Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В січні 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якому вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх аліментних зобовязань, в звязку з чим утворилась заборгованість за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], станом на 01.12.2009 року в сумі 4636 грн. 50 коп., просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в порядку ст. 186 Сімейного кодексу України за період з 01.05.2009 року по 01.12.2009 року в сумі 5878 грн. 58 коп. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, не заперечував факт наявності у нього заборгованості з аліментів на утримання дитини, пояснивши її виникнення тим фактом, що не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, аліменти сплачує по мірі можливості, в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів просив відмовити, оскільки заборгованість утворилась не з його вини. Представник третьої особи Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ в судовому засіданні пояснив, що на виконанні у ВДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Боржник не сплачує аліменти, в звязку з чим утворилась заборгованості, яка станом на 01.03.2010 року складає 5829 грн. 30 коп. З приводу вирішення позовних вимог поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що з травня 2009 року в провадженні Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1141 від 03.07.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку на дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідок Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ № 40030 від 15.12.2009 рок, № 2132 від 29.03.2010 року, на виконанні у ВДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів по 1/4 частині всіх видів заробітку. Згідно постанови державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ про закінчення виконавчого провадження, на 01.05.2009 року становив 1889,15 грн. за період з травня 2009 року по березень 2010 року боржником не проведено жодної сплати, в звязку з чим станом на 01.03.2010 року заборгованість складає 5829 грн. 30 коп. Згідно ст. 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилось їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.11.2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по аліментам станом на 01.10.2009 року в розмірі 3842 грн. 05 коп. Статтею 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІУ від 21.04.1999 року встановлено, що відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії чи стипендії громадян проводить адміністрація підприємств, установ і організацій а підставі надісланих їм державним виконавцем виконавчих документів. З довідок Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ № 40030 від 15.12.2009 рок, № 2132 від 29.03.2010 року вбачається, що за період з травня 2009 року по березень 2010 року боржником [PERSON] не проведено жодної сплати на виконання рішення суду про стягнення аліментів, в звязку з чим станом на 01.03.2010 року заборгованість складає 5829 грн. 30 коп. Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON], він не має постійного місця роботи, періодично підробляє та відповідно до розміру отриманого доходу сплачує позивачці аліменти, сплачував кошти в серпні, листопаді 2009 року, а також в 2010 році. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що в період з серпня 2009 року по березень 2010 року отримала від [PERSON] в рахунок оплати аліментів кошти в сумі 1880 грн., в тому числі: в серпні 2009 року 1000 грн., в листопаді 2009 року 480 грн., в січні 2010 року 100 грн., в лютому 2010 року 200 грн., в березні 2010 року 100 грн. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги той факт, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, а відтак і стабільного заробітку, періодично частково сплачує аліменти, доказів того, що він має дохід, який дає можливість сплачувати в повному обсязі нараховані аліменти, в судовому засіданні не здобуто, суд приходить до висновку про неможливість зробити беззаперечний висновок про те, що заборгованість з аліментів утворилась з його вини, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені за порушення строків сплати аліментів, є безпідставними й задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed