Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Бобринецької РДА звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідачка є матір»ю малолітнього [PERSON], який перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах з підстав скоєння щодо нього матір»ю фізичного насилля та жорстокого з ним поводження у сім»ї, що призводило до самовільного залишення дитиною свого помешкання та пропусків ним занять у школі, крадіжок талонів харчування у однолітків. Дитина отримувала допомогу в Кіровоградському обласному центрі соціально-психологічної допомоги, а з відповідачкою проводилися неодноразові профілактичні та роз»яснювальні бесіди з приводу належного утримання, виховання та турботи про дитину, але це ефекту не дало й дитина 18.02.2010 року знову пішла з дому й більше не поверталася, а 19.02.2010 року службою у справах дітей отримано повідомлення з Миколаївського притулку для дітей про те, що [PERSON] був доставлений туди ввечері з автовокзалу м. Миколаєва зі слідами насильства на тілі, а саме множинними гематомами та синцями правого та лівого бедра. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов»язків та систематично чинить фізичне насильство щодо сина, жорстоко з ним поводиться й не достатньо утримує його матеріально, позивач просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на його утримання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову пояснюючи, що її син безпричинно їде з дому хоча йому створені належні умови для проживання й виховання, а також здійснює дрібні крадіжки, хоча забезпечений всім необхідним у тому числі і продуктами харчування, що до виховання, то син є тяжкою дитиною, й роз»яснювальна робота з ним не ефективна, тому змушено застосовувала в процесі його виховання фізичне насильство. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та покази свідків, також дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому відповідними статтями цього кодексу. Статтею 150 Сімейного Кодексу України на батьків покладено обовязки з виховання та розвитку дитини, а відповідно до ст.180 вказаного кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2), п) 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Пленум Верховного Суду України в п.п.16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов'язки та роз'яснив, що особи можуть бити позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків розцінюється як не забезпечення необхідного харчування, медичного нагляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від вихованні дитини лише за умови винної поведінки батьків. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] доводиться матір»ю малолітньому [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). 18 лютого 2010 року малолітнього [PERSON], за актом о/у ВКМСД Ленінського PB ММУ УМВС України в Миколаївській області про знайдену дитину, було вміщено до притулку для дітей служби у справах дітей виконкому Миколаївської міської ради Миколаївської області з причин залишення дитини без догляду дорослих та бродяжництва (а.с.6), а 05 квітня 2010 року дитину переведено до притулку для дітей «Надія» служби у справах дітей Кіровоградської обласної державної адміністрації. З показів свідка [PERSON] встановлено, що вона проживає в [INFO], а її син співмешкає з відповідачкою у якої є малолітня дитина від першого шлюбу [PERSON] та проживають у м.Бобринець. Вказує, що [PERSON] у дворічному віці був переданий їй відповідачкою на виховання до виповнення йому шести років, після чого також часто її відвідував та при цьому скаржився, що мама його б»є і йому краще у бабусі. Свідок [PERSON] суду показала, що товаришує із [PERSON] та одного дня запросила її разом із малолітнім [PERSON] на своє день народження і в цей день у неї зник мобільний телефон, тоді вона запідозрила [PERSON] у крадіжці, так як чула від сусідів, що дитина до цього схильна, але через деякий час телефон знайшовся в кімнаті її будинку. Свідок [PERSON] суду показала, що працює психологом в НВК «Бобринецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1», де у шостому класі навчається [PERSON] зазначаючи, що дитина дуже замкнена та не контактна з розмови з ним вона встановила, що до нього мати часто застосовує фізичне насильство за будь-яку провину, та не надає кишенькових коштів, тому він втікає з дому й пропускає заняття в школі, а інколи здійснює дрібні крадіжки у дітей школи талонів на харчування. Мама дитини рідко відвідує школу, й не має позитивного впливу на дитину. Свідок [PERSON] суду показала, що працює спеціалістом районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Бобринецької РДА. 25.06.2008 року, під час проведення рейду «Діти вулиці», в пізній нічний час вона зустріла [PERSON], який перебував на обліку у службі у справах дітей з 2007 року як дитина, відносно якої скоєно насильство в сім»ї, на вулиці далеко від його помешкання одного без батьків, на що він пояснив, що його побила мама й повертатися додому він не бажає. Дитина була одягнена неохайно в забруднений одяг, а на тілі малися синці, почувався він зле, тоді вона викликала швидку допомогу й дитину доставили та надали медичну допомогу в Бобринецькій ЦРЛ. Вказує, що випадки жорстокого ставлення матері по відношенню до цієї дитини та бродяжництво дитини не поодинокі і 08.11.2007 року його було влаштовано до обласного центру соціально-психологічної допомоги, в якому хлопчик пройшов курс психологічної реабілітації до 20.12.2007 року. З епікризу №4081 встановлено, що малолітній [PERSON] з 29.10.2007 року по 08.11.2007 року перебував на лікуванні в дитячому відділенні Бобринецької ЦРЛ з причин множинних ушибів м»яких тканин обличчя, тулуба, кінцівок та ушибленої рани правої глазниці, але за цим фактом 07.11.2007 року постановою Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області відмовлено в порушені кримінальної справи відносно відповідачки. На підставі викладеного, та враховуючи також, що відповідачка визнала факт періодичного фізичного насильства з її боку по відношенню до сина, суд вважає, що факт ухилення відповідачкою від виконання своїх обовязків по вихованню сина [PERSON] та жорстокого з ним поводження знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами у справі, а тому позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] та передання дитини під опікування ООП Бобринецької РДА є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи інтереси дитини задоволенню також підлягають й вимоги до відповідачки про стягнення з останньої на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу опіки та піклування Бобринецької РДА. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ судового розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved