overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 18 березня 1995 року в Комінтернівському відділі РАГС м.Харкова. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від цього шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Причиною розпаду родини стало те, що у сторін виявились різні погляди на життя та родину, що привело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2000 року, сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Майновий спір відсутній. У судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності у звязку зі станом здоровя. Відповідач у судове засідання також не з′явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 березня 1995 року у Комінтернівському відділі РАГС м.Харкова, актовий запис № 168. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, збереження родини - неможливе. Майновий спір відсутній. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб від якого неповнолітніх дітей немає, однак життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів. Примирення з відповідачем неможливе, сімейні стосунки розірвані остаточно, позивач проживає окремо з іншою жінкою з якою утворив нову сімю, якій бажає надати офіційного статусу, спільне господарство та шлюбні стосунки не існують, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, а також просив ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи. Про причини неявки суд не повідомляла, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити за згодою позивача заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09.03.1977 року у Дзержинському відділі ЗАГС м. Кривий Ріг, актовий запис № 334, від якого у сторін неповнолітніх дітей немає /а.с. 7/. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя і позивач втратив почуття любові до відповідача. З 04.02.2009 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач проживає з іншою жінкою однією сімєю, якій бажає надати офіційного статусу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладені обставини вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер і суд не може примусити позивача повернутись до відповідача та проживати з останньою, оскільки це суперечитиме моральним засадам суспільства. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Майновий спір на час розгляду справи у сторін відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що 26.10.1980 року померла її мама [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ "Україна", що в с. Хоробрів Сокальського району, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЛВ № ХУІ 366114 в розмірі 12101 грн. 02.08.1998 Р. Померла бабця [PERSON] після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,7255 га. Позивачка являється спадкоємцем за законом, оскільки інших спадкоємців немає. Однак коли звернулася в державну нотаріальну контору, їй в цьому відмовили, так як дані документи видані після смерті мами та бабці. Просить суд визнати за нею право власності на майновий пай в ТзОВ „ Україна", що в с. Хоробрів Сокальського району в розмірі 12101 грн. в порядку спадкування після смерті мами [PERSON]. та та земельну ділянку в розмірі 1,7255 га. в порядку спадкування після смерті мами [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх обґрунтування навела ті ж доводи, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву в якій вказує, що не заперечує проти задоволення даного позову, справу просить слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії II - СГ № 145442 - 26.10.1980 р. померла [PERSON] Згідно свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] являється мамою [PERSON] З свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № ХУІ 366114 встановлено, що [PERSON] належить частка в пайовому фонді ТзОВ „Україна", що в с. Хоробрів Сокальського району в сумі 12101 грн. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І - СГ № 111686 - 02.08.1998 р. померла [PERSON] З оглянутого державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія Ш-ЛВ №091675 встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка в розмірі 1,7255 га., яка розташована на території Хорорбрівскьої сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування за законом вказаного майна після смерті [PERSON] В силу ст. 1265 ЦК України, позивач являється спадкоємцем п»ятої черги за законом після смерті [PERSON]. Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними і обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що 27.02.2002 р. помер його брат [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,9473 га. Позивач являється спадкоємцем за законом. Однак коли звернувся в державну нотаріальну контору, йому в цьому відмовили, так як даний документ виданий після смерті брата. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в розмірі 2,9473 га. в порядку спадкування після смерті брата [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на їх обґрунтування навів ті ж доводи, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву в якій вказує, що не заперечує проти задоволення даного позову, справу просить слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І - СГ № 234689 -27.02.2002 р. помер [PERSON] З оглянутого державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЛВ №072906 встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка в розмірі 2,9473 га., яка розташована на території Хорорбрівскьої сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, позивач як спадкоємець другої черги має право на спадкування за законом вказаного майна після смерті брата [PERSON] Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1993 року, від якого мають неповнолітню доньку Юлію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час їх сім'я розпалась, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків. Він втратив до відповідача почуття любові та поваги, збереження сімї є неможливим, наданий судом термін для примирення позитивних наслідків не приніс. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, неповнолітню доньку залишити на проживанні з матір»ю та покласти на нього витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСу. Відповідач під час попереднього розгляду заявлені позовні вимоги не визнала, посилаючись на ті обставини, що збереження шлюбу між нею та позивачем можливе та заявила клопотання про надання двохмісячного терміну для примирення, яке було задоволено судом. В судове засідання на розгляд справи відповідач не з'явилась про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином під час попереднього розгляду про що свідчить наявний її підпис в матеріалах справи. Причин своєї неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1993 року, від якого у них 15 липня 1994 року народилась донька Юлія. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. Наданий судом двохмісячний терм - для примирення позитивних наслідків не приніс. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що перспектив для збереження сімї не вбачається, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

У грудні 2009 року позивач звернувся з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те що він є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. Крім нього в квартирі зареєстрована його матір [PERSON] та [PERSON], яка з 1995 року не мешкає у вказаній квартирі, оскільки переїхала на постійне місце мешкання в РФ та є громадянкою РФ. Факт її не проживання підтверджується актом ЖКП-3 від 13.11.2009 року. Прохав визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирі за адресою: [ADDRESS]. Позивач у письмовій заяві підтримав позовні вимоги, прохав розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві не заперечувала проти задоволення позову, прохала розглянути справу без її участі. Треті особи [PERSON] та представник ЖКП-3 у письмових заявах прохали розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню повністю з наступних підстав: Відповідно з ст.ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності протягом шести місяців без поважних причин. Згідно з особистим рахунком №198 [PERSON] є наймачем квартири №30, по пр. Нахімова, буд. 102 в м. Маріуполь, крім нього в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] після шлюбу змінила прізвище на [PERSON] Як вбачається з акту ЖКП-3 від 13.11.2009 року [PERSON] за адресою:м. Маріуполь, [ADDRESS] зареєстрована однак не мешкає з 2000 року і по теперішній час. За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирі за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі договору дарування від 20.06.2008 року на праві приватної власності належить нежиле приміщення, площею 22,5 кв м на першому поверсі по вул.9-го Січня, 38 в м. Херсоні. Але, зазначене приміщення за відсутністю правових підстав займає МКП «САВ», що перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності. На неодноразові його прохання про звільнення безпідставно зайнятого приміщення, відповідач не реагує. В звязку з чим, позивач просив суд зобовязати МКП «САВ» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні нежилим приміщенням, яке розташоване на першому поверсі по вул.9-го Січня, 38 в м.Херсоні, звільнивши зазначене приміщення. Ухвалою суду від 05.12.2008 року до участі у справі було залучено у якості співвідповідача ПЮКФ « Юркомсервіс», оскільки останній займає спірне приміщення на підставі договору суборенди укладеного з МКП «САВ». Позивач в судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги, просив суд виселити МКП «САВ» та ПЮКФ «Юркомсервіс» з нежилого приміщення, площею 22,5 кв м, яке розташоване на першому поверсі по вул.9-го Січня, 38 в м. Херсоні. Представник МКП «САВ» в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.. Представник відповідача ПЮКФ «Юркомсервіс» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встанови: Згідно договору дарування від 20.06.2008 року [PERSON] належать нежилі приміщення І поверху житлового будинку загальною площею 22,5 кв.м., що знаходиться в м. Херсоні по вул.. 9-го Січня,38, що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19304550 від 25.06.2008 року, довідкою Херсонського державного БТІ від 16.12.2008р.. Вказане приміщення на підставі договору суборенди з МКП «САВ» від 24.01.2001 року займає ПЮКФ «Юркомсервіс». В той же час судом встановлено, що строк оренди вказаного приміщення відповідно договору від 03.04.1997р. , укладеного між міським управлінням житлового господарства та МКП «САВ» закінчився 01.01.2000року, а тому останній не мав права укладати договір суборенди. Крім того, рішенням Господарського суду Херсонської області від 28.08.2003 року, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 23.10.2003 року, МКП «САВ» виселено із даного приміщення. Оскільки [PERSON] на підставі ст.. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд аналізуючи зібрані по справі докази, приходить до висновку ,що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до Кредитного договору № 014/0394/82\\0008869 від 01.07.2008р. ВАТ «Райффайзен банк Аваль» було надано відповідачу кредит у сумі 10000 грн строком до 01.02.2010 року із сплатою 29,50 процентів річних. Відповідач свої зобов»язання по договору не виконує, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на день звернення до суду становить 14415,90 грн. За вказаних обставин позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0394/82\\0008869 від 01.07.2008р у сумі 14415,90 грн, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, передбаченим ЦПК України.. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Райффайзен банк Аваль" та АвраменкоСвітланою Олександрівною укладено кредитний договір № 014/0394/82\\0008869 від 01.07.2008р відповідно до якого останній було надано кредит у сумі 10000грн строком до 01.02.2010 року із сплатою 29,50% річних. Але відповідач свої зобов»язання по вказаному договору не виконує, в наслідок чого станом на 04.08.2009р. утворилась заборгованість в розмірі 14415,90 грн,. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має і право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Про наявність заборгованості позивачем надіслано лист від 08.04.2009р. на адресу [PERSON]. Оцінивши докази у справі ,суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнути заборгованість по кредиту з відповідача. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача та її малолітніх дітей такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, в гуртожитку по вул. Клінкерній , 17 в м. Полтава. Посилався на те, що відповідач зареєстрований в гуртожитку по вул. Клінкерній, 17 в м. Полтава разом з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON]. Євгенівною, [INFO], тоді як фактично в гуртожитку не проживає і ніколи не проживала, що підтверджується свідченнями сусідів . Просив визнати відповідача з неповнолітніми дітьми таким, що втратили право на користування спірною житловою площею та зняти з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити , з зазначених в позовній заяві підстав. Відповідач визнала позовні вимоги повністю, не заперечувала проти їх задоволення. просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Треті особи у судове засідання не з»явились надали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Враховуючи думку сторін та ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд приходить до висновку про розгляд справи у попередньому судовому засіданні з ухваленням рішення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач разом з вдома малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстрована в гуртожитку, що знаходиться в м. Полтава, вул. Клінкерна, 17. Гуртожиток є власністю територіальної громади міста та переданий на баланс ГЖЕД № 7 м. Полтави. Відповідач в гуртожитку не проживає, що визнала у судовому засіданні позивач та просила задовольнити позовні вимоги. Окрім того факт її не проживання в гуртожитку підтверджується актами про не проживання. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

До суду з заявою звернувся лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], який 14 січня 2010 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням лікаря-психіатра [PERSON] В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 підтримав заявлені вимоги та пояснив суду, що на даний час хворий перебуває в такому тяжкому психічному стані, що потребує термінового лікування в умовах стаціонару. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його брата [PERSON], в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає, що суд має всі підстави для задоволення заяви лікаря-психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 15 січня 2010 року №162 за яким [PERSON] на даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворого, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якого йому не буде надана психіатрична допомога, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в порядку примусової госпіталізації. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved