Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

02.10.2009року [PERSON], представник неповнолітньої позивачки [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до відповідача ДПУДІПОДГ «Укрдіпродор», третя особа [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь майнові збитки в сумі 11 122 гривень ЗО копійок, моральні збитки в сумі 20.000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 травня 2008 року близько 15.30 годин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], який належить на праві приватної власності відповідачу «Укрдіпродор» рухаючись по вул. Київський шлях в м. Бориспіль в районі кінотеатру «Європа» здійснив наїзд на неї на пішохідному переході, внаслідок чого позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості і перебувала в лікарні понад 21 день. Відносно третьої особи [PERSON] 14 січня 2009 року була винесена постанова Бориспільського міськрайонного суду про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року. За час лікування позивачем було витрачені кошти на купівлю медичних препаратів в сумі 2 819, 08 гривень, продуктів харчування на суму 101 гривень 36 копійок, поїздку в обласну лікарню, потрачені кошти на дизпальне в сумі 120 гривень, дослідження крові на алкоголь 63,78 гривень, УЗД - 58 гривень, виготовлення нових окулярів 910 гривень, оплата судово-медичної експертизи - 94 гривень 08 копійок, повторне проходження МРТ - 620 гривень, консультація в інституті дерматокосметології - 300 гривень, вартість проведених операцій в інституті дерматокосметології - 6036 гривень, а всього було потрачено 11 122 гривень ЗО копійок. Крім майнової шкоди відповідач спричинив і моральну шкоду, яку згідно ст. 1167 ЦК України повинен відшкодувати. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, пов»язані з головним мозком, на даний час позивач не може займатись фізкультурою, відпочивати з друзями, тому що весь час турбує головний біль, запаморочення, боязнь переходити вулицю на пішохідному переході. Моральну шкоду позивач оцінює на суму 20 000 гривень. 25.01.2010року позивачем було надано уточнену позовну заяву в частині стягнення матеріальних збитків, а саме позивач просить стягнути з відповідача на її користь майнові збитки 13 016 гривень 30 копійок, моральні збитки в сумі 20 000 гривень. 08.02.2010року позивачем знову було подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просила стягнути на свою користь з відповідача майнові збитки 13 716 гривень 30 копійок, моральні збитки в сумі 20 000 гривень. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав уточнені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просив позовні вимоги повністю задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що підприємством частково було виплачено суму матеріальних збитків, а саме позивачу було виплачено 5 000 гривень, на даний час підприємство намагається виплатити позивачу завдані матеріальні збитки. Третя особа [PERSON] позовні вимоги позивача визнав частково, пояснив, що позивачу вже було сплачено в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 000 гривень. Заслухав пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 травня 2008 року о 15 годині 30 хвилин [PERSON] Д.В. керував транспортним засобом «Деу Ланос» д.н.з. [NUMBER] в м. Бориспіль на вул. Київський шлях біля кінотеатру «Європа» порушивши п.п. 2.3, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху здійснив наїзд на позивача [PERSON], яка переходила проїзну частину по пішохідному переходу, внаслідок чого позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, множинних забійних ран обличчя, саден обличчя, забою грудної клітки з права, забоїв обох колінного суглобу і в із пошкодженням зв»язок правого колінного суглобу, що належить до тілесних ушкоджень передньої тяжкості, як такі, що тягнуть тривалий розгляд здоров»я. Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду від 14 січня 2009 року [PERSON] звільнене від кримінальної відповідальності на підставі п.п. «в», «є» ст.. 1 ЗУ « Про амністію» від 12.12.20!» року. Кримінальну справу відносно нього закрито. Цивільний позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторонам по справі були розяснені їх процесуальні права та обовязки а також наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій, в тому числі щодо обовязку сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень Підстави звільнення від доказування наведені в статті 61 Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до частини 4 вказаної статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідне до вимог ч.2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з частиною 1 статті 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкодую, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ДП УДІПОДГ «Укрдіпродор», а також та обставина, що в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] знаходився при виконанні своїх трудових обовязків, повністю визнана в судовому засіданні представником відповідача та третьою особою. Відповідно до ст. ст. 22,1172,1187 ЦК України з ДП УДІПОДГ «Укрдіпродор», як володілець джерела підвищеної небезпеки, яким третя особа [PERSON] керував в силу трудових відносин з вказаним підприємством, є належним відповідачем у справі, який має відшкодувати шкоду, завдану з вини його працівника. стягненню на її користь з відповідача . Даючи оцінку встановленим на підставі наданих сторонами доказів обставин, суд прийшов до переконання, що внаслідок порушення [PERSON] правил безпеки руху, під час виконання своїх трудових обовязків ними, позивачу, завдана також моральна шкода. Згідно з частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Частиною 3 та 4 вказаної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб та незалежно від майнової шкоди, при цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем частково було відшкодовано в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 гривень, позовні вимоги [PERSON] підлягаєть частковому задоволенню на суму 8 716 гривень 30 копійок. При визначенні розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, суд виходить із засад виваженості, розумності справедливості та враховує характер та міру перенесених нею страждань, їх тривалість, суд, дійшов до висновку, що позов позивача в частині стягнення моральної шкоди підлягає також частковому задоволенню на суму 2 000 гривень. По даній справі позивачем понесені судові витрати на сплату державного мита при подачі позовної заяви в розмірі 119 гривень 72 копійок та на інформаційно-технічне забезпечення розгляд\ егдави в сумі 120 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial