Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом, де зазначив, що проживає в [INFO]. Будинок складається з двох квартир. Квартира №1 належить йому на праві спільної часткової власності. В іншій половині будинку в квартирі №2 яка разом з його квартирою складають єдине ціле будинок. В даній квартирі до певного часу проживали [PERSON] та [PERSON] з якими у нього домовленість, що у разі продажу даної квартири він має право на першочергового покіпця на умовах оголошених продавцем. Після смерті [PERSON], їх дочка відповідач [PERSON], 27.07.209 року приїхавши в м.Коростишів, продала вказану квартиру відповідачу [PERSON], від якого він дізнався, що договір купівлі-продажу даної квартири був засвідчений приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] повинна була сповістити його про намір продати належну їй частку будинку вказавши при цьому ціну і інші умови продажу. Оскільки відповідачу були відомі його наміри та бажання купити квартиру позивач просив суд перевести на нього права та обов»язки покупця та визнати його покупцем вищезазначеної квартири. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю зіславшись на обставини викладені в заяві. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], позов не визнала та заперечила проти його задоволення. Суду пояснила, що її довірителька мала право продавати квартиру кому хоче без будь-яких повідомлень. Дана квартира продана [PERSON], так як останній допомагав батькам відповідача [PERSON]. Позивач перебував у недоброзичливих стосунках з сусідами які жили в одному домі. Відповідач [PERSON], позов не визнав пояснивши суду, що квартиру він купив згідно договору купівлі-продажу, законно. Третя особа приватний нотаріус [PERSON], в судовому засіданні позов не підтримав, пояснив суду, що квартира №2 яка знаходиться за адресою м.Коростишів по вул.Більшовицька, 75/59 відносно якої позивач просить суд перевести на нього права та обов»язки покупця і визнати його покупцем є безпідставними. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем майна [PERSON], тобто даної квартири є її дочка [PERSON], що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Договір купівлі-продажу квартири між продавцем [PERSON], та покупцем [PERSON] В.В., був укладений згідно вимог чинного законодавства та на підставі документів про право власності. Даний будинок є у спільному користуванні, а саме дах, сходи, тощо, а квартири які є в будинку являються власністю і належать кожному окремо згідно свідоцтв про реєстрацію права власності на майно. Представник позивача позов підтримав повністю зіславшись на обставини викладені в заяві. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника позивача, представника відповідача [PERSON], третю особу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в будинку який знаходиться в м.Коростишеві по вул.Більшовицькій,75/59 у кв.№1 дійсно проживають сім»я [PERSON], яка складається з членів його сім»ї [PERSON], і дана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло. У цьому ж будинку у квартирі №2 зареєстровано право власності на [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від -27.07.2009 року посвідчений приватним нотаріусом. Вимоги позивача щодо переведення на нього прав та обов»язків покупця та визнання його покупцем є безпідставними виходячи з наступного: позивачем не надано суду жодного документа який би підтвердив, що сім»я [PERSON] укладала чи домовлялася з позивачем про першочерговість на придбання квартири у разі її продажу, відсутні будь-які документи у позивача та не додано доказів на підтвердження щодо права власності на дану квартиру. Відповідно до п.2 ч.І ст.З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність позову, а тому відмовляє в його задоволенні, оскільки позивачем не додано жодного доказу щодо порушення його права. На підставі п.2 ч.І ст.З, ч.І,2 ст.11, ч.І ст.15 ЦК України,

Outcome: dismissed