overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Івано-Франківський територіальний відділ ВД ДБУ звернувся до суду з позовом і просить стягнути на користь держави в особі Івано-Франківського територіального відділу ВД ДБУ з відповідача [PERSON] 225 грн. шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. В позовній заяві зазначено, що 12 червня 2009 року відповідач здійснив незаконний вилов риби з водойми Бурштинського водосховища Галицького району в забороненому для рибальства місці та забороненим знаряддям лову, чим порушив п. 3.15 „Правил рибальства. Відповідач при цьому виловив 2 шт. риби товстолоб загальною вагою 12.3 кг. Відповідно до ст. 40 КУпАП та ст. 63 Закону України „Про тваринний світ громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони і використання тваринного світу в порядку і в розмірах, встановлених законодавством України. Незаконним виловом риби, згідно „Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування або знищення громадянами України, іноземними громадянами і особами без громадянства цінних видів риб та інших обєктів водного промислу відповідачем спричинено шкоди рибному господарству на суму 225 грн., яка в добровільному порядку ним не відшкодована. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоч вчасно і належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про що свідчать почтові повідомлення про вручення йому судових повісток, про причини своєї неявки суд не повідомив. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 12 червня 2009 року відповідач здійснив незаконний вилов риби з водойми Бурштинського водосховища Галицького району в забороненому для рибальства місці та забороненим знаряддям лову, чим порушив п. 3.15 „Правил рибальства, що стверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення за № 0000136. Відповідач при цьому виловив 2 шт. риби товстолоб загальною вагою 12.3 кг. Відповідно до ст. 40 КУпАП та ст. 63 Закону України „Про тваринний світ громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони і використання тваринного світу в порядку і в розмірах, встановлених законодавством України. Незаконним виловом риби, згідно „Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування або знищення громадянами України, іноземними громадянами і особами без громадянства цінних видів риб та інших обєктів водного промислу відповідачем спричинено шкоди рибному господарству, яка згідно довідки-розрахунку від 18.06.2009 року за № 2-8/114 складає 225 грн. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач не бажає. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. На підставі вищенаведеного, ст. 386 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 37, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2010 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що 15 грудна 1982 року він вступив в шлюб з відповідачкою [PERSON] Шлюб зареєстровано у Смотриківській сільській раді Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 20. Дітей від подружнього життя вони не мають. Однією сім'єю сторони проживали до лютого 1983 року. З цього часу їхня сім'я фактично розпалася. Підставою для розпаду сім'ї є те, що відповідачка зловживає спиртними напоями та проживши місяць з відповідачем залишила його, поїхала до іншого чоловіка і з тих пір вони не проживають разом. Після того як [PERSON] залишила [PERSON], останній з 1984 року став проживати та вести спільне господарство з іншою жінкою, з якою бажає зареєструвати свій шлюб і тому просить розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, проте її неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб з 15.12.1982 року (а.с. 6). Проживання [PERSON] з 1984 року з іншою жінкою підтверджено довідкою виданою Смотриківською сільською радою (а.с. 8). Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач не бажає, суд приходить висновку про те. що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому позов підлягає задоволенню і шлюб за вимогою позивача суд розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності заповіту, у якій зазначив, що 03.09.2009 року померла його мачуха [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно у с. Міньківці Андрушівського району Житомирської області, що підтверджується копією заповіту. У встановлений законом шестимісячний строк після її смерті до державного нотаріуса Андрушівського району Житомирської області заявником [PERSON] було направлено заяву про прийняття спадщини. Однак при оформленні документів було виявлено, що у заповіті допущена помилка: прізвище спадкоємця зазначено «Гудемчук». Державний нотаріус Андрушівського району Житомирської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, просить про розгляд справи у її відсутність . При таких обставинах суд вважає можливим розглянути справу по наявних матеріалах у відсутність зацікавленої особи, у попередньому судовому засіданні. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть 1-ТП №127917 виданого Павелківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області 03.09.2009 року, актовий запис №22 від 03.09.2009р., [PERSON] померла 03.09.2009 року. При житті 15.11.1995 року [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по Закону буде мати право, [PERSON]. Заповіт посвідчено [PERSON], секретарем виконавчого комітету Міньковецької сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області. Тобто у заповіті зазначено прізвище спадкоємця «Гудемчук», що свідчить про помилку допущену у написані прізвища. Крім того, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з: жилого будинку, що знаходиться у с. Маньківці Андрушівського району Житомирської області, земельна ділянка, яка розташована на території с. Маньківці Андрушівського району Житомирської області. Крім [PERSON], інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, а також чоловіка, який пережив спадкодавця, немає, що підтверджується заявою [PERSON], підпис якого засвідчено нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], 14.01.2010р., зареєстровано в реєстрі за №33. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку у розмірі 25% від заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у якому пояснила, що з 1991 по 1997р.р. перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрованого 19.04.1991 р. відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 556 (л.с. 2). Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], 17.11.1991року народження, на яку до досягнення її повноліття відповідач сплачував аліменти згідно рішення суду. На теперішній час дочка навчається у Запорізькому національному технічному університеті на першому курсі денної форми навчання, що підтверджується довідкою від 21.01.2010р.(л.с.4). Позивач не має достатнього заробітку для належного утримання доньки під час її навчання. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] визнає позов повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки. У звязку з тим, що відповідач позов визнає повністю без з'ясування і дослідження інших обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно копії свідоцтва про народження серії ІV-ЖС № 331861, виданого Ленінським відділом РАГС м. Запоріжжя від 08.01.1992 р., батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, позовні вимоги підтримав, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь доньки [PERSON], 17.11.1991р.н. у розмірі 25% від заробітної плати щомісяця до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 2 в будинку 125 по вул. Харківській в м. Краснограді Харківської області та зняття його з реєстрації. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, та пояснив суду, що [PERSON], [INFO] є його рідним братом, їх батьками були [PERSON], який помер 15.05.2004 року та [PERSON], яка померла 16.09.2005 року. Батьки були наймачами квартири [ADDRESS]. Після смерті батьків залишилась вище зазначена квартири, в якій ми з братом зареєстровані. З 2005 року [PERSON] не проживає в [INFO], перестав сплачувати за квартирну плату та комунальні послуги, утримувати квартиру. У звязку з тим, що брат втратив право користування квартирою, так як в ній не проживає понад шість місяців просив зняти його з реєстраційного обліку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку через оголошення в газеті «Слобідський край». Представник Красноградської міської ради за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Красноградського ЖРЕП за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Від третьої особи СГІРФО Красноградського РВ 09.04.2010 року надійшла письмова заява в якій просять справу за позовом [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку розглянути без участі представника, з прийнятим рішення згодні. Вислухавши пояснення позивача, представників третіх осіб перевіривши письмові докази, які є у справі суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. В матеріалах справи в підтвердження позову є письмові докази: копія паспорту [PERSON] \\а.с. 6\\; акти майстра Красноградського ЖРЕП від 17.09.2009 року та від 05.02.2010 року, якими встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] особистих речей не має та дійсно не проживає в даній квартирі з 2005 року по теперішній час \\а.с. 7-8\\, копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] \\а.с. 10\\, копія свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 15.05.2004 року \\а.с. 12\\, копія свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 16.09.2005 року \\а.с. 13\\, довідка Красноградського ЖРЕП видана [PERSON] про те, що він зареєстрований [INFO], квартира не приватизована, разом з ним зареєстрований [PERSON] \\а.с. 31\\, копія рішення виконавчого комітету Красноградської міської ради № 137 від 15.04.2010 року яким змінено особовий рахунок на квартиру № 2, житлового будинку № 125 по вул. Харківській на імя [PERSON]. Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований та не проживає в [INFO] з 2005 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідач не надає фінансову допомогу на утримання неповнолітньої дитини, вона одна утримує матеріально та фінансово дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано у встановленому порядку 12 листопада 2005 року, про що Жовтневим відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб та здійснено актовий запис № 1061 від 12.11.2005 року. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Як встановлено у судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст.ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.08.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 5635 грн. 25 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в заяві обставини, зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути заборгованість в розмірі 4580 грн. 12 коп. пояснивши, по після предявлення позову відповідачами 19 квітня 2010 року в рахунок заборгованості було сплачено 1055 грн. 13 коп. Відповідачі в судовому засіданні повністю погодилися з предявленим позовом, визнали його та не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою: [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися, мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 4580 грн. 12 коп. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 4580 грн. 12 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає до стягнення на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., та на користь держави державне мито в сумі 56 грн. 35 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності, посилаючись на те, що 08 травня 1998 р. Відділом приватизації житла було видане Свідоцтво на право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на ім.»я [PERSON], [PERSON], [PERSON] 02.09.2009 року помер [PERSON] Просять визначити частки співвласників квартири [ADDRESS] за кожним із співвласників у рівних частинах - по 1/3. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 1998 р. Відділом приватизації житла було видане Свідоцтво на право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на ім.»я [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( Свідоцтво видане згідно з розпорядженням № 2374). 02.09.2009 року помер [PERSON] ( Свідоцтво про смерть [PERSON] І-КЕ № 142625). Оскільки власниками даної квартири є три особи і, відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В позовній заяві позивач просить визнати за кожним співвласником рівні частини на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи те, що ніким із співвласників на час розгляду справи в суді не подано документів, які б зумовлювали не рівний поділ в частка зазначеної квартири, суд вважає за необхідне визначити за кожним співвласником 1\\3 частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливими. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, однак проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 1 серпня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між сторонами почали виникати сварки, що призвели до втрати почуттів поваги та любові один до одного. Останні два роки сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому, шлюб необхідно розірвати. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Акціонерний банк «Київська Русь» звернувся з позовом до суду до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив до суду листа у якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також просить справу розглянути без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлено: 28.11.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1455-02-07-2 (а.с.6), за яким відповідачеві були надані кошти в сумі 30000 грн.00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26 % річних з остаточним погашенням кредиту 28.11.2010 року. З 21.01.2009 року по даний час відповідачем щомісячні внески згідно договору кредитування не проводяться, а тому заборгованість станом на 10.07.2009 року становить 32826 грн.15 коп. у тому числі: заборгованість по поверненню кредиту - 20826 грн.00 коп.; заборгованість по відсотках кредиту 3865 грн. 34 грн.; штраф за прострочення погашення кредиту - 1721 грн. 26 коп.. штраф за прострочення погашення відсотків 1050 грн. 26 коп.; штраф за непогашення достроково кредиту згідно з повідомленням про відкликання кредиту 5363 грн. 29 коп. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно кредитного договору № 1455-02-07-2 позичальник зобов'язувався проводити погашення кредиту та відсотків по ньому щомісячно шляхом внесення готівки до каси банку, але відповідачем були порушені дані зобов'язання. При передачі вищевказаних грошових коштів [PERSON] поручилася за [PERSON] зобов'язалася особисто сплатити суму боргу у разі невиконання зобов'язань. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до 4.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 від всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовує тим, що 22 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського управління юстиції зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, від якого 16 березня 2007 року народилась донька [PERSON]. Але 24 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 486. Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, добровільно коштів на утримання дитини не дає, в той час як дитина проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. В звязку з цим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні позовній заяві, не заперечувала щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Допитаний в судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Таким чином, суд, вислухавши позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved