Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищеназваною заявою та просить постановити рішення, яким визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO], уродженки м. Вулканешти, Республіки Молдова, яка є донькою його дружини [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.03.2008 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, яка дала свою згоду на удочеріння ним, заявником її доньки від першого шлюбу - [PERSON]. Батько дівчинки - [PERSON] теж дав згоду на удочеріння, про що ним було складено заяву 27.11.2009 року та нотаріально посвідчено. Стан здоров'я дозволяє йому, заявнику бути усиновителем, за місцем проживання характеризується добре, має у власності будинок за адресою: [ADDRESS], де він проживає з дружиною та її донькою, яку він, заявник має намір удочерити. Заявник вважає, що він має всі підстави для удочеріння [PERSON], про що просить постановити рішення суду, яким зобов'язати Вулканештський відділ ЗАГС Республіки Молдова внести всі необхідні зміни в запис акта про народження [PERSON]. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і надав суду пояснення з підстав зазначених в заяві. З правовими наслідками усиновлення він ознайомлений. Заінтересована особа [PERSON] до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.20). Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву [PERSON] та просила задовольнити. Заінтересована особа Орган опіки та піклування Болградської районної адміністрації Одеської області - не заперечували щодо задоволення заяви [PERSON] та представник надав відповідний висновок. Прокурор Болградського району Одеської області який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не прибув. Подав заяву про розгляд справи у відсутність представника прокуратури та щодо заяви заявника [PERSON] не заперечує (а.с.28). Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши заявника, пояснення заінтересованих осіб та їх представників,розглянувши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є громадянином України, проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). За місцем проживання характеризується позитивно, адміністративні заходи не застосовувались, скарг до виконавчого комітету не надходило, хороший сім'янин, у побуті скромний, урівноважений, користується повагою серед мешканців села (а.с.16). Має добрий стан здоров'я (а.с.17), судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.18). Відповідно до довідки № 1645 від 04.11.2009 року Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області, [PERSON] постійного місця роботи не має, працює за наймом (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про право власності від 18.08.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2003 року має у власності будинок [ADDRESS] (а.с.11-12). 18 березня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] в відділі реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 26 (а.с.15). Дружина [PERSON] дала свою згоду на удочеріння її доньки від першого шлюбу, [PERSON] - [PERSON] (а.с.10) та підтримала свою згоду у судовому засіданні. В судовому засіданні заявник вказував, що доньку дружини він вважає своєю донькою, а [PERSON] вважає його батьком, оскільки з рідним батьком - [PERSON] не спілкується. З 1999 року та після одруження, він разом з дружиною утримують та виховують дітей разом, створюють одинакові умови для їх проживання та розвитку. В зв'язку з цим між ним та [PERSON] склалися теплі родинні стосунки, які ґрунтуються на доброті та взаємоповазі і такі стосунки існують між всіма членами їхньої сім'ї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Батько неповнолітньої [PERSON], [PERSON], [INFO] дав згоду на удочеріння доньки, що посвідчено 27.11.2009 року приватним нотаріусом Кристевою О. та зареєстровано в реєстрі за № 9836 (а.с.9). За довідкою Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 04.11.2009 року за № 1646 [PERSON], її донька [PERSON] проживають в будинку заявника [PERSON] однією сім'єю (а.с.6). За результатами обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] акт від 08.12.2009 року, в сім'ї створені всі необхідні умови для проживання та виховання дитини (а.с.26). Орган опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 26.01.2010 року за № 4/с надав висновок про доцільність удочеріння неповнолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] (а.с.25). За вимогами ч.1 ст.218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Частиною 2 ст. 229 СК України передбачено, що якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що не заперечує щодо усиновлення її [PERSON], оскільки вважає заявника своїм батьком, який її виховує та піклується про неї. Вважала, що [PERSON] має бути записаний її батьком в запису акта про народження та в свідоцтві про народження. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч.2 статті 1, ч. 3 статті 5 Сімейного Кодексу України), а усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (частина друга статті 207 СК України). У пункті 2 статті 29 Загальної декларації прав людини зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, держава визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до пункту 3 статті 16 Загальної декларації прав людини, пункту 1 статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, частини першої статті 3 Сімейного Кодексу сім'я визнається природним і основним осередком суспільства. Таким чином, в судовому засіданні та наданими письмовими доказами підтверджено, що заявник має постійне місце проживання, прибуток, оскільки працює за наймом, характеризується позитивно, матеріально забезпечений, перебуває з матір'ю дитини у шлюбі з 2008 року. До кримінальної відповідальності заявник не притягувався та судимості не має, не обмежувався у дієздатності та не визнавався недієздатним, раніше дітей не усиновляв та батьківських прав не позбавлявся, не перебуває на обліку або лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері. Заявник здоровий, по фізичному та психічному стану є придатним до усиновлення. Вище викладене свідчить про наявність у заявника підстав бути усиновлювачем, згідно зі ст.211 Сімейного кодексу України, оскільки будь-яких обмежень, передбачених у ст. 212 Сімейного кодексу України, щодо не можливості заявника [PERSON] бути усиновлювачем в судовому засіданні не було встановлено. Отже, враховуючи обставини, які мають суттєве значення по справі, а саме: стан здоров'я і матеріальне становище заявника, його умови проживання, відношення до дитини, стан здоров'я дівчинки і її відношення до заявника, його можливість забезпечити стабільні і гармонічні умови для життя дитини, суд приходить до переконання, що заявник [PERSON] за своїми моральними та психологічними якостями, матеріальним станом має змогу дати дитині належний розвиток та виховання. Будь-якої корисної або іншої протиправної зацікавленості з боку заявника при розгляді справи не встановлено. При зазначених обставинах, суд визнає доцільним та таким, що відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] її удочеріння громадянином України [PERSON], а тому вважає можливим дозволити таке удочеріння. Відповідно до ст. 49 ЦК України усиновлення є актом цивільного стану, який при цьому не потребує обов'язкової державної реєстрації. Однак внаслідок здійснення усиновлення може змінитися й сам цивільний стан усиновленої особи, що обумовить необхідність внесення змін до актового запису про її народження. Суд, згідно до ст.ст. 229, 231 Сімейного кодексу України, вважає можливим задовольнити вимоги заявника про зміну по-батькові дитини та зміну відомостей про батька дитини, вказавши [PERSON] її батьком.

Outcome: approved