Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № НАА0R001250004 від 11.06.2003 року у розмірі 33482 гривень 79 копійок, а також судові витрати, сплачені при предявленні позову до суду у сумі 334 гривень 83 копійки. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що згідно договору кредиту, укладеного між сторонами 11.06.2003 року, відповідач отримав кредит у розмірі 3918,37 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 10.06.2004 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку щомісячно в період сплати, Позичальник повинен сплачувати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Відповідачем не були належним чином виконані грошові зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12.06.2009 року складає 33482,79 гривень. Зазначена сума складається з заборгованості за кредитом у сумі 3918,37 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 11792,83 гривень, пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у сумі 17771,59 гривень. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність, при наявності підстав, ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з?явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, у матеріалах справи містяться дані про належне та своєчасне повідомлення його про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк в особі філії Харківського ГРУ КБ „ПриватБанк та відповідачем 11.06.2003 року був укладений кредитний договір № НАА0R001250004, за яким кредитор ПАТ КБ „ПриватБанк в особі філії Харківського ГРУ КБ „ПриватБанк надав позичальнику [PERSON] строковий кредит у сумі 3918,36 гривень на строк 12 місяців по 10.06.2004 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,17 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається з 21 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові суми у сумі 376,00 гривень для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом. Відповідачем були допущені прострочення погашення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, у звязку з чим, відповідно до п.п. 3.2 кредитного договору, відповідачу була нарахована пеня у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, що складає, відповідно до розрахунку позивача 17771,59 гривень. Таким чином, згідно розрахунку позивача загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором, станом на 12.06.2009 року складає 33482,79 гривень, з них заборгованість за кредитом складає 3918,37 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом складає 11792,83 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором складає 17771,59 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Згідно платіжних доручень №№ UDВ90930В0009, №№ UDВ90930В000А від 30.09.2009 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 334,83 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved