі сплатою 15 % річних. З умовами договору відповідач був ознайомлений, договір був ними підписаний. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України обовязки повинні виконуватися належним чином у строк, вказаний у договорі, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Також у порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення, сплачених позивачем у звязку з розглядом цивільної справи. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 554, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів згідно з рішенням Новопсковського районного суду від 26.08.2005 року на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 гривень щомісячно, стягнувши з відповідача аліменти у сумі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на те, що її матеріальне становище на даний час погіршилося, в звязку з тим, що позивач ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. У судовому засіданні позивач наполягала на позові, пояснила, що отримує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 грн. відповідно до рішення Новопсковського районного суду від 26.08.2005 року. Однак на даний час цих коштів не вистачає на повноцінне утримання та виховання дитини, оскільки зросли ціни на продукти харчування та одяг. Крім того, на даний час її матеріальне становище суттєво погіршилося, вона не працює та на утриманні має ще одну малолітню дитину, [INFO] від іншого шлюбу. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти у сумі 500 грн., так як на даний час ніде не працює, на його утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу. Згоден сплачувати аліменти як і раніше у розмірі 200 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням Новопсковського районного суду від 26.08.2005 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 гривень щомісячно до повноліття дитини. На даний час матеріальне становище позивача погіршилося, так як вона ніде не працює, що підтверджується трудовою книжкою серії АС №498581, виданої 05.07.2002 р. Згідно довідки №140, виданої виконкомом Закотнянської сільської ради Новопсковського району Луганської області позивач мешкає за адресою: с.Закотне, вул.Лугова,17 Новопсковського району Луганської області, і на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що відповідач фізично здоровий, має на своєму утриманні ще одну малолітню дитину [PERSON], [INFO], але на даний час ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, що підтверджується довідками № 283, 284 від 24.02.2010 року, виданими виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. На підставі вище встановленого, та враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, яка передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 275 грн., суд вважає що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина у розмірі 275 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO]. Однак відповідач не оказує матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 25% від встановленої мінімальної заробітної плати щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.09.1995 року (а/з №664). Від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO] (а\\з №1479), в свідоцтві про народження якої, батьком вказаний [PERSON]. Син проживає з матір'ю та знаходяться на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Згідно ст.180 СК України батьки дитини зобов'язані утримувати її до досягнення повноліття. Відповідно до ч.З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме: стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 25% всіх видів його доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, як передбачено законодавством України. У порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51,00 грн. та 120,00 грн. на інформаційне-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом цивільної справи. На підставі ст.ст.180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В грудні 2009 р. ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії м. Миколаєва звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію. Позивач вказує на те, відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії м. Миколаєва. При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільного підключення до мереж енергопостачальника після відключення за заборгованість, про що складено акт № Я-7144 від 02 жовтня 2008 року. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 420,16 грн. Посилаючись на те, що добровільно погасити борг відповідач не бажає, та відповідно до ст. 525 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 420,16 грн., та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідач у справі проживає в [INFO] та є споживачем послуг з електропостачання, які надає за цією адресою позивач ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». При проведенні перевірки дотримання вимог Правил користування електроенергією для населення встановлено факт самовільного підключення до мереж енергопостачальника після відключення за заборгованість, про що складено акт № Я-7144 від 02 жовтня 2008 року. Розмір відшкодування збитків визначається кількістю обсягу спожитої і недоврахованої розрахунковим приладом обліку споживання електроенергії. В результаті порушень відповідачем завдано збитків на суму 420,16 грн. Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, в тому числі пошкодження приладу обліку, порушення Правил користування електроенергією для населення, визначено як правопорушення в електроенергетиці. Відповідно до ст.. 26 даного закону споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та користування електроенергією для населення. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» про стягнення з відповідача заборгованості за недовраховану електричну енергію підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В листопаді 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачка вказує на те, що їй, [PERSON], [PERSON]А, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 25 лютого 1994 року, виданого згідно з розпорядженням від 24 лютого 1994 року № 828/д, зареєстрованого в ММБТІ 15 червня 1995 року за № 17183, на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані вона позивачка, відповідач [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 20 березня 2008 року вони з відповідачем розірвали шлюб. Фактично відповідач не проживає у зазначеній квартирі з квітня 2009 року, не здійснює оплату за квартиру та комунальні послуги. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідача на підставі ст.. 72 ЖК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, просила про його задоволення. Треті особи [PERSON] проти задоволення позову не заперечували. Відповідач, треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до правил ст..ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що в квартирі [ADDRESS], яка на підставі свідоцтва про право власності від 25 лютого 1994 року, виданого згідно з розпорядженням від 24 лютого 1994 року № 828/д, зареєстрованого в ММБТІ 15 червня 1995 року за № 17183, на праві спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]А, [PERSON], зареєстровані з 13 січня 1989 року позивачка та [PERSON], відповідач [PERSON], - з 28 вересня 1995 року, з 30 липня 2005 року донька позивачки [PERSON] Як свідчать матеріали справи (акту про підтвердження не проживання від 27 жовтня 2009 року) та слідує з пояснень в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] фактично не проживає у вказаній квартирі з квітня 2009 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. Його майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в [INFO] понад шість місяців без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved