overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Дочка знаходиться на утриманні та виховується позивачкою одноособово. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі &frac14; частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, прочинаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про розгляд справи, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходили, а тому суд вважає за можливе згідно ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2008 року. Згідно довідки об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Планета» м. Біла Церква Київської області позивачка має на утриманні дочку [PERSON], [INFO]. Також, встановлено, що відповідач неналежно піклується про матеріальне забезпечення дитини, на користь інших осіб відповідач аліменти не сплачує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, заперечення проти позову до суду не надав. Позивач звільнена від сплати держмита на підставі ст. 4 п. 18 Декрету КМ України “Про державне мито”. Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Костянтинівська сільська рада є власником будинку [ADDRESS]. В даному гуртожитку на правах наймача зареєстрована, але не проживає [PERSON] та її малолітні діти [PERSON] і [PERSON]. Позивач, посилаючись на те, що відповідачка з 2000 року, забравши свої речі, вибула з гуртожитку на інше постійне місце проживання, але з реєстрації не знялася, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її та малолітніх [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому за згодою представника позивача справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 24 вересня 2008 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. зареєстровані, але з 2000 року не проживають в гуртожитку позивача, їх особистих речей в кімнаті немає. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідачка разом з дітьми вибула з гуртожитку позивача на інше місце проживання в 2000 році, забравши всі свої речі. При таких обставинах [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. повинні бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. З [PERSON] на користь Костянтинівської сільської ради слід стягнути 8 грн. 50 коп. судового збору, 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 175 грн. за розміщення в газеті оголошення про виклик до суду. На підставі викладеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Костянтинівська сільська рада є власником будинку [ADDRESS]. В даному гуртожитку на правах наймача зареєстровані, але не проживає [PERSON], [PERSON] та її малолітні діти [PERSON], [PERSON]. Позивач, посилаючись на те, що відповідачі з 2000 року, забравши свої речі, вибули з гуртожитку на інше постійне місце проживання, але з реєстрації не знялися, звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх та малолітніх [PERSON], [PERSON]. такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоч про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому за згодою представника позивача справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 24 вересня 2008 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. зареєстровані, але з 2000 року не проживають в гуртожитку позивача, їх особистих речей в кімнаті немає. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідачі разом з дітьми вибули з гуртожитку позивача на інше місце проживання в 2000 році, забравши всі свої речі. При таких обставинах вони повинні бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. З [PERSON] та [PERSON] на користь Костянтинівської сільської ради солідарно слід стягнути 8 грн. 50 коп. судового збору, 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 175 грн. за розміщення в газеті оголошення про виклик до суду. На підставі викладеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

На підставі договору на право забудови будинку, посвідченого Смілянською нотконторою від 5 червня 1941 року за реєстровим 1539 [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS]. В жовтні 1943 року [PERSON] під час Великої Вітчизняної Війни пропав без вісти, що підтверджується сповіщенням від 22 жовтня 1946 року. 19 грудня 1996 року було видано свідоцтво про його смерть. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається із домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємицею першої черги за законом була його дружина [PERSON], яка із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, а спадщину прийняла, оскільки проживала у спадковому будинку. [INFO] померла мати сторін по справі [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на успадковане нею домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняв шляхом вступу в управління та розпорядження спадковим майном, оскільки доглядав матір, за свій рахунок похоронив її, а [PERSON] звернулася із заявою до державної нотаріальної контори. Однак, переоформити спадкове майно у нотаріуса вони не мають можливості, оскільки померла за життя не отримала свідоцтво про право власності на спадковий будинок. Посилаючись на ці обставини позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача і просять визнати за ними в рівних частинах право власності на спадкове майно. Представник відповідача позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив між ними. Із довідки квартального комітету №15 від 8 листопада 2008 року вбачається, що [PERSON] за свої кошти похоронив матір. Оскільки позивачі своєчасно прийняли спадщину після смерті своєї матері, суд вважає за необхідне визнати за ними право власності на спадкове майно в рівних частинах. На підставі наведеного, ст.ст. 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до с уду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитку, пов'язаного з порушенням Правил користуванням електроенергією. У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав і мотивували їх тим, що 20.05.2003 року, при перевірці контролером ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» абонента [PERSON] , яка проживає за адресою м. Миколаїв, [ADDRESS] , було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії, згідно акту контролера «Миколаїобленерго», що виразилося в безоліковом використанні електричної енергії, електролічильник відсутній, самовільне підключення до мереж енергопостачальника після відключення, за вказаним порушенням було складено Акт № Л-1062. 02.02.2005 р. при перевірці контролером ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» абонента [PERSON] , яка проживає за адресою м. Миколаїв, [ADDRESS] , було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії, згідно акту контролера «Миколаїобленерго», що виразилося в безоліковом використанні електричної енергії, електролічильник відсутній, самовільне підключення до мереж енергопостачальника після відключення, за вказаним порушенням було складено АКт № Р-0329. Рішенням комісії по енергонагляду від 28.05.2008 р. відповідачу був виставлений рахунок за спожиту, але невраховану приладом обліку споживача та несплачену електроенергію: по Акту № Л-1062 на суму 454,67 грн. та по акту № Р-0329 на суму 44,13 грн., а всього 498,80 грн., який до теперішнього часу не сплачений. Посилаючись на вищевикладені обставини, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» суму боргу за недораховану електроенергію у розмірі 498,80 гривни та 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день слухання справи був повідомлен належним чином, причини неявки суду не повідомив . Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, контролером ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії абонентом [PERSON] за адресою [ADDRESS] м. Миколаєва 20.05.2003 р. і 02.02.2005 р., згідно актів контролера «Миколаїобленерго», Разом з тим, відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, строк загальної позовної давності встановлено 3 року. Згідно з ст. 261 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З даним позовом позивач звернувся до суду лише в серпні 2008 року та суду не надано доказів пропуску строку позоної давності з поважних причин. Тому суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач із зазначеною позовною заявою звернувся в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства до Ялтинського міського суду АРК, збільшивши розмір позовної вимоги, просить суд : - Стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі двісті тридцять три тисячі п'ятсот вісімдесят гривень. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 6 травня 2008 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність [PERSON] грошові кошти в 34 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути суму боргу до 30 травня 2008 року, проте суму боргу він досі не повернув. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, відомостей про причини неявки не надав. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних доказів за відсутності відповідача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6 травня 2008 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність [PERSON] 34 000 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту згідно довідки Ялтинського відділення КРФ АКБ «Укрсоцбанк» від 1 грудня 2008 року становить 233 580 гривень. [PERSON] зобов'язався повернути таку ж саму суму грошових коштів до 30 травня 2008 року, проте позику у встановлений договором строк не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Отже, з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути суму боргу за договором позики у зазначеному розмірі. Таким чином, розглянувши справу в присутності представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Заявниця звернулась до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд: Встановити факт родинних відносин між заявницею і [PERSON], а саме: [PERSON] є внучкою [PERSON]. Заявниця обґрунтовує вимогу тим, що вона є спадкоємцем [PERSON] на підставі заповіту, а нотаріус відмовляє оформлювати спадщину, адже відсутні докази того, що вона є її бабкою. Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку, причин не явки суду не повідомив. Вислухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. За змістом статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник просить встановити факт родинних відносин між заявницею і [PERSON], а саме: [PERSON] є внучкою [PERSON]. Цей факт підтверджується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про народження заявниці (а.с. 8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 9), Свідоцтвом про народження [NUMBER](а.с. 11) та рештою матеріалів. Факт про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, адже тягне виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав, і законом не визначено іншого порядку встановлення такого юридичного факту. Таким чином, заяву про встановлення юридичного факту належить задовольнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач 16.10.2008 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те , що 04 листопада 2001 року в Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 69. Від подружнього проживання мають доньку [PERSON] [INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що причиною розпаду сім'ї постало те, що дружина постійно вела контроль за його витратами, він не мав можливості із заробітку залишити собі кишенькові гроші, що було підставою для сварок. Вирішивши придбати в кредит автомобіль він не мав можливості ,а тому на себе оформила кредит його сестра , а кошти сплачував він і це знову стало причиною сварки яка привела до розпаду сім'ї. За таких обставин вимушений піти проживати до своїх батьків, перспектив на поновлення сім'ї не має. З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати, на примирення не погоджується. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує, на примирення не погоджується . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 24.11.2001 року в Помічнянській міській раді Добровеличківського району, Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб актовий запис № 69. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони спільне проживання припинили з лютого 2008 року . Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Шлюб, між сторонами зареєстровано 10 квітня 2000 року у виконкомі Бо гданської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, за актовим записом № 08. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON]- [INFO] та син [PERSON]- [INFO], які проживають з позивачкою. Позивачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу мотивує тим, що в них різні характери та погляди на життя. За час спільного проживання між ними часто виникали різного роду суперечки та непорозуміння, відповідач не дбав про сім»ю, вони втратили почуття поваги та любові одне до одного. Спільно прожили до червня 2008 року. З того часу проживають окремо. В даний час проживає у фактичному шлюбі з іншим чоловіком, з яким має намір узаконити шлюбні відносини. Миритися та відновити шлюбні відносини з відповідачем не бажає, переконавшись, що сім'я розпалася остаточно на розірванні шлюбу наполягає, дітей просить залишити на її вихованні. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засідання позов визнав згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід задоволити. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Подружжя з червня 2008 року припинило спільне сімейне проживання, сторони жодних сімейних стосунків не підтримують, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає, вважає збереження сім'ї неможливим, відповідач згідний на розірвання шлюбу. Причини, які спонукали сторін на розірвання шлюбу є обгрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх дітей, що має істотне значення для страви, тому шлюб сторін слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] 17 грн. державного мита в користь держави, а [PERSON] від сплати держвного мита звільнити. Місцем проживання дітей: сина [PERSON]- [INFO] та сина [PERSON] [INFO] визначити місцем проживання їх матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: commercial
Date: 2008-11-30 00:00:00

03.01.2007р. між Комунальним підприємством “Східний”, м. Горлівка (за договором – замовник, далі – “підприємство”) та Закритим акціонерним товариством “Горлівськтепломережа”, м. Горлівка (за договором – підрядник, далі – “товариство”) було укладено договір підряду №5 /арк.спр.8-9/, згідно з п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт з хімічної промивки внутрішньої системи опалення споживачів (котельня №6) згідно виписки із додатку до планової калькуляції №2/07. Відповідно до п.2.1 вартість всіх доручених підряднику робіт договірна на підставі виписки із додатку до планової калькуляції №2/07 підрядника. Всього 22 108, 05 грн., у тому числі ПДВ 20% 3 684, 68 грн. Згідно п.2.2 договору замовник здійснює оплату робіт по фактичному виконанню об’ємів, підтверджених актом прийомки виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2в) після підписання сторонами вказаного акту. Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2007р. (п.5.2. договору). На виконання вимог договору “товариство” виконало роботи у загальній сумі 22 108, 05 грн., що підтверджується актом прийомки виконаних підрядних робіт №3911 від 31.01.2007р. (згідно форми КБ-2в) /арк.спр. 12/, підписаним обома сторонами та засвідченим фірмовими печатками юридичних осіб. 10.07.2008р. “товариство” направило на адресу “підприємства” лист №04/6959 /арк.спр. 10/ з рахунком №728 від 10.07.2008р. /арк.спр. 13/ щодо сплати заборгованості у розмірі 22 108, 05 грн., який “підприємством” був залишений без відповіді та задоволення. До теперішнього часу “підприємством” заборгованість за виконаний об’єм робіт у розмірі 22 108, 05 грн. не погашена. В свою чергу, „товариство” звернулось до суду з позовними вимогами про стягнення з “підприємства”основного боргу у сумі 22 108, 05 грн. Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

29 жовтня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у 1988 році. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , 1991 року народження. Посилаючись на те, що сторони більше десяти років шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, просив позов задовольнити, неповнолітню доньку залишити проживати з позивачем, не вживати заходи, щодо примирення подружжя. В судовому засіданні позов було підтримано позивачем. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд за її відсутності, згодна на розірвання шлюбу. Спір врегульовано. Суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення з попереднього засідання, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України. З пояснень сторін і досліджених матеріалів справи вбачається, що правовідносини випливають з сімейного права. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1988 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Сторони протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має. Враховуючи підстави розірвання шлюбу, суд не вживає заходів щодо примирення подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved