Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво, вказуючи, що він самочинно збудував: спальний корпус з торговими приміщеннями літ. «К», прибудову літ. «Б1», будинок відпочинку літ. «JI», будинок відпочинку літ. «М», будинок відпочинку з адміністративними приміщеннями літ. «Н», які розташовані Одеська область, м. Білгород - Дністровський смт. Затока, бульвар Золотий беріг, 71 база відпочинку «Загар», тому просить визнати за ним право власності на самочинне будівництво. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був сповіщений належним, про що свідчить підпис у довідковому листі, причина не явки суду не відома. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦГІК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, ретельно дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивачу надано у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на сім років земельну ділянку площею 13690 кв. м. забудованих земель, розташовану у Лиманському курортному районі смт. Затока м. Білгород - Дністровський, для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Загар», що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 31.07.2002 року. П.2.2 договору оренди земельної ділянки від 31.07.2002 року передбачено, що позивачу надано право зводити будівлі і споруди, проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею. 24.05.2007 року між Затоківською селищною радою, від імені якої діє Затоківський селищний голова [PERSON] та позивачем була укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди, згідно якого на підставі рішення IX сесії V скликання Затоківської селищної ради від 25.01.2007 року за № 385 позивач прийняв у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на двадцять пять років земельну ділянку площею 1,369 га, що розташована у Лиманському курортному районі смт. Затока, м. Білгород - Дністровського Одеської області для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Загар», тобто п.2.3.визначено, що договір укладено на термін двадцять пять років. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.08.2007 року серії САА №825833, [PERSON] являється власником будівлі та споруди, які розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський Одеської області, смт. Затока, «Загар» база відпочинку (район «Лиманський). Відповідно до п. 7.1.2 договіру оренди земельної ділянки від 31.07.2002 року, позивач має право: за згодою орендодавця зводити у встановленому законодавством порядку житлові, виробничі та інші будівлі і споруди, та закладати багаторічні насадження. Позивач самочинно збудував: спальний корпус з торговими приміщеннями літ. «К», прибудову літ. «Б1», будинок відпочинку літ. «Л», будинок відпочинку літ. «М», будинок відпочинку з адміністративними приміщеннями літ. «Н». Згідно позитивного технічного висновку про стан основних несучих конструкцій та інженерного обладнання, виконаного ліцензованою проектною організацією ТОВ «Істок», несучі та будівельні конструкції будівель - 2-х поверхової прибудови адміністративної будівлі з кімнатами відпочинку літ. «Б1»; 3-х поверхового спального корпусу з торговими приміщеннями літ. «К»; 3-х поверхового корпусу будинку відпочинку літ. «Л»; 2-х поверхового корпусу будинку відпочинку літ. «М», 2-х поверхового корпусу з адміністративними приміщеннями літ. «Н» бази відпочинку «Загар» Лиманського району смт. Затока, м. Білгород - Дністровського Одеської області знаходяться у доброму стані та можуть підлягати подальшій експлуатації. Розміщення самочинного будівництва права інших осіб не порушує. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом,та зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 376 Цивільного Кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно із ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Статтею 95 Земельного кодексу України визначено, що землекористувач має право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно до ст. 319 ЦК України , власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Таким чином, судом встановлено, що самовільні будівлі, відповідають вимогам будівельних норм та правил, можуть бути прийняті для подальшої експлуатації, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Затоківської селищної ради про визнання права власності на самочинне будівництво підлягають задоволенню.

Outcome: approved