overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Сторони одружені з 02.10.1992 р., шлюб зареєстрований відділом РАГС міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №1808. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася в 2000 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на нього. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснила, що вони дійсно не проживають разом з 2000 р., спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась в 2000 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримані спільної неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що проживає з дитиною окремо від відповідача, дитина перебуває на її утриманні, відповідач, не надає на її утримання належної матеріальної допомоги. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та підстави припинення спільного проживання сім'єю, визнав, не заперечує в задоволенні позову сплачувати на утримання дитини аліментів вказаному розмірі позивачкою. Судом відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦГОС України вирішено на підставі наявних даних та доказів винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Подружні стосунки між сторонами припинено з жовтня 2009 рою Дитина проживає з матір'ю, а батько надає допомогу на утримання дитини у незначному розмір Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, батьківство відповідача щодо дитини - свідоцтвом про народження, де він записаний як батько. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням матеріального стану сторін, платню аліментів в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу). Маються передбачені ст. ст. 180 - 183 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини.. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України відповідача слід стягнути судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] з 26 листопада 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. 17 серпня 2009 року шлюб розірвано. Дитина знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання сина не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти. Судом встановлено, що 17 січня 2007 року, згідно свідоцтва про народження № 1- БВ № 041759, виданого 23 січня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, народився син - [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БВ № 042734, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції від 17 серпня 2009 року - розірвано. Згідно заключення ЛКК виданого Новоушицькою ЦРЛ № 9 від 01 лютого 2010 року [PERSON] - «здоровий». Згідно довідки, виданої Малостружківською сільською радою дитина проживає з матір'ю [PERSON]. та знаходяться на повному її утриманні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по даній справі, суд вважає , що позов підлягає до задоволення з таких підстав : Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України «Батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Позовні вимоги позивач підтверджує документами: копією свідоцтва про розірвання шлюбу; -копією свідоцтва про народження дитини; -заключенням ЛКК, виданого Новоушицькою ЦРЛ; -довідкою виданою Малостружківською сільською радою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в особі Широківських районних електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 894 грн., судових витрат у сумі 171 грн. Позивач в обгрунтування позову посилаються на те, що 31.07.2004 року за заявою відповідача будинок № 22 по вул. Центральна в с. Широка Дача Широківського району Дніпропетровської області було приєднано до мережі ШРЕМ та постачалася електроенергія. Відкрито особовий рахунок № 0113055. З 01.09.2004 року до 01.10.2009 рку у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по оплаті спожитої за цією адресою електроенергії в сумі 894 грн. Представник позивача в с удовому засіданні позовні вимоги підтримав. В установленому законом порядку відповідач був повідомлений про час та місце судового засідання, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при . заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимори позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач збовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідач проживає за адресою: [INFO] (а.с. 12) та є споживачем електроенергії. [PERSON] про відключення побутового споживача від 04.12.2008 року (а.с. 11), за вищевказаною адресою будинок відповідача відімкнено від мережі електропостачання через заборгованість за надані раніше послуги. З 01.09.2004 року до 01.11.2009 рку у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по оплаті спожитої за цією адресою електроенергії в сумі 894 грн. (а.с. 6-9). З 01.11.2008 року до 01.10.2009 року електроенергія відповідачем за цією адресою не споживалася. Крім того, з відповідача в порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

11.02.2010р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності її сину [PERSON], який помер 09.07.2009р., свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яке видане на підставі розпорядження Управління ЖКГ Первомайської міської ради Миколаївської області за № 5372 від 20.07.2007р. на імя [PERSON], мотивуючи тим, що після смерті її сина залишилась спадщина, яка складається з 1/3частини вищевказаної квартири. Спадкоємцями за законом на це майно на підставі ст. 1261 ЦК України, є вона (заявниця) - його матір, а також батько [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] В термін, визначений законом, вони звернулися до нотаріуса із заявою про своє бажання отримати спадщину, проте нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки прізвище її покійного сина помилково вказано як [PERSON], хоча вірним є [PERSON]. Встановлення вказаного факту необхідно для оформлення спадщини на спадкове майно. Заявниця в судовому засіданні підтримала в свою заяву в повному обсязі та просила задовольнити її. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON], а також те, що правильне написання прізвища покійного - [PERSON]. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Первомайським міським ЗАГС Миколаївської області 09.12.1970р., [PERSON] народився 30.10.1970р., його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності, яке видане на підставі розпорядження Управління ЖКГ Первомайської міської ради Миколаївської області за № 5372 від 20.07.2007р., [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються власниками по 1/3частині квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 09.07.2009р., про що відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 571 від 11.07.2009р. (а.с.4). Судом встановлено, що розбіжність прізвища спадкодавця в свідоцтві про право власності та в свідоцтві про смерть позбавляє заявницю отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті її сина [PERSON], який помер 09.07.2009р. Згідно п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у шлюбних відносинах. Відповідно до поданих копій свідоцтва про народження, вони мають неповнолітніх дітей, [PERSON]. [INFO] та [PERSON], 18.03.2008р.н. Позивачка звернулася до суду з позовом, де зазначає, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги дитині і тому вона просить стягнути аліменти з відповідача на дитину. В судовому засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісяця. Відповідач до судового засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Будь-яких заперечень на позов суду не надавав. Причини неявки суду не повідомив Відповідно до ст.ст.74,76,77 ЦПК України, судові повістки вважаються врученими відповідачу. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухав позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач працює, має постійний дохід, суд погоджується, що за цими обставинами можливо визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, відповідно до ст. 183 СК України. Розмір аліментів на дітей суд вважає обгрунтованим та справедливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач та відповідач перебувають у шлюбних відносинах. Відповідно до поданої копії свідоцтва про народження, вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Позивачка звернулася до суду з позовом, де зазначає, що відповідач не надає добровільне матеріальної допомоги дитині і тому вона просить стягнути аліменти з відповідача на дитину. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на користь дитини в розмірі 300 грн., щомісячно, і до її повноліття. Відповідач до судового засідання не прибув, надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, причини неявки не повідомив. В заяві згоден на сплату аліментів дитині в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, і до її повноліття, так як не працює, а тому, суд, при визначенні розміру аліментів, виходить із загального рівня споживчої забезпеченості на дитину. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухав позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не працює, то суд погоджується, що за цими обставинами можливо визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України. Заяв та клопотань сторонами суду не надавалося. Судом створені всі умови сторонам для всебічного та повного дослідження обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, де зазначає, що 14.02.2004 року померла матір позивача і виникла необхідність прийняти спадщину . Крім позивача є й інші спадкоємці, але вони не претендують на спадщину. Просить визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору на два місяці. Зазначає, що пропустив строк в зв'язку із необізнаністю щодо свого права на спадщину та в зв'язку із скрутним фінансовим становищем. Позивач [PERSON] до суду не прибув, надав заяву, де позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за його відсутності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить визначити додатковий строк для звернення з заявою в нотаріальну контору протягом двох місяців. Відповідач в судове засідання не прибув, позов визнав у поданій заяві та на попередньому судовому засіданні, проти визначення строку не заперечував. Причини неявки не повідомив. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу заочно. Представник позивача проти цього не заперечує. Суд вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини: позивач є спадкоємцем [PERSON], померлої 14.02.2004 року. Позивач у зв'язку з скрутним фінансовим становищем та необізнаністю щодо свого права на спадщину, не встиг подати заяву про прийняття спадщини, а тому пропустив строки звернення у нотаріальну контору за прийняттям спадщини. У відповідності до вимог ст.ст.60, 61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести перед судом обгрунтованість своїх вимог на підставі доказів, які визначені законом. Враховуючи відсутність заперечень та поважну причину його пропуску, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача і можливість визначення додаткового строку. Заяв та клопотань до суду не надходило. Судом створенні всі умови для всебічного і повного дослідження обставин Справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Прокурор Олевського району звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Уборть» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 8394 грн. 00 коп. на користь [PERSON] та державного мита в дохід держави. Сторони в судове засідання не зявилися, але від них надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував в трудових правовідносинах з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Уборть», яке розташоване в с. Зубковичі Олевського району Житомирської області з 14 липня 1993 року по 02 листопада 2009 року, що стверджується довідкою відповідача. На день звільнення та на день прийняття рішення відповідач з позивачем не розрахувався та заборгованість по заробітній платі складає 8394 грн. 00 коп. що підтверджується довідкою виданою СТОВ «Уборть». Дані правовідносини врегульовані ст. 116 КЗпП України з якої слідує , що при звільненні працівника виплата всіх сум , що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок . В даному випадку судом встановлено, що відповідач заборгованість по заробітній платі в сумі 8394 грн. 00 коп. позивачу добровільно не сплатив , тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду посилаючись на те, що 4 серпня 1992 року вона вступила в шлюб з відповідачем, [PERSON], який був зареєстрований Шепетівським міськвідцілом ЗАГСУ Хмельницької області, актовий запис № 256. Від шлюбу у них є одна дитина - дочка, Анастасія, [INFO]. Сім'я розпалась внаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями, крім того, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння влаштовує скандали та погроми. Така поведінка відповідача погано відображається на психічному здоров'ї їх дочки. В зв'язку з тим, що сторони припинили між собою шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство, вважає, що примирення не можливе та просить, суд, їх шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила їх шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд знаходить позов підлягаючим задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

В заяві до суду [PERSON] вказала, що між нею та [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу земельної ділянки ,площею 0,1623 га, яка належить відповідачці на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 575009, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010903500096 від 10 грудня 2009 року.Цільове призначення земельної ділянки- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Дана земельна ділянка розташована в с. Чемериси Барські, вул. Будівельників, 29 Барського району Вінницької області. Домовившись про оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки з відповідачкою вона сплатила їй 5000 гривень, про що [PERSON] власноручно написала розписку 08 січня 2010 року. Однак, незважаючи на те, що позивачка виконала умови по даному договору, [PERSON] зволікає з оформленням договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі та відмовляється добровільно укладати договір купівлі-продажу належної їй земельної ділянки. При таких обставинах позивачка змушена звертатись з позовом до суду про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним і визнання права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], який діє згідно довіреності від 5 лютого 2010 року, та адвокат [PERSON], яка діє згідно ордеру від 25 лютого 2010 року, повністю підтримали заявлений позов і просии суд постановити рішення, за яким визнати правочин договір купівлі-продажу земельної ділянки ,площею 0,1623 га, розташованої в селі Чемериси Барські, вул. Будівельників, 29 Барського району Вінницької області між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідач [PERSON]М пред'явлений позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Згідно вимог ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобовязується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. Як визнала представник відповідача, а відповідне підтверджується розпискою (а.с.11) [PERSON] отримала від [PERSON] в рахунок оплати за належну їй земельну ділянку 5000 грн, але факт купівлі-продажу майна через дії відповідачки належним чином не був оформлений. Тому суд вважає необхідним визнати договір-купівлі продажу земельної ділянки дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 1997 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 417, від шлюбу дітей не мають. Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося, вони виявились різними людьми із різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки, відповідач тривалий час принижував її честь та гідність, що в основному супроводжувалось постійною лайкою на її адресу, неодноразовим нанесенням їй тілесних ушкоджень з боку відповідача, постійно тривали сварки, скандали, які носили стійкий характер. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також вказала, що вона та відповідач більше пяти років проживають окремо, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд Я приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони більше пяти років проживають окремо, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх відносин не підтримують. Позивач ствердив в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved