Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 71 531 грн. 17 коп. та судового витрат в розмірі 745 грн. 31 коп., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 8 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06/2223К-07, згідно якого позивач надав кредит в сумі 12 710 доларів США для поточних потреб та сплати комісійної винагороди за надання кредиту строком на 60 місяців, а саме до 7 травня 2012 року, а відповідач зобовязався погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі строки та на умовах, що передбачені вказаним договором. При цьому, позивач послався на те, що виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, на час звернення до суду, відповідач має прострочену заборгованість за кредитом - 8 762 грн. 51 коп., по процентах - 5 460 грн. 07 коп., по сумі дострокового стягнення кредиту - 56 705 грн. 04 коп. та по пені, що нараховувалась відповідно до п. 9.1. договору - 603 грн. 55 коп. Також, в позовній заяві вказано про те, що позивачем було відправлено повідомлення на імя відповідача про усунення порушень умов договору, яке останнім було отримано 20 січня 2009 року, проте жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, відповідач не вчинив. В подальшому, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги збільшив та просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 79 260 грн. 30 коп. та судових витрат в розмірі 822 грн. 60 коп., посилаючись на те, що відповідачем було здійснено декілька платежів для погашення заборгованості, крім того, з часу подання заяви пройшло девять місяців, а тому розмір заборгованості станом на 13 січня 2010 року збільшився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що не заперечує проти подальшої сплати кредиту за договором та стягнення з нього заборгованості, однак заперечує проти викладеної в позові вимоги щодо дострокового стягнення кредиту. Пояснив, що заборгованість по сплаті кредиту виникла з незалежних від його волі підстав, оскільки внаслідок тривалої хвороби та тимчасової втрати роботи він деякий час не міг належним чином виконувати умови договору. Також зазначив, що звертався до відділення банку із пропозицією щодо реструктуризації його боргу, однак відповіді не отримав. Окрім того, він продовжує вносити кошти для погашення заборгованості за кредитом, на підтвердження чого надав квитанції. Представник відповідача підтримав пояснення свого довірителя. Крім того, пояснив, що письмове повідомлення, на яке посилається представник позивача, як на підставу для дії наслідків, передбачених п.10.4 договору, на його думку, не може бути доказом, оскільки містить посилання на невиконання відповідачем умов кредитного договору № 479005USD000556, в той час як між сторонами було укладено кредитний договір № 06/2223К-07. Крім того, послався й на те, що у вказаній вимозі на порушення вимог п. 10.4 кредитного договору не зазначено термін сплати прострочки, а розрахунок заборгованості складений не вірно. Так, за період дії кредитного договору відповідачем було сплачено на погашення кредиту 7 323, 17 доларів США, проте, з уточненого розрахунку, наданого представником позивача вбачається, що на погашення заборгованості зараховано лише 7\~224,30 доларів США. Таким чином, при розрахунку заборгованості не було враховано 98, 87 доларів США, отже ціна позову має бути зменшена на вказану суму. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 7травня 2007 року між Київською філією Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06/2223К-07, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 12 710 доларів США для поточних потреб та сплати комісійної винагороди за надання кредиту строком на 60 місяців, а саме до 7 травня 2012 року (а. с. 6-8). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк, або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до виписки з особового рахунку, відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 12 710 доларів США, тобто позивач свої зобовязання перед відповідачем в цій частині виконав. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснювалось перерахування коштів на рахунок позивача з 26 червня 2007 року до 6 січня 2010 року включно (а. с. 69-101) на загальну суму 7 323, 17 доларів США. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк /термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту та виплати відсотків виконує неналежно, тим самим порушує умови кредитного договору № 06/2223К-07, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості, згідно якого загальна сума заборгованості відповідача складає 9 909,52 доларів США (а. с. 59) і на даний час повністю не погашена. Відповідно до п.10.4 кредитного договору № 06/2223К-07 від 8 травня 2007 року шляхом підписання вказаного договору сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та\\або процентів за користування ним чи інших платежів строком більше десяти календарних днів, банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочкита термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги банку, в термін встановлений повідомленні , дата погашення кредиту, вказана в п. 1.1 вказаного договору, вважається такою, що настала на наступний день. 13 січня 2010 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було відправлено рекомендованим листом повідомлення, в якому було запропоновано якнайшвидше виконати свої зобов'язання за договором кредиту та негайно погаситизаборгованість /а. с. 22-23/. Дослідивши вказане повідомлення, суд приходить до висновку про те, що воно К; і відповідає вимогам п.10.4 кредитного договору, оскільки в ньому не зазначено терм: протягом якого відповідач повинен був виконати вимогу банку щодо сплати прострочки. Крім того, в повідомленні зазначено, що відповідач порушив зобовязання кредитним договором №479005USD000556, проте, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 06/2223К-07, що визнано сторонами в судовому засіданні, а також підтверджується копією кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, вказаний лист не може бути врахований судом, як належний доказ. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Враховуючі викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки у позивача відсутні підстави достроково вимагати стягнення кредиту, так як представником позивача не було доведено належне виконання умов договору стосовно повідомлення відповідача про термін погашення заборгованості. Разом з тим, обґрунтованими вбачаються вимоги позивача стосовно стягнення з [PERSON] грошей в сумі 32 583 грн. 32 коп., з яких: 19 315 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором, 10 511 грн. 09 коп. - заборгованості по процентам та заборгованості по пені в сумі 2 757 грн. 05 коп., оскільки в судовому засіданні повністю доведено, що відповідач свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту та виплати відсотків виконує не належним чином, чим порушує умови правочину та має нести відповідальність, передбачену кредитним договором. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial