Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільно переобладнане нерухоме майно в порядку спадкування за законом, де вказала, що квартира [ADDRESS] належить їй та її чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1993 року, зазначена квартира була трикінатною, загальною площею 56.7 кв.м., житловою площею 41.4 кв.м.. 24.10.2001 року вона з чоловіком, за договором купівлі продажу, продали частину своєї квартири житлову кімнату площею 13.7 кв.м. з лоджією, таким чином вони переобладнали самовільно свою квартиру у двокімнатну. Позивач посилається на те, що 19.02.2008 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? квартири [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, однак [PERSON] державна нотаріальна контора не може видати їй свідоцтво про право на спадкову частину квартири, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені та не вказані у свідоцтві про право власності на житло. В даний час в неї виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим вона змушена звертатися з позовом до суду. Просила суд визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності є рівними, тобто кожному з них належить по 1\\2 частині квартири [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 45.2 кв.м., житловою площею 27.4 кв.м.; визнати за нею право власності на ? частину самовільно преобладнаної квартири [ADDRESS], загальною площею 45.2 кв.м., житловою площею 27.4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 19 лютого 2008 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - КЖЕП № 38, надав суду повідомлення в якому просив розглядати спрау без його участи. Представник третьої особи КП «ДМБТІ», у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала. Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу та її чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1993 року, заначена квартира була трикінатною, загальною площею 56.7 кв.м., житловою площею 41.4 кв.м.. 24.10.2001 року позивач з чоловіком, за договором купівлі продажу, продали частину своєї квартири житлову кімнату площею 13.7 кв.м. з лоджією, таким чином вони переобладнали самовільно свою квартиру у двокімнатну. Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За договором купівлі продажу від 24.10.2001 року позивач з чоловіком продали частину своєї квартири житлову кімнату площею 13.7 кв.м. з лоджією, тобто вони не є співвласниками у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію. Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Позивач до [PERSON] міськради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не зверталась. Згідно ч. 3 ст. 383 Цивільного Кодексу України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт та зміни в квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, при умові, що ці зміни не приведуть до порушень прав власників інших квартир в багатоквартирному житловому будинку і не порушать санітарно технічих вимог і правил експлуатації будинку. Позивачем не надано технічного паспорту на самочинно переобладнану квартиру [ADDRESS] та доказів державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку на частину квартири [ADDRESS] житлову кімнату площею 13.7 кв.м. з лоджією.

Outcome: dismissed