overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що з 11.07.2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у виконавчому комітеті Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони перестали розуміти і поважати один одного на грунті чого в сімї постійно виникають скандали, сварки. Позивачка втратила почуття любові до відповідача. Проживають вон окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Просить їх шлюб розірвати. В судовому зсіданні позивач підтримала позов за викладених у ньому обставин, пояснивши, що відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями та просила розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.07.2003 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не поважають, не розуміють один одного, проживають окремо, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Миритися сторони категорично не бажають, шлюб між ними існує формально. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року. Відповідно до вимог ст. 88 ПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. та витрати по оплаті витрат судового збору на користь держави в розмірі 08-50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 18.03.2008 року відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 226. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їх спільне життя не склалося, Вони виявилися різними за поглядами на життя ті інтересами людьми, що спільне проживання стало неможливим. У травні 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Відповідачка переїхала на постійне місце проживання у Республіку Латвія. З того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Подальше збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати, оскільки це відповідатиме інтересам сторін. Спору про поділ майна немає. Позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, якою позов підтримує, просить розглядяти справу у його відсутності. Відповідачці, як громадянику республіки Латвія, у відповідності з Конвенцією про правову допомогу і правових відносин по цивільних, сімейних та карних справах від 22.01.1993 року направлялися через компетентний суд м. Рига Республіка Латвія копії позовних матеріалів та повідомлення про день, час та місце розгляду справи, проте, як вбачається з отриманого повідомлення, відповідач за отриманням вказаних документів на виклик суду не зявилася, про причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.03.2008 року, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейно-шлюбні відносини припинені між сторонами з травня 2008 року. Спільного господарства та спільного бюджету сторони не ведуть, проживають окремо. Примирення між ними неможливе. З названих підстав суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і примирення між ними неможливе. На підставі ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що існування шлюбних відносин суперечить інтересам сторін спору і що має істотне значення, а тому приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 88 ПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. та витрати по оплаті витрат судового збору на користь держави в розмірі 08-50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] в своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина перебуває на її утриманні, відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги. Вона на даний час ніде не працює. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. посилаючись на те, що 28.07.2006 року вони з відповідачем уклали шлюб. У травні 2008 року відповідач усиновив дочку [PERSON]. З 01.06.2009 року вона з відповідачем не проживає. На даний час вона проживає з іншим чоловіком. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки не визнав та пояснив, що не згодний платити аліменти у зв'язку з тим, що він не є батьком даної дитини, хоча давав добровільно свою згоду на її усиновлення. Зазначив, що він надавав позивачці матеріальну допомогу, 02.09.2009 року він купив дитині спортивний костюм та кросівки, які коштували 300 грн. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовільнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 12 січня 2010 року. Відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. На даний час позивачка разом з дитиною проживає окремо від відповідача, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Із довідки від 19.02.2010 року виданої Рокитнянським районним центром зайтяності вбачається, що позивачка перебуває на обліку, як безробітна з 12.02.2010 року і по даний час. Із довідки від 22.02.2010 року виданої Рокитнянським районним центром зайтяності вбачається, що відповідач перебуває на обліку, як безробітний з 04.02.2010 року і по даний час. Згідно довідки № 317 від 22.02.2010 року виданої Рокитнянською МДПІ вбачається, що станом на 01.02.2010 року відомості в Єдиному державному реєстрі на [PERSON], як суб»єкта підприємницької діяльності, відсутні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевказані норми матеріального права та пояснення сторін про те, що відповідач будучи батьком дитини, добровільно не приймає участі з її утриманні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням виїцевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль», звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №014/53-05/65176 від 21 вересня 2007 року у сумі 13375,33 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 8721 грн. строком на 72 місяці з 21 вересня 2007 року до 20 вересня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 29,5 % річних. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором у повному обсязі, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість у сумі 13375,33 грн., з яких 7834,90 грн. - сума неповернутого кредиту, 2583,34 грн. несплачені проценти за користування кредитом, 2957,09 грн. пеня. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 21 вересня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/53-05/65176, згідно якого йому було надано кредит в сумі 8721 грн. строком на 72 місяці з 21 вересня 2007 року до 20 вересня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 29,5 % річних. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у сумі 13375,33 грн., з яких 7834,90 грн. - сума неповернутого кредиту, 2583,34 грн. несплачені проценти за користування кредитом, 2957,09 грн. пеня. Ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] слід достроково стягнути заборгованість за кредитним договором №014/53-05/65176 від 21 вересня 2007 року у сумі 13375,33 грн. та присудити з нього судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №209556-CRED від 20 лютого 2008 року у сумі 18934,94 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого їй було надано кредит в сумі 6000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 20 серпня 2009 року. Відповідач зобовязання за договором не виконав, у результаті чого станом на 16 липня 2009 року його заборгованість за договором становить18934,94 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 20 лютого 2008 року між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №209556-CRED, згідно якого йому було надано кредит в сумі 6000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 20 серпня 2009 року. Банк належним чином виконав зобовязання щодо видачі кредиту, а відповідач порушив умови кредитного договору. Як убачається зі змісту ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідач, в терміни, встановлені кредитним договором, кошти не повернув. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф). На підставі п.п.5.1, 5.2, 5,3 кредитного договору, відповідачу були нараховані штрафні санкції. Таким чином, станом на 16 липня 2009 року відповідач має заборгованість за кредитом у сумі 2218,66 доларів США, заборгованості щодо сплати процентів за користування кредитом у сумі 2,96 долари США., а також 31,21 долар США (фіксована частина) та 111,08 (процентна складова) штрафу, що разом становить 2363,91 долари США, що за курсом НБУ відповідно до розпорядження НБУ№417/367 від 24 вересня 2009 року заборгованість 18934,94 грн. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути 18934,94 грн. заборгованості за кредитним договором , а також понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль», звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №014/53-05/73720 від 22 липня 2008 року у сумі 12279,58 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 12000 грн. строком на 24 місяці з 22 липня 2008 року до 21 липня 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26,9 % річних. З 14 січня 2009 року відповідач не виконує свої зобовязання за договором у повному обсязі, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість у сумі 12279,58 грн., з яких 10479,58 грн. - сума кредиту, 231,70 грн. проценти за користування кредитом. 1568,30 грн. пеня. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 22 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/53-05/73720, згідно якого йому було надано кредит в сумі в сумі 12000 грн. строком на 24 місяці з 22 липня 2008 року до 21 липня 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26,9 % річних. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у сумі 12279,58 грн., з яких 10479,58 грн. - сума кредиту, 231,70 грн. проценти за користування кредитом. 1568,30 грн. пеня. Ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] слід достроково стягнути заборгованість за кредитним договором №014/53-05/73720 від 22 липня 2008 року у сумі 12279,58 та присудити з нього судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства (ШКПВКГ) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що відповідачка користується послугами підприємства з водопостачання та водовідведення, однак внаслідок несвоєчасної оплати коштів за дані послуги виникла заборгованість в сумі 1282 грн. 24 коп., яку просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача - юрист Рурський Станіслав Павлович в судовому засіданні підтримав заявлений позов та пояснив суду, що відповідачка по справі проживає за адресою [INFO] та користується послугами водопостачання та водовідведення. За надані послуги кошти не сплачує і заборгованість становить з 2002 року по 1 січня 2010 року 1282 грн. 24 коп. Просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] проживає у [INFO] та користується послугами водопостачання та водовідведення. За надані послуги відповідачка не сплачувала коштів, внаслідок чого утворився борг, який станом на 01.01.2010 року становить 1282 грн. 24 коп. Відповідачка неодноразово попереджалась про заборгованість, яка у неї виникла, проте на попередження вона не реагувала. Тому заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення необхідно стягнути. Встановлені судом обставини підтверджуються: -розрахунком за водопостачання та водовідведення; -тарифами за послуги з водопостачання та водовідведення. -претензією № 576 від 24.11.2009 року. Судом встановлено, що згідно довідки про проведене начислення за відповідачкою рахується заборгованість за водопостачання та водовідведення станом на 1 січня 2010 року в розмірі 1282 грн. 24 коп. Своїми діями по вселенню та проживанню у квартиру 50, по вул. Карла Маркса 31-а в м. Шепетівка, відповідачка взяла на себе обов'язок сплачувати за водопостачання та водовідведення позивачу. Отже, між позивачем та відповідачкою виникли фактичні договірні правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Оскільки ШКПВКГ в повному обсязі виконує зобов'язання по наданню послуг з водопостачання та водовідведення, то боржник /відповідачка/ повинна повністю та своєчасно проводити розрахунок за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню. При наведених обставинах, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ШКПВКГ 1282 грн. 24 коп. заборгованості з водопостачання та водовідведення, оплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON], посилаючись на те, що він систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по його вихованню. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник Служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Прокурор в судовому засіданні наполягав на позбавленні батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], так як він на протязі тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Вислухавши пояснення представника позивачки, думку народних засідателів, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 15.11.2002р. в шлюбі з відповідачем [PERSON] у позивачки народилася дитина - [PERSON]. 13.08.2004р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Відділу реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області зроблено актовий запис за №116. 10.08.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №1076. В даний час дитина [PERSON] знаходиться на вихованні та повному утриманні позивачки. Тривалий час [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не над^ матеріальної допомоги на її утримання. [PERSON] грубо порушує Закон України Про охорону дитинства", а саме не займається вихованням дитини, не піклується про її здоровя, фізичний розвиток, не створює належних умов для її розвитку. Викладене свідчить про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Таким чином, суд дійшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню та вихованню своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], тому він повинен бути позбавлений батьківських прав по відношенню до нього. Згідно зі ст. 164 СК України батьки, або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved