Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання угоди дійсною та визнання права власності на 61/100 часток житлового будинку, вказавши, що 01.06.2002р. вона та відповідач [PERSON] уклали побутову угоду договір купівлі-продажу 61/100 частки будинку № 251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі. З моменту укладання зазначеної угоди позивачка мешкає разом із своєю сімєю у спірному будинку, користується земельною ділянкою. 23.11.2003р. на підставі договору купівлі-продажу позивачка передала відповідачу [PERSON] 4000 доларів США, що складало 20000грн., про що відповідач видав розписку і передав позивачці документи на будинок. На підставі досягнутої між сторонами домовленості, позивачка повинна була оплатити переоформлення будинку у нотаріуса, а оскільки на той момент грошей на переоформлення вона не мала, сторони домовилися посвідчити угоду купівлі-продажу 61/100 часток будинку № 251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі в березні 2004р. Однак, відповідач [PERSON], від нотаріального оформлення угоди ухиляється, у звязку із чим позивачка вимушена звернутися до суду, та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 61/100 часток будинку № 251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі та визнати за нею право власності. Відповідач [PERSON] позов визнав, надав суду власноруч написану заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутність (а.с.133). 3-тя особа по справі, яка заявляє самостійні вимоги - [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, вказавши, що йому належить 39/100 часток житлового будинку № 251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 2932 від 05.11.2004р. 10.11.2004р. він зареєстрував своє право власності в ОП ЗМБТІ. Про те, що позивачці по первинному позову [PERSON] належить 39/100 частин спірного будинку, йому було відомо, оскільки вона, діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 14.05.2005р. пропонувала йому придбати 61/100 частину домоволодіння №251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі. Відповідно до ст.114 ЦК України (в ред.1963р.), що також закріплено в ст.362 ЦК України, при продажу частки в спільній власності сторонній особі решта учасників в спільній частковій власності має право привілеєвої купівлі - продажу частки, що продається, по ціні, за якою вона продається, і на інших рівних умовах. Тому його право привілеєвої купівлі-продажу 61/100 частин спірного домоволодіння, яке є предметом договору купівлі-продажу між відповідачкою та [PERSON] було порушено. Позивачу за зустрічним позовом [PERSON] стало відомо про укладений договір тільки після ухвалення рішення по справі, яке було скасоване в апеляційному порядку. Заява від імені [PERSON] від 14.05.2005р. підтверджує той факт, що [PERSON] не міг продати належну йому частину спірного будинку в 2002 році. У звязку із тим, що позивач на теперішній час домовився про взаємні поступки в правах між сторонами по справі, згідно з якими позивач по зустрічному позову здійснив переобладнання спірного домоволодіння, він вимушений звернутися з зустрічним позовом про визнання права власності на них. Позивачем [PERSON] були здійснені переобладнання спірного домоволодіння з погодженням на це відповідачки [PERSON], в результаті чого були самочинно побудовані: погріб літ. пг, навіс літ. К, навіс літ. Л, недобуваваний сарай літ. З, прибудову літ.а2 , що тягне за собою зміну ідеальних часток наступним чином: Згідно висновку ОП ЗМБТІ від 12.11.2009р. позивачці [PERSON] належить 41/100 часток, а [PERSON] відповідно 59/100 часток спірного будинку. Позивачу [PERSON] на теперішній час належить: на праві власності 59/100 частин житлового будинку №251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі, яка фактично складається з: в житловому будинку літ. А кімната 1-4, площею 14.7кв.м, кімната 1-5, площею 8,1кв.м. загальною площею 22,8кв.м., вартістю 21561 грн., прибудова літ. а2 з двома ганками 31667 грн., сходи до житлового будинку літ. А, вартістю 1625грн., гараж з оглядовою ямою літ. Д, вартістю 8668грн., зливна яма № 9, вартістю 579грн., ? частина зливної ями № 6, вартістю 175,50грн., водопровід №17, вартістю 807грн., паркан №15, вартістю 2479грн., паркан №13, вартістю 336грн., паркан № 5, вартістю 1031грн., паркан №12, вартістю 1600грн., паркан №11, вартістю 944грн., паркан №10, вартістю 1612грн., паркан 3 4, вартістю 3195грн., ворота №8, вартістю 792грн., замощення ІІ, вартістю 2463грн. У власності [PERSON] залишається 41/100 частини житлового будинку №251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі, яка фактично складається з: в житловому будинку літ. А передпокій 2-3, площею 12,3кв.м., кімната 2-4, площею 6,2кв.м. загальною площею 18,5кв.м., вартістю 17494грн., прибудова літ. а, вартістю 6208грн., прибудова з ганком та під козирком літ. а1, вартістю 8890грн., погріб з шийкою літ. Ж, вартістю 1855грн., вбиральня літ. Е, вартістю 2069грн., сарай літ. Г, вартістю 238грн., сарай б1, вартістю 1466грн., літня кухня б, вартістю 2747грн., літня кухні літ. Б, вартістю 11663грн., водопровід №16, вартістю 1142грн., паркан №7, вартістю 76грн., ? частина зливної ями №6, вартістю 175,50грн., замощення І, вартістю 1252грн. Побудовані позивачем по зустрічному позову погріб літ. пг1, навіс літ. К, навіс літ. Л, недобудований сарай літ. З, прибудова літ. а2 спірного домоволодіння були самочинно побудовані позивачем з погодженням на це відповідачки, що спричинило зміну ідеальних часток. Позивач просить суд виділити належну йому частку в загальній власності в натурі. Позивачка по первинному позову [PERSON] з зустрічним позовом згодна, з визнанням права власності зазначених прибудов за [PERSON] не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідив докази в їх сукупності, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2002р. [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали по побутовій угоді купівлі-продажу 61/100 частки будинку №251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі. З моменту укладення угоди позивачка [PERSON] мешкає разом зі своєю сімєю у спірному будинку, користується земельною ділянкою. 23.11.2003р. на підставі договору купівлі-продажу позивачка передала відповідачу [PERSON] 4000 доларів США, що складало 20000грн., про що відповідач видав розписку та передав позивачці документи на будинок. На підставі домовленості позивачка повинна була оплатити переоформлення будинку у нотаріуса, а оскільки на той момент грошей на переоформлення вона не мала, сторони домовилися посвідчити угоду купівлі-продажу 61/100 часток будинку №251 по вул. Ульянова в м. Запоріжжі в березні 2004року. Однак, відповідач [PERSON] від нотаріального оформлення угоди ухиляється у звязку із чим позивачка вимушена звернутися до суду. 05.11.2004р. [PERSON] за договором дарування придбав 78/200 частин будинку № 251-А по вул. Ульянова в м. Запоріжжі. На момент придбання частини будинку [PERSON] достовірно знав, про те що позивачка із сімєю є фактичними співвласниками цього будинку, оскільки вона особисто говорила йому про те, що вона купила другу частину цього будинку, і показувала йому, що належить їй із хозбудівель на земельній ділянці, на якій розташований будинок, а також говорили і показували колишні співвласники. Відповідно до ст.47 ч.2 ЦК України (в ред.1963р.), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд має право на вимогу виконавчої угоду сторони визнати угоду дійсною. На теперішній час сторони домовилися про взаємні поступки в правах. [PERSON] було здійснено переобладнання спірного домоволодіння з погодженням на це [PERSON], в результаті чого була самочинно побудовані: погріб літ. пг, навіс літ. К, навіс літ. Л, недобуваваний сарай літ. З, прибудову літ. а2 , що тягне за собою зміну ідеальних часток. У відповідності до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Outcome: approved