Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON], діючи також в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення порядку користування жилим приміщенням та вселення, мотивуючи наступним. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 листопада 2004 року, виданого виконкомом Олександрійської міської ради, вона, відповідач та їх неповнолітня дочка [PERSON] є співвласниками квартири № 5 у будинку № 71 на вул. Червоноармійській в м. Олександрії. Після розірвання шлюбу відповідач, скориставшись її відсутністю, переобладнав вхідні двері квартири, не надав їй дублікату ключа і таким чином позбавив можливості користуватись належним їй та дочці жилим приміщенням. Просить суд зобов язати відповідача усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, надавши їй дублікат ключа від вхідних дверей квартири, та вселити її та неповнолітню дочку [PERSON] в спірну квартиру. Зустрічні позовні вимоги не визнала повністю. В судовому засіданні позивач відмовилась від позову в частині встановлення судом порядку користування жилим приміщенням, відмова судом прийнята, тому відповідно до п.З СТ.205ЦПК України в цій частині справа підлягає закриттю. Не визнаючи первісний позов повністю, відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 17312 від 0/. 12.2004 року та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на житло, мотивуючи тим, що позивачка та їх дочка не проживають в спірній квартирі з 1999 року, але залишаються там зареєстрованими. Приватизуючи спірну квартиру в 2004 році він, через юридичну необізнаність, не вирішив питання про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тому як члени сімї дружина (на той час шлюб не було розірвано) та дочка набули право власності на спірну квартиру. Підставами для визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, на його думку, є те, що він помилково погодився на участь відповідачки та дочки в приватизації квартири, оскільки на той час вони вже втратили право користування жилим приміщенням. Крім того, свідоцтво підписане не керівником органу приватизації [PERSON] (на той час міським головою м. Олександрії), а іншою особою. Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради позовні вимоги зустрічного позову не визнав, мотивуючи тим, що приватизація спірної квартири була здійснена з дотриманням вимог закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», крім того, відповідачем не надано доказів тій обставині, що свідоцтво про право власності на житло підписане не повноважною особою. Представник відділу опіки та піклування у справах дітей Олександрійської міської ради, залученого до участі в справі у якості третьої особи, підтримала первісний позов повністю, зустрічний позов заперечила, мотивуючи тим, що право власності неповнолітньої дитини на житло охороняється законом і відповідач не має підстав для позбавлення її права користування належною їй частиною спірної квартири Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає підлягаючим задоволенню первісний позов та не підлягаючим задоволенню зустрічний позов за наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 18 листопада 2004 року № 17312, позивач [PERSON], відповідач [PERSON] A.В. та їх дочка [PERSON] набули права спільної сумісної власності на квартиру №5 буд.71 на вул. Червоноармійській в м.Олександрії. Відповідно до ч.Ґ ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем створено перешкоди для позивача та неповнолітньої дочки в користуванні спірним жилим приміщенням, відповідач змінив замки, не надає дублікатів ключів від них, тривалий час не допускає їх до користування житлом, мотивуючи неприязними стосунками, які між ними виникли. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанням своїм майном. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача [PERSON] B.Г., яка діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON], про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, надання дублікатів ключів від квартири та вселення в квартиру підлягають задоволенню. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем, який заявив зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 18 листопада 2004 року № 17312 та свідоцтва про право власності на квартиру №5 буд.71 на вул. Червоноармійській в м.Олександрії, в судовому засіданні не надано доказів тій обставині, що вказані документи видані не уповноваженою на те особою^ тому в цій частині зустрічний позов не підлягає задоволенню. [PERSON] та неповнолітня [PERSON] являються співвласниками спірної квартири, підстави припинення їх права власності відповідачем не доведені, тому зустрічні позовні вимоги про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою також не підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 71,155, 163 ЖК України,

Outcome: approved