overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів , вказуючи, що від шлюбу з відповідачем мають двоє дітей, дочок [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі по 100 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник позивачки її позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідач як батько самоусунувся від виховання та від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка з ціллю забезпечити дітей змушена була поїхати на заробітки за кордон. Відповідач фізично здоровий , може надавати допомогу в утриманні дітей, тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що в даний час він ніде не працює. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі по 100 грн. щомісячно на кожну дитину. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 20 лютого 1996 року. Від шлюбу мають двоє дітей: дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач як батько не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів повинні враховуватися стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інше. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває на заробітках за кордоном. Відповідач ніде не працює. А тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити і розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі, на яку погодилися сторони, а саме по 100 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, які стягувати з дня пред”явлення позову - 10 листопада 2008 року. З відповідача на користь позивачки слід стягнути також витрати на оплату послуг адвоката згідно поданої квитанції в сумі 250 грн. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, протягом останніх 5 років не надає коштів на утримання дитини, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що з вересня цього року з відповідачем проживають окремо. Він, як батько самоусунувся від виховання та від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач фізично здоровий , працює по найму, займається євроремонтами, в даний час виконує штукатурні роботи на будівництві храму, заробляє непогані кошти, тому вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу дитині в сумі по 500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання належно повідомлений Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 грудня 1997 року, з вересня 2008 року проживають окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач як батько не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів повинні враховуватися стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інше. Оцінюючи майновий стан позивачки [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що вона ніде не працює, про що свідчить довідка Панівецької сільської ради № 488 від 04.12.2008 року. Зазначене підтверджується також доданим до матеріалів справи актом Панівецької сільської Ради від 04.11.08 р. № 19 обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї позивачки. Позивачкою не представлено і в судовому засіданні не здобуто доказів про матеріальне становище відповідача. Однак, враховуючи те, що відповідач є працездатним, а його малолітній син потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі, а саме по 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які стягувати з дня пред”явлення позову - 10 листопада 2008 року. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], вказуючи, що від шлюбу з відповідачем мають дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі по 200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка посилається на те, що відповідач повністю самоусунувся від своїх батьківських обов»язків, зовсім не цікавиться матеріальним становищем дітей, зловживає спиртними напоями , на утримання сім»ї жодних коштів не надає. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідач як батько самоусунувся від виховання та від надання матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей. Вона ніде не працює , тому не має можливості утримувати дітей. Відповідач фізично здоровий може надавати допомогу в утриманні дітей, тому вважає, що він зобов'язаний сплачувати аліменти. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 150 грн. на кожну дитину, оскільки в даний час ніде не працює і знаходиться в скрутному майновому становищі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 22.06.2001 року. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей , дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач як батько не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів повинні враховуватися стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інше. Оцінюючи майновий стан позивачки [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що вона ніде не працює, що підтверджується доданим до матеріалів справи актом Жилинської сільської Ради від 22 жовтня 2008 року обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї позивачки. Позивачкою не представлено і в судовому засіданні не здобуто доказів про матеріальне становище відповідача. Однак, враховуючи те, що відповідач є працездатним, а його малолітні діти потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі, а саме по 150 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, які стягувати з дня пред”явлення позову - 10 листопада 2008 року. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження та просив встановити факт належності йому правовстановлюючих документів-свідоцтва про право власності на житло, видане 05.06.2007 р. та договір купли-продажу Ѕ ч. будинку [ADDRESS], вказав наступне. 04.09.98 р. він отримав паспорт громадянина України, у якому невірно перекладено з російської його прізвище „[PERSON]” як „[PERSON]”. У 2007 р. він приймав участь у приватизації квартирі [ADDRESS], у 2004 р. із дружиною придбав будинок у с. Карасівка. У вказаних документах його прізвище записано „[PERSON]”. 22.04.2008 р. він отримав новий паспорт громадянина України, де його прізвище записано вірно „[PERSON]”. Інші документи (ідентифікаційній код) видано також на прізвище „[PERSON]”. Встановлення факту необхідно для реалізації в майбутньому своїх прав власника майна. Зацікавлені особи: [PERSON], [PERSON] заяву підтримали, вказали, що дійсно прізвище заявника було записано невірно. Представники зацікавлених осіб у судове засідання не з'явились, заяві про розгляд справі в їх відсутність, письмових заперечень не надалі, і суд розглянув справу на основі наданих суду доказів. Суд, вислухавши заявника, зацікавлену особу, дослідивши письмові докази, вважає заява що підлягає задоволенню. Як убачається з паспорта, виданого 04.09.98 р. прізвище заявника вказане „[PERSON]”. У свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 05.06.2007 р. Управлінням комунального та приватизації, у договорі купли-продажу Ѕ ч. будинку [ADDRESS] від 11.06.2004 р. прізвище заявника записано як „[PERSON]”. Разом із тим, як випливає із паспорту, виданого 22.04.2008 р. прізвище заявника записано „[PERSON]”. У відповідності зі п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначено в документі, не збігаються із прізвищем, ім'ям, по батькові, що вказано в паспорті. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] та визнати, що свідоцтво про право власності на житло від 05.06.2007 р., договір купли-продажу від 11.06.2004 р. належить саме йому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1996 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку – [PERSON] , 26.12.1996 року народження, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Позивач просить шлюб розірвати з причини того, що між ними відсутні взаєморозуміння, повага, любов. Подружне життя не склалось внаслідок несумісних характерів. Шлюбні відносини перервані з травня 2007 року, шлюб має формальний характер, спільне господарство не ведеться. Від позивача надійшла заява, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов та розглядати справу у його відсутності. Від відповідачки до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просить суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, оскільки сторони на примирення не згодні, шлюб необхідно розірвати, так як сім'я розпалась та поновленню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини – дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в запропонованому позивачкою розмірі. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року. Шлюб між ними розірвано 19.06.2007 року. Мають спільну малолітню дитину – дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинено в травні 2007 року, і з цього сторони разом не проживають, спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Коштів на утримання дитини та її належне матеріальне забезпечення у позивачки не вистачає, так як вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, крім соціальної допомоги на дитину, інших доходів не має, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, а тому має можливість допомогати дитині. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року /а.с.4/, шлюб між сторонами розірвано 19.06.2007 року /а.с.5/, мають сумісну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] /а.с.2/, яка знаходиться на утриманні позивачки /а.с.3/. Встановлено, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу в розмірі 144 грн /а.с.6/, інших доходів не має, дитина потребує матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в запропонованому позивачкою розмірі. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов”язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.02.1997 року відділом РАГС Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис [NUMBER] . Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 14.02.1997 року. Мають неповнолітню дочку – [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинено у травні 2008 року, і з цього часу сторони разом не проживають, спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Спільне життя не склалося. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, та те, що відповідач не працює, матеріально сім,ю не забезпечує, внаслідок чого постійно виникали сварки в сім”ї. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Крім того, позивачка фактично створила іншу сім,ю. Позивачка переконана, що подальше спільне життя недоцільно, миритися вона не бажає. Стверджує, що подальше спільне проживання та перебування у шлюбі порушує її інтереси та інтереси неповнолітньої дитини. Спір по майну відсутній, спір по житлу відсутній. Дитина залишається з позивачкою. Аліменти з відповідача позивачка стягувати не буде. На розірванні шлюбу наполягає. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд враховує на те, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Миритися сторони не бажають, обидва згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, і перед усім, як з”ясувалось, позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовом про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, про що в відділі Вінницького міського РАЦСу [INFO] року зроблено актовий запис. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Сама позивачка на даний час з відповідачем проживає окремо, сина доглядає сама, відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча є здоровою, працездатною людино, має постійне місце роботи та високий заробіток але безвідповідально ставиться до матеріального забезпечення своєї дитини, тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, просила стягнути аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі ј всіх видів заробітку, щомісячно але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дитини даного віку та витрат на правову допомогу в сумі 110 грн. Відповідач по справі [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідача свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду з відміткою про отримання ним судових повісток особисто на руки 18.11.2008 року та 27.11.2008 року. За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд на підставі ст. ст. 74 ч. 9, 169 ч. 4 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, за правилами постановлення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з наданим суду свідоцтвом про народження від 20.05.2008 року [NUMBER], відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] року народження. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, однак відповідач відмовляється в добровільному порядку виконувати даний обов'язок, на що вказує позивачка в своїй позовній заяві. В зв'язку з викладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї дитини, щомісячно в розмірі ј частини від усіх видів заробітку але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, його слід стягнути з відповідача в сумі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 19.11.2005 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]року народження, який проживає разом з позивачкою і перебуває у неї на утриманні. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені та відновлення їх є неможливим у зв'язку із постійними непорозуміннями між подружжям, образами, застосуванням фізичного насильства та частого зловживання алкогольних напоїв з боку відповідача. З серпня 2008 року вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у спільному вихованні сина. Вважає, що знаходження в шлюбі з відповідачем і проживання з ним однією сім'єю суперечить її інтересам і інтересам дитини. Просить шлюбу між нею та відповідачем розірвати, стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини його щомісячного доходу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 19.11.2005 року сторони вступили в шлюб, зареєстрований у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції за актовим записом № 2207, що підтверджується копією свідоцтва про одруження на а. с. 6. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження на а.с. 5. На даний час шлюб між сторонами фактично розпався і вони проживають окремо. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Зазначені обставини сторони підтвердили в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач згоден, щоб з нього на користь неповнолітньої доньки стягувались аліменти в розмірі ј частини його доходів щомісячно. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, а з відповідача стягнути аліменти на утримання дитини. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 22 гривні 50 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 19.02.2008 року вона дала в борг відповідачу 3000 доларів США під зобов'язання повернення боргу до 20.03.2008 року, про що було складено розписку у присутності двох свідків. Однак, відповідач порушив своє зобов'язання про повернення боргу за позикою у встановлений розпискою строк. Протягом піврічного строку від настання строку виконання зобов'язання відповідач не повертав борг, незважаючи на її постійні прохання щодо повернення позиченої суми, тому просить стягнути з відповідача на її користь 15000 грн., еквівалентних сумі позики 3000 доларів США, а також судові витрати: 150 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 260 грн. витрат на правову допомогу, а всього на суму 15440 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Суду пояснив, що як тільки у нього з'являться кошти він відразу сплатить їх позивачці. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року відповідач взяв на себе зобов'язання повернути [PERSON] заборгованість за позикою, а саме: три тисячі доларів США, що, згідно позовних вимог, є еквівалентом 15000 грн. (а. с. 5). Зазначені факти сторони підтвердили в судовому засіданні. Правовідносини, які склалися між позивачем [PERSON]і відповідачем регулюються договором позики, в якому відповідач є позичальником, а позивач [PERSON] - позикодавцем. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі та погоджується на стягнення з нього суми коштів за договором позики, так як дійсно він ці кошти позичив у позивачки та зобов'язувався повернути їх до 20 березня 2008 року. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON]заборгованість за договором позики від 19.02.2008 року в сумі 15000 грн. Також відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON]понесені нею та документально підтверджені судові витрати на загальну суму 440 грн. по сплаті судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат на правовому допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved