Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

16 квітня 2009р. позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд ухвалити рішення яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на заставне майно та виселити відповідача [PERSON] із квартири, котра є предметом договору іпотеки. 22.01.2010р. позивач уточнив свої позовні вимоги, залучивши до числа відповідачів і [PERSON] та збільшив позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору №ЬУН9в40000003388 від 13.08.2008р. відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 378750;00грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 13.02.2028р. Відповідно до умов договору позичальник повинен щомісяця надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат. В порушення умов договору та вимоги закону [PERSON] зобовязання за договором належним чином не виконала, про що свідчить заборгованість в розмірі 419736,21грн. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Банком та [PERSON] 13.02.2008р. було укладено договір іпотеки №ЬУН9С40000003388, згідно умов якого предметом договору є квартира, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності та, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Оскільки за даною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] просить позов задовольнити, звернувши стягнення на предмет договору іпотеки та виселити відповідачів із вищезазначеної квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на обставини, вказані в заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за час розгляду справи приймали участь лише у двох судових засіданнях (09.11.2009р. та 03.12.2009р.), позов визнали частково, мотивуючи виникнення заборгованості за кредитним договором скрутним матеріальним становищем. В наступні судові засідання не зявлялись з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Тому, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦГЖ України вважає- за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи передні пояснення відповідачів, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Як вбачається з договору про іпотечний кредит №ЬУН9в40000003388, укладеного 13.08.2008р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) і [PERSON], остання 'отримала кредит в сумі 378750,00грн. під 15 % річних за користування кредитними коштами, з терміном повернення не пізніше 13 лютого 2028р. відповідно до графіку погашення кредиту. Вказаний кредит надавався для придбання [PERSON] у власність квартири по вул.Миколайчука,38/76 в м.Львові. Згідно умов кредитного договору (п.2.4) відповідач [PERSON] повинна здійснювати погашення кредиту та відсотків щомісячними платежами в сумі не менше 5045,74грн. В забезпечення виконання зобовязань за договором про іпотечний кредит ЗАТ КБ І «ПриватБанк» та [PERSON] 13.02.2008р. уклали договір іпотеки №ЬУН9С40000003388, згідно умов якого, відповідач [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 72,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2008р. Взятих на себе зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконує. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 14.01.2010р. ^ заборгованість перед позивачем складає 419736,21грн. з них: заборгованість за Кредитом, в тому числі прострочене тіло - 373712,65грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 23943,29грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором - 968,77грн.; штраф у розмірі 10% від суми невиконаного зобовязання за порушення позичальником строків платежів по зобовязаннях, передбачених кредитним договором - 21111,50грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а; за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,) що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з видів такої відповідальності є сплата неустойки ( ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойка існує у формі штрафу та пені. З договору про іпотечний кредит №ЬУН9С40000003388 вбачається, що при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п.2,4, 6,2 цього Договору' позичальник зобовязаний сплатити кредитору пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1грн: за кожний день прострочки (п.6.4). При порушенні позичальником строків платежів по зобовязанням, передбаченим цим договором, більш ніж на ЗОднів, позивальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі в межах 10% від суми невиконаного зобовязання (п.6.6). Позивачем до заборгованості включено 21111,50грн. штрафу, однак обґрунтованості і розрахунку розміру штрафу не наведено. Відповідно до ст.61 Конституції України-ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Суд вважає, що встановлення у договорі відповідальності за прострочення платежів у видҐ і пені, і штрафу суперечить ст.61 Конституції. Відтак, виходячи з вище вказаного, суд не приймає до уваги вимогу позивача про включення до розміру заборгованості суми штрафу в розмірі 21111,50грн. Відповідно до стіст. 1050,1054 ЦК України та п.5.2.4 Договору в разі прострочення повернення чергової частини позики понад 2 місяці позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відтак вимога позивача про повернення суми кредиту в цілому та сплату нарахованих відсотків і пені є підставною. Згідно 4.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності із вимогами ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.І ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №1440 від 06.11.2009р., виданої ЛКП «Північне-411» аз адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], котра є власником квартири та її мати [PERSON] - Відповідно до ч.2 ст. 39 -Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. У відповідності із ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового кодексу України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до ст.З Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. За ст.7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду. У звязку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, таким, що підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач [PERSON] умов кредитного договору не виконує, у неї виникла заборгованість перед Банком у розмірі 398624,71грн., що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору. Відтак, суд дійшов висновку, що в рахунок погашення цієї заборгованості необхідно звернути стягнення на квартиру, яка є предметом договору іпотеки, та виселити з неї відповідачів [PERSON] і Грехову.В.О. із зняттям їх з реєстрації за цією адресою. Судові витрати на користь позивача слід стягнути з відповідачів солідарно.

Outcome: partial