Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Віктритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона працювала архіваріусом Віктритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» 28.08.2009р. вона була звільнена за власним бажанням, проте на час звільнення з роботи відповідач не виплатив їй заробітну плату за квітень-серпень 2009 р. яка складає 3318,73 грн. пославшись на відсутність коштів. Окрім цього, позивачка просила стягти з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 27.08.2009 р. по 02.12.2009 р. в сумі 4087,48 грн. В судове засідання позивачка не зявилася попередньо надавши заяву про розглд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином та своєчасно був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, про що мається підтвердження в матеріалах справи. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обзязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка відповідно копії трудової книжки [PERSON] 16.09.1992 р. була прийнята в З/управління АХО прибиральницею службових приміщень ВАТ «ТРЗ», наказ № 348 від 11.09.1992 р.; 21.06.1993 р. переведена на посаду архіваріуса ООТ і АХР З/управління, наказ № 155/К від 25.06.1993 р.; 20.04.2004р. переведена архіваріусом канцелярії в заводоуправлінні, наказ № 128/К від 20.04.2004 р.; 01.10.2008 р. переведена архіваріусом канцелярії відділу управління справами в заводоуправлінні, наказ № 241/К від 01.10.2008 р. Згідно копії трудової книжки, наказом № 977 від 28.08.2009 р. звільнена за звласним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. Згідно довідки ВАЗ «ТРЗ» № 70-15/3587 від 04.11.2009 р. середня заробітна плата [PERSON]М.( із розрахунку двох попередніх місяців перед звільненням) складає 1262,48 грн., заборгованість станом на 04.11.2009 р. в сумі 3318,73 грн. відповідачем не погашена. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організаці, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначених у ст. 116 КЗпП України, установа повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, визначає, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки. Суд вважає, що з відповідача відповідно вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України необхідно стягнути заборгованості по заробітній платі в сумі 3318,73 грн. та середньомісячний заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати позивачу по денбь розрахунку, а саме на день розгляду справи в суді, який складає 7 027,36 грн грн. (1262,48 грн. середню заробітну плату позивача необхідно поділити на 30 днів = 42,08 грн. денний заробіток позивача, на день винесення рішення час затримки складає 167 день (28.08.2009 р. по 10.03.2010 р.), тому відповідач повинен виплатити позивачу 167x42,08=7 027,36 грн. ), всього - 10 346,09 грн. (З 318,73 грн. + 7 027,36 грн.) Відповідно вимог ст. 209 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. ст. 84, 88 ЦПК України. Тому, суд вважає за необхідне судові витрати стягти з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved