Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що дійсно позивач придбав у нього електронасос «Ручеек - 1», 2007 року випуску. Згодом позивач звернувся до нього з вимогами безоплатно усунути недоліки товару, а саме здійснити його ремонт. Відповідач по акту прийому передачі прийняв у нього електронасос для проведення експертизи товару, однак в ході обстеження гарантійною майстернею стало відомо, що рік випуску товару, який вказано на насосі 2003 р. не відповідає року, який вказаний у паспорті товару 2007 р., тобто позивач надав не той електронасос для проведення експертизи та для здійснення ремонту. З приводу довідки, яку позивачу надав приватний підприємець [PERSON], відповідач пояснив, що йому для огляду був наданий інший електронасос 2008 року випуску. Відповідач в ході розгляду справи надав суду зустрічну позовну заяву про стягнення з позивача моральної шкоди у розмірі 300 грн., яку підтримав в повному обсязі. Позивач на задоволені вимог наполягав та пояснив, що у відповідача 23.07.2008 р. він купив електронасос «Ручеек - 1». Відповідач належним чином не оформив гарантійні зобовязання, а дав йому гарантію на товар в усній формі строком на 1 рік. Коли позивач звернувся до відповідача з вимогами про усунення недоліків товару, то відповідач пояснив, що термін дії гарантії обчислюється з моменту продажу товару в магазині. Позивач звернувся за розясненнями до адвоката, який пояснив йому, що, якщо завод виробник встановив гарантійні зобовязання терміном півроку, рік, 30 місяців та ін., то продавець товару повинен дотримуватись цих гарантійних зобовязань, встановлених виробником. Позивач знову звернувся до відповідача надав йому документи на товар та товар для безоплатного усунення недоліків. Через 3 тижні позивач приїхав до Ізмаїла та звернувся до відповідача, однак відповідач йому сказав, що електронасос знаходиться у Харкові на експертизі, а через місяць, коли позивач знов звернувся до відповідача, він запропонувати йому забрати насос, оскільки він згорів. Позивач звернувся до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з метою захисту прав споживача. Йому було розяснено, що необхідно товар передати відповідачу за актом прийому передачі для усунення недоліків та проведення експертизи. 02.02.2009 р. позивач по акту передав відповідачу товар. Через місяць позивач звернувся до комісії з захисту прав споживачів, відповідач за викликами комісії не зявлявся. Через деякий час по факсу прийшов лист з Харківської сервісної майстерні «Насоси - плюс», який не відповідав будь-яким вимогам щодо офіційного листування, оскільки він був виконаний не на бланку, на ньому не було вказано ні юридичної адреси майстерні, ні дати, ні прізвища особи яка його підписала. У листі було вказано, що гарантійне обслуговування провести неможливо, оскільки у супровідних документах на товар дата виготовлення насосу вказана 2007 р., а на насосі проведена перемаркування дати виготовлення з 2003 р. на 2008 р.. Після отримання цього листа позивач забрав насос та у м. Рені провів повторну експертизу у приватного підприємця [PERSON], який видав йому довідку, згідно якої електронасос «Ручеек - 1» згорів внаслідок заводського дефекту та у результаті візуального огляду не виявлено змін набитих цифр заводом виробником. У звязку із цим, позивач просить стягнути з відповідача 230 грн. сплачених грошей за товар, 259 грн. 90 коп. неустойки за час невиконання зобовязання по усуненню недоліків товару, судові витрати та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у звязку із противоправними діями відповідача, а саме: позивач вимушений був декілька разів виїжджати до м. Ізмаїл, звертатися до посадових осіб, коли позивач намагався порозумітися із відповідачем, останній категорично відмовлявся усунути недоліки товару та висловлювався на його адресу у грубій формі. Зустрічні позовні вимоги позивач не визнав. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: лист виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, адресований [PERSON] від 15.01.2009 р.; довідка приватного підприємця [PERSON] про результати огляду електронасосу «Ручеек - 1»; лист Харківської сервісної майстерні «Насоси - плюс» про результати огляду електронасосу «Ручеек - 1»; акт прийому [PERSON] електронасосу «Ручеек - 1» для проведення експертизи від 02.02.2009 р.; паспорт на електронасос «Ручеек - 1». Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] 23.07.2008 р. придбав у відповідача електронасос «Ручеек - 1» БВ-0, 12-40-У5, 2007 року випуску. На підтвердження укладеного договору позивачу було видано технічний паспорт на товар із зазначенням дати продажу товару, гарантійний талон та товарний чек позивачу не було надано. Згідно даних у паспорті товару термін гарантії діє 30 місяців з дня продажу магазином товари за умовою експлуатації та зберігання товару відповідно до умов керівництва по експлуатації. В ході експлуатації позивачем електронасосу, зясувалось що він є товаром неналежної якості, оскільки у листопаді 2008 р. він вийшов з ладу. Позивач звернувся до відповідача протягом гарантійного терміну з вимогами усунути недоліки товару, а саме здійснити його ремонт. Відповідач прийняв товар для здійснення ремонту, але відповідний акт прийому - передачі вони не уклали. Через місяць позивач звернувся до відповідача з питання усунення недоліків товару, але відповідач йому відмовив у цьому та повернув електронасос. Позивач звернувся до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з метою захисту своїх прав як споживача, де йому було розяснено, що йому необхідно передати відповідачу товар неналежної якості по акту прийому передачі для безоплатного усунення недоліків та проведення експертизи. 02.02.2009 р. відповідач за актом прийняв електронасос «Ручеек - 1» № 50941 та № 089 для безоплатного усунення недоліків товару та проведення експертизи товару. Зі слів відповідача, цей електронасос «Ручеек - 1» було направлено до Харківської сервісною майстерні «Насоси - плюс» та звідти факсом був направлений лист, в якому було зазначено, що гарантійне обслуговування товару провести неможливо, у звязку з тим, що у супровідних документах на товар (паспорті) дата виготовлення насосу вказана 2007 р., а наданий їм для гарантійного обслуговування електронасос «Ручеек - 1» - 2003 року випуску, до того ж на електронасосі проведено перемаркування з 2003 р. на 2008 рік виготовлення. На підставі цього листа позивачу було відмовлено безоплатно усунути недоліки товару, а саме здійснити його ремонт. Позивач після отримання листа та повернення товару звернувся до приватного підприємця [PERSON], яким позивачу була надана довідка, в якій було вказано, що електронасос «Ручеек - 1» згорів внаслідок заводського дефекту та у результаті візуального огляду не виявлено змін набитих цифр заводом виробником. Предявивши позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача 230 грн., сплачених за товар, 259 грн. 90 коп. неустойки за час невиконання зобовязання по усуненню недоліків товару, понесені ним при звернені до суду судові витрати у розмірі 250 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Як пояснив позивач, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у звязку із противоправними діями відповідача, а саме: позивач вимушений був декілька разів виїжджати до м. Ізмаїл, звертатися до посадових осіб, коли позивач намагався порозумітися із відповідачем, осатаній категорично відмовлявся усунути недоліки товару та висловлювався на його адресу у грубій формі. Відповідач у свою чергу під час розгляду справи предявив зустрічний позов та просив стягнути з позивача моральну шкоду у розмірі 300 грн. Як пояснив відповідач, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у звязку із противоправними діями позивача, а саме: він був вимушений виїздити до м. Рені в судові засідання на своєму автомобілі, витрачаючи гроші на бензин. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме у частині стягнення з [PERSON] грошей сплачених за товар у сумі 230 грн., неустойки за час невиконання зобовязання по усуненню недоліків товару у розмірі 259 грн. 90 коп. та понесених позивачем судових витрат у сумі 250 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані і знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. У задоволені вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди необхідно відмовити. Також необхідно відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в повному обсязі. Відносини здійснення роздрібної купівлі-продажу регулюються параграфом 2 Глави 54 ЦК України, відповідно до ст. 698 якого, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобовязується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не повязаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його. Позивач придбав у фізичної особи підприємця [PERSON] товар - електронасос «Ручеек - 1» для особистого користування, сплатив за нього відповідну ціну, т.ч., між сторонами виникли договірні зобовязання. Ст. ст. 708, 709 ЦК України визначені права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості та порядок і строки задоволення вимог покупця про заміну товару або усунення недоліків. Так, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обовязковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення (протягом 14 днів, або за домовленістю сторін, в інший строк); 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні (підлягає негайному задоволенню, а в разі необхідності перевірки якості товару протягом 14 днів або, за домовленістю сторін, в інший строк, в разі відсутності необхідного товару для заміни протягом 2-х місяців з моменту подання відповідної заяви); 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Після купівлі електронасосу і недовгочасного користування ним (4 місяця) виявилося, що він є товаром неналежної якості, оскільки вийшов з ладу. Протягом гарантійного строку (30 місяців), зазначеного у технічному паспорті на товар, позивач звернувся до продавця товару з вимогами про безоплатне усунення недоліків товару. Відповідач прийняв у позивача товар для безоплатного усунення недоліків, що підтверджується актом від 02.02.2009 р., та направив його для проведення гарантійного обслуговування, де нібито було встановлено, що, гарантійне обслуговування товару провести не можливо, у звязку з тим, що у супровідних документах на товар (паспорті) дата виготовлення насосу вказана 2007 р., а наданий для проведення експертизи електронасос «Ручеек - 1» - 2003 року випуску, до того ж на електронасосі проведено перемаркування з 2003 р. на 2008 рік виготовлення. На підставі цього позивачу було відмовлено у безоплатному усунені недоліків товару. Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів відправлення саме цього насосу на ремонт, та на те, що лист-повідомлення Харківської сервісної майстерні «Насоси - плюс» дійсно не відповідає будь-яким вимогам щодо офіційного листування, оскільки він був виконаний не на бланку, на ньому не було вказано ні юридичної адреси майстерні, ні дати, ні прізвища особи яка його підписала, печаткою, чи будь-яким іншим належним чином, лист не завірено. Позивач, з метою захисту своїх прав, звернувся до приватного підприємця [PERSON], що належним чином зареєстрований та займається обслуговування та ремонтом складної побутової техніки, яким було встановлено, що електронасос «Ручеек - 1» згорів внаслідок заводського дефекту та у результаті візуального огляду не виявлено змін набитих цифр заводом виробником, про що була видана відповідна довідка, завірена печаткою. На підставі цієї довідки, суд вважає встановленим факт недоліку товару, звязку з чим у відповідача виникають зобовязання по усуненню недоліку товару, які він не виконав. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивачем для безоплатного усунення недоліків товару було надано товар, якій він не купував у нього, оскільки відповідач прийняв цей товар як такий, що продав позивачу, при прийнятті товару у відповідача не виникало, та не було висловлено будь-яких сумнівів чи претензій щодо того, що саме цей товар він продав позивачу. Факт прийому-передачі товару підтверджується актом від 02.02.2009 р., де чітко вказані марка насосу та нанесені на ньому підприємством-виробником номери. Також, судом, в ході безпосереднього огляду в ході зясування обставин справи та перевірки їх доказами, за участю сторін по справі, речового доказу - електронасосу «Ручеек - 1», не було виявлено змін набитих цифр заводом виробником, тобто перемаркування дати виготовлення товару з 2003 р. на 2008 р. Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при предявлені споживачем вимог про безоплатне усунення недоліків товару, вони повинні бути усунені протягом 14 днів з дати його предявлення або за згодою сторін в інший строк. Відповідно до ч. 5 ст. 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі 1% вартості товару. Станом на 09.06.2008 р. сума неустойки за час невиконання зобовязання по усуненню недоліків товару складає 259 грн. 90 коп. (113 днів х 2 грн.30 коп.) Відмовляючи позивачу у стягненні моральної шкоди, суд виходить з положень ст.. ст. 708, 711 ЦК України та п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів». Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, та підтвердив у судовому засіданні, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у звязку із противоправними діями позивача, а саме: позивач вимушений був декілька разів виїжджати до м. Ізмаїл, звертатися до посадових осіб, коли позивач намагався порозумітися із відповідачем, осатаній категорично відмовлявся усунути недоліки товару та висловлювався на його адресу у грубій формі. Стаття 708 ЦК України, яка встановлює права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості, не передбачає права на відшкодування моральної шкоди. Стаття 711 ЦК України та п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачають право позивача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна небезпечною для життя і здоровя людей продукцією. Позивач не надав суду жодного доказу того, що придбаний ним товар є небезпечною для життя і здоровя продукцією, що йому була завдана будь-яка шкода здоровю в звязку з отриманням товару неналежної якості. Оскільки такого виду відповідальності продавця за проданий неналежної якості товар, як відшкодування покупцю моральної шкоди законом не передбачено, то підстави для задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди відсутні. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову про стягнення моральної шкоди, яка, як зазначив відповідач, полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у звязку із противоправними діями позивача, які проявлялись у тому, що відповідач повинен був приїздити в судове засідання до м. Рені на своєму автомобілі, при цьому витрачаючи гроші на бензин суд керувався наступним. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Звертаючись до суду із зустрічним позовом відповідач не вказав які самі його права були порушені позивачем і у який спосіб, у чому полягає противоправність дій позивача, а також у чому полягали душевні страждання відповідача. Витрати відповідача, які повязані із приїздом у м. Рені у судове засідання, носять майновий характер і не повязані із моральною (немайновою) шкодою. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Однак, при звернені до суду із позовом з правовідносин, які виникають з захисту прав споживачів, особи не звільняються від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області за подання зустрічної позовної заяви. Суд також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача сплачені ним витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позову у розмірі 250 грн.

Outcome: partial