Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старобільської районної державної адміністрації (далі РДА) про виділ земельної ділянки (паю), в якому просив суд поновити йому строк для звернення до суду з позовом та зобовязати Старобільську РДА виділити йому земельну ділянку (пай) на території земель Веселівської сільської ради Старобільського району. , В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 01.12.1993 року він був прийнятий на роботу у Старобільський совхоз - технікум бригадиром агрономом по захисту рослин. 13.04.1998 р. Старобільський совхоз технікум було реорганізовано в Старобільський державний аграрний технікум та держелітсімхоз „Роздольне. 15.05.1998 р. його було переведено в держелітсімхоз „Роздольне де він працював до 10.01.1999 р. на посадах агронома, заступника директора. Згідно довідки Відділу земельних ресурсів у Старобільському районі від 03.11.2009 року №05.03.2-23/3706 він не був внесений до списків працівників ВАТ „Роздольне, які мають право на земельну частку (пай), затверджені протоколом загальних зборів членів ВАТ „Роздольне від 14.11.2002 р. №2, Державний акт на право колективної власності на землю не виготовлявся. Відповідно до наказу Президента України від 08.08.1995 р. право на земельну частку (пай) мають члени КСП, в тому числі, які раніше працювали в ньому та залишаються членами підприємства, згідно зі списком, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, вважав, що має право на виділ йому земельної ділянки, а тому просив суд поновити йому строк для звернення до суду з позовом посилаючись на те, що про право на земельну ділянку (пай) йому стало відомо в листопаді 2009 року від посадових осіб Відділу Держкомзему у Старобільському районі, зобовязати Старобільську РДА виділити йому земельну ділянку (пай) з земель Веселівської сільської ради Старобільського району. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Представник Старобільської РДА позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] - [PERSON], представника Старобільської РДА, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Про наявність права на земельну частку (пай) [PERSON] стало відомо у листопаді 2009 р., а тому відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України суд вважає за необхідне поновити йому строк для звернення до суду з позовом вважаючи, що обставини за яких він був пропущений є поважними. У період з 01.12.1993 року по 10.01.1999 року позивач працював в Старобільському совхозі технікуму, який було реорганізовано в Старобільський державний аграрний технікум та держелітсімхоз „Роздольне. У зв'язку з чим на підставі Наказу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 мав право на земельну частку (пай), як особа, яка раніше працювала на підприємстві та залишається членом підприємства. Державне елітно-насінницьке господарство «Роздольне» згідно наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області №797 від 07.11.2000 р. було реорганізовано у ВАТ «Роздольне». На момент розпаювання земель ВАТ Роздольне [PERSON] був особою, яка раніше працювала на підприємстві та залишався його членом. Згідно довідки Відділу земельних ресурсів у Старобільському районі від 03.11.2009 року №05.03.2-23/3706 [PERSON] не був внесений до списків працівників та пенсіонерів ВАТ „Роздольне, які мають право на земельну частку (пай), затверджені протоколом загальних зборів членів ВАТ „Роздольне від 14.11.2002 р. №2, Державний акт на право колективної власності на землю не виготовлявся. Не внесення до списків працівників та пенсіонерів ВАТ «Роздольне», які мають право на земельну частку (пай) відповідно протоколу загальних зборів членів ВАТ «Роздольне» від 14.11.2002 р. №2 [PERSON] на думку суду є помилковим. З довідки Веселівської сільської ради Старобільського району №43 від 18.01.2010 р. видно, що на території ради є землі запасу, які становлять 277 га., сінокоси та пасовища 172 га. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до 4.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем в повному обсязі і він не просить суд їх компенсувати, а сам суд не може вийти за межі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved