Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на наступне. Вона з відповідачем знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 11.05.1995 р. виконкомом Красноїльської селищної ради Сторожинецького району за актовим записом №18. Шлюб у сторін перший. Під час спільного життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], 18.07.1995р.н., та [PERSON], 10.05.1997р.н. Сторони спільно не проживають з 2003р. Відповідач кошти на утримання дітей не дає, постійного місця роботи не має. Виходячи з викладеного позивач просить шлюб розірвати, дітей залишити з нею, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття, витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просить суд стягувати з відповідача аліменти по 300 грн. на кожну дитину, решту позовних вимог підтримала, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд, за згодою з позивачем, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.05.1995 р. виконкомом Красноїльської селищної ради Сторожинецького району за актовим записом №18, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Шлюб у сторін перший. Під час спільного життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], 18.07.1995р.н., та [PERSON], 10.05.1997р.н., які знаходяться на утриманні та вихованні позивача, що підтверджується копією Свідоцтва про їх народження та довідкою №3639 від 05.10.2009р виконкому Красноїльської селищної ради. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є факт, що шлюб між сторонами став формальним. Сторони спільно не проживають з 2003р., не ведуть спільне господарство та спільно не вирішують сімейні питання. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Тому суд вважає, що шлюб треба розірвати. Крім того відповідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, являючись батьком дитини та маючи обовязок її утримувати - кошти на утримання дитини не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї дитини підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивач не надала суду доказів, що відповідач має постійне місце роботи, але навпаки вказала, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, і крім того просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісяця, а відповідач заперечення на позов не надав - суд знаходить, що і ця вимога позивача підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на відповідача зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved