overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідачів і доводи мотивує тим, що відповідчі мають на праві приватної власності, а саме [PERSON] 5/12 частин, а [PERSON] 0.0 1/6 частину в квартирі [ADDRESS] і позивач надає відповідачам послуги по опаленню житлового приміщення, відповідачі від послуг не відмовилися, але постійно порушують строки оплати за теплову енергію і станом на 01.02.2010 року борг складає 4258 гривень 28 копійок яку позивач і просить стягнути з відповідачів відповідно до часки власності з відповідачки [PERSON] 1774 гривані 28 копійок з [PERSON] 709 гривень 71 копійку, та судові витрати, а [PERSON] свою частку оплатив добровільно. У судовому засіданні представник позивача підтвердила позов і просила стягнути з [PERSON] 1774 гривні 28 копійок, з [PERSON] борг в сумі 709 гривень 71 копійку і судові витрати в сумі З0 гривень. Відповідачки в судове засідання не з»явилися про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідачка [PERSON] отримала судову повістку і це підтверджується розпискою про отримання судової повістки, а відповідачка [PERSON] також отримала судову повістку, що підтверджується поштовим повідомленням, про причину неявки суд не інформували, тому причину їх неявки суд визнав неповажною. Суд, заслухав думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідачі мають на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] в Волноваха, Донецької області, а саме відповідачці [PERSON] належить 5/12 частин квартири, а [PERSON] 1/6 частина на підставі рішення Волноваського районного суду від 28.12.2007 року, що є наявним у справі. Позивач надає відповідачам послуги по опаленню житлового приміщення, а відповідачі щомісяця повинні платити за отримані послуги згідно зі ст.ст. 64,67,68,191 ЖК України. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших нормативних актів цивільного законодавства. Відповідачі від послуг не відмовилися, але самоусунулися від оплати за отримані послуги і борг з 1.11.2007 року і по 1.02.2010 року складає у відповідачки [PERSON] 1774 гривні 28 копійок у [PERSON] 709 гривень 71 копійку, що підтверджується витягом з особистого рахунка відповідачів, який є наявним у справі Враховуючи, що відповідачі причинили позивачу матеріальну шкоду і відповідно до вимог статті 1166 ЦК України позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача і судові витрати за ІТЗ в сумі 30 гривень і на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривна . На підставі ст. 64, 67,68,191 ЖК України, ст.ст. 526, 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з несплаченого кредиту, відсотків, пені в сумі 17158 грн. 22 коп. згідно кредитного договору № 014/19693/82/108336 від 18.06.2008 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила стягнути з відповідачів борг за кредитом в сумі 17158 грн. 22 коп., а також судові витрати солідарно. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, будучи належно повідомленим про день і час слухання справи. Суд про причини неявки не повідомив. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст.224,225 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] згідно кредитного договору № 014/19693/82/108336 від 18.06.2008 року отримав кредит в розмірі 14500 грн. терміном користування кредитними коштами по 18 липня 2010 року . Зобовязання по поверненню кредиту [PERSON] не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 14500 грн. 22 коп. Відповідно до договору, боржник повинен кожного місяця здійснювати погашення кредиту до повного погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» заборгованість по сплаті кредиту в сумі 17158 грн. 22 коп., а також 171,58 грн. державного мита та 252 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 17581 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на\~утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила стягувати аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 500 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 04.08.2006 року, щомісячно з 19.02.2010 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи. Про причини своє неявки суду не повідомив. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення в порядку ст.224,225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 04.08.2006 року, які є неповнолітніми. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 24 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн. терміном на 24 місяці. Відповідач [PERSON] уклав з позивачем договір поруки, згідно якого зобовязався нести солідарну відповідальність за кредитним договором. В поданій до суду позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 904,30 грн., державне мито 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього 1075,30 грн. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань до суду не подавали. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позивач видав відповідачу кредит розмірі 2000 грн. терміном на 24 місяці зі сплатою 0,11507% в день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 24 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу та відсотків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання не виконувала, щомісячно кредит не сплачувала. Внаслідок невиконання зобовязань утворилася заборгованість в сумі 904,30 грн. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором в сумі 904 грн. 30 коп. солідарно. Також з відповідачів підлягає до стягнення 51 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Всього з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму коштів в розмірі 1075 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору від 23 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 3500 грн. терміном на 18 місяців. Відповідач [PERSON] уклала з позивачем договір поруки, згідно якого зобовязалася нести солідарну відповідальність за кредитним договором. В поданій до суду позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 3985,36 грн., державне мито 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього 4156,36 грн. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідачі позов визнали в повному обсязі, не заперечують щодо стягнення з них суми боргу. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3500 грн. терміном на 18 місяців зі сплатою 0,14794% в день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 23 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу та відсотків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобовязання в повному обсязі не виконала, щомісячно кредит не сплачувала. Внаслідок невиконання зобовязань утворилася заборгованість в сумі 4156,36 грн. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором в сумі 3985 грн. 36 коп. солідарно. Також з відповідачів підлягає до стягнення 51 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Всього з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму коштів в розмірі 4156 грн. 36 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі- продажу земельних ділянок, які знаходяться в м. Зборові по вул.. Куклинці, 98, площею 0,1000га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 199900 та площею 0,2464га. для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 199901, дійсним та визнати за нею право власності на дані земельні ділянки, посилаючись на те, що 20 березня 2010 року вона купила у відповідачки, яка діє в інтересах та від імені [PERSON], дані земельні ділянки і сплатила за них домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідачка, яка діє в інтересах та від імені [PERSON], в судове засідання з'явилася, та не заперечує проти визнання договору купівлі-продажу дійсним. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20 березня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, які знаходяться в м. Зборові по вул.. Куклинці, 98, площею 0,1000га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 199900 та площею 0,2464га. для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 199901. За дані земельні ділянки позивачка сплатила домовлену суму згідно договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач ВАТ "Укртелеком" в особі цеху телекомунікаційних послуг №2 смт.Драбів Черкаської філії ВАТ "Укртелеком" звернулося із позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість по договору про надання послуг телефонного зв'язку в сумі 341 грн. 39 коп. та судові виграні за сплату судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримала і просить суд заявлені вимоги вдоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомив причину неявки до суду, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, вислухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. 14 березня 2008 року між сторонами був укладений Договір про надання послуг електрозв'язку за № 5 17 08. згідно якого відповідач зобов'язувався своєчасно вносити абонементну плату та плату за надані послуги. Відповідно до п.п. 3.2, 3.2.8 Договору, відповідач брав на себе зобовязання своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги надані по телефону, але свої зобов'язання не виконав, оплату за користування телефоном проводив не в повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 341 грн. 39 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості абонента. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні підтримала його і пояснила, що 27 грудня 2006 року в с.Паріївка Іллінецького району Вінницької області у віці 65 років помер її чоловік [PERSON], який на день смерті мав у власності самовільно збудований житловий будинок на плані позначений літерою А, веранду а, сарай Б, погріб Б/під, літню кухню В, сарай в, убиральну у, огорожу 1, ворота з хвірткою 2, колодязь 3, що по вул. Леніна, 40 в с.Паріївка Іллінецького району Вінницької області. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадщину вона фактично прийняла, вступивши в управлінні та володіння майном. Однак Іллінецька державна нотаріальна контора не видає їй свідоцтво про право на спадщину на майно покійного, оскільки первинна реєстрація права власності на житло не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Окрім неї спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] є їхні діти [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини після смерті свого батька. Тому вонапросить визнати право власності на самовільно збудовані житловий будинок та господарські будівлі за попереднім власником, тобто її чоловіком [PERSON], а також визнати за нею право власності на це майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Відповідач [PERSON] сільська рада Іллінецького району Вінницької області позов визнала повністю, про що подала до суду відповідного листа із проханням вирішити справу у відсутності її представника. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, вирішити справу у порядку її до судового провадження і задовольнити позов, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Іллінецького району (а.с.7), заявами [PERSON] та [PERSON]І. про відмову від прийняття спадщини (а.с.8, 14), довідкою Гайсинського МБТІ про вартість житлового будинку і господарських будівель (а.с.10), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.11-13). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

24.02.2010р.позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що відповідач користувався його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 121 по вул.Фрунзе в п.Оленівка Волноваського району. 13.11.2009р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника, про що складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачем електроенергії у сумі 1356,36 грн., яку відповідач добровільно не сплатив, тому просив суд стягнути на його користь примусово. У судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягає. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, шо відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.26 Закону України Про електроенергетику споживач енергії відповідає за порушення правил користування електроенергією. Відповідно ст.53 Правил користування електроенергією у разі виявлення представником електропостачальника порушень споживачем Правил користування електроенергією складається акт, на підставі якого електропостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики,затвердженої Постановою НКРЕ. Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.4 ст.1193 ГК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичної особою, залежно від її матеріального становища. Судом установлено,що відповідач відповідач користувався його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 121 по вул.Фрунзе в п.Новотроїцьке Волноваського району. 13.11.2009р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника, про що складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачем електроенергії у сумі 1356,36 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 30 грн. ІТЗ, а гакож судовий збір в сумі 51 грн. в дохід держави,оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.526,1166 ЦК України,ст.26 Закону України Про електоренергетику, ст.53 Правил користування електроенергією, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

25 березня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої доньки Олесі, 05.10.2009р.народження та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на її утримання до досягнення донькою трьохрічного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої доньки Олесі, 05.10.2009р.народження. Відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення. tyle="tag2:Times New Roman;tag3:13pt;">Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову&nbsp;ухвалюється судове&nbsp;рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. ify">Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2008р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Олесю, [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. align="justify">="tag2:Times New Roman;tag3:13pt;">У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини, яка не перебуває на диспансенрному обліку у лікарів, обєктів рухомого і нерухомого майна не має і проживає з матірю. Суд враховує також стан здоровя і матеріальне становище відповідача [PERSON], який працює В/ч А-1352 військовослужбовцем.man;tag3:12pt;"> Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.e:12pt;"> Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку .ize:12pt;"> У&nbsp;відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою держмита. <p align="justify"><S< a>pan style="font-family:Times New Roman;tag3:13pt;">На підставі викладеного,

Outcome: approved