Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ВАТ «[PERSON] Аваль» про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача суду пояснив, що 11 червня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» укладено Кредитний договір №014\\89- 07\\247 згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 380000,00 дол. США на строк до 10.06.2017 року. В забезпечення виданого кредиту між позивачем та ВАТ «[PERSON] Аваль» 11 червня 2007 року було укладено Договір іпотеки №014\\89-07\\247\\1. В серпні 2009 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 16.06.2009 року на договорі іпотеки №014\\89-07\\247\\1 вчинений виконавчий напис №197. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а відтак він не підлягає виконанню. Договір іпотеки №014\\89-07\\247\\1 від 04.12.2006 року укладено в забезпечення вимог іпотекодержателя по кредитному договору за яким позичальник зобовязаний повернути 380000,00 дол. США в термін до 10.06.2017 року. Посилаючись на п. 238 Наказ Міністерства юстиції України №20\\5 від 03.03.2004 року «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у звязку з простроченням виплат обовязкових платежів у разі закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору, тому вважає дострокове до 10 червня 2017 року вчинення нотаріусом виконавчого напису та стягнення з її суми кредиту незаконним. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та\\або умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тринадцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Зазначає, що всупереч закону жодної письмової вимоги про усунення порушення основного зобовязання та\\або умов іпотечного договору від відповідача вона не отримувала. А тому вважає, що в банку відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того зазначає, що виконавчий напис вчинений без дотримання всіх необхідних реквізитів, а саме в ньому не зазначено: строк, за який провадиться стягнення, оскільки у виконавчому написі №197 від 16 червня 2009 року відсутня інформація про період у часі за який проводиться стягнення заборгованості перевірити правильність розрахунку суми заборгованості яка стягується за виконавчим написом №197 від 16 червня 2009 року є неможливим. Виконавчий напис вважають таким, що не підлягає виконанню та підлягає скасуванню. Просив позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення з наступних підстав. Наказом Міністерства юстиції України від 16 листопада 2009 року №2152\\5 «Про внесення змін до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» внесені зміни до абз. 11 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими усунута вимога про закінчення строку основного зобов'язання та іпотечного договору, як обовязкова передумова про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки. Вимога про наявність у [PERSON] заборгованості по кредитному договору та необхідність її погашення направлена Позивачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана Позивачем 24.03.2009 року. Щодо доводів Позивача про невідповідності виконавчого напису вимогам ст. 89 ЗУ «Про нотаріат», оскільки у виконавчому написі не вказано строк, за який проводиться стягнення, зауважила наступне: в спірному виконавчому написі вказано, що відсотки нараховані («строк платежу настав») станом на 01.06.2009 року. Отже відсутні порушення вимог ст. 89 цього Закону при складання виконавчого напису. Крім того, відповідно до п.5.5. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2008 року №2368\\5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 31.12.2008 року №1325\\16016, при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси застосовують посвідчу вальні написи, видають свідоцтва та ін. документи за формами, встановленими цими Правилами. Оспорюваний виконавчий напис за формою повністю відповідає формі, встановленій для виконавчого напису. Доводи Позивача про відсутність у її заборгованості по кредитному договору спростувала наступним: відповідно до п. 1.1 кредитного договору, [PERSON] надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього договору, а позичальник приймає та зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання як вони визначені у цьому договорі. Оскільки Позивачем погашення відповідної частини по кредиту у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів не здійснювалося, на момент вчинення виконавчого напису у Позивача існувала прострочена позичкова заборгованість по кредиту у сумі 31790,79 дол. США. Загальна сума основної заборгованості по кредиту на момент вчинення виконавчого напису становила 352390,79 дол. США. На момент вчинення виконавчого напису у Позивача існувала заборгованість по сплаті відсотків у сумі 28146,48 дол. США. Окрім того, відповідно до змісту ч. 2 п. 13 Постанови ПВС України від 31 січня 1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні», при оскарженні боржником виконавчого напису, суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у задоволенні вимог, викладених у виконавчому написі лише у разі безпідставності вимог виконавчого напису. У разі часткової обґрунтованості вимог, викладених у виконавчому написі, суд постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю. Судом встановлено, що 11 червня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» укладено Кредитний договір №014\\89-07\\247 згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 380000,00 дол. США на строк до 10.06.2017 року. В забезпечення виданого кредиту між позивачем та ВАТ «[PERSON] Аваль» 11 червня 2007 року було укладено Договір іпотеки №014\\89-07\\247\\1. Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 16.06.2009 року на договорі іпотеки №014\\89-07\\247\\1 вчинений виконавчий напис №197. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наказом Міністерства юстиції України від 16 листопада 2009 року №2152\\5 «Про внесення змін до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» внесені зміни до абз. 11 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими усунута вимога про закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору, як обовязкова передумова про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки. В звязку з невиконанням Позивачем умов кредитного договору №014\\89-07\\247 від 11.06.2007року в частині своєчасного погашення заборгованості по кредиту, 02.03.2009 року Позивачеві направлена вимога про усунення порушень, якою Позивача повідомлялося про виникнення в нього проблемної заборгованості по кредиту та попереджалося про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки №014\\89-07\\247\\1 від 11.06.2007 року у разі невиконання Позивачем вимоги щодо повного погашення заборгованості за кредитом. Вказана вимога направлена Позивачеві та отримана нею 24.03.2009 року (а.с. 56). Таким, чином, Позивача належним чином повідомлено про намір Банку вчинити виконавчий напис у випадку непогашення Позивачем заборгованості по кредиту. З виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом [PERSON], 16.06.2009 року за №197, вбачається, що в ньому вказано, «відсотки нараховані («строк платежу настав») станом на 01.06.2009 року. Отже відсутні порушення вимог ст. 89 Закону України «Про нотаріат» при складанні виконавчого напису. Суд приходить до переконання, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] 16.06.2009 року за 3197, відповідає п. 5.5. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2008 року №2368\\5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 31.12.2008 року №1325\\16016, які передбачають, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси застосовують посвідчу вальні написи, видають свідоцтва та ін. документи за формами, встановленими цими Правилами. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, [PERSON] надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині 31 цього договору, а позичальник приймає та зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання як вони визначені у цьому договорі. Згідно п. 4 ч. 1 кредитного договору, повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати відповідачем згідно з графіком погашення до цього договору. Відповідно до п. 1.5.1 ч. 2 кредитного договору, погашення відповідної частини по кредиту здійснюється Відповідачем щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів. Оскільки Позивачем погашення відповідної частини по кредиту у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів не здійснювалося, на момент вчинення виконавчого напису у Позивача існувала прострочена позичкова заборгованість по кредиту у сумі 31790,79 дол. США. Загальна сума основної позичкової заборгованості по кредиту, на момент вчинення виконавчого напису становила 352390,79 дол. СІ1ІА. Пунктом 3 ч. 1 Кредитного договору визначено, що сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 12% річних. Відповідно до п. 1.4.1.2 кредитного договору, проценти нараховуються не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення. Згідно п. 1.5.11 кредитного договору, нараховані в порядку, передбаченому цим договором проценти сплачуються Відповідачем одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення кредиту та сплати процентів. Загальна сума заборгованості по кредиту на момент вчинення виконавчого напису становила 380537,27 дол. США, що згідно курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ, станом на 01.06.2009 року складало 2899123,19 грн. Слід зауважити, що пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 січня 1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні», передбачено наступне: при вирішенні питання про обґрунтованість скарг суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятися у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення. Крім того, відповідно до змісту ч. 2 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні», при оскарженні боржником виконавчого напису, суд скасовує виконавчий напис і відмовляє ї задоволенні вимог, викладених у виконавчому написі лише у разі безпідставності вимог виконавчого напису. У разі часткової обґрунтованості вимог, викладених у виконавчому написі, суд постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 2,15,526,553, 554,611,612 ЦК України,

Outcome: dismissed