Jurisdiction: civil
Date: 2009-06-29 00:00:00

20.05.2009 року позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її вітчим [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить частина квартири [ADDRESS] та частина земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] . Для оформлення спадщини вона в установлений законодавством термін звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановчі документи, що підтверджують право власності [PERSON] на дану квартиру та земельну ділянку. По справі існують інші спадкоємці батько померлого [PERSON] , але він в установлений законом строк належну йому спадщину не прийняв. У зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не встиг оформити на себе державний акт на земельну ділянку та свідоцтво про право власності на житло, а реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на них. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили. Представник Бориспільської міської ради в судовому засіданні обставини справи підтвердив, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання повідомлений належним чином. Про те в матеріалах справи міститься його нотаріальна завірена заява в якій він зазначає, що спадщину після смерті свого сина [PERSON] він не приймав і на неї не претендує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 31.07.2008 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №433 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.08.2000 року №7127 (а.с.12) та частина земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯВ №864326 від 26.10.2005 року (а.с.10). Згідно витягу з нормативної грошової оцінки наданої відділом земельних ресурсів у м. №289 від 01.04.2009 року (а.с.11) до земельної ділянки відноситься 0,1 га земель з цільовим призначенням під забудову, оцінених згідно вищезгаданої довідки на суму 55220 грн. (а.с.11). Відповідно до технічної характеристики, двокімнатна квартира [ADDRESS] , має загальну площу 44,9 кв.м., знаходиться в цегляному будинку з центральним опаленням та оцінена Бориспільським БТІ на загальну суму 34375 грн. (а.с.12-14) Зазначену спадщину він фактично прийняв після смерті своєї дружини [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 15.02.2001р.(а.с.21)). Хоча він і своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте переоформити правовстановчі документи на себе не встиг, оскільки помер. Заповіт спадкодавцем не складався. Проте відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду від 24.04.2009 року за №2-о-53/2009 встановлено, що [PERSON] є вітчимом позивачки і вони з ним проживали однією сім`ю шість років до дня його смерті, що свідчить, що вона є спадкоємицею четвертої черги за законом. По справі існують інші спадкоємці батько померлого [PERSON] , але він в установлений законом строк належну йому спадщину не прийняв та відмовився від неї у встановленому порядку, про що свідчить його заява, наявна в матеріалах справи. Позивачка у встановлений законодавством строк звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову, через відсутність правовстановлювальних документів на квартиру та земельну ділянку на ім`я спадкодавця, [PERSON] , у зв`язку з чим вона не може успадкувати будинок частини квартири [ADDRESS] та частина земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться по [ADDRESS] й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі пояснень позивача та представників сторін, належних в справі документів, а саме: свідоцтв про смерть, свідоцтва про право власності на житло, державного акту, свідоцтв про одруження та народження, копій спадкових справ. У зв`язку з вищенаведеним позивачка звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку частина квартири та земельної ділянки, підлягає державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності на земельну ділянку та квартиру, у зв`язку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому зв`язку судом встановлено, що спадкодавець намагався належним чином оформити документи на земельну ділянку та квартиру, про що свідчить подана ним до нотаріальної контори заява про прийняття спадщини після смерті дружини, але смерть завадила йому оформити державний акт про право власності на земельну ділянку та свідоцтво про право власності на житло на себе. Оскільки спадкодавець за життя вчинив усі можливі дії для належного оформлення вищезазначеної земельної ділянки та квартири і лише смерть завадила йому отримати право власності на них, суд вважає за можливе встановити факт належності вищевказаних часток квартири та земельної ділянки на праві власності [PERSON] . Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємиця за законом, має право на набуття права власності на частину квартири та частину земельної ділянки, після смерті [PERSON] , а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла її отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги слід задовольнити в цій частині у повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України слід визнати право власності позивачки в порядку спадкування за законом на частини земельної ділянки загальною площею 0,1 га під будівництво; оцінених згідно вищезгаданого витягу на суму 55220 грн. та на частину двокімнатної квартири, оціненої Бориспільським БТІ на загальну суму 34375 грн., оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved