Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

11 січня 2010 року - позивачка [PERSON] звернулася до районного суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4971 грн., заподіяної відповідачем [PERSON] Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказала, що з вини відповідача 19 липня 2009 року під час збору врожаю ярого і ячменю з його земельної ділянки, яка межує з її земельною ділянкою у розмірі 2, 49 га та належить їй на праві приватної власності, самовільно, без її згоди було зібрано врожай ячменю, чим спричинено матеріальні збитки у розмірі 4 971 грн., що і складаються з вартості зерна ячменю та вартості соломи ярого ячменю, які в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано. 15 січня 2010 року вказана заява була залишена без руху, після усунення недоліків якої до участі в справі залучено в якості третьої особи на боці відповідача [PERSON] - комбайнера, який 19.07.2009 року збирав врожай ячменю на земельній ділянці відповідача. 15 квітня 2010 року під час розгляду справи по суті позивачка і її представник уточнили позовні вимоги шляхом їх зменшення та, зіславшись на встановлені у судовому засіданні обставини, просили суд стягнути з відповідача 3984 грн. - матеріальна шкода, що складається з вартості ярого ячменю при середній урожайності 20 ц/га та вартості 800 грн. за 1 тонну ярого ячменю. Також просили стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 671 грн. Відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що матеріальні збитки, зазначені у позові, сталися не з його вини, а з вини [PERSON] - комбайнера, який за їх спільною домовленістю 19.07.2009 року проводив збір врожаю ярого ячменю на його земельній ділянці та помилково зібрав врожай і на земельній ділянці позивачки. Вказана земельна ділянка межує з його земельною ділянкою та обидві земельні ділянки були засіяні однією культурою - ярим ячмінем. Також не погоджується з сумою збитків, так як вважає їх завищеними. Тому у позові просив відмовити. Заслухав пояснення представника позивачки, допитав сторони та третю особу в якості свідків, дослідив показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], письмові докази по справі та оцінив їх, суд вважає встановленими наступні обставини. 19 липня 2009 року відповідач [PERSON] та [PERSON] в усній формі домовились про виконання [PERSON] певних сільськогосподарських робіт, а саме, що останній на зернозбиральному комбайні "[PERSON] 1075, що належить йому, проведе збір врожаю ярого ячменю з земельної ділянки відповідача, що знаходиться за межами с. Богемка на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району. За умовами усної домовленості замовник вказує на місце знаходження земельної ділянки, її межі, проводить заправлення пальним та після збору оплачує виконані роботи. Виконавець, у свою чергу, на власному транспортному засобі проводить збір врожаю ярого ячменю. Цього ж дня, [PERSON] разом із відповідачем [PERSON] та його братом [PERSON] приїхали до земельної ділянки на якій проростав дозрілий ярий ячмінь. [PERSON] пояснив комбайнеру про розмір земельної ділянки 5 га та заначив, що ячмінь необхідно зібрати до позначки- стовбця. Про те, що його земельна ділянка межує з земельною ділянкою [PERSON], на якій теж засіяно ярий ячмінь, відповідач комбайнеру не повідомляв. Під час збирання врожаю [PERSON] неодноразово відїздив з поля за запчастинами та за пальним, але після приїзду на місце збору врожаю ніяких претензій до комбайнера не виставляв. Також, як зазначив [PERSON], показання якого узгоджуються з показаннями [PERSON] Л, [PERSON], частково з показаннями [PERSON], на початку збору ячменю він провів збір шляхом обкосу по краям земельної ділянки, в тому числі, як пізніше йому стало відомо в міліції, і земельної ділянки [PERSON] Збір врожаю проводив до земельної ділянки де з однієї сторони проростала пшениця, з іншої соняшник, та ще з іншої трава. Після збору врожаю будь-яких претензій, в тому числі помилкового збору врожаю з земельної ділянки [PERSON], зі сторони [PERSON] до нього не надходило. Всього ним було зібрано зерна ємністю 2 повних бункера та третій не повний, все зібране забрав [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні та вказані обставини визнані сторонами, земельна ділянка розміром 5, 10 га, що розташована на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району, згідно державного акту І-МК №039144, виданого 10.09.2000 року, належала першому чоловікові дружини відповідача [PERSON], який помер 16.02.2003 року. Після його смерті спадкоємцями земельної ділянки є дружина відповідача [PERSON] та пасинок відповідача [PERSON], спадкові права не переоформлено. Після реєстрації шлюбу у 2005 році та створення нової сімї з [PERSON], останній як господар, весь час проводив обробіток вказаної земельної ділянки, в тому числі і посів та збір врожаю 2009 року. Згідно державного акту серії 1-МК №039145, виданого 10.09.2000 року, позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 2, 49 га, що знаходиться на одному полі з іншими одноосібниками та межує з земельною ділянкою [PERSON] та яка під час виготовлення державних актів на землю була відмежована межовими знаками про які знав [PERSON], який в один час з позивачкою , навесні 2009 року, проводив сівбу ярого ячменю. Як вбачається з довідки управління агропромислового розвитку Врадіївської райдержадміністрації № 57 від 02.03.2010 року, середня урожайність ярого ячменю 2009 року по Доброжанівській сільській раді, на території якої знаходяться земельні ділянки сторін, згідно оперативної звітності сільських рад склала 20 ц /га. Бункер зернозбирального комбайну [PERSON] 1075 має ємність 3300 літрів, витрата палива 10, 5 л/га. Згідно довідки управління агропромислового розвитку Врадіївської райдержадміністрації № 370 від 20.08.2009 року, ринкова вартість ярого ячменю складає 800 грн. за тону, середня врожайність ярого ячменю урожаю 2009 року по Встановив вказані обставини, суд приходить до висновку про повне задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, казані положення закріплені також і в Постанові Пленуму Верховного Суду України «6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди ( із змінами від 08.07.94 p., 30.09.94 p., 25.05.98 p., _4.10.2003 року). Для настання деліктної відповідальності необхідні складові наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювана шкоди, незалежно в формі ислу чи необережності, та причинний зв"язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність вини відповідача [PERSON] у спричиненні [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 3984 грн., яка сталася з необережної форми вини - бездіяльності саме [PERSON], а не навмисних дій комбайнера [PERSON] Суд вважає, що [PERSON], як замовник, під час збору врожаю повинен був довести до відома комбайнера [PERSON] , який вперше проводив збір врожаю на його земельній ділянці, про межі земельної ділянки на якій необхідно проводити збір врожаю, та, в подальшому, під час збору слідкувати за виконаннням робіт з метою недопущення порушення прав суміжних власників. Окрім того, наприкінці виконання робіт комбайнером [PERSON], перевірити результати роботи та, в разі недоліків, вказати про це виконавцю. Однак, [PERSON] проявив повну бездіяльність, результатом чого стався збір врожаю і з земельної ділянки [PERSON] Більш того, встановив помилковість зібрання врожаю із земельної ділянки позивачки, [PERSON] не вжив заходів для добровільного відшкодування шкоди, в тому числі повернення самовільно зібраного врожаю ярого ячменю. Вказана обставина також підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.08.2009 року по заяві [PERSON] та матеріалами відмовного матеріалу № 754 Врадіївського РВ УМВС в Миколаївській області, який [PERSON] не оскаржував. Що стосується тверджень відповідача про наявність вини комбайнера [PERSON], то суд не бере їх до уваги, так як приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] в усній формі було укладено цивільну угоду договір підряду щодо виконання на певних умовах підрядником за завданням замовника сільськогосподарських робіт збір врожаю ярого ячменю на земельній ділянці замовника. Відносини, які виникли між вказаними особами регулюються главою 61 ЦК України Підряд, згідно вимог ст. ст. 837 853 якої, договір підряду укладається між підрядником та замовником на виконання роботи за винагороду, через що підрядник зобовязується виконати на свій ризик визначену роботу за завданням замовника з його чи своїх матеріалів, а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконану роботу. Замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Таким чином, встановив наявність вини [PERSON] у спричиненні шкоди щодо встановленого ст.41 Конституції України, ст. 386 ЦК України, та порушеного відповідачем права позивача на непорушність приватної власності, яка охороняється законом, винна особа зобовязана відшкодувати спричинену шкоду, яка згідно розрахунку спричиненої шкоди становить 3984 грн. (2, 49 га х 20 ц/га = 4т 980 кг х 800 грн/тону = 3984 грн.) Сума шкоди встановлена відповідно до досліджених у судовому засіданні письмових доказів - довідки управління агропромислового розвитку Врадіївської райдержадміністрації № 57 від 02.03.2010 року та довідки управління агропромислового розвитку Врадіївської райдержадміністрації № 370 від 20.08.2009 року. Суд не бере до уваги показання відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON], показання свідка [PERSON] про середню урожайність по Доброжанівській сільській раді та на земельних ділянках сторін приблизно у межах від 10 до 15 ц/га, так як їх показання грунтуються на припущеннях, по яким доказування не допускається (ч.4 ст.60 ЦПК України). Іншими письмовими доказами встановлену у судовому засіданні середню урожайність по Доброжанівській с/раді 20 ц/га та ринкову вартість 800 грн. за тону, відповідач не спростував. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, понесені [PERSON] становлять 671 грн., що складаються з судового збору у розмірі 51 грн.( квитанція №778.253.4 ), витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.( квитанція № 778.254.1), витрати за надання правової допомоги під час розгляду цивільної справи у розмірі 500 грн. ( договір №16 на надання юридичних послуг від 28.11.2009р., акт приймання послуг №16/28.11 від 12.12.2008 p.).

Outcome: approved