Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] в якій вона проживає з 26 липня 2002 року. За час проживання та користування квартирою поблизу місця проживання в 2002 році нею без відповідного дозволу та погодження наглядових органів було збудовано цегляний гараж під літерою « Б», вартістю 35522 грн. та погріб ж/б під літерою « п/г, вартістю 14862 грн., а всього вартістю 50384 грн. На даний час постало питання про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно. Перешкод для визнання права власності самочинного будівництва немає і може бути вирішено судом, якщо при цьому не порушуються права других громадян. Тому вона і прохає суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на самочинне будівництво , а саме на гараж цегляний під літерою « Б», вартістю 35522 грн. та погріб ж/б під літерою « п/г, вартістю 14862 грн., а всього вартістю 50384 грн. по [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України за згодою сторін суд, вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що позивачкою по місцю свого мешкання по [ADDRESS] було здійснено без відповідного дозволу . та погодження самочинне будівництво, а саме гараж цегляний під літерою «Б», вартістю 35522 грн. та погріб ж/б під літерою « п/г», вартістю 14862 грн., що стверджується довідкою БТІ від 02.07.2009 року за № 844. Вартість самочинного будівництва станом на 02.07.2009 року становить 50384 грн. Порушень будівельних норм не виявлено. Наявність самовільного будівництва за вказаною адресою стверджується інвентаризаційною справою на будинок [NUMBER] планом присадибної дільниці, (а.с.9-13). Із довідки відділу містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Лебединської міської ради (а.с.24) від 26.08.2009 року № 1642 вбачається, що самочинно побудовані будівлі , які розташовані по [ADDRESS] згідно генерального плану забудови земельної ділянки відповідають вимогам розділу Садибна забудова, ДБН 360-92** Містобудування. « Планування і забудова міських і сільських поселень», З довідки управління Держкомзему у м. Лебедині Сумської області (а.с. 21) вбачається, що земельна ділянка в [ADDRESS], на якій знаходиться самочинно збудований цегляний гараж під літерою « Б», погріб ж/б під літерою « п/г» у власність не передавалась в оренду не надавалась. Земельна ділянка знаходиться в державній власності. Власники суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] дають свою згоду на узаконення позивачкою самочинного будівництва, тобто стверджують відсутність порушення їх прав діями позивачки. Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317, 325, 328 ЦК України - громадяни України можуть бути суб'єктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що витікають з цивільних правовідносин, регулюються нормою ст. 376 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved