overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Позивач в обгрунтування позову вказував, що відповідач проживає у кв. 23. будинку № 39 по пр. Л.Свободи у м. Харкові, є абонентом АК Харківобленерго. Згідно розрахунку позивача, відповідач має заборгованість за електроенергію в розмірі 482 грн. 97 коп. За період з 02.09.2008р. по 14.11.2009р. в сумі 482 грн. 97 коп. У судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в сумі 482 грн. 97 коп. У судовому засіданні судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки відповідач в судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не представив, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи судом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані в обгрунтування позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт наявності заборгованості перед позивачем станом на 14.11.09 р. у сумі 482 грн. 97 коп. підтверджується змістом довідки начальника абонентської служби Північного РВЕ [PERSON] Згідно п.п. 19,20.42,48 „Правил користування електричною енергією для населення від 04.05.2006 р. № 562 споживач зобов'язав сплачувати спожиту електроенергію у встановлений сірок. Факт порушення відовідачами зазначиних вимог, а саме, факт не сплати за спожиту електроенергію, знайшов своє підтвердження в ході розгляду позовної заяви. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менше 51 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Позивач в обгрунтування позову вказував, що відповідач проживає у [INFO], є абонентом АК Харківобленерго. Згідно розрахунку позивача, відповідач має заборгованість за електроенергію в розмірі 565 грн. 58 коп. За період з 03.05.2008р. по 03.04.2009р. в сумі 565 грн. 58 коп. У судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в сумі 565 грн. 58 коп. У судовому засіданні судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки відповідач в судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не представив, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи судом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані в обгрунтування позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт наявності заборгованості перед позивачем станом на 03.04.09 р. у сумі 565 грн. 58 коп. підтверджується змістом довідки начальника абонентської служби Північного РВЕ [PERSON] Згідно п.п. 19,20.42,48 „Правил користування електричною енергією для населення від 04.05.2006 р. № 562 споживач зобов'язав сплачувати спожиту електроенергію у встановлений сірок. Факт порушення відовідачами зазначиних вимог, а саме, факт не сплати за спожиту електроенергію, знайшов своє підтвердження в ході розгляду позовної заяви. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менше 51 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Позивач в обґрунтування позову вказував, що відповідач проживає у [INFO], є абонентом АК Харківобленерго. Згідно розрахунку позивача, відповідач має заборгованість за електроенергію в розмірі 183 грн. 19 коп. За період з 24.06.2009р. по 24.10.2009р. в сумі 183 грн. 19 коп. У судовому засіданні представник позивача за дорученням Кірєєв 1.М. позовні вимоги підтримав і просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в сумі 183 грн. 19 коп. У судовому засіданні судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не представив, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи судом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані в обгрунтування позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт наявності заборгованості перед позивачем станом на 24.10.09 р. у сумі 183 гри. 19 коп. підтверджується змістом довідки начальника абонентської служби Північного РВЕ [PERSON] Згідно п.п. 19,20,42,48 „Правил користування електричною енергією для населення від 04.05.2006 р. № 562 споживач зобов'язан сплачувати спожиту електроенергію у встановлений строк. Факт порушення відовідачами зазначиних вимог, а саме, факт не сплати за спожиту електроенергію, знайшов своє підтвердження в ході розгляду позовної заяви. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України і Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, а саме з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менше 51 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 23 червня 2009 року з заявою, вказавши, що з 15 жовтня 1964 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей, які вже повнолітні. Сімейно-шлюбні відносини з [PERSON] у 1972 році, він пішов з родини, залишивши заявницю з дітьми. У звязку з тим, що вона виховувала дітей самостійно. [PERSON] стягнула з нього аліменти, але він ухилявся від їх сплати. З 1972 року [PERSON] перебуває у розшуку на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2006 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім. 08 серпня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно довідки адресного бюро Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області від 18 червня 2009 року [PERSON] у м. Кривому Розі не зареєстрований. [PERSON] просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим, тому що це повязане з виникненням, зміною та припиненням правовідносин спільної сумісної власності на шлюбне майно, а саме квартиру [ADDRESS], що належить їй на праві власності від 27 травня 1992 року. У судовому засіданні заявниця на заяві наполягає. Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти заяви не заперечує. Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 1964 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбу з [PERSON], від шлюбу мають двох дітей, які вже повнолітні (а.с.12,14 - копії свідоцтв про одруження, про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2006 року [PERSON] визнаний безвісно відсутнім (а.с.9 - копія рішення). 08 серпня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.15 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої на житловий будинок належить квартира [ADDRESS] (а.с.13 - копія свідоцтва). Згідно довідки адресного бюро Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровській області від 18 червня 2009 року (а.с.4) [PERSON] у м. Кривому Розі не зареєстрований. Згідно акту від 22 червня 2009 року (а.с.8) [PERSON] заселилася до будинку № 100 по вул. Криленка в м. Кривому Розі, за весь час мешкання за вищевказаною адресою її колишній чоловік [PERSON] жодного разу не приїздив та не давав про себе знати, де він. У відповідності зі ст.46 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Суд вважає за можливе оголосити [PERSON] померлим, так як протягом майже чотирьох років з моменту постановления рішення суду про визнання його безвісно відсутнім, а в сукупності понад тридцяти років, відомостей про його місцезнаходження немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 14 квітня 2009 року з заявою, вказавши, що [PERSON], [INFO], приходиться їй сином. З 2000 року він хворіє психічною хворобою, з березня 20008 року перебуває на лікуванні у лікарні. [PERSON] просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її його опікуном. У судовому засіданні заявниця на заяві наполягає, пояснив, що [PERSON] приходиться їй сином, він хворіє на психічну хворобу з 2000 року. Вона постійно мешкає з сином та піклується про нього. [PERSON] у судове засідання не зявився. Голова виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти заяви не заперечує. Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє на психічне захворювання, проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волзька, 30 (а.с.5,7 - копія свідоцтва про народження, характеристика). З 02 грудня 2008 року по 09 лютого 2009 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Гейковській обласній психоневрологічній лікарні (а.с.6 - копія довідки). Згідно акту № 147 від 31 серпня 2009 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с. 17-20) [PERSON] страдає хронічним психічним розладом у вигляді шизофренії простої, виражений змішаний тип дефекту, на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд вважає, встановленим, що [PERSON] страдає хронічним психічним захворюванням та не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому вважає за необхідне визнати його недієздатним. Стосовно призначення опікуна - відмовити, так як орган опіки та піклування не надав подання про призначення опікуна.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

27 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове майно . В заяві зазначила, що 09 грудня 2005 року в селищі Решетилівка Полтавської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді ? частки житлового будинку, який знаходиться за адресою провулок Горького, 18 в селищі Решетилівка Полтавської області, яким вони володіли на праві спільної сумісної власності. В звязку з тим, що в спадкодавця відсутній правоустановлювальний документ, який би підтверджував його право власності на цей будинок , тому нотаріальна контора не має змоги видати їй свідоцтво про право на спадщину. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала визнати за нею право власності на житловий будинок та господарсько-побутові споруди: - житловий будинок зазначений у технічному паспорті «А-1,а, а1», - літню кухню зазначену у технічному паспорті «Б», сарай зазначений у технічному паспорті «Б1,Б2,г», погріб зазначений у технічному паспорті «б», гараж зазначений у технічному паспорті «Г», вбиральня зазначена у технічному паспорті «Д», огорожа зазначена у технічному паспорті - №1-3, розташовані за адресою провулок Горького 18, селище Решетилівка, Полтавської області. Вважає оскільки зазначене домоволодіння було побудоване нею та її чоловіком [PERSON], як подружжям за час шлюбу то воно є обєктом спільної сумісної власності, а тому після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на ? його частину , інша ? частина відповідно до положень ст.28 КпШС України належить їй, а так, як втрачені документи то вона й прохає визнати в цілому вищезгадане домоволодіння за нею. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області [PERSON] , проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстави ухвалює рішення про задоволення позову . Відповідно до ч.6 п.11 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, оскільки визнання відповідачем [PERSON] селищною радою позову не суперечить закону, а саме нормам ч.3 ст.376 ЦК України, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд рахує прийняти його.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 270.3 грн. щомісячно, стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 936 грн. в рік та стягнення аліментів, які не були добровільно сплачені відповідачем за останні 3 роки. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги. Просить стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовії сумі - в розмірі 800 грн. щомісячно. Від решти позовних вимог відмовилася. Пояснила суду, що відповідач не виплачує на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти. Зазначила, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вважає, що відповідач має можливість матеріально допомогати сину. У зв'язку з цим просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зі збільшенням розміру позовних вимог згоден. Пояснив суду, що має можливість надавати матеріальну допомогу сину. Зазначив, що в звязку з тим, що він має постійну роботу, але мінливий дохід, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Інших осіб на утриманні не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувати в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2003 року по 9 листопада 2005 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. При визначенні розміру аліментів судом враховано вимоги ст. 182 СК України, а саме - стан здоровя дитини, відповідача, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні відповідача інших осіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та отримує заробіток, суд вважає його таким, що має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи що відповідач має постійний, але мінливий дохід, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі - у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду - з 18.03.2010 року. Крім того, підлягає стягненню з відповідача державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить позов задовольнити, розірвавши між нею та відповідачем шлюб, а місцем проживання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], просить визначити її місце проживання. Відповідач позов визнав та пояснив, що наведені [PERSON] у її позовній заяві обставини ним визнаються і не оспорюються. Оскільки обставини справи сторонами визнані і не оспорюються, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Заявник [PERSON] в квітні 2010 року звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якої від шлюбу з [PERSON] є неповнолітній син, який проживає разом з ними і він займається його вихованням та матеріально утримує дитину. Посилається на те, що веде здоровий спосіб життя, працює, має стабільний заробіток, позитивно характеризується за місцем проживання. Батько дитини дав згоду на усиновлення свого сина [PERSON], 1994 року народження, яка нотаріально посвідчена, дитина також бажає, щоб він його усиновив, а тому просив заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 16 липня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У [PERSON] від шлюбу з [PERSON] є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом з ними. Заявник є працездатним, займається вихованням та матеріально утримує дитину. Батько дитини дав нотаріально посвідчену згоду на усиновлення свого сина [PERSON], 1994 року народження. Наведені обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження [PERSON] Серії [NUMBER], Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], характеристикою, Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, Актом обстеження житлово-побутових умов від 22 березня 2010 року, заявою [PERSON] від 19 березня 2010 року. На підставі викладеного, суд вважає, що в силу особистих якостей, фінансового стану та наявних житлово-побутових умов заявник має достатні умови і можливості для утримання, виховання, навчання дитини, а тому його заяву слід задовольнити, оскільки це відповідає інтересам дитини Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 207, 211, 217, 218, 223, 224, 229, 231, 233 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила. Остаточно просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття посилаючись на ті обставини, що хоча вони з відповідачем перебувають у шлюбі, однак проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працездатний і має можливість працювати та отримувати кошти. Допомоги у догляді за дитиною він не надає, здоров»ям дитини не цікавиться. На підставі викладеного просить суд заявлені позовні вимоги в цій частині задоволити. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення сином шестирічного віку відмовилась. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2005 року, від якого у них 17 жовтня 2005 року народився син [PERSON]. Понад рік сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету. Позивач по справі [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним 6-ти річного віку за станом здоров»я дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітнього сина позивачу не надає, не допомагає їй створювати належні умови для розвитку природніх здібностей дитини, працездатний, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, а розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості, у відповідності до вимог чинного законодавства та першочергово в інтересах дитини. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

02 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що відповідач під час спільного проживання зловживав спиртними напоями і учиняв сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх спільної дочки. У звязку з цим шлюбні стосунки між ними припинилися, вони перестали вести спільне господарство і позивачка з дочкою переїхала в грудні 2007 року проживати до матері. Також позивачем подано заяву про розгляд справи у судовому засіданні за її відсутністю. Відповідач до судового засідання також не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем мешкання, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі є достатньо даних про права і взаємини сторін . Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 26 жовтня 1996року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю. Подружні відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з грудня 2007 року. У сім'ї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітня дитини залишилася на проживання сумісно з позивачем, знаходиться на її утриманні і вихованні. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, зокрема інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з позивача, згідно її заяви.

Outcome: approved