Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Управління пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м.Харкова про стягнення суми у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.07.2009 р. було частково задоволено її адміністративний позов до Управління пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м.Харкова. Вказаною постановою діяльність відповідача визнана незаконною, відповідача зобов»язано перерахувати з 22.05.2008 р. [PERSON] державну пенсію, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 3 групи інвалідності, відповідно до ст. 50, п.4 ст. 54, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2009 р. постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова змінено лише в частині вказання періоду здійснення Управлінням пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова перерахунку та виплати пенсії [PERSON] у відповідності до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вважала, що своїми протиправними діями відповідач спричинив їй великі душевні, моральні та фізичні страждання, позивач змушена була обмежувати свої потреби у придбанні необхідних ліків та харчування, що в значній мірі позначилось на її самопочутті. Протиправні дії відповідача призвели до порушення її нормальних життєвих та сімейних зв»язків. У зв»язку з наведеним позивач просила стягнути з відповідача у відшкодування спричиненої їй моральної шкоди 36426,41 грн. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. У письмових запереченнях проти позову відповідач посилався на те, що позивач [PERSON] не довела факт спричинення їй моральної шкоди діями відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], має соціальний статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом третьої групи з дитинства (а.с. 3, 5). [PERSON] перебуває на обліку в Пенсійному фонді України в Комінтернівському районі м.Харкова та отримує пенсію, як особа, що постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 4). З наданих суду письмових доказів вбачається, що позивач [PERSON] страждає рядом тяжких захворювань, є інвалідом третьої групи, захворювання та інвалідність пов»язані з дією іонізуючих та інших шкідливих факторів внаслідок аварії на ЧАЕС. (а.с. 36.). Судом встановлено, що лікування вимагає від позивача значних витрат, у зв»язку з чим вона змушена була брати в позику грошові кошти в сумі 2000, 1000, 1500 грн., про що суду надані копії відповідних розписок (а.с.9-11). З довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, наданої УПФУ в Комінтернівському районі м.Харкова вбачається, що в період з 22 травня до 01 серпня 2009 року розмір пенсії, що не була доплачена позивачеві [PERSON], склала 36426,41 грн.(а.с. 34-35). В судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що [PERSON] у зв»язку з недоотриманням коштів у встановленому законом розмірі була позбавлена можливості своєчасно отримувати відповідне лікування, повноцінно харчуватись, зазнала у зв»язку з цим фізичних та душевних страждань, що призвело до втрати її нормальних життєвих зв»язків. Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.07.2009 р. частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до Управління пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м.Харкова. Вказаною постановою діяльність відповідача визнана незаконною, відповідача зобов»язано перерахувати з 22.05.2008 р. [PERSON] державну пенсію, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 3 групи інвалідності відповідно до ст. 50, п.4 ст. 54, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати (а.с. 24-26). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2009 р. постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова змінено в частині вказання періоду здійснення Управлінням пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова перерахунку та виплати пенсії [PERSON] у відповідності до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 29-30). Зазначені рішення суду набрали законної сили. Відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Оскільки рішеннями адміністративного суду першої та апеляційної інстанцій діяльність Управління пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м.Харкова щодо невиплати позивачеві [PERSON] пенсії у встановленому законом розмірі визнана незаконною, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 10\~000 грн. Відповідно до ч. 3ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 100,00 грн. та 120,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 220 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial