Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

29.01.2010 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 17.07.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, шлюб другий, від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося, протягом двох років сторони мешкають окремо, відповідач не приділяв їй належної уваги, вона не бажає проживати з відповідачем, спору з приводу виховання сина та спільного майна не має, вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання суперечить її інтересам, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що з грудня 2007 року сторони мешкають окремо, спроб поновити стосунки жодна із сторін не здійснила, сторони дійшли висновку, що подальше проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу, що останній підтверджується лише печаткою в паспорті. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та беспосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 17.07.2003 року сторони уклали шлюб актовим записом № 29 в відділі РАЦСу Гуляйпільського РУЮ Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖС № 097794, виданого 17.07.2003 року ( а.с. 7). Шлюб у обох-другий. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-ЖС № 125161, виданого 23.12.2003 року ( а.с. 12). В період спільного проживання сімейні стосунки не складалися. В грудні 2007 року сторони припинили спільне проживання. Син мешкає з позивачем. Спроб поновити сімейні стосунки сторони не здійснили. Спору щодо спільного майна подружжя та виховання сина у сторін немає. Сторони дійшли висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як позов заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які всупереч вимогам ч.1 ст. 55 СК України спільно не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаєиної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і перевірений наданими доказами.

Outcome: approved