Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

09.04Л0 р. позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 18.10.1991р. перебувають в зареєстровану шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього Марка [INFO] та неповнолітню доньку - Марію [INFO] Відповідно до виконавчого листа з позивача стягувалися аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття, проте на даний час старший син набув повноліття та потребує матеріальної допомоги батька, оскільки навчається за контрактом на стаціонарній формі навчання та не працює. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання та навчання сину не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює і отримує заробітну платню. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення сином 23 років. Сторони в судове засідання не зявилися, але до початку розгляду справи подали до суду заяви, в яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, справу просять слухати у їх відсутність. Виходячи з наведеного, на підставі ст. 130, 174 ЦПК суд вважає, що оскільки відповідач позов визнав у повному обсязі, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстровану шлюбі з 18.10.1991р., від даного шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього Марка [INFO] та неповнолітню доньку - Марію [INFO] Відповідно до виконавчого листа від 11.05.1999р. з позивача стягувалися аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини його заробітку. На даний час син [PERSON] набув повноліття та на його утримання аліменти не стягуються, проте останній потребує матеріальної допомоги батька, оскільки навчається на першому курсі на денній формі навчання в Національному авіаційному університеті на платній основі та не працює. Крім того встановлено, що відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги добровільно сину не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд призначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки тощо. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідачка [PERSON] офіційно працює, має постійний заробіток, а його повнолітній син [PERSON] на даний час навчається, а тому він зобовязаний приймати участь в утриманні своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Враховуючи вищезазначене, а також повне визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що даний позов є цілком обґрунтованим та підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved