overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість за технічне обслуговування та комунальним послугам, яка утворилась за період з 01.01.1999 по 01.10.2009 у розмірі 5895,11 грн., просить поновити строк позовної давності, а також стягнути витрати понесені позивачем по оплаті інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково, просить застосувати загальний трирічний строк позовної давності, та стягнути заборгованість в межах цього строку. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом установлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Дана квартира приватизована, згідно розпорядження голови Ленінської районної адміністрації 20.06.1994 р. Згідно ст. 162 ЖК України строки внесення квартплати та плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Згідно наданих позивачем розрахунків вбачається, що за період з 01.01.1999 по 01.10.2009 утворилась заборгованість за технічне обслуговування та комунальним послугам у розмірі 5895,11 грн. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Представник позивача не надав до суду ніяких доказів, які б свідчили про переривання відповідачем строку позовної давності. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь КП ВРЕЖО № 9 стягненню підлягає сума заборгованості, яка утворилась за період з 01.10.2006 року по 01.10.2009 рік, в межах строку позовної давності, у розмірі 2389,84 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по квартплаті та комунальним послугам, яка утворилась за період з 01.01.1999 по 01.10.2009 у розмірі 11519,14 грн., просить поновити пропущений строк позовної давності, а також просить стягнути понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 30 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Дана квартира не приватизована та є власністю територіальної громади м. Запоріжжя. Дослідивши у судовому засідання роздруківку заборгованості, судом установлено, що у відповідача за період з 01.01.1999 по 01.10.2009 утворилась заборгованість по квартплаті та комунальним послугам у розмірі 11519.14 грн. Згідно ст. 68 ЖК України, ст. 815, 820 ЦК України наймач зобовязаний своєчасно щомісяця вносити квартирну плату та оплату за комунальні послуги. Відповідно п. 17 Правил користування приміщенням жилих будинків та придомової території, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, власник квартири зобовязаний щомісяця, не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяцем вносити за попередній місяць плату на рахунок житлово-експлуатаційних установ, які надають послуги по технічному обслуговуванню будинку, а також комунальні послуги. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Представник позивача не надав до суду ніяких доказів, які б свідчили про переривання відповідачем строку позовної давності. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача необхідно стягнути заборгованість по квартплаті та по комунальним послугам в межах строку позовної давності у розмірі 4549,96 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за кредитним договором . В позовній заяві вказала, що відповідно до укладеного договору №ЗСДВ-0000037Д від 24.01.2008р. вона внесла, а відповідач прийняв на депозитний рахунок зворотній строковий внесок в розмірі 7000грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №1811540 від 25.01.2008р. Узгоджений сторонами строк внеску діяв до 24.01.2009р. Після настання вказаного терміну грошові кошти КС не повертає, незважаючи на неодноразові письмові та усні звернення. Оскільки відповідач порушив умови укладеного договору, відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України, просить стягнути з КС суму грошового внеску 7000грн. Крім того, у звязку з порушенням договору, позивачці була завдана моральна шкода, через що погіршився її стан здоровя, загострилися хронічні захворювання., тому вона просить стягнути на її користь заборгованість, .а також витрати на юридичну допомогу адвокату 300грн, та ІТЗ. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечував проти укладання між сторонами договору на депозитний внесок, неповернення коштів пояснив скрутним матеріальним становищем, та відмовою позивача отримувати гроші частками, заперечував проти стягнення юрдопомоги, оскільки позивачка могла не звертатися до юр консультації, оскільки борг визнається. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав: Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст.611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Факт отримання відповідачем від позивачки грошових коштів, підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру, договором між сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача витрати позивачки на юридичну допомогу адвоката, та ІТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

15.02.2010 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй атестата № 1899 про здобуття кваліфікації за спеціальністю електромонтера з 01.09.1970 по 05.07.1972 p.p., виданого 05.07.1972 року міським професійно-технічним училищем-15 м. Одеси на її дівоче прізвище «Вербицька», посилаючись на те, що з 01.09.1970 р. по 05.07.1972 р. навчалась в МПТУ-15 м. Одеси, де і було видано вказаний атестат. На даний час вона досягла пенсійного віку і звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області, де їй стало відомо, що атестат сильно пошкоджений, внаслідок чого частина інформації відсутня, чим обмежені її права на отримання пенсії. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась, однак, надала суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила їх задоволити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві (а.с.10). Представник зацікавленої особи - Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі вимоги заяви визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 01.09.1970 р. по 05.07.1972 р. навчалась в МПТУ-15 м. Одеси, де і було видано 05.07.1972 року міським професійно-технічним училищем-15 м. Одеси атестат № 1899 про здобуття кваліфікації за спеціальністю електромонтера на прізвище «Вербицької Ольги Іванівни»; 28.04.1974 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Тіснозуб», про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено запис № 8(а.с.5); при оформленні пенсії за віком виникли проблеми через пошкодження атестату, внаслідок якого відсутня частина інформації (а.с.7). Спірні правовідносини регулюються ст. 256 ч.2 ЦПК України, яка визначає, що судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки правовстановлюючий документ - атестат сильно пошкоджений, внаслідок чого частина інформації відсутня, то з метою захисту прав заявниці необхідно встановити, що атестат № 1899 про здобуття кваліфікації за спеціальністю електромонтера з 01.09.1970 по 05.07.1972 p.p., виданий 05.07.1972 року міським професійно-технічним училищем-15 м. Одеси на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявниці, оскільки дозволяє їй отримати пенсію. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

20.01.2010 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, вказуючи на те, що батьки проживали у громадянському шлюбі. На теперішній час вона навчається на 1 (ПМ-26) курсі денного відділення Державного закладу освіти Центру ПТО №2 м. Харкова, та знаходиться на утриманні матері. Їй потрібні кошти на купівлю канцелярських товарів, книг, одягу, продуктів, проживання, інше. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов і розглянути справу у її відсутність. Відповідач також в судове засідання надав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою з урахуванням уточнень, про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], у розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач є батьком сина позивачки [PERSON], [INFO] . Відповідач вихованням дитини не займається та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, угоди на добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У судове засідання позивачка не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що відповідач є батьком сина позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №087162 від 30 травня 2007 року , виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , актовий запис №345. Відповідно до довідки, виданої КП «Жилкомсервіс» Комінтернівською філією , дільниця №21 від 17.11.2009 року № 7038 , неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн., а також витрати з інформаційного-технічного забезпечення розгляду справи 120 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона з 2007 року спільно проживала з відповідачем по справі. Від спільного проживання народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку або іншого доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач показала, що від спільного проживання з відповідачем народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку або іншого доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні відповідач показав, що позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за слідуючих підстав. По справі встановлено, що сторони спільно проживали з 2007 року. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Батьком в свідоцтві про народження вказаний відповідач по справі, що є підставою для стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

20.01.2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маріямпільської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що 18.05.2004 року померла його мати, [PERSON], а ще раніше 20.02.1997 року помер батько, [PERSON]. Батьки проживали в [INFO]. Згідно довідок виданих Маріямпільською сільською радою не було посвідчено заповітів від його батьків. Він являється єдиним спадкоємцем за законом, спадщину прийняв, так як на день смерті батьків проживав з ними. В даний час він бажає оформити свої права на спадкове нерухоме майно на будинок та господарські споруди, інвентаризаційною вартістю 62657 грн., що знаходяться в с. Маріямпіль по вул. Франка, 9 Галицького району. Але перешкодою для того, є те, що із-за відсутності необхідних документів спадкове майно в Івано-Франківському ОБТІ не зареєстроване. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав суду листа в якому вказує, що не заперечує проти позовних вимог позивача і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.І ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження позивача, його батьками є: [PERSON], який помер 20.02.1997 року та [PERSON], яка померла 18.05.2004 року (а.с.5-7). Довідкою Маріямпільської сільської ради за № 1442 від 18.12.2008р. та № 438 від 26.05.2009р. стверджується, що заповітів від імені батьків [PERSON] та [PERSON] сільською радою не посвідчувалися (а.с.14-15). Довідкою Маріямпільської сільської ради за № 1443 від 18.12.2008р. та № 439 від 26.05.2009р. стверджується, що за матір'ю, [PERSON] позивача, яка померла 18.05.2004 року за нею рахувався житловий будинок та господарські споруди в с, Маріямпіль по вул. І.Франка, 9 (в минулому вул. Слобода) Галицького району, згідно погосподарської книги №2 (а.с.16-17). З характеристики будинку, господарських будівель та споруди видно, що вартість будинку та споруд становить 62657 грн. На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 319, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Концерн „Міські теплові мережі в особі Філії Концерну „МТМ Хортицького району звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.01.2009 р. по 30.11.2009 р. у розмірі 4991 грн. 30 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. Представник позивача та відповідачі в судове засідання не з'явилися, за невідомою суду причиною, про день розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник, позивача надала заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив виносити заочне рішення на підставі матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Позивач у період часу з 01.01.2009 року по 30.11.2009 рік надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі не належним чином здійснювати оплату за надані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 30.11.2009 року на загальну суму 4991 грн. 30 коп. Відповідно до ст.ст. 64,67,68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судові витрати, які поніс позивач по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. та держмита у сумі 51 грн. в держдохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] борг за позикою в сумі 5000 грн. 00 коп. та понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду у сумі 116 грн., всього 5116 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач наполіг на позовних вимогах, пояснивши, що відповідач позичила в нього суму в розмірі 5000 гривень. Згідно усної домовленості відповідач зобов»язувалась повернути борг, але своїх зобов»язань не виконала. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна повністю. Судом встановлено, що позивач позичив відповідачу грошові кошти в загальній сумі 5000 гривень, що не оспорює відповідач, що підтверджується копією розписки. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж кодексу України. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно ст.526, ч.І ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, тому що він не спростований відповідачем і підтверджений матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.10.1995 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в содовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21.10.1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважають неможливим Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved