Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивачка у травні 2008 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2005 р. у цивільній справі № 2-139/05 спірне домоволодіння № 13А по вул. Армійській у м. Дніпропетровську належить їй та відповідачеві на праві спільної часткової власності у рівних частках по 1/2 частині кожному. У період 2005-2006 р. позивачкою за рахунок власних коштів за згодою відповідача були здійснені невідємні поліпшення домоволодіння, у звязку з чим його вартість істотно збільшилася, що відповідно до ст. 357 ЦК України дає позивачці право вимагати пропорційного збільшення її частки у праві спільної власності. На підставі викладеного [PERSON] просила суд змінити розмір часток співвласників у спірному домоволодінні, визнавши за нею право власності на 227/250 його частин, за відповідачем на 23/250 його частини. У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала, фактичні обставини справи, викладені позивачкою, не заперечувала, що є підставою для ухвалення рішення у справі у попередньому судовому засіданні. Третя особа явку свого представника до суду не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялася, надала заяву про відкладення розгляду справи з причини, що не може бути визнана поважною (т. 2 а.с. 81). Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2005 р. у цивільній справі № 2-139/05 спірне домоволодіння № 13А по вул. Армійській у м. Дніпропетровську належить позивачці та відповідачеві на праві спільної часткової власності у рівних частках по 1/2 частині кожному (т. 1 а.с. 8-10). Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01.02.2005 р. № 160, станом на час його складання вартість спірного домоволодіння дорівнювала 114.225, 00 грн. (т. 1 а.с. 11-17). 02.06.2005 р. між позивачкою та ТОВ Мактуб був укладений договір підряду № 2\\07-05 (т. 1 а.с. 18-20), на підставі якого у період 2005-2006 р. у спірному домоволодінні був виконаний значний обсяг будівельних та оздоблювальних робіт, а саме замінена крівля, огороджуючи конструкції будинку оздоблені теплоізолюючими матеріалами, пофарбований фасад, замінені системи опалення, водопостачання, водовідведення, внутрішньобудинкова мережа електропостачання, сантехнічне обладнання, замощення, огорожа домоволодіння, замінене та оздоблене покриття підлоги, замінене покриття стін та стель з наступним оздобленням (гіпсокартонні системи, шпатлювання, шпалери, фарбування), вікна замінені металопластиковими. Витрати позивачки на їх проведення та придбання необхідних для цього матеріалів склали 566.356, 88 грн. (т. 1 а.с. 21-171). Як вбачається з пояснень представника позивачки і документів, що опосередковують її відносини з підрядником ТОВ Мактуб (т. 1 а.с. 21-171), та було визнано представником відповідача під час розгляду справи, зазначені поліпшення були внесені за згодою [PERSON], проте без будь-якої його участі та виключно за рахунок позивачки. Відповідно до звіту про незалежну оцінку спірного домоволодіння, станом на 17.04.2008 р. його ринкова вартість у звязку з внесеними поліпшеннями склала 1.666.532, 00 грн. (т. 1 а.с. 172-258). Згідно технічному висновку, складеному ТОВ ПіК, ліцензія АА № 867223 від 20.12.2004 р., на підставі обстеження, проведеного у березні 2008 р., стан будівельних конструкцій спірного жилого будинку в цілому класифікується як такий, що забезпечує нормальне функціонування в процесі експлуатації та відповідає нормативним вимогам (т. 1 а.с. 229-251). Третя особа ПП Тоджима є кредитором [PERSON], придбавши на конкурсі право вимоги акціонерного банку INKO до нього у розмірі 205.900, 39 грн. (т. 2 а.с. 4-6). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що спірні правовідносини врегульовані положеннями ч. 3 ст. 357 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Оскільки з фактичних обставин справи вбачається, що позивачка за згодою відповідача за рахунок власних коштів внесла поліпшення до спірного майна, які неможливо відокремити, у звязку з чим вартість зазначеного майна значно збільшилася, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що за рахунок коштів позивачки вартість домоволодіння в цілому збільшилася до 114.225, 00 грн. + 566.356, 88 грн. = 680.581, 88 грн. Таким чином, частка позивачки зросла до 57.112, 50 грн. + 566.356, 88 грн. = 623.469, 38 грн., що складає 227/250 частин від його вартості спірного домоволодіння, одночасно частка відповідача пропорційно зменшилася. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та заснованими на законі, що є підставою для задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі підлягають присудженню на користь позивачки з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved