Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

В червні 2009 року в суд надійшов позов ЖКП „Покровське" до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі в сумі 2297 грн. 04 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON], будучи власником квартири [ADDRESS], в порушення вимог чинного законодавства, не вносила вищевказану плату, чим заборгувала позивачу, станом на 01.06.2009 року, кошти на загальну суму 2297 грн. 04 коп. На пропозицію про добровільне погашення заборгованості відповідачка не реагує. Згідно наданих суду заперечень відповідача, остання з вказаним позовом частково не погоджується з наступних причин, по-перше: вона із ЖКП «Покровське» не підписувала жодних договорів про надання їй послуг на утримання будинку і прибудинкової території, оскільки до неї не надходило таких пропозицій з боку уповноважених представників позивача, в зв'язку з чим вимога щодо стягнення боргу в розмірі 2297,04 грн. є безпідставною, так як законодавством визначена обов'язкова письмова форма зазначеного виду договорів; по-друге, ЖКП «Покровське» не виконує своїх обов'язків належним чином. Крім того, позивачем в заяві не зазначено період виникнення та накопичення прострочки платежу. Вважає, що сума боргу повинна рахуватися за останні три роки з дотриманням ст.257 ЦК України, тобто з червня 2006 року до моменту подачі позовної заяви. Представник позивача повністю підтримала позовні вимоги в суді. Додатково пояснила, що квартира приватизована, така сума заборгованості обліковується на розрахунковому рахунку відповідачки. На час подання позовної заяви із відповідачкою не був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, але зобов'язання між сторонами виникають на підставі фактичного надання і використання житлово-комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, нарахування для відповідачки проводились на підставі прийнятих виконавчим комітетом Рівненської міської ради диференційованих тарифів квартирної плати, розрахованих по фактичному наданню послуг позивачем. З боку ЖКП всі передбачені типовим переліком послуги надавались. Вважає за доцільне розглянути справу без участі належно повідомленої відповідачки на підставі наявних доказів. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 2297 грн. 04 коп. на користь позивача та покласти на відповідачку судові витрати по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином в попередньому судовому засіданні під розписку, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на ім'я [PERSON], яка є власником приватизованої квартири [ADDRESS] відкритий особовий рахунок №36559. Між ЖКП «Покровське» та [PERSON] Договір власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території не укладався. Аналізом комп'ютерних даних нарахувань, оплати та заборгованості по квартирній платі по особовому рахунку на ім'я відповідачки, наданих позивачем, встановлено, що за період з 01.09.1996 року відповідачка фактично не сплачувала належних платежів за обслуговування будинку і прибудинкової території, такі платежі протягом усього цього часу не вносились відповідачкою. Загальна сума нарахованої позивачем заборгованості за весь період із 01.09.1996 року до звернення з позовом до суду і до 01.06.2009 року за розрахунком складає 2297 грн. 04 коп. Відповідно до частин 4, 6 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні послуги за державними тарифами і розцінками, а власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-1V та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006р. № 45, споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до положень ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків можуть бути інші юридичні факти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи позовні вимоги про стягнення заборгованості із 01.01.1996 року суд приймає до уваги, що покликаючись на фактичне надання та використання відповідачкою послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, як на підставу стягнення заборгованості, представник позивача в суді першої інстанції частково не довів надання послуг і достатніх доказів з цього приводу не надав. Проте часткове надання послуг по обслуговування будинку і прибудинкової території визнані відповідачкою визнані, яка в попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги ЖКП в усному порядку в межах строку позовної давності. Відповідно до положень ст. ст. 256,257 ЦК України, загальний строк позовної давності, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу у визначених позовом правовідносинах сторін встановлений в три роки. Сплив строку позозовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові, відповідно до положень ст. 267 ЦК України, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності. Таким чином, при відсутності доказів поважних причин пропущення строку позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період поза межами строку позовної давності із 01.09.1996 року по 01.06.2006 року на загальну суму 770,63 грн. до задоволення не підлягають. За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 2297 грн. 04 коп. підлягають до часткового задоволення відповідно до положень ст. ст. 256,267, 526, 527 ЦК України на суму 1526 грн. 41 коп. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, покладаються на відповідачку пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій»,

Outcome: partial