Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-22 00:00:00

\\~ \\~ \\~ \\~ У вересні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. В підтвердження позовних вимог покликається на те, що 18.01.1990 року вона уклала шлюб з відповідачем, який розірваний на підставі рішення Дрогобицькоогоміськрайонного суду, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 10.04.2008 року. За час спільного проживання ними була куплена квартира № 1 по вул. Сагайдачного в будинку № 48 в м. Дрогобичі. Договір купівлі-продажу був посвідчений першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 05.05.2001 року на імя відповідача. Після розлучення вона просила відповідача в добровільному порядку за взаємною згодою розділити квартиру, але він це зробити відмовився. Вважає, що квартира, яка оформлена на відповідача є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу і їй як дружині належить половина квартири. Вартість квартири становить 23901 грн.. Просить суд постановити рішення, яким византи за нею правоь власності на 1/2 ідеальну частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в позовній заяві та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду повідомив, що взагалі не згідний з позовними вимогами позивачки, оскільки вважає, що він купив дану квартиру за власні кошти та вклав в цю квартиру для того щоб привести її в порядок немалі кошти. Відповідачка для купівлі квартрири та в її облаштуванні не давала ні копійки, а тому просить суд в задоволені позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних міркувань. Згідно ст.ст. 22, 28 КпШС України та ст.ст. 60, 70 СК України майно нажите подружжям під час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю і підлягає поділу в рівних частинах. В окремих .випадках суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб в ЗАГСІ м. Дрогобича, 18.01.1990 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 10.04.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.04.2008 року, актовий запис № 99. З довідки виданої КП МБТІ та ЕО за № 358 від 03.07.2009 року видно, що за [PERSON] зареєстрована квартира [INFO] напідставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Першою Дрогобицькою держконторою 05.05.2001 року за р. № 1-518. Дійсна вартість квартира в діючих цінах на 2009 рік становить 23901 грн.. Що стосується поділу майна подружжя сторін, то суд враховує те, що відповідачем не доведено те, що позивачка не брала участі у купівлі та облаштуванні квартири, недбала про матеріальне забезпечення сімї, приховувала, знищувала чи пошкоджувала спільне майно, витрачала його на шкоду інтересам сімї. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, роздільне проживання сторін,наявності спільної квартири, можливість забезпечити собі проживання після поділу майна та межі позовних вимог, суд вважає за можливе поділити спільно нажиту за час шлюбу квартиру визнавши за сторонами право власності по 1/2 частині. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України судовівитрати та витрати на ІТЗ слід розділити між сторонами порівну із \\~ \\~ \\~ \\~врахуванням \\~ \\~ \\~ \\~того, \\~ \\~ \\~ \\~щопозивачкою на день подання позову частково спалачено судові витрати.

Outcome: approved