overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0, 40 га, земельного та майнового паю. Після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, обробляє земельну ділянку та проводить поточний ремонт житлового будинку. При оформленні права власності після померлої матері в нотаріальній конторі було встановлено, що первинна реєстрація права власності на нерухоме майно не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача Вертокиївської сільської ради Житомирського району та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлені наступні факти. [INFO] в с. Іванківці, Житомирського району померла [PERSON] . Спадкова справ після смерті [PERSON] не заводилась. Фактично спадщину у шестимісячний термін після смерті матері прийняла позивачка, оскільки вступила у володіння спадковим майном, а саме користувалася житловим будинком, обробляє земельну ділянку. Факт прийняття спадщини має для позивача юридичне значення і визнання за нею права власності на спадкове майно. Право позивачки на житловий будинок [ADDRESS] відповідачами не заперечується. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано на судовому розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-11 00:00:00

У квітні 2009 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 20.06.2001 р. між ним та відповідачкою. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що уклав оспорюваний правочин внаслідок погроз з боку відповідачки та її матері, перебуваючи у той час у тяжкому стані здоровя після перенесеного інфаркту. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, на його задоволенні наполягали. Відповідачка до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася (а.с. 30), про причини неявки суд не повідомила, що є підставою для вирішення справи у заочному порядку. Третьою особою надана заява про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.06.2001 р. між сторонами у справі був укладений оспорюваний договір дарування, за яким позивач передав у власність відповідачки квартиру № 306 у житловому будинку № 19 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську (а.с. 9). Згідно поясненням позивача, допитаного у судовому засіданні як свідок, що не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, укладання даної угоди відбулося не з його власної волі, оскільки він погодився на це у звязку з погрозами з боку відповідачки та її матері. Як вбачається з виписки з історії хвороби № 4506, перед укладанням зазначеної угоди у період з 04.05.2001 р. до 23.05.2001 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у звязку з перенесеним повторним інфарктом міокарду (а.с. 5), у звязку з чим його посилання на стан здоровя та погане самопочуття під час укладання оспорюваного договору, що потягли неможливість протистояння психічному тиску з боку відповідачки та її матері, не позбавлені сенсу. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, укладання угоди внаслідок погрози є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним відповідно до положень як ст. 57 ЦК України в редакції Закону 1963 р., чинній на час укладання спірного договору, так і ст. 231 ЦК України у чинній на час розгляду справи редакції Закону 2003 р. Враховуючи, що факт укладання договору дарування від 12.06.2001 р. внаслідок психічного тиску з боку відповідачки під час розгляду справи знайшов підтвердження, суд з урахуванням вищенаведених положень законодавства вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. При цьому питання про строк позовної давності у спірних правовідносинах не обговорюється згідно ч. 3 ст. 267 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до Іллічівської міської ради, виконавчого комітету Іллічівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка стверджувала, що з поважних причин пропустила строк прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] та просила визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не з'явилась, була належним чином сповіщеною про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач - Іллічівська міська рада Одеської області в судове засідання не з'явилася, свого представника не направила, до суду надала заяву про згоду з позовними вимогами та розглядом справи за їх відсутністю. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов має бути задоволеним, за наступних підстав. Судом встановлено, що 04 лютого 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 03 лютого 2008 року, актовий запис № 100 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,070 га, розташованої за адресою: вул. Перемоги, 61-а, с. Санжейка, Овідіопольського району, Одеської області яка належала йому на праві власності, що підтверджується державник актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 650485 (а.є. 7). [PERSON] є рідною донькою померлого і спадкоємицею за законом, але у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, так як вона, вважала, що фактично прийняла спадщину, мала проблеми із здоров'ям , що стало підставою для проходження курсу лікування. Згідно ч.З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~3 вересня 2009 року позивачка звернулася до суду із позовом, про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку, укладеного між нею та відповідачем, що зареєстрований на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі 03 квітня 1998 року дійсним. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 03 квітня 1998 року між нею і відповідачем укладений письмовий договір купівлі-продажу № 3145-Ц жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , умови якого сторони угоди виконали. Договір був зареєстрований на [PERSON] товарно-сировинній біржі, без подальшого його нотаріального посвідчення і зареєстрований в Миколаївському ММ БТІ. На теперішній час позивачці стало відомо про недійсність укладеного договору. Оскільки сторони за угодою належним чином виконали всі істотні умови договору і по справі відсутні підстави, які перешкоджають визнанню угоди дійсною, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, підтвердив викладені обставини, а також відсутність можливості нотаріального посвідчення договору у зв`язку зі станом здоров`я відповідача. Разом з цим, не наполягала на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але направила до суду заяву, у якій позовні вимоги позивачки визнала повністю та просила розглядати справу за її відсутності. Миколаївська Універсальна товарно-сировинна біржа свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, про час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Згідно письмового договору встановлено, що 03 квітня 1998 року між [PERSON] і відповідачем [PERSON] на [PERSON] товарно-сировинній біржі укладений договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями і побутовими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Даний договір зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 121. Істотні умови договору сторони угоди виконали належним чином, і у суді не оспорювали, що підтверджується договором, технічним паспортом на житловий будинок і реєстраційним посвідченням (а.с. 12-13, 17-27). Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 24524725 від 31.08.2009 року, наданого Миколаївською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, інформація щодо заборони, арешту на будинок [ADDRESS] відсутня (а.с. 28). Згідно з ч. 1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв під час укладення договору, договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Однак, на підставі частини 2 ст. 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі, тому вимоги позивачки суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,5186 га., що розташована в с. Судівка, Новосанжарського району, Полтавської області, як за спадкоємицею першої черги після померлого [INFO] батька [PERSON] . Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що при житті [PERSON] не одержав державний акт на земельну ділянку. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, позов визнає повністю і просить розглянути справу у його відсутність про, що свідчить заява № 206/02-23 від 30.09.2009 року голови Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Суд, давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.\\~10ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про народження батьком позивачки є [PERSON] . Згідно витягів\\~з технічної\\~документації про\\~нормативну грошову\\~оцінку земельної\\~ділянки власником\\~земельних ділянок\\~площею 0,25\\~га.,\\~для ведення\\~особистого підсобного\\~господарства,\\~площею 0,2586\\~га.,\\~для обслуговування\\~житлового будинку\\~та земельної\\~частки (\\~пай )\\~площею 3,01\\~в умовних\\~кадастрових гектарах,\\~для веденнятоварного сільськогосподарського виробництва в с. Судівка, Новосанжарського району Полтавської області є [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивачка 12\\~серпня 1973\\~року змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори № 543 від 30.09.2009 року після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори № 595 від 15.10.2009 р. спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] ,\\~ який 30.04.2002 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий\\~будинок та земельну ділянку, а 09.07.2002 р. свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай. Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-18 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивач покликається, на те що з відповідачем, [PERSON] , перебуває в шлюбі, який зареєстровано Корецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, від 20 вересня 2002 року, актовий запис № 55 по даний час. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, а саме: [PERSON] [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі їхнього спільного проживання між ними виникали сварки та непорозуміння на різних побутових умовах. На даний час вони мають протилежно різні погляди на життя, ведення спільного господарства, на протязі останніх років подружні стосунки не підтримують проживають окремо. Шлюб існує формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов по аналогічних мотивах підтримали повністю та просять, суд його задовольнити в повному об`ємі, неповнолітню дитину залишити проживати з позивачем, судові витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з позивача. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані :торонами не підлягають доказування. Вислухавши думку позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Достовірно встановлено в суді, що сторони не підтримують юдружніх стосунків на протязі тривалого часу, сторони мають окремі оюджети, що підтверджує той факт, що примирення між ними не можливе, грім того відповідач не займається вихованням неповнолітньої дитини, яка проживає разом з батьком, відповідач не цікавиться здоров`ям та побутом дитини. Наведені обставини свідчать, що їх дальше спільне проживання та існування сім`ї виключається, а тому доцільно шлюб їх розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання розмірі 600 гривень до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні в обгрунтування своїх вимог позивачка послалась на наступне. 17 листопада 2007 року з відповідачем вона у виконкомі Коноплянської сільської Ради Іванівського району Одеської області зареєструвала шлюб і від шлюбних відносин вони мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вона не працює, оскільки займається вихованням дитини, а тому не має реальної можливості працевлаштуватися. Вважає, що відповідач зобовязаний утримувати її до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вважає, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 600 гривень, оскільки він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. В теперішній час працює по найму у приватних осіб, має нерегулярний дохід. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини від 19 грудня 2008 року, виданого виконкомом Коноплянської сільської Ради Іванівського району Одеської області. За рішенням суду від 20 жовтня 2009року відповідач має виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки, виданої Петрівською сільською радою, неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні своєї матері - [PERSON]. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України дружина має право на утримання, з якою проживає дитина незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може, визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із довідки статистичного управління Комінтернівського району від 13 лютого 2009 року, випливає, що середня заробітна плата на одного штатного : працівника по району за 2008 рік складає 1499 грн. Суд враховує, що позивачка не працює, оскільки займається вихованням . тини, матеріальне становище відповідача є таким, що дозволяє йому отримувати свою бувшу дружину та виплачувати аліменти на її утримання у розмірі 200 гривень щомісячно. На підставі ст. 84, 181, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого вона прийняла спадщину на земельний пай та майновий сертифікат в КСП «ім. Кірова», про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.02.2006 року. На теперішній час їй стало відомо, що згідно розпорядження Біляївської районної державної адміністрації за № 365/2005 від 24.05.2005 року на території Усатівської сільської Ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її батькові виділена земельна ділянка, площею 1,80 га. та виготовлено державний акт серії ЯА № 374436. Позивачка [PERSON] вказує, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька, а тому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 1,80 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Усатівської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області, що залишилась після смерті її батька. Представник відповідача Усатівської сільської Ради Пашкова В.О. в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] дійсно є єдиним спадкоємцем по закону, після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.02.2006 року. Відповідно до ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] дійсно згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 37443 виданого 04.08.2005 року та довідки відділу Держкомзему у Біляївському районі за № 0-9/33 від 24.06.2009 року, належала земельна ділянка, площею 1,80 га., розташована на території Усатівської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але державний акт було видано після смерті [PERSON] , а тому суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 30 вересня 2000 року, зареєстрованого у Мукачівському міському відділі РАЦС, актовий запис № 379. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося, не зійшлися характерами, в них часто виникають сварки та непорозуміння, вважає, що шлюб існує формально, збереження сім"ї неможливо, строк, наданий судом для примирення бажаних наслідків не дав. Також просила скасувати ухвалу суду про накладення арешту на майно. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задоволити та скасувати ухвалу суду про накладення арешту на майно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 30 вересня 2000 року, зареєстрований у Мукачівському міському відділі РАЦС, актовий запис № 379. \~ \~ \~ \~З доводів сторін вбачається, що сімейне життя не склалося, проживання сторін та збереження сім"ї неможливе, строк, наданий судом для примирення, сторонами не досягнуто, шлюб носить формальний характер. У відповідності з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливими. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, ухвалу від 07 вересня 2009 року про накладення арешту на майно слід скасувати.

Outcome: approved