Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач 25 серпня 2009 року звернувся до суду та доповнивши свої позовні вимоги просить суд постановити судове рішення про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором №7025 від 30.09.2008 р. в сумі 73789 грн. 59 коп.; передати в заклад публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), шляхом вилучення у [PERSON] належне йому майно, згідно договору застави №7025/2 від 30 вересня 2008 року; передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк», шляхом вилучення у [PERSON] належне їй майно, згідно договору застави №7025/3 від 30 вересня 2008 року. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №7025 від ЗО вересня 2008 року - в розмірі 73789 грн. 59 коп. звернути стягнення на предмет застави, що належить [PERSON], шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №7025 від 30 вересня 2008 року - в розмірі 73789 грн. 59 коп. звернути стягнення на предмет застави, а що належить [PERSON], шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 30 серпня 2008 року укладено кредитний договір №7025. Відповідно до договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу на строк до 01.10.2011 р. кредит у розмірі 60000 грн. 00 коп., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в строки та в порядку передбаченому договором. Банк свої зобовязання виконав, а саме передав [PERSON] кошти в сумі 60000 грн., які, останнім були отримані. За час користування кредитними коштами, на день розгляду справи судом, заборгованість [PERSON] за кредитом становить 73789 грн. 59 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмрі 54991 грн. 13 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 16337 грн. 52 коп. Заборгованість склалася через те що відповідач не виконував умови укладеного договору та своєчасно не сплачував кошти в рахунок погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. На забезпечення кредитного договору 30 вересня 2008 року було також укладено договір поруки №7025/4 за яким поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання обовязків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Також, 30 вересня 2008 року були укладені договори застави за №№7025/2, 2025/3 з заставодавцями [PERSON], [PERSON], відповідно. В звязку із несплатою боргу просить суд звернути стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідачі, про день та час розгляду справи належним чином повідомлені, повторно, в судове засідання не зявились, свого представника не направили, не повідомили суд про своє відношення до позовних вимог та про причини неявки в судове засідання. У попередньому судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечила проти розміру заборгованості, пояснила, що негаразди в своєчасній оплаті кредиту виникли через несплату їм коштів з боку їх через кризу. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, в разі неповідомлення суду про причині вважається, що сторони не зявились в судове засідання без поважних причин, а тому суд можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити рішення на підставі доказів, які є в справі, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоват наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що ЗО вересня 2008 року відповідачу [PERSON]» ЗАТ КБ «ПриватБанк» було надано кредит в розмірі 60000 грн. 00 коп. відповідно до кре договору №7025 строком до 01 жовтня 2011 року (а.с. 5-7). Згідно із Статутом ПАТ КБ „ПриватБанк зазначена юридична особа є правонасту закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надався на наступні цілі - споживчі цілі (а.с. 5). Згідно п. п. 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору відповідач зобовязався сплатити відсгтиг користування кредитом у відповідності з п. п. 3.1, 3.2, 3.3 даного договору. Повну сплату відоста користування кредитом провести не пізніше дати фактичного повного погашення кре Проводити погашення кредиту в порядку і терміни згідно Графіку погашення кредиту та відса приведеного в Додатку 1, який є невідємною частиною цього договору (а.с. 5). Пунктами 3.2, 3.3 договору передбачено, що за користування кредитом в період з списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п. п. 2.4.1, 3.3, 3.4 договору, Позичальник сплачує відсотки в розмірі: 25,5% річних. При порушенні Позичань зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п. п. 1.3, 2.3.1, 3.3 даного договору, Позич&г сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від ставки, зазначеної в п З даного договору, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом (а.с. 6). 30 вересня 2008 року між Банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договори зас. майна за №7025-2 та №7025-3 відповідно. На підставі п. 1 договорів застави майна №7025-2 та №7025-3 від 30 вересня 2001 р/1 предметом цих договорів є надання Застоводавцем в заставу Майна, опис якого зазначений в и 6 цього договору, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] (далі - Позичальник) іедсщ Заставодержателем, в силу чого Заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) в рипі невиконання Позичальником зобовязань забезпечених заставою, та (або) невиконання Заставо давані зобовязань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в заставу Мааш переважно перед іншими кредиторами [PERSON] або Позичальника (а.с. 9-13). За цими договорами застави забезпечується виконання зобовязань Позичальника, дв випливають з кредитного договору від 30.09.2008 р. №7015: повернення кредиту...; сплати процента за користування кредитом у розмірі 25,5% річних...; сплати процентів за користування кредитом і разі несвоєчасного погашення кредиту у розмірі 50% річних від суми залишку непогашеш? заборгованості по кредиту... (а.с. 9-13). Відповідно до п. 15.8 з метою задоволення своїх вимог Банк має право звернути стягнення не Предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання Позичальником якого- небудь із зобовязань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані (п. 15.8.1). У разі порушення Заставодавцем зобовязань за цим договором Заставодержатель має право вимагаг» від Заставодавця дострокового виконання всіх зобовязань за Кредитним договором, а в раз: невиконання - звернути стягнення на Предмет застави (п. 15.8.2). Звернути стягнення на Предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань за Кредитним договором у випадках: порушення Позичальником якого-небудь із зобовязань, передбачених умовами Кредитного договору... (п. 15.8.3) (а.с. 9-13). За договором застави №7025-2 сторони визначили, що вартість Предметів застави складає 25270 грн. 00 коп. (а.с. 12). За договором застави №7025-3 сторони визначили, що вартість Предметів застави складам ) 2425 грн. 00 коп. (а.с. 9). Відповідач [PERSON] умови договору не виконував, суму кредиту та відсотки за його користування не сплачував і виникла заборгованість в розмірі 73789 грн. 59 коп. Даний позов обґрунтований законодавством. Стаття 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов до говору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства. А за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі перу шення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1 припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2 зміна умов зобовязання: 3) сплата неустойки; Ь ' 4) відшкодування збитків. Як передбачено частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до параграфу 6 глави 49 ЦК України, забезпечення виконання зобовязання можливо за заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником і заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ч. 1 ст. 572 ЦК України). Частина 1 с. 574 ЦК України вказує, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Стаття 589 ЦК України встановлює правові наслідки невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, де у разі не виконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Дане також випливає із ст. 19 Закону України «Про заставу» від 02 жовтня 1992 року з подальшими змінами, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 590 ЦК України). У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі (ч. 4 ст. 590 ЦК України). Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь- яку з речей (прав) на вибір заставодержателя (ч. 5 ст. 590 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо нше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Частина 2 ст. 592 ЦК України встановлює, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави: 1) у разі порушення заставодавцем правил про наступну заставу; 2) у разі порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави; 3 ) в інших випадках, встановлених договором. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року' встановлює, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувана або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (ст. 24). Відповідно до ст. 25 вказаного закону обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про іявери стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечуєш обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувану з вар предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувана: 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або пере його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення пубх» торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареестрю обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації яв пу блічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяжеаив проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Згідно із ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із витрат судового збору та витрп. повязаних з розглядом справи. Також підлягають солідарному стягненню з відповідачів судові витрати понесені позивача* при зверненні до суду, а саме витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у слщ в розмірі ЗО грн. (а.с. 1), судовий збір в розмірі 738 грн. 95 коп. (а.с. 1, 69).

Outcome: approved