overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-23 00:00:00

Рішенням суду задоволено частково позовні вимоги [PERSON] стягнуто з відповідача. на її користь 7 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В апеляційній скарзі ВАТ «Павлоградвугілля» просить скасувати рішення суду, обґрунтовуючи свої заперечення проти рішення тим, що судом при ухвалені рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка під час роботи на підприємстві відповідача отримала виробничу травму, у звязку з чим висновком МСЕК від 13 вересня 2006 року їй первинно встановлено 20 % втрати професійної працездатності. Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним правом, постановив рішення про стягнення з ВАТ «Павлоградвугілля» на користь позивача моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги про неправильно застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не можуть бути взяти до уваги, оскільки відповідно до ст. 237і КЗпП України обовязок по відшкодуванню моральної шкоди судом першої інстанції обґрунтовано покладено на підприємство, з вини якого позивачеві було заподіяно моральну шкоду, повязану з виконанням ним трудових обовязків під час чого відповідачем не були забезпечені умови праці. Не підлягають задоволенню і доводи скарги щодо відсутності підстав для стягнення моральної шкоди з підприємства, як необгрунтовані. Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково визначив суму морального відшкодування врахувавши МСЕК від 13 червня 2007 року повторного огляду, а не МСЕК від 13 вересня 2006 року. Тому, відповідно до п. З ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні. Виходячи з дійсних обставин справи та наслідків, які наступили, розміру втрати позивачем професійної працездатності, принципу розумності та справедливості сума моральної шкоди повинна бути зменшена до 2 000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя не склалося, подружжя має різні характери, різні погляди на життя. З червня 2008 року подружжя припинило шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити надавши суду заяву. Відповідач позов визнав повністю з підстав наведених вище та просив його задовольнити надавши суду заяву. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.10.2007 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 3583 (а.с. 4). Від цього шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалося, подружжя має різні характери, різні погляди на життя. З червня 2008 року подружжя припинило шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. Між сторонами досягнута угода, що дитина залишається проживати з позивачем. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сімя сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду. Ухвалення в судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 174, 175 ЦПК України. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно зведені будівлі, просить суд визнати за ним право власності на сарай літ. Ж розміром 4,0x1,50 м., сарай літ. «З» розміром 2,40x2,30 м., гараж літ. «В» розміром 3,25x5,50 м. переобладнаний з сараю; переобладнання коридору літ. «1-1» та кухні літ. «1-5» в житлову кімнату літ. «1-1» по [ADDRESS] . Позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить домобудівництво за адресою: [ADDRESS] . За період проживання в даному будинку позивач самовільно збудував: сарай літ. «Ж» розміром 4,0x1,50 м., сарай літ. «З» розміром 2,40x2,30 м., гараж літ. «В» розміром 3.25x5,50 м. переобладнаний з сараю; переобладнання коридору літ. «1-1» та кухні літ. «1-5» в житлову кімнату літ. «1-1». Згідно висновку № 67 від 12.12.2008 року управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської узгоджує визнання права власності за [PERSON] на сарай літ. «Ж розміром 4,0x1,50 м., сарай літ. «З» розміром 2,40x2,30 м., гараж літ. «В» розміром 3.25x5.50 м. переобладнаний з сараю; переобладнання коридору літ. «1-1» та кухні літ. «1-5» в житлову кімнату літ. «1-1» по [ADDRESS] . Самочинні будівлі узгодженні з санітарно-епідеміологічною службою, районним управлінням ГУ МНС в Одеській області, управлінням містобудування та архітектури районної державної адміністрації. В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушено. Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України - право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно ч.З ст. 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України - на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, що самовільно побудоване на ньому, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 березня 1997 року у відділі РАГС Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 150. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні позивач пояснила, що з 20 березня 1997 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З листопада 2008 року вони однією сім`єю не проживають. За період сімейного життя відповідач систематично зловживав спиртними напоями, неодноразово бив її. Сім`я розпалася з вини відповідача, вони є чужими людьми один до одного. Вважає, що збереження сім`ї буде суперечити її інтересам. Наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20 березня1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради, про що видане свідоцтво про укладення шлюбу та зроблено актовий запис № 150. З листопада 2008 року сторони припинили сумісне проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч. 2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд вважає, що збереження шлюбу не доцільно, і це суперечило б інтересам позивача у справі. Суд також вважає, що витрати, пов`язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на земельну ділянку площею 0,30 га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Приморської сільської ради, землю передано для ведення особистого селянського господарства, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 348, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 059788, виданий Приморською сільською радою 21 травня 2003 року. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду листа, в якому просить розглянути справу за його відсутністю. З позовом згоден, претензій не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,30 га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Приморської сільської ради, землю передано для ведення особистого селянського господарства, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 348, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 059788, виданий Приморською сільською радою 21 травня 2003 року. Згідно заповіту від 06.04.2004 року [PERSON] земельну ділянку площею 0,30 га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Приморської сільської ради, землю передано для ведення особистого селянського господарства, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 348, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 059788, виданий Приморською сільською радою 21 травня 2003 року заповідає [PERSON] . Інших спадкоємців, а також осіб, передбачених ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України немає. Згідно ч.1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, викладене, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] до Приморської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будинок №186, що по вулиці Леніна у селі Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що 14 листопада 2007 року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на вище зазначений житловий будинок. Відповідно до технічного паспорту, довідки відповідача даний будинок належить на праві приватної власності матері. Він звертався до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, але йому відмовили через те, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок не зазначено номера будинку та вулиці, на якій він розташований. У судовому засіданні позивач позов підтримав та відмовився від відшкодування понесених судових витрат. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від Млинківського сільського голови надійшов лист, в якому зазначено, що рада позов визнає і просить слухати справу без участі її представника. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на житловий будинок №186, що по вулиці Леніна у селі Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області , який відповідно до довідки Млинківської сільської ради, свідоцтва про право власності за законом та технічного паспорту, належить на праві власності матері позивача [PERSON]. Заборон, арештів та застав на імя [PERSON] не зареєстровано. Позивач як рідний син [PERSON]Я згідно із ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги, але оформити спадщину в державний нотаріальній конторі не може через те, що у свідоцтві про право власності за законом, виданому матері позивача, не зазначено номера будинку та вулиці, на якій він розташований. Отже позивача на підставі' ст. 1261 ЦК України необхідно в порядку спадкування за законом визнати власником майна покійної його матері - будинку № 186, що по вулиці Леніна у селі Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.1261 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] про виділення частки майна в натурі, що є у спільній сумісній власності. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , Киселівської сільської ради, Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації, Кіцманського районного відділу земельних ресурсів, ВАТ «Державний Ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною вартістю 183686 гривень, розташованих в [ADDRESS] , по 1/3 частині за кожним; про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,1773 га вартістю 22590 гривень для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Киселівської сільської ради; майновий пай розміром 9735 гривень у пайовому фонді СВК «Киселівський»; грошовий вклад на компенсаційному рахунку № [NUMBER] із залишком - 1545,15 гривень та вклад № [NUMBER] із залишком - 1,87 гривень, що зберігається у ТВБВ № 10025/085 Ощадного банку України с.Киселів Кіцманського району; після смерті [INFO] їх батька [PERSON] . Вказують, що відповідач по справі [PERSON] відмовилась від спадкування. В управління та володіння спадковим майном він, [PERSON] вступив своєчасно, похоронив батька, розпорядився його речами, підтримує в належному стані будівлі, обробляє земельну ділянку, але оформити право на спадкове майно перешкоджає відсутність правовстановлюючих документів на будівлі та пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представники Киселівської сільської ради, Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації, Кіцманського районного відділу земельних ресурсів, ВАТ «Державний Ощадний банк України» позов визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`зку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 386, 392, 1228, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-28 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], Миколаївський загальноосвітній інтернат в інтересах [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідачів, в якому просять визнати [PERSON], [PERSON], що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 52 будинку № 17 по вул. Нікольська в м. Миколаєві, посилаючись на їх відсутність понад шість місяців без поважних причин. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, що вказані в позовній заяві, згодна на розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження. В судовому засіданні представник [PERSON]Ю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, що вказані в позовній заяві, згоден на розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] прописані у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «Соборне - 1» від 14.03.2009 року. Відповідно до акту, завіреного обслуговуючою організацією ТОВ «Соборне-1» від 21 травня 2009 року [PERSON], [PERSON] не проживають в [INFO] з 1990 року по теперішній час. Судом не добуто даних, що відповідачі не проживають з поважних причин, не встановлено перешкод для їх проживання, за такого, у відповідності зі ст. ст.71, 72 ЖК України суд дійшов до висновку про відсутність відповідачів понад шість місяців в квартирі [ADDRESS], без поважних причин, а тому слід визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщення вказаної квартири. Таким чином, позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-03-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь борг за послуги теплопостачання в сумі 1484,99 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі ЗО грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Відповідачі до суду не з'явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки не сповістили, а тому справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу III ЦПК України (заочний розгляд). Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідач [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач своїми діями по вселенню та проживанню у вказаній квартирі взяв на себе обов'язок сплачувати кошти за комунальні послуги. Отже, між відповідачем та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідач тривалий час не здійснює плату за послуги теплопостачання. Станом на 01.01.2010 року у відповідача утворився борг в сумі 1484,99 грн. Договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. і Поскільки відповідач зобов'язання в частині сплати за послуги теплопостачання не виконуює в порушення вимог статті 68 ЖК України, а також статей 509, 510, 526 ЦК України, то з них на користь позивача підлягає стягненню плата за дані послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач в односторонньому порядку не виконав свій обов'язок, борг дійсно має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Таким чином, позов ґрунтується на законних вимогах, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України стягнути із відповідача судові витрати. На основі викладеного,

Outcome: approved