Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

06.11.2009 року до суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщення. В позові позивач посилалася на те, що 27.12.2003 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Одразу після реєстрації шлюбу разом з відповідачкою вселилися в квартиру [ADDRESS]. В липні 2009 року, вони розлучилися, але ще в січні 2009 року відповідачка перейшла проживати до помешкання своїх батьків у квартиру [ADDRESS]. З січня 2009 року до теперішнього часу відповідачка жодного разу не з`являлася у квартирі [ADDRESS]. Далі в позові зазначив, що згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 08.01.2004 року квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності і всі обов`язки по сплаті помунальних послуг несе сам, наявність реєстрації відповідачки за вказаною адресою створює перешкоди в реалізації його права власності, він несе додаткові витрати на комунальні послуги. Прохає суд визнати відповідача втратившою право користування квартирою № 15 в будинку № 72 по вулиці Леніна в місті Гуляйполе, Запорізької області. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, подала суду письмові заперечення (а.с.16-17) додатково суду пояснила, що до реєстрації шлюбу з позивачем вселилася в квартиру [ADDRESS], Запорізької област, а зареєструвалася в ній 01.02.2005 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Разом з сином, в січні 2009 року, перейшла проживати до помешкання своїх батьків, де 1/3 частини квартири приватизована на неї, в`їжжати в спірну квартиру не буде, але вважає, що частина квартири [ADDRESS] належить на праві власності їх сину. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що рішення винести на розсуд суду, батьки стурбовані за долю дитини, але відповідачка переселилася на власне повноцінне житло. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухаши сторони, свідків, вважає встановленими наступні обставини: Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на квартиру [ADDRESS] (а.с.6), яка на нього зареєстрована (а.с.7). 01.02.2005 року відповідачка зареєструвалася в квартирі [ADDRESS], що підтверджується копіє паспорта та пропискою (а.с.8-9) та поясненнями сторін в судовому засіданні. У січні 2009 року відповідач залишила квартиру [ADDRESS] і не користується нею до теперішнього часу, що підтверджується поясненнями позивача та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 24.07.2009 року сторони розірвали шлюб (а.с.11). Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Як встановлено судом [PERSON] відсутня у квартирі [ADDRESS] з січня 2009 року, а саме більше 6 місяців без поважної причини. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків проводиться в судовому порядку. Суд доходить висновку, що [PERSON] повинна бути визнана втратившою право користування квартирою № 15 в будинку № 72 по вулиці Леніна в місті Гуляйполе, Запорізької області з січня 2009 року в зв'язку з її відсутністю більше 6 місяців без поважної причини. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами, перевірений належними доказами.\~ Суд критично ставиться до пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON], що відповідач після ДТП за участю позивача 2 тижні проживала в спірній квартирі, враховуючи, що відповідач не проживає в квартирі більше 6 місяців, а також те, що відповідач не заявила зустрічний позов про вселення її в спірну квартиру і в суді пояснила, що в`їжжати в в спірну квартиру не буде. Крім того суд, враховує, що позивач зпявляє позовні вимоги тільки відносно відповідачки, від дитини не відмовляється і не позбавляє її права на житло, враховуючи при цьому, що відповідно до вимог ст. 29 ч.1 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків... або одного з них, з ким вона проживає... Як слідує з пояснень в судовому засіданні сторін при розлученні вони за взаємною згодою визначили місце проживання дитини з матір`ю.

Outcome: approved