Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, і просить визнати поважними причини пропущення строку позовної давності, та визнати право власності на земельну ділянку розміром 2,79 умовних кадастрових га, вартістю 12099,00 грн. в адміністративних межах Шендерівської сільської ради с. Шендерівка Корсунь - Шевченківського району Черкаської області. Зобов'язати Корсунь - Шевченківську районну державну адміністрацію видати її свідоцтво про право власності на земельну ділянку розміром 2,79 умовних кадастрових га, в адміністративних межах Шендерівської сільської ради. Свій позов позивач мотивує тим, що вона була членом КСГП «ім. Дзержинського» на час передання державного акта про право колективної власності на землю. Право на земельну частку пай виникло в неї з моменту отримання КСГП «ім. Дзержинського» державного акта про право колективної власності на землю. Державний акт про право колективної власності на землю КСГП «ім. Дзержинського» отримало 15.12.1995 року, тобто з 15.12.1995 року вона мала право власності на земельну частку пай. Вона помилково не була включена до списку осіб, який додається до державного акта про право колективної власності на землю КСП «ім. Дзержинського». Позивач в суд з'явилася, свої зміни до позовних вимог підтримала повністю та пояснила, що її було 24 роки після отримання тяжкої травми хребта, вона захворіла. Після видужання вона вийшла на роботу і жодного місяця, вона більше не хворіла. В період роботи в колгоспі вона один рік працювала в магазині, з лютого 1992 року по лютий 1993 року, оскільки не було людей. Пропрацювала в колгоспі з 1983 року до лютого 1997 року після того пішла на пенсію, але продовжувала працювати ще два виходи. Сертифікати в них у колгоспі роздавали людям, які приїздили і пропрацювали 3 - 4 місяці, а тому вона вважає, що якщо її пропустили в списку і так вийшло, вона хоче отримати земельний сертифікат. Про те що людям видають сертифікати її стало відомо у 1996 році, коли її у березні 1996 року виключили з колгоспу вона зверталася у 1996 році та у 1997 році до юристів і в колгосп, але її пояснили, що на момент видачі сертифікату вона не була членом колгоспу на цій підставі її відмовили. Протягом 12 років вона не зверталася до суду, оскільки її відмовили і вона нічого зробити не змогла, а потім її сказали, що вона має право на два гектара землі так як вона пропрацювала в колгоспі її виключили, після чого вона написала в райдержадміністрацію щоб її надали цю землю їй відповіли, що вона має право отримати сертифікат і тоді вона звернулася до суду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку про що в матеріалах справи є відповідні підтверджуючі документи. Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову Шендерівська сільська рада та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Злагода", в судове засідання не з'явилися про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи їх було повідомлений у встановленому законом порядку про що в матеріалах справи є відповідні підтверджуючі документи. Представник Управління Держкомзему у Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області в судове засідання з'явився та пояснив, що він заперечує проти задоволення позову позивача, довідкою визначено, що на момент складання списків позивач не була членом колгоспу і працювала в іншій організації. Свідок [PERSON], суду пояснила, що сертифікати почали видавати працівникам колгоспу у 1998 році і з того моменту позивачу було відомо про видачу сертифікатів, оскільки про це знало все село, кого не було внесено до списків люди зверталися і їх вносили в списки. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши надані суду матеріали, вважає, що у позові необхідно відмовити в силу слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що дійсно гр. [PERSON] з 1983 року по 1996 рік працювала у колгоспі «ім. Дзержинського» с. Шендерівка, Корсунь - Шевченківського району, Черкаської області, правонаступником якого є СТОВ а/ф «Злагода». Відповідно до довідки №481 від 15.10.2008 року позивач з 13.12.1995 року по 15.05.1996 року працювала в Корсунь - Шевченківському Райся на посаді зав. магазином №45 т.о.№1. Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧР №9-16 виданий КСГП ім. Дзержинського 15.12.1995 року, тобто на момент видачі державного акту позивач працювала не в КСГП «ім. Дзержинського». Крім того позивач не надала суду жодного доказу, по якій причині був пропущений встановлений законом строк позовної давності на звернення до суду з приводу невключення гр-ки [PERSON] до списків осіб, який додається до державного акту про право колективної власності на землю не надано позивачем також жодного доказу який засвідчив би поважність пропуску цього строку. Як встановлено в судовому засіданні, такі списки складалися, та затверджувалися зборами власників майнових паїв після отримання державного акту на право колективної власності на землю. Таким чином, суд вважає, що позивач пропустила 3-х річний строк звернення до суду, з даним позовом, і не вказала поважність причини пропуску цього строку. Суд, вважає, що строк позовної давності необхідно рахувати по вимогах цивільного кодексу України 1963 року, так як дані спірні правовідносини виникли на час дії даного кодексу, а час звернення позивача до суду у 2008 році не дає підстав для застосування вимог Цивільного кодексу України 2004 року. Таким чином, суд не находить жодних законних підстав для поновлення пропущеного строку позовної давності, і відмовляє в задоволенні позову у зв'язку з тим що позивачем пропущено встановлений законом процесуальний строк звернення до суду.

Outcome: dismissed