Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Звенигородське підприємство теплових мереж звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання квартири. Позов обгрунтовується тим, що позивач з 01.02. 2008 року по 30.09.2008 року надавав відповідачці послуги з теплопостачання належної їй квартири [ADDRESS] проте відповідачка їх не оплачувала , що призвело до утворення боргу за вказаний період в сумі 907 гривень 78 коп. Представник позивача просить позов задовольнити повністю, стягнути з відповідачки борг за теплопостачання належної їй квартири та судові витрати по сплаті витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи судом в сумі 30 гривень. Відповідачка позов визнала, не заперечує проти його задоволення і пояснила, що дійсно в період з лютого 2008 року по вересень 2008 року вона не оплачувала послуг позивача за теплопостачання належної їй квартири [ADDRESS]. Вона є власником 4/5 частин вказаної квартири, а власником 1/5 частини цієї ж квартири є її брат [PERSON] Проте брат в квартирі не проживає, а вона користується всією квартирою. Договір на опалення квартири з позивачем укладала вона. Борг в сумі 907 гривень 65 коп. вона визнає повністю і зобов'язується його сплатити. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 ЦПК цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, згідно договору дарування від 24.02.1999 року, свідоцтва про право власності від 11.05.19994 року відповідачка є власником 4/5 частини квартири [ADDRESS]. 1/5 частина цієї ж квартири належить на підставі свідоцтва про право власності від 11.05.1994 року [PERSON] Проживає в зазначеній квартирі лише відповідачка 15 жовтня 2006 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS].. На виконання вказаного договору позивач надавав послуги з централізованого опалення зазначеної квартири в період з 1.02.2008 року по 30.09.2008 року проте плати за надану послугу не одержував. Суд вважає, що оскільки відповідачка користувалася послугами наданими їй позивачем з теплопостачання належної їй квартири, тому вона зобов'язана їх оплатити. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Борг відповідачки за період з 1.02.2008 року по 30.09. 2008 року складає 907 гривень 78 коп., зазначену суму слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідачки слід стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи судом, сплачені позивачем в сумі 30 гривень. Від сплати судового збору сторони звільнені: позивач на підставі рішення Звенигородської міської ради №24-10/У від 23.01.2008 року « Про звільнення Звенигородського ПТМ від сплати державного мита, відповідачка - на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року « Про державне мито». На підставі 526, 527 ЦК України, ст. 20,21 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» від 24.05.2004 року, ст. 25 Закону України « Про теплопостачання» від 02.06.2005 року, п. 12,20,21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених . Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved