Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . звернулись до суду з позовною заявою, в якій вказували, що 01 липня 1999 року їх батько [PERSON] уклав заповіт, яким на випадок його смерті заповів все належне йому на день смерті майно позивачам у рівних частках. Заповіт не змінений і не скасований. [INFO] [PERSON] . помер в с. Іванків Черняхівського району . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Позивачі прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Позивачі також являються спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги за законом немає,оскільки мати позивачів [PERSON] . померла в 1998 році. Осіб, які б мали право на обов’язкову частку в спадковому майні [PERSON] . також немає. Однак оформити свідоцтво про право власності на спадщину в Черняхівській державній нотаріальній конторі неможливо із-за відсутності належно оформлених документів на вказаний будинок. В зв'язку з цим, позивачі просять визнати за ними право власності на вказаний будинок як за спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] . по 1/3 частки житлового будинку за кожним з них. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, змінивши підстави наведені в позовній заяві,просили застосувати положення ст.. ст.. 548, 549 ЦК України(ред. 1963 р.) та ЗУ «Про власність». [PERSON] , якому позивач [PERSON] . доручив ведення справи в суді, також підтримав позов, змінивши підстави наведені в позовній заяві, просив застосувати положення ст.. ст.. 548, 549 ЦК України(ред. 1963 р.) та ЗУ «Про власність». Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Зороківської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача, позов визнаний у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд приходить до наступного висновку: В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначається, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки [PERSON] . в 2001 році, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України(ред. 1963 р.) та Закону України «Про власність». Із ч. 1статті 12 ЗУ «Про власність» вбачається, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. У відповідності із ст.. 13 ч. 1 цього закону, вважається, що об’єктами права приватної власності є жилі будинки. Згідно і з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року N 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»(назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 р. N 15) Із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, 4 , відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці. У відповідності із ст. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В ст.. 549 ЦК України вказано, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Із довідки БТІ [NUMBER] від 14 серпня 2008 року вбачається, що за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. В судовому засіданні встановлені наступні факти: 01 липня 1999 року батько позивачів [PERSON] уклав заповіт, яким на випадок його смерті заповів все належне йому на день смерті майно позивачам у рівних частках. Заповіт не змінений і не скасований. [INFO] [PERSON] . помер в с. Іванків Черняхівського району . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на праві власності. Позивачі прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Позивачі також являються спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги за законом немає,оскільки мати позивачів [PERSON] . померла [INFO] . Осіб, які б мали право на обов’язкову частку в спадковому майні [PERSON] . також немає. Вказана спадщина належить позивачам з моменту відкриття спадщини, однак в даний час позивачі не мають можливості оформити право на спадщину після смерті [PERSON] ., тому що у спадкодавця відсутні належно оформлені документи на вказаний будинок, тобто відсутня державна реєстрація будинку. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв’язку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що,оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців немає, слід визнати за позивачами право власності на вказаний будинок, як за спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] . по 1/3 частці на кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved