Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] 6.11.2009р. звернувся до суду з позовом до [PERSON]М, про стягнення боргу за договором позики у розмірі 99000 грн., інфляційних втрат у розмірі 10296 грн., 3% річних - 2288 грн. 88 коп. та 1235 грн. 85 коп. судових витрат, вимоги мотивував тим, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором позики від 14.10.2008 року, позичені у нього гроші у визначений строк не повернув, ухиляється від виконання свого зобовязання. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позов, покликаючись на мотиви такого просить про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором позики 99000 грн., Інфляційні втрати в розмірі 10296 грн, 3% річних в сумі 2288 гри. 88 коп., всього 111584 грн. 88 коп. та 1285 грн. 86 коп. судових витрат, пояснив, що відповідно до договору позики від 14.10.2008 року кошти відповідач зобов»язувався повернути не пізніше 15.11.2008 року, однак [PERSON] не виконав вказані умови договору та не повернув позичені йому грошові кошти. Представник позивача в суді підтримав позовні вимоги, посилаючись на мотиви та обставини викладені у позові просить про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належно, про що свідчить оголошення в газеті «Високий Замок». Заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягаю до задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що 14.10.2008р. між сторонами був укладений договір позики грошових коштів (а.с.- 24) за умовами якого [PERSON] позичив [PERSON] 99000 грн., а той отримавши кошти зобов»язався до 15.11.2008 року повернути такі (а.с.-24). Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. За вимогами ст. ст. 1046, 1048, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, у строк та в порядку встановленому договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно якої, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно договору позики від 14.10.2008 року відповідач зобов»язаний повернути суму позики 99000 грн., 3% річних - 2288 грн. 88 коп. у строк до 15.11.2008 року. Всього; 111584 грн. 88 коп. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] виконав своє зобов»язання та надав [PERSON] позику в розмірі вказаному в п.1 Договору позики від 14.10.2008 року - 99000 грн., а відповідач отримав вказану суму зобов»язався повернути таку до 15.11.2008 року. Відповідач [PERSON]М, на момент розгляду справи в суді, своє зобов»язання не виконав і не повернув позивачеві кошти отримані згідно Договору поруки від 14.10.2008 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Окрім того, договором позики від 14.10.2008р., а саме п.7, встановлено, що в разі коли позичальник (відповідач) своєчасно не поверне позикодавцю (позивачу) суму позики він зобов»язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Із розрахунку від 1.09.2009р. (а.с.-9), вбачається, що сума інфляційних втрат від суми заборгованості за договором позики за період з грудня 2008р по липень 2009р. складає 10296 грн., яка теж підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Окрім цього, 3% річних від простроченого боргу в сумі 99000 грн. за період з 16.11.2008р. по 31.08.2009р. складає 2288 грн. 88 коп., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.-10), що також підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором позики, пені та інфляції є обгрунтованою і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст.88 ЦПК України, витрати понесені позивачем при заявлені позову та судового розгляду справи, складають відповідно: судовий збір 1115 грн. 85 коп. виграти на ІТЗ розгляду справи - 120 грн. та витрати за подання оголошення в газеті - 50 грн. 01 коп., а всього 1285 грн. 86 коп., а отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в загальній сумі 1285 грн. 86 коп. (а.с.- 3-4,23). За наведеного та

Outcome: approved