overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

позивачка звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог покликалася на те, що повторно зареєструвала шлюб з відповідачем 28.04.2009р. Від шлюбу з останнім має сина - [PERSON] 10.06.2006р. народження, який на даний час проживає і надалі проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Причиною розпаду сім'ї є те, що у неї та відповідача різні характери та погляди на життя, із-за чого між ними часто виникали непорозуміння, скандали. Відповідач неодноразово принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, наносив побої, що негативно відображалося на моральному та духовному розвитку сина. Спільне проживання стало нестерпним, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, переконана, що подальше спільне проживання є неможливим , оскільки суперечитиме її інтересам. Майнового спору між ними немає. В судовому засіданні позивачка, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, позовні вимоги підтримала, ствердила, що не проживає спільно з відповідачем із серпня 2009р. Востаннє спілкувалася з ним минулого місяця. Теперішнє місце його проживання чи перебування їй невідоме. Відповідач відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України викликалася в судове засідання через оголошення у пресі (газета "Високий замок" від 02.04.2010р. №63(4195), однак в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, оскільки встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони тривалий час спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Неправомірна поведінка відповідача призвела до втрати позивачкою почуттів любові та поваги до нього. Небажання відповідача підтримувати подружні стосунки з позивачкою, свідчить про те, що він залишив сім'ю і збереження цього шлюбу суперечить його інтересам. Невизначеність у стосунках з відповідачем, який не бажає зберігати сім'ю та підтримувати будь-який зв'язок з позивачкою, суперечить також її інтересам. У суду є всі підстави вважати, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не бажають підтримувати жодних стосунків. Спору щодо майна та проживання і утримання дитини на час розгляду даної справи між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

26 серпня 2009 року Відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, у звязку з тим, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофімових, 54/8, що проводилась 01 вересня 2007 року, представниками Енергопостачальника було виявлено безоблікове користування електроенергією, електролічильник відключений фазним проводом та підключений напряму.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18 січня 2005 року у відділі РАЦС Дружківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини і утримувати дитину добровільно відповідач не допомагає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що з відповідачем вони мешкають разом, але він не допомагає їй утримувати сина. Сама вона не має можливості забезпечити сина необхідними речами, одягом, предметами першої необхідності. Дитина потребує доброго харчування, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином - судовою повісткою. Суд прийняв рішення провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з матірю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини у розмірі, передбаченому законом, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач являється працездатним, на утриманні інших дітей не має, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 23 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 34000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,3 % річних на строк з 23 липня 2008 року по 21 липня 2017 року. 25 лютого 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору, згідно з якою змінено валюту кредиту, визначено суму кредитних коштів, що дорівнює 234021,5 грн., строк користування кредитними коштами з 26 лютого 2009 року по 21 липня 2017 року, а також збільшено відсоткову ставку за користування кредитом на 15,3 % річних. Позичальник зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти, проте взяті на себе зобовязання виконав не в повній мірі і станом на день розгляду справи судом його заборгованість перед позивачем за вказаним договором складає 237901, 87 грн., що складається з неповернутої суми кредиту 208534, 5 грн., простроченої заборгованості по кредиту 13655,85 грн., простроченої заборгованості по процентах - 13274, 37 грн., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 1374,75 грн., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 1062,4 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі. Відповідач на розгляд справи до суду не зявився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 23 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 34000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,3 % річних на строк з 23 липня 2008 року по 21 липня 2017 року. 25 лютого 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору, згідно з якою змінено валюту кредиту, визначено суму кредитних коштів, що дорівнює 234021,5 грн., строк користування кредитними коштами з 26 лютого 2009 року по 21 липня 2017 року, а також збільшено відсоткову ставку за користування кредитом на 15,3 % річних. Відповідно до п.3.3.1., п.3.3.3, п.3.3.4. кредитного договору, позичальник зобовязався здійснювати повернення суми кредиту щомісячно, зі по 10 число кожного місяця, та не пізніше 10 числа наступного місяця сплачувати проценти за користування кредитом. Судом встановлено, що станом на день розгляду справи судом заборгованість відповідача, як позичальника за кредитним договором перед позивачем складає 237901,87 грн., що складається з неповернутої суми кредиту 208534,5 грн., простроченої заборгованості по кредиту 13655,85 грн., простроченої заборгованості по процентах - 13274,37 грн., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту - 1374,75 грн., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 1062,4 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він був рідним сином [PERSON], який помер 10 лютого 2009 року. Встановлення даного факту йому необхідно для вирішення питання про оформлення спадщини, однак не може повністю довести родинні зв»язки з спадкодавцем. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явись, а звернувсь до суду з письмовою завою про те, що не заперечує проти задоволення заяви, просить справу слухати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер 10.02.2009р. (свідоцтво про смерть серії 1-БВ №111921) був рідним батьком [PERSON],оскільки в свідоцтві про народження імя його батька записано «Віктор», замість «Віталій». Даний факт підтверджується поясненнями заявника, даними свідоцтва про його народження серія ІІ-БВ №320764, даними довідки Вербородинської с/р №21 від 14.01.2010р., з яких вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], який помер 10 лютого 2009 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В червні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 21.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №43. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, зникло взаємопорозуміння, постійно виникали конфліктні ситуації. Спільне господарство не ведеться. Шлюб носить лише формальний характер, оскільки уже довгий час проживають окремо і наміру примиритися немає. Спір про розподіл спільного майна подружжя відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сімї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати на позивача. Дані обставини справи підтверджуються як поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб від 26.05.2009 року, копією свідоцтва про народження від 03.06.2009 року, так і іншими матеріалами справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім»єю з [PERSON] на час відкриття його спадщини, тобто на день його смерті 31 липня 2002 року. В судовому засіданні заявниця [PERSON] повністю підтримала заявлені вимоги і в обґрунтування їх пояснила, що з 30.04.1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Наприкінці 2001 року сімейні стосунки були припинені і вона в січні 2002 року переїхала проживати до свого батька [PERSON] без реєстрації за даною адресою, в 31.07.2002 році батько помер і після його смерті відкрилась спадщина. Вона являється спадкоємцем на майно батька, однак вчасно не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, хоча фактично своїм проживанням з батьком її прийняла. Оскільки не була зареєстрована за місцем проживання не може довести факт прийняття спадщини. Довести дані обставини можливо тільки в судовому порядку, тому звернулася до суду для встановлення даного факту, так як бажає прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] В-Ю.С. Зацікавлена особа голова Чаплинської селищної ради Херсонської області [PERSON] в письмовій заяві до суду не заперечував в задоволенні заявлених вимог заявниці [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України.Згідно ст..174 ч.4 ЦПК україни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що батьком заявниці був [PERSON], з січня 2002 року по день смерті батька, 31.07.2002 року, [PERSON] проживала з ним. Після смерті [PERSON]-Ю.С. відкрилася спадщина за законом на його майно. Однак заявниця у встановлений законом термін не подала заяву про прийняття спадщини і тепер не може переоформити спадщину на себе. Згідно ст..256 ЦПК України суд може встановити факти, які є юридичними, які тягнуть за собою виникнення зміну і припинення правовідносин, коли в іншому порядку їх встановити не можна. У відповідності за ст..1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК україни, він не заявив про відмову від неї. Факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] на момент смерті останнього надійшло своє підтвердження в судовому засіданні, не заперечується зацікавленою особою та підтверджується свідками: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтверджують, що на момент смерті [PERSON]-Ю.-С. [PERSON] проживала разом з ним. Таким чином визнання зацікавленою особою вимог заявниці [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.12.2007 р. по 30.11.2009 року в сумі 3853 грн. 68 коп., посилаючись при цьому на те, що відповідачі є споживачами послуг, шляхом відкриття особистого рахунку, але оплату за послуги не сплачують. Відповідач: у судове засідання не з'явилися, про день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі доказів, які є в матеріалах справи.. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі прописані і проживають за адресою: [INFO]. Квартира приватизована. Відповідно до вимог ст. 156, 162 ЖК України відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Стаття 68 Житлового кодексу України, стаття 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщення житлових будинків, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 передбачені обовязки власників, наймачів та орендарів квартир оплачувати комунальні послуги. Відповідно до п. 18 вищевказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. П.лата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Внаслідок того, що відповідачі не сплачували уповному обсязі послуги, які надає позивач, утворилась заборгованість за період з 01.12.2007 р. по 30.11.2009 року в сумі 3853 грн. 68 коп., згідно відомості нарахувань та оплати за теплову енергію. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.12.2007 р. по 30.11.2009 року в сумі 3853 грн. 68 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. З Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.12.2007 р. по 30.11.2009 року в сумі 4648 грн. 76 коп., посилаючись при цьому на те, що відповідачі є споживачами послуг, шляхом відкриття особистого рахунку, але оплату за послуги не сплачують. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі доказів, які є в матеріалах справи.. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі прописані і проживають за адресою: [INFO]. Квартира приватизована. Відповідно до вимог ст. 156, 162 ЖК України відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Стаття 68 Житлового кодексу України, стаття 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщення житлових будинків, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 передбачені обовязки власників, наймачів та орендарів квартир оплачувати комунальні послуги. Відповідно до п. 18 вищевказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Внаслідок того, що відповідачі не сплачували у повному обсязі послуги, які надає позивач, утворилась заборгованість за період з 01.12.2007 р. по 30.11.2009 року в сумі 4648 грн. 76 коп, згідно відомості нарахувань та оплати за теплову енергію. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з з 01.12.2007 р. по 30.11.2009 року в сумі 4648 грн. 76 коп, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. З Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В червні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалитирішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за теплопостачання в сумі 2 049 грн. 72 коп. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказавна те, що у квартиру [ADDRESS] підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради надають теплову енергію. Відповідачка є відповідальним квартиронаймачем, повинна була сплачувати послуги щомісячно, але вона систематично порушувала зобовязання, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на травень 2009 року складає 2\~049 грн. 72 коп. Добровільно сплатити заборгованість відповідачка не бажає, а тому позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та справу розглядати без його участі, в разі неявки відповідачки не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачці було відкрито особовий рахунок № 7-704382, за яким вона повинна була сплачувати комунальні послуги щомісячно. Відповідачка систематично порушувала зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на травень 2009 року, яка складає 2 049 грн. 72 коп. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за надання теплової енергії в сумі 2\~049 грн. 72 коп. Відповідно до ст. 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір сплачений за подачу позову в сумі 51 грн. 00 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved