overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

10 лютого 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що він відповідно рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради у м. Чернігові від 21 жовтня 2002 року № 10-04 545 призначений опікуном над [PERSON], [INFO]. [PERSON] рішеннями Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2002 року позбавлений батьківських прав. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні дитини не приймає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшив, просив стягнути з відповідача в примусовому порядку в розмірі 1/16 частини усіх видів заробітку щомісячно. Відповідач та його представник в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Пояснили, що на утриманні відповідач знаходяться пятеро осіб. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 10), копію довідки про склад сімї (а.с. 11), довідки про доходи (а.с. 8-9). Відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2002 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав (а.с. 5-6). Відповідно до рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради у м. Чернігові від 10 червня 2003 року № 107, [PERSON] призначений опікуном над [PERSON], [INFO] (а.с. 7). На підставі викладеного суд приходить до висновку, враховуючи наявність у відповідача на утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружини та батька, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань та інші обставини справи. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

23.02.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Чернігівської філії ПП «Промбудоліямаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 9172 грн. 97 коп. Мотивуючи свої вимоги наступним: була прийнята на роботу до Чернігівська філія ПП «Промбудоліямаш» на посаду завідуючого складом, згідно наказу № 2-к від 01.11.2008 року. Згідно наказу № 8-к від 11.02.2010 року була звільнена з роботи за власним бажанням у зв»язку з невиплатою заробітної плати. Вказує, що заробітна плата з липня 2009 року по лютий 2010 року не виплачувалась. В попередньому судовому засіданні було замінено Чернігівську філію ПП «Промбудоліямаш» юридичною особою - ПП «Промбудоліямаш». Позивачка позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що заборгованість з заробітної плати відповідачем не виплачена. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений (а.с.іб). Заяв про поважність причин неявки або відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

У липні 2009 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у своїй позовній заяві просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, що був зареєстрований 04.10.1996 року Южноукраїнським міським ЗАГС, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, актовий запис № 204, від якого мають неповнолітню доньку Каріну, [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 04.10.1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Каріну, [INFO]. Шлюбні відносини між ж> та відповідачем припинені у березні 1997 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними не було згоди та (аєморозуміння, виникали постійні сварки, відповідач матеріально сім»ю не забезпечував. Позивач вважає, що примирення не можливе і наполягає на розірванні шлюбу, прати по справі просить віднести на неї. Відповідач у судове засідання не з»явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті на підставі ч.9 ст.74 ЩІК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне иття подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з дповідачем з 04.10.1996 року - а.с.5. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку Каріну, [INFO] -а.с.4. Шлюбні відносини припинені з березня 1997 року, з причини відсутності взаєморозуміння , виникали постійні сварки, відповідач матеріально сім»ю не забезпечував, восени 1997 року виїхав на заробітки в россію та не повернувся. Суперечки про розподіл майна та місце мешкання дитини між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що в порядку заочного провадження та у провідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання любу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Судовий збір покласти на позивача. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] та на її утримання, поскільки вона не працює , і перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною просить стягнути 1/6 частину заробітку щомісячно до досягнення дитиною сином [PERSON] трьох років.. Аліменти він нікому не платить. В суді позивачка підтримала свої позовні вимоги, і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, та на її утримання просить стягнути 1/6 частину заробітку щомісячно до досягнення дитиною сином [PERSON] трьох років. Відповідач в судове засідання не заявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що з 02 грудня 2004 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Врахувавши відсутність у відповідача інших утриманців суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Відповідно до ст 84 КК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною 3 років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 11 листопада 2008 року помер його батько [PERSON], останнім місцем проживання якого було с. Баранове Іванівського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке померлий заповідав позивачу. Нотаріальна контора відмовляється видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просить визначити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, пояснив, що строк для прийняття спадщини пропустив в зв'язку з складеними сімейними обставинами , тяжким матеріальним становищем та юридичною необізнаністю. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечував. Судом встановлено, що 11 листопада 2008 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Останнім місцем проживання [PERSON] було с. Баранове Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 508 від 30.06.2009 року. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке померлий заповідав позивачу, що підтверджується копією заповіту . Нотаріальна контора відмовляється видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просить визначити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини крім того відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та обставини, на які посилався позивач , обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], який помер 11 листопада 2008 року .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка на задоволенні позову наполягала, також просила розглянути справу у її відсутності. Виходячі з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб; довідка відділу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 05 березня 2003 р., зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилися несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного, втратили почути один до одного. Приводом розладу стосунків між сторонами стали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленостів збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 12 вересня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого він не надає матеріальної допомоги. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 12 вересня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 180, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно абз.2 ст.1 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року з 1 січня 2010 рік встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в сумі 755 грн. Оскільки відповідач не надає відповідну матеріальну допомогу на утримання дитини, то позов слід задовольнити і стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

У січні місяці 2010 року позивачі по справі звернулися до суду із позовом, в якому вказують, що 01 березня 2000 року КСП ім.Суворова було реорганізовано в СТОВ "Агрофірма ім. Суворова", до якого як правонаступника перейшли усі права та обов"язки реформованого колгоспу, у липні 2009 року СТОВ "Агрофірма ім. Суворова" приєдналося до ТОВ "Річленд-2". З час роботи в колгоспі ім. Суворова був нарахований майновий пай всім членам колгоспу. Позивач [PERSON] успадкував майновий пай на суму 9179грн., що належав його батькові [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 14 квітня 2008 року. Позивачка [PERSON] успадкувала майновий пай на суму 4815грн. своєї матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 24.03.2008 року. [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства є власником майнового паю на суму 7426 грн. Всього позивачі мають право на майнові паї загальною вартістю 21420грн. Позивачі для забезпечення індивідуального господарства просили суд виділити на їх користь належні майнові паї в натурі на суму 21420 грн., а саме: корівник бригади №1, інвентарний №32, 1964 року побудови, балансовою вартістю 20800 грн. В судове засідання позивачі та представник позивачів не з"явилися, суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] позов визнала. Суду показала , що майно, вказане позивачами, дійсно відноситься до пайового фонду КСП ім. Суворова, є в наявності та перебуває в тимчасовому користуванні ТОВ "Річленд-2". незаперечує проти виділення майна в натурі в рахунок належних позивачам майнових паїв. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] [INFO], житель [INFO], є власником успадкованого манового паю на суму 9179 грн. в розпайованому майні КСП ім.Суворова, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ПО №010425, виданогоЧорнухинською селещною радою Полтавської області. [PERSON], [INFO], жителька м. Біла Церква вул. томилівська, 28[ADDRESS], є влаксником успадкованого майнового паю на суму 4815 грн. в розпайованому майні КСП ім. Суворова, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ПО № 010424, виданого Чорнухинською селещною радою Полтавської області. [PERSON], [INFO], жителька м. Полтава, вул. Сонячна, 8б, є власником майнового паю на суму 7426 грн. в розпайованому майні КСП ім. Суворова, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ПО № 010423, виданого Чорнухинською селещною радою Полтавської області. Отже, позивачі мають право на частку в пайовому фонді майна КСП ім. Суворова на загальну суму 21420 грн. майно пайового фонду, вказане позивачами, знаходиться у тимчасовому користуванні ТОВ "Річленд-2", яке є правонаступником КСП ім. Суворова. Права третіх осіб на вказане майн7о відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

26.02.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачка зареєстрована та проживає у [INFO] і зобов*язана щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачка ухиляється від виконання цих зобов'язань і станом на 01.02,2010 рік виникла заборгованість у сумі 3177, 98 грн. яку вона добровільно не сплачує, тому просив стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка у судове засідання не з*явилась без поважних причин, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, заперечень проти позову не надала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає у [INFO] і зобов*язана щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідач ухиляється від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 3177, 98 грн., яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 25 жовтня 1997 року Качанівською сільською радою Хмільницького району, посилаючись на те, що спільне життя у них з відповідачкою не склалось через постійні непорозуміння та неприязні стосунки між ними, різні погляди на життя, в звязку з чим між ними постійно виникали сварки та скандали. З травня 2009 року з відповідачкою вони не спілкуються і проживають окремо тому подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача. З таким положенням він змиритись не може та вважає, що його сімя розпалась. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, просить їх задовольнити. Заслухавши покази сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки показами позивача доведено, що під час спільного проживання між сторонами виникали постійні сварки, скандали, вони не бажають проживати разом і тому подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те , що 24 травня 2008 року померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Заявник не може оформити спадщину у нотаріальній конторі оскільки не може підтвердити родинні стосунки . Заявник просить встановити що померла [PERSON] являється його матір'ю. Судом встановлено , що 24 травня 2008 року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. До дня смерті [PERSON] проживав разом з матірю в с.Червонознам'янка Іванівського району Одеської області таким чином прийняв спадщину, але не може оформити спадщину у нотаріальній конторі оскільки не може підтвердити родинні стосунки , так як він згідно паспорту є «Осіпов» а мати згідно свідоцтва про смерть має прізвище «Осипова» та її ім'я в свідоцтві про народження зазначене «Домнікія» , хоча справжнє «Євдокія». Цей факт розбіжностей позивач пояснює тим , що при видачі паспортів йому та матері, їх прізвища були по різному перекладені з російської мови. Суд дослідивши матеріали справи, а саме : копію паспорта заявника, копію свідоцтва про смерть матері заявника, копію свідоцтва про народження заявника, з якого вбачається , що дійсно матір'ю позивача є [PERSON], але прізвища зазначені на російській мові, заслухавши пояснення заявника, вважає, що заява піддягає задоволенню, оскільки заявник наполягав на заявлених вимогах, а також згідно 234,256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про вставлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав заявника. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким встановити , що [PERSON], яка померла 24 травня 2008 року, являється матір'ю [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

02.03.2010р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою була досягнута домовленість про покупку в неї земельної ділянки площею 6.21га на території Чорноморівської сільської ради Каховського району, про що 03.06.2008р. склали письмову розписку про продаж ділянки за 20000грн. Відповідачка зобовязалася оформити нотаріально посвідчений договір протягом трьох місяців. Гроші сплатила в повному обсязі, обслуговує земельну ділянку відповідним чином, але до теперішнього часу [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, посилаючись на відсутність можливостей. Просила суд зазначений вище договір купівлі-продажу вважати дійсним, визнати за нею право власності на придбану земельну ділянку. В судове засідання сторони по справі надали заяви, в яких позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обємі, наполягаючи на їх задоволенні, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, обидві справу просили розглянути за їх відсутності. Суд вважає можливим прийняти рішення по справі на підставі наявних матеріалів. Дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися цивільні правовідносини, врегульовані ч.2 ст.220 ЦК України, згідно якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Факт продажу позивачці земельної ділянки площею 6.21га на території Чорноморівської сільської ради Каховського району відповідачкою за 20000грн. підтверджується відповідною розпискою. Приймаючи до уваги, що [PERSON] визнала позов обґрунтованим і не заперечувала проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи досліджені докази, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України заявлені вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved