overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

14.11.2009 року Миколаївдержрибохорона звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної рибному господарству в наслідок порушень правил рибальства, посилаючись на те, що на вказану суму відповідачем були завдані збитки рибному господарству, заподіяні внаслідок незаконного вилову цінних видів риби: карась - 12шт., оцінка заподіяної шкоди - 61,20грн. У судовому засіданні представник Миколаївдержрибохорони позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. З'ясувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні 05.08.2007 року в Дніпровському лимані, біля заповідника Ольвія, Очаківського району Миколаївської області, [PERSON] незаконно, забороненим знаряддям лову - сітками, без документів (риболовного квитка, дозволу) виловив рибу, а саме: карась, в кількості - 12шт., вагою 2,5кг. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п.3,13 Правил любительського і спортивного рибальства, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене 4.4 ст.85 КУпАП. [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності, згідно постанови про адміністративне порушення Миколаївдержрибохорони №001070/1435 від 05.08.2007 року. Своїми діями [PERSON] заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 61,20 грн., відповідно до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №32 від 19.01.1998р. На підставі ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.11 Закону України «Про тваринний світ», Положення про Державний департамент рибного господарства, затверджений постановою КМУ №1226 від 04.08.2000 року та наказом Мінагрополітики України №14 від 19.04.2005 року та 198 від 12.05.2005 року, ст.1166 ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму завданої шкоди у розмірі 61,20грн. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Зважаючи на\~ складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів\~ сторін, на що може бути\~\~ потрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резулятивну\~ частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON]І, звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Універсальна біржа «Номінал», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], № 0381 -Н, що був укладений між сторонами та посвідчений на Універсальній Біржі «Номінал» 19.02.2000 року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON]М у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову визнали. Третя особа свого представника у судове засідання не направила, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю позивача, відповідачів та представника третьої особи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 19.02.2000 року між сторонами укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], що раніше належала відповідачам [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ДП СЗ ім. 61 комунара 31 серпня 1993 року, за № 1007, зареєстрованого КП ММБТІ 02.12.1993 року, передавши [PERSON], [PERSON] в рахунок покупки вартість квартири в розмірі 2000 гривень. Даний договір посвідчений на Універсальній Біржі «Номінал». 23.02.2000 року право власності позивача на підставі вищевказаного договору зареєстровано КП ММБТІ (реєстраційний напис №18250). Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими [PERSON], [PERSON] передали у власність позивачу спірну квартиру, яка він прийняв та сплатив продавцям обумовлену сторонами вартість майна. Відповідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 29.03.2010 року, на час укладення договору купівлі-продажу, а саме, 19.02.2000 року заборона на відчуження даного обєкту була відсутня. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.220, 328 ЦК України, суд вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], № 0381-Н, що був укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], та посвідчений на Універсальній Біржі «Номінал» 19.02.2000 року та визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру. ' У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. 14.08.2002року народження, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги позову підтримала, і посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві та просила розглянути справу за її відсутності Відповідач також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечив проти позовних вимог, так як не вважає себе батьком дитини. Ухвалою суду справа і розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні і факти і відповідні ним правовідносини. Як вбачається із наданих копії свідоцтв, пояснень позивача, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26.11.2009року розірваний. Від шлюбу в них народився син [PERSON], 2002року народження, на користь якій відповідач аліменти офіційно не сплачує та добровільну матеріальну допомогу не надає. Як слідує із матеріалів справи, неповнолітній Владислав знаходиться на утриманні і вихованні позивача. яка не працює, отримує неофіційний середньомісячний дохід в розмірі 500грн.00коп., має у власності автомобіль, інших доходів і власності не має. Згідно до змісту позовної заяви та наданих письмових доказів, відповідач працює у якості газоелектрозварювальника в ДП НВКГ "Зоря-Машпроект". отримує середній заробіток в розмірі 2914грн.26коп.. у власності нічого не має. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітнього сина [PERSON], 2002року народження, зобов'язаний до утримання дитини, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення її розумних потреб добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180. 181, 182. 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. При цьому, суд враховує матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач має постійний дохід та немає інших утриманців. Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача частково і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з часу пред'явлення вимог-14.12.2009року. Що стосується заперечень відповідача, то суд їх не приймає до уваги відповідно до ст. ст. 122, 136 СК України, так як ним батьківство у судовому порядку не оспорювалося та будь-яких рішень з цього приводу не приймалося. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп і інформаційно-технічні послуги.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом посилаючись на те, що її чоловіком був [PERSON], який помер 03 червня 2009 року. На день його смерті залишилося спадкове майно: садовий будинок № 3 по вул. Медовій в с.Коленцівське Іванківського району Київської області, який розміщений в садовому товаристві «Промінь», що підтверджується довідкою садівницького товариства «Промінь» Спадщину позивачка прийняла шляхом подачі заяви до Вишгородської районної державної нотаріальної контори. Позивачка звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок їй було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. В 1989 році позивачка з чоловіком побудували садовий будинок, що знаходиться в селі Коленцівське по вул.Медовій,3 Іванківського району Київської області за власні кошти та власними силами, що підтверджується копією технічного паспорту № 104 від 23 лютого 2010 року. Після смерті чоловіка єдиним спадкоємцем за законом є позивачка, яка просить визнати за нею право власності на спадковий будинок, як єдиного спадкоємця, так як 3-і особи (діти спадкодавця) спадщини не приймали і на майно не претендують. Інших спадкоємців немає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Блідчанська сільська рада надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі їх представника. Представник відповідача [PERSON]JI. позов визнав і пояснив, що він являється головою садового товариства «Промінь» і за [PERSON] числився садовий будинок по вул.Медовій № 3 в с.Коленцівське Іванківського району Київської області. 3-і особи: [PERSON] та [PERSON] позов визнали і пояснили, що вони спадщину не приймали і не претендують на неї. Вони не заперечують, щоб за позивачкою було визнано право власності на цей будинок. Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті чоловіка підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на грошові внески, що знаходяться в Ощадбанку м.Вишгорода № 8151 на рахунках № 58743, № 9760/ 22490, які належали померлому [PERSON] Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Відповідно до ст.12 Закону України „Про власність праця громадян є основою примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, виражене внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. В даному випадку позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] і на даний час ніхто, крім позивачки на цей будинок не претендує. 4.4 ст.1268 передбачає, ще незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Внаслідок того, що для складання мотивувальної частини рішення, враховуючи складність справи, необхідний значний час, в судовому засіданні в порядку ст. 209 ЦПК України проголошуються вступна та резолютивна частини рішення. Повне рішення буде складено 19 квітня 2010 року. amily:Times New Roman;font-size:12pt;">На підставі&nbsp;викладеного, ;

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

ВАТ "Запоріжжяобленерго" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення збитків вказуючи, що контролерами Бердянського району електричних мереж ВАТ "Запоріжжяобленерго" при перевірці 26.02.2007 року абонента [PERSON], що проживає в [INFO] встановлено, що відповідач без обліку користується електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромережі Бердянського РЕМ після відключення за заборгованість, чим спричинив шкоду у розмірі 750 грн., яку просили стягнути з відповідача на користь товариства. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, у випадку неявки відповідача просив винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходила. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Факт спричинення збитку підтверджується актом (а.с.5) та поясненнями [PERSON] (а.с.6), заявою (а.с.8), угодою про порядок погашення боргу (а.с.9). Розмір збитку визначений відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення і підтверджується розрахунком (а.с.7). Суд вважає, що за таких обставини з відповідача підлягає стягненню майнова шкода, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вона спричинена з вини відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення правил користування електричною енергією вказуючи, що у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] Контролерами БМРЕМ 20.01.2009 року, 12.05.2009 року, 15.09.2009 року було проведено перевірки додержання правил користування електричною енергією споживачем. У ході перевірок виявлено порушення правил користування електричною енергією: відсутність пломби ВАТ „Запоріжжяобленерго" на кришці розрахункового засобу обліку електроенергії та підключення до електромережі через облік. По виявленим фактам порушень було складено акти № 00099818 від 20.01.2009 року, № 00102083 від 12.05.2009 року, № 00105347 від 15.09.2009 року відповідно. Згідно з Методикою нарахування розмірі відшкодування збитків енергопостачальником був зроблений розрахунок збитку, завданого споживачем внаслідок порушення ПКЕЕн. Його розмір по актам № 00099818 від 20.01.2009 року, № 00102083 від 12.05.2009 року, № 00105347 від 15.09.2009 склав 221,89 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму. До судового засідання представник позивача не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив розглянути справу за його відсутності. Вимоги підтримав. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд знаходить можливим позов задовольнити. Згідно зі ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності особистим немайновим правам фізичної або юридичної особі, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2009 року, 12.05.2009 року, 15.09.200 контролерами БМРЕМ при перевірці адреси мешкання відповідача було встановлено факти порушення правил користування електричною енергією, що підтверджується актами № 00099818 від 20.01.2009 року, № 00102083 від 12.05.2009 року, № 00105347 від 15.09.2009 (а.с. 11-19). Згідно з п. 48 правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою КМ України від 26.07.1999 № 1357, споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі. Сума, яка підлягає відшкодуванню, визначена за Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, що спричинені енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою НКРЕ № 1416 від 22.11.1999 р. та зареєстрованою в Мінюсті 29.12.1999 р. та по актам № 00099818 від 20.01.2009 року, № 00102083 від 12.05.2009 року,. № 00105347 від 15.09.2009 складає 221,89 грн. (а.с. 15,17,19). За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 1610 грн.54коп.заборгованості за спожитий природний газ , посилаючись на те, що добровільно відповідач її не виплачує. При попередньому судовому засіданні представник Тетіївської ФЕГГ ВАТ «Київоблгаз» позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] , з позовом згодний. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. В суді із пояснень представника позивача [PERSON] встановлено, що згідно ст.162 Житлового Кодексу України, відповідач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги, однак [PERSON] добровільно послуги не оплачує, має заборгованість в сумі 1610 грн.54коп. Встановлені судом факти обєктивно; правилами надання населенню послуг з газопостачання; довідкою про склад сім'ї; довідками про заборгованість споживача за спожитий газ. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, постільки, в суді знайшов підтвердження той факт, що дійсно відповідач [PERSON] має заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1610 грн.54коп., яку з нього необхідно стягнути у відповідності до ст.68 ЖК України, а також стягнути в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача 51 грн. судового збору та 30 гр. за інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

В позовній заяві позивачка зазначила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 28 жовтня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 753 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося із-за відсутності порозуміння і почуття любові та поваги один до одного. Також позивач зазначила, що шлюбно-сімейні відносини було припинено у вересні 2008 року. Подальше зберігання шлюбу неможливе, бо суперечить її інтересам, заважає нормальному психічному та емоційному стану її дитини. Дитина проживає та залишається проживати з нею. Просить шлюб розірвати, витрати по розірванню шлюбу просить розподілити між ними. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і зазначила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 28 жовтня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 753 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося із-за відсутності порозуміння. Також позивачка зазначила що шлюбні відносини вони не підтримують з вересня 2009 року. Подальше зберігання шлюбу неможливо, бо суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати, витрати по розірванню шлюбу просить покласти на неї. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірванні шлюбу наполягав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2000 року, з вересня 2009 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, виникли неприязливі стосунки, спору щодо розподілу майна не мають. Примирення між сторонами неможливе. У звязку з викладеним суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом МКП «Дніпропетровський електротранспорт» до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його представник в ході судового засідання посилалися на те, що відповідачка мешкала в кімнаті №159 гуртожитку №5 по вул.Войцеховича,106 у м.Дніпропетровську, де на даний час залишається зареєстрованою з сином. Вказаний гуртожиток знаходиться балансі МКП «Дніпропетровський електротранспорт». У звязку з несвоєчасними проплатами за комунальні послуги, у відповідачки перед позивачем з 01.01.2009 по 31.01.2010 виникла заборгованість у розмірі 2254 грн 26 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь МКП «Дніпропетровський електротранспорт» 2254,26 грн заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, інфляційні нарахування в розмірі 194,50 грн, 3% річних в розмірі 37,35 грн, а також 81,00 грн судових витрат. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила суду, що заборгованість утворилася в звязку з тяжким матеріальним становищем, проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрована в кімнаті № 159 у гуртожитку №5 по вул.Войцеховича,106 у м.Дніпропетровську. Вказаний гуртожиток знаходиться балансі МКП «Дніпропетровський електротранспорт». У звязку з несвоєчасними проплатами по квартирній платі та комунальним послугам, у відповідачки перед позивачем станом на 31.01.2010 виникла заборгованість у розмірі 2254,26 грн. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки інфляційні нарахування в розмірі 194,50 грн, 3% річних в розмірі 37,35 грн задоволенню не підлягають, оскільки вони нараховуються за невиконання грошових зобовязань. Судом встановлено, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сума заборгованості за комунальні послуги та квартину плату в розмірі 2254,26 грн. Окрім цього, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача державне мито у розмірі 51 грн та інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Вона зареєструвала шлюб з відповідачем 13.02.2008 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. В звязку з тим, що між нею та чоловіком постійно виникали непорозуміння, сумісне життя було припинене в листопаді 2009 року. З того часу живуть окремо. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням, заперечень на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, справа слухалась у його відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше життя та збереження сімї стали неможливими. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 13.02.2008 року (а.с.4). Від шлюбу спільних дітей не мають. Сумісне життя сторін припинено в листопаді 2009 року. З цього періоду сумісне життя не поновлювалось, сторони живуть окремо, загального господарства не ведуть, поновлювати сумісне життя не бажають. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved