overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і в обгрунтування своїх вимог вказав, що 11.10.2006 року між відповідачами був укладений договорі іпотеки квартири [ADDRESS]. Вважає, що даний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки він був укладений без дозволу органів опіки та піклування, хоча він проживав в цій квартирі і на той час був неповнолітнім. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з тих самих підстав та пояснив, що його доверитель на момент укладання спірного договору проживав в зазначеній квартирі, що стверджується рішенням суду про його усиновлення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, від неї надійшла заява по слухання справи без її участі. Представник відповідача АКБ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач був і є прописаний в іншій квартирі, до даної квартири ніякого відношення не має і в ній не проживав. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. Від третьої особи надійшла заява про слухання справи без участі їх представника. Судом встановлено наступне. В забезпечення договору про надання кредиту між АКБ Укрсоцбанк та [PERSON]. 11.10.2006 року між банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір щодо квартири [ADDRESS] (ах. 10-15). Як вбачається з рішення Корольовського районного суду м.Житомира віл 17.10.2005 року по справі за заявою [PERSON] про усиновлення позивача, судом встановлено, що на момент винесення рішення позивач разом з відповідачем [PERSON] та усиновлювачем проживали в спірній квартирі. У відповідності до ч.6 ст. 29 ЦК України, фізична особа може мати кілька місць проживання. Оскільки фізична особа може мати декілька місць проживання, представник позивача стверджує, що його доверитель проживав за адресою спірної квартири, ці твердження не спростовані відповідачами, підтверджуються зазначеним судовим рішенням, суд приходить до висновку, що і на момент укладання договору, в квартирі, що стала предметом іпотеки, проживала неповнолітня особа - позивач по справі. Згідно вимог ст. 17 Закону України « Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Оскільки на момент укладення договору іпотеки в квартирі, яка стала предметом іпотеки проживала дитина, даний договір передбачає можливість відчудження житла, він укладався без дозволу органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що даний правочин вчинено без дотримання вимог закону, а тому він маг бути визнаний недійсним. На підставі викладеного, суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Круючись ст. ст. 29, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 17-18 Закону України «Про охорону дитинства, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд. -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 14 вересня 2007 року в виконкомі Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, актовий запис № 20. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя припинили у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. Тому просив суд, шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та даними в судовому засіданні поясненнями підтвердили обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов визнала. Дає згоду на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так судом встановлено, що 14 вересня 2007 року в виконкомі Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 20. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя припинили у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. Подружні стосунки не підтримують і проживають окремо та позивач не виявив наміру проживати спільно у шлюбі. Спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Позивач шлюб розриває вперше. Наведені обставини підтверджуються дослідженими по справі доказами. За таких обставин у відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного, ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

20.11.2009 року позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду, в якій зазначає, що відповідач не сплачує кошти за послуги з подачі води та відведення стоків і борг станом на 16.11.2009р. становить 3856 грн. 41 коп.. В зв"язку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., поновивши строк звернення до суду, пропущених в зв язку з специфікою проведення розрахунків. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання неодноразово не заявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в тому числі і через засоби масової інформації, заяви про слухання справи в свою відсутність не надав, про причини неявки не повідомив, свого представника не направив. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. ^ Станом на 16.11.2009р. борг відповідача за користування послугами з водопостачання та водовідведення перед позивачем за період з 01.10.2003 року по 16.11.2009 року становить 3856 грн. 41 коп., відповідно до наданого розрахунку. Договір про реструктуризацію заборгованості між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, то з нього (відповідача) необхідно стягнути суму заборгованості на користь позивача та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, сплачені останнім при подачі позову, а також судовий збір на користь держави, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. Суд також вважає за можливе відновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин. З урахуванням вищенаведеного, на підставі п.п.18, 30 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, ст.ст.64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.509, 526, 629, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, збереження сімї є неможливим, так як проживають окремо і миритися не бажають. В судовому засідання позивач підтримав заявлені вимоги і стверджує, що вони з дружиною на даний час живуть окремо, триває це вже майже рік , так як дружина давно працює в м.Тернопіль, проживає там і останній час зовсім додому не навідувалася. Дитина проживає з ним і бажає надалі жити в селі. Він категорично наполягає на розлученні, вважаючи примирення не можливим. Відповідач позов визнала, пояснивши при цьому, що дійсно менше року не підтримують з чоловіком подружніх відносин, дитина навідується до неї і вона хотіла раніше заради неї зберегти сімю. Однак чоловік категорично наполягає на розлученні, тому вона не може нічого вдіяти і погоджується на розірвання шлюбу. До неї неодноразово дзвонила незнайома жінка і вимагала згоди на розлучення, пояснюючи, що має намір створити сімю з її чоловіком, можливо це і є справжньою причиною розлучення. Судом встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1995 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину - Наталію, [INFO] . Сторони не досягли примирення на час розгляду справи і час, що надавався їм для цього. Позивач наполягає на негайному розлученні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач просить суд винести рішення, яким зобовязати відповідача відшкодувати витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, а також витрати повязані з розглядом справи. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ЗАТ СК «Інгосстрах» та Згур`єва [PERSON] 07.09.2008 року уклали договір страхування № ZPЕ0АЕ00003741, згідно якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах передбачених договором. Об`єктом страхування по вказаному договору є майнові інтереси, зв`язані з володінням та розпорядженням транспортним засобом автомобілем DAEWOO Leganza , кузов № [NUMBER] державний номер АР 5232ВА. Згідно п. 4.2 Договору Страховик ЗАТ СК «Інгостарх» зобов`язаний у випадку настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику Згур`євій [PERSON] або вигодонабувачу ПАТ КБ «Приват Банк». Згідно з п. 7.1.1. вказаного договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. 27.12.2008 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Шушенська напроти буд. 32 у м. Запоріжжя скоїв наїзд на застрахований автомобіль DAEWOO Leganza під керуванням Згур`єва [PERSON], який належить Згур`євій О.В. У відповідності з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля ГАЗ 24, яким керував [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю DAEWOO Leganza заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до оцінки розмір заподіяної шкоди автомобілю складає 2865, 95 грн. Сума страхового відшкодування до виплати з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі Страхового акту складає 2613, 45 грн. Зазначене страхове відшкодування страхувальнику виплачено на підставі страхового акту № И-2230 від 11.02.2009року в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 2379 від 12 лютого 2009 року. Позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти заявленого позову не заперечує. Третя особа - Згур`єва О.В. наполягає на зодоволені позовних вимог. Суд, розглянувши матеріали даної справи, заслухавши відповідача, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні 27.12.2008 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Шушенська напроти буд. 32 у м. Запоріжжя скоїв наїзд на застрахований автомобіль DAEWOO Leganza під керуванням Згур`єва [PERSON], який належить Згур`євій О.В. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю DAEWOO Leganza заподіяно матеріальну шкоду. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за причинену шкоду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивачка вказує, що 17 січня 2008 року було розірвано шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] За час перебування у шлюбі в них народилось троє дітей, а саме син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. 23 липня 2008 року Козівським районним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача у користь [PERSON] аліментів на утримання трьох не повнолітніх дітей. 07 лютого 2010 року [PERSON] виповнилось 18 років, однак на даний час він навчається у Дрогобицькому механічному технікумі. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на навчання сина, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його навчання у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязуваний утримувати. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивачка вказує, що зареєструвала шлюб із відповідачем в 1999 року. 17 березня 2004 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу позивачка має неповнолітнього сина, а саме [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, не бере участі у його вихованні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що згідно договору купівлі продажу від 30.08.2008 року укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та нею, являється власником квартири № 82, що по вул. Будівельників, 7 в м. Нетішин Хмельницької області. В даній квартирі залишився зареэстрованим, але з часу продажу квартири не проживає один з власників квартири - [PERSON] За таких обставин вона не в змозі зареєструватись у придбаному жилі, відповідач уникає спілкування з нею, місце його проживання невідоме. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, крім того просить стягнути з останнього судові витрати в розмірі 327,61 грн., з яких 150 грн. - витрати на правову допомогу, 132,11 грн. - витрати на опублікування оголошення, 8,50 грн. судового збору та 37 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до повідомлення, надрукованого в газеті «Подільські вісті» від 09.02.2010 року № 20 вважається повідомленим про день та час слухання справи належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що квартира № 82, що по вул. Будівельників, 7 в м. Нетішин Хмельницької області належить [PERSON], згідно договору купівлі - продажу від 30.08.2008 року (а.с. 6). Відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин. Відомостей про поважність причин не проживання [PERSON] в квартирі № 82, що по вул. Будівельників, 7 в м. Нетішин Хмельницької області суду не надано. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки, судом не встановлені обставини, що зумовлюють продовження строку збереження жилого приміщення за [PERSON], суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати такими, що втратив право користування жилим приміщенням, спірною квартирою, як не проживаючий в ній без поважних причин понад шість місяців. На підставі викладеного та ст. 71, 72, ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 05 червня 1999 року у Палаці одруження «Центральний» м.Харкова, актовий запис № 511. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, виявилась несумісність характерів, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги. Шлюбні відносини припинені. В серпні 2009 року між ним та відповідачкою виникла сварка і з цього часу відповідачка перешкоджає йому проживати в квартирі. Позивач вважає, що шлюб існує формально, сімя не може бути збережена. Спір по майну відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась , надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був зареєстрований шлюб 05 червня 1999 року в Палаці одруження «Центральний» ( відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції), актовий запис № 511. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою [PERSON] Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сімя збережена бути не може. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, де в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача по газопостачанню, однак перестав оплачувати дані послуги, в зв'язку з чим станом на 01.08.2009 року утворилась заборгованість в сумі 273 грн. 99 коп., яку і просив стягнути, посилаючись на ст.530 Цивільного кодексу України, вважає, що позивачем не пропущений трьохрічний строк позовної давності, на підставі чого просив задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, а тому суд проводить заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач користується послугами позивача по газопостачанню та на порушення вимог ст.ст.67, 68 ЖК України не оплачував позивачу надавані послуги, в зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість в 273 грн. 99 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований в Ясниській сільській раді Яворівського району Львівської області, 28 серпня 1993 року, актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя сторони мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в заяві до суду просить постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, покликаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося. Під час подружнього життя між ними постійно виникали сварки з приводу різних побутових питань, для вирішення яких вони не могли прийти до спільної думки. Протягом року подружжя проживає окремо, подружніх відносин не підтримує, спільного господарства не веде. На даний час позивач проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити сім"ю. Так як такий шлюб носить лише формальний характер, тому позивач змушений звернутися до суду та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що він втратив до відповідача почуття любові, тому примирення між ними неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та суду пояснила, що вона із позивачем не сходяться характерами, тому не можуть знайти між собою спільної мови, примирення між ними неможливе. Відповідач на розірвання шлюбу згідна. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що зберегти сім'ю, в якій немає взаємопорозуміння і любові, взаємоповаги і терпіння неможливо, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved