Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом у листопаді 2004 року і просить встановити факт нещасного випадку, який стався з нею 16.12.1988 року під час виконання трудових обов'язків на фермі колишнього колгоспу ім. Петровського с. Великий Молодьків, Новоград- Волинського району та визнати за нею право на страхові виплати у зв'язку з даним нещасним випадком на виробництві внаслідок відсутності належних умов праці, тобто визнати право позивача на призначення одноразової та щомісячних грошових виплат. - Свої вимоги мотивує тим, що з 1984 по 1995 р. працювала в колишньому колгоспі ім. Петровського, с. Великий Молодьків, Новоград-Волинського району, правонаступником якого на даний час є ПОСП «Світоч» - відповідач по справі. 16.12.1988 р. під час виконання трудових обов'язків доглядача великої рогатої худоби, вона разом з іншими працівниками ферми допомагала проштовхувати в корівник сани з кормом для худоби, запряжені парою коней. В цей час позивач посковзнулася і впала, внаслідок чого зламала ліву зовнішню лодижку. Вважає, що посадові особи бувшого колгоспу були зацікавлені в приховуванні нещасного випадку з нею на виробництві, який стався з вини роботодавця, а тому акт про нещасний випадок не складався, незважаючи на її звернення. Дії попередника відповідача призвели до порушення гарантованого їй законом права на одержання відповідних виплат у зв'язку з виробничою травмою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - ПОСП «Світоч» позову не визнав. Пояснив, що позивач у грудні 1988 р. дійсно працювала доглядачкою худоби на фермі колишнього колгоспу ім. Петровського. Травму вона отримала 16.12.1988 р. не на роботі, а за невстановлених обставин, тобто, нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, що підтверджується відповідним актом від 15.02.2010 р. розслідування нещасного випадку 16.12.1988 р. на виконання припису державного інспектора охорони праці в АПК Житомирського ТУ Держгірпромнагляду № 2 від 19.01.2005 р. згідно цього акту, причини нещасного випадку із [PERSON] комісією не встановлені, нещасний випадок непов'язаний з виробництвом. Крім того, у 1988 р. на фермі не використовувалися малі бочки для годівлі худоби, а тому [PERSON] не могла її штовхати. Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції ФССНВ вважає позов безпідставним, оскільки ні документи, ні заява, які підтверджують право позивача на призначення їй страхових виплат у зв'язку з отриманою виробничою травмою до відділення виконавчої дирекції ФССНВ не надходило. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач [PERSON] 16.12.1988 р. під час роботи при виконанні трудових обов'язків доглядачки великої рогатої худоби на фермі колишнього колгоспу ім. Петровського с. Великий Молодьків разом з іншими працівниками ферми допомагала проштовхнути сани з кормами для худоби, запряжені парою коней, в приміщення ферми, але посковзнулася, впала і отримала травму у вигляді перелому на лівій нозі. Ці обставини підтверджуються в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також свідків [PERSON] і Дейнеки при розгляді справи № 2-300 за 2004 p., які оголошені в судовому засіданні, листами непрацездатності, в яких зазначено, що з 17.12.1988 р. по 01.02.1989 р. [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні у зв'язку з переломом нижньої лівої кінцівки і нещасний випадок стався на виробництві (т.1 а.с. 27, 28), приписом державного інспектора охорони ТУ Держнаглядохоронпраці по Житомирській області, яким встановлено сам факт нещасного випадку на виробництві і вину в ньому роботодавця внаслідок порушення технологічного процесу (т. 1 а.с. 47, 48). Посилання представника ПОСП «Світоч» на акт розслідування нещасного випадку від 17.01.1989 p., з якого слідує, що [PERSON] отримала травму 16.01.1989 р. по дорозі з ферми додому (т.1 а.с. 25) та на акт від 15.02.2010 p., з якого слідує, що причини нещасного випадку, що стався із [PERSON] 16.12.1988 p., комісією не встановлені, а тому комісія вважає, що даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, а факт травмування надуманим [PERSON] для отримання соціальних виплат у зв'язку з погіршенням здоров'я загального захворювання (т.2 а.с. 109, 110), довідки відповідача про те, що в грудні 1988 р. і в січні 1989 р. позивач повністю працювала і за ці дні їй була нарахована заробітна плата (т.1 а.с. 29, 30), покази свідків [PERSON] - бувшого завідувача фермою та свідка [PERSON] - бувшого зоотехніка, які заперечували факт нещасного випадку з позивачкою саме на фермі колишнього колгоспу ім. Петровського, твердження про те, що у 1988 р. у господарстві не використовувалися малі бочки для годівлі худоби, не спростовують цих фактів, які визнаються судом достовірними, а суперечать цим фактам. Відповідно до ч. 2 ст. 440 ЦК України в редакції 1963 p., який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини. Згідно п. 1 Правил відшкодування підприємствами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 03.06.1984 р. № 690, які також діяли на той час, передбачена матеріальна відповідальність підприємств, установ і організацій за шкоду, заподіяну робітникам і службовцям ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків і які мали місце з вини організації як на території цієї організації, так і за її межами. Організація звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що вона заподіяна не з її вини. Доказом вини організації серед інших можуть бути акт про нещасний випадок на виробництві або висновок технічного інспектора праці. Частиною 1 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено перелік документів для розгляду справ про страхові виплати до ФССНВ - акт розслідування нещасного випадку за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати працездатності застрахованого, а також відповідні рішення про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховуючи, що відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у абзаці 2 п. 18 постанови від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не замінюють собою документів, які видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до висновку Новоград-Волинської МСЕК від 11.03.1996 р. [PERSON] визнана інвалідом 3-ї групи від загального захворювання. В медекспертних документах в направленні на МСЕК Ф. № 088 від 07.02.1996 p., висновку вертебрологічної ЛКК обласної лікарні від 02.02.1996 p., висновку ортопеда обласної лікарні від 02.02.1996 р. вказано, що мав місце перелом лівої нижньої кінцівки без вказання дати перелому, а в акті огляду МСЕК від 11.03.1996 р. за № 219/2 в розділі медико-соціальний анамнез вказано, що мав місце перелом лівої кінцівки в 1987 p., що підтверджується листом МСЕК від 17.12.2004 р. № 526 (т. 1 а.с. 44), копіями довідок МСЕК (т. 1 а.с 37), копією пенсійного посвідчення (т. 1 а.с. 38). З рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.05.2004 р. по справі № 2- 300, яке набрало законної сили, оглянутого в суді, видно, що в березні 2004 р. [PERSON] зверталася до суду з позовом до цих самих відповідачів про встановлення нещасного випадку на виробництві, який з нею трапився 04.02.1987 p., внаслідок чого вона отримала перелом на лівій нозі та визнання у цьому зв'язку права на страхові виплати. В задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю, оскільки суд не встановив, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. За висновком комісійної судово-медичної експертизи від 12.03.2009 р. (т.2 а.с.12-17), висловитися про характер травми, яку [PERSON] отримала 16.12.1988 р. не представилось можливим. Отже, суд знаходить доведеним той факт, що нещасний випадок з позивачкою стався під час виконання нею трудових обов'язків з вини колишнього колгоспу ім. Петровського, а тому ця вимога є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні позивачем не надано доказів, на підставі яких суд міг би встановити причинний зв'язок між протиправною поведінкою роботодавця, у якого працювала позивач, і наступившим наслідком - ушкодженням здоров'я, що потягло втрату працездатності, що є за змістом ст. 440 ЦК України (в редакції 1963 р.) обов'язковою умовою для покладення відповідальності на заподіювана шкоди. Такий висновок ґрунтується на тому, що МСЕК не пов'язує встановлення групи інвалідності позивачеві з нещасним випадком, який мав місце 16.12.1988 р. Як встановлено судом, до ФССНВ не надходили необхідні документи для призначення позивачу страхових виплат, а відтак, відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на ФССНВ не може бути покладений обов'язок по розгляду справи про страхові виплати [PERSON] На підставі викладеного, суд вважає необгрунтованою вимогу позивача про визнання права на страхові виплати і відмовляє в її задоволенні.

Outcome: partial