overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

[PERSON] звеpнувся до суду із заявою пpо встановлення факту належності йому пpавовстановлюючих документів: довідки Ітл «ж», 8-АХ, №0007414, виданої 18.08.1954 р. Начальником лагеря на ім»я [PERSON] про перекваліфікацію на ст. 58-12 КК із зняттям судимості та довідки про реабілітацію №13-40912-90, виданої 26 червня 1991 р. старшим прокурором прокуратури УРСР на ім»я [PERSON], поза як в цих довідках допущені помилки у написанні його уник прізвища та ім»я по-батькові, де замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». Встановлення даного факту необхідно йому для отримання пільг. В судовому засіданні заявитель вимогу підтpимав, наполягав на її задоволенні. Представник управління пенсійного фонду України в Заставнівському районі в судовому засіданні заяву визнала, не заперечувала проти її задоволення. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім»я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки представник заінтересованої особи визнав заяву, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі наведеного, кеpуючись ст.ст.61, 130, 174, 213-215, 256 ч.1 п.6 ЦПК Укpаїни, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Заявитель просить встановити факт належності йому заповіту в частині права на земельну частку (пай) як на земельні ділянки, посилаючись на те, що [INFO] в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області померла його бабуся - [PERSON]., яка при житті 01.06.2000 р. склала заповіт, в якому розпорядилася земельною часткою (паєм) на користь заявителя. Спадкоємцями, які мають обов»язкову частку при спадкуванні за заповітом є [PERSON] та [PERSON], які від своєї частки відмовляються на користь заявителя. На даний час заявитель має намір оформити своє право власності на спадщину, однак, перешкодою в цьому є той факт, що 12.08.2005 р., тобто після складання заповіту, Заставнівською РДА було видано Державні акти про право власності на земельні ділянки серії ЧВ №096319 та серії ЯБ №188958, які розташовані на території Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області і, таким чином, на підставі належної бабусі земельної частки (паю) були виділені в натурі земельні ділянки, розміром 0,05 га. та 1,20 га. По причині того, що не були внесені зміни до заповіту в зв'язку із виділенням паю в натурі, заявитель вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В попередньому судовому засіданні заявитель заяву підтримав, наполягав на її задоволенні. Представник територільної громади с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в попереднє судове засідання не з'явився, однак, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності на користь заявителя. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутності на користь заявителя. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання заінтересованими особами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, який було зареєстровано 13 липня 1986 р. за актовим записом №18 виконкомом Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з моменту укладення шлюбу між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Основною причиною розпаду сім'ї послужило те, що у них не співпадають погляди щодо принципів побудови сімейних відносин. Крім того, він на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою за таких обставин вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, обґрунтувавши вищенаведеним. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, сім”я сторін не існує, сторони не проживають разом та не підтримують подружні відносини більше 6 місяців, позивач фактично створив нову сім'ю, шлюб між сторонами носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 22.10.2000 р. за актовим записом №08 у виконкомі Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області. Від шлюбу є двоє дітей: - [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO], які за домовленістю сторін будуть проживати з позивачкою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Ставлення відповідача до сім'ї, а саме невиконання ним сімейних обов»язків, обов»язків по матеріальному утриманню сім»ї, зловживання спиртними напоями, яке призводило до скандалів та дебошів, призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. При таких обставинах позивачка вважає, що збереженя їхнього шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, обґрунтувавши вищенаведеним. Відповідач в судове засідання не з”явився, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, просив справу розглянути в його відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, сім”я сторін не існує, сторони не проживають разом та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. пpо стягнення 9954 грн. 62 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно укладеного договору № CVA0AK00010401 від 06.07.2005 р. [PERSON]. отримав кредит у розмірі 26475 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.07.2010 р. В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним договором 06.07.2005 р. було укладено договір поруки з [PERSON]. Однак, [PERSON]., коpистуючись кредитом, не виконав умови договору і станом на 30.09.2008 р. у нього утворилася заборгованість, в розмірі 9954 грн. 62 коп., яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача частково змінив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідачів 8260 грн., так як відповідачі частково погасили суму боргу. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по спpаві, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Встановленим фактом є користування відповідачем кредитом, поручительство [PERSON]. в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань, наявність заборгованості та її розмір, таким чином позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 525,530,629, 1048-1050 ЦК Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до територіальної громади с.Вікно, [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що після смерті її батька -[PERSON]., померлого [INFO], відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] Заповіту мати не залишила, спадкомцями по закону є позивачка, а також [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. - відповідачі по справі, які від своєї частки відмовляються на користь позивачки. В даний час позивачка бажає оформити своє спадкове право, однак не може цього зробити із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок та господарські споруди. Крім того, перешкодою в оформленні спадщини є помилка відносно імені батька, вказана в свідоцтві про її народження, де замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]», а відповідно і її ім»я по-батькові записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Таким чином, на даний час відсутній документ, який би підтвердив їхні з батьком родинні відносини. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкритя спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки представник відповідача позов визнала, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі наведеного, ст. 392, 1268 ЦК України, ст. 256 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 30 жовтня 1999 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. [PERSON] позов про розлучення мотивує тим, що через різна характери та погляди на життя у них з відповідачкою виникали безпідставні скандали. З грудня 2007 року сторони припинили спільне проживання. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати. Не заперечує проти того, щоб діти після розірвання шлюбу проживали з відповідачкою. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та на задоволенні позову наполягав. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав та не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з довідки відділу РАЦСу №828/07-3-51 від 19.09.2008 року, 30 жовтня 1999 року виконкомом Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у книзі реєстрації актів про одруження за №35. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сімейне життя сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. Сторони з грудня 2007 року припинили спільне проживання та з того часу не підтримують жодних сімейних відносин. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини та мотиви, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є підставними та обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя або їх дітей, тому шлюб слід розірвати, залишивши дочку [PERSON] та дочку [PERSON] проживати після розірвання шлюбу з відповідачкою. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] по 8 гривень 50 копійок державного мита на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 11 лютого 2005 року. Від шлюбу народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка проживає з позивачкою. [PERSON] позов про розлучення мотивує тим, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не поважав її, матеріальної допомоги у сім'ю не надавав, систематично зловживав спиртними напоями та будучи в нетверезому стані наносив побої позивачці. Такі відносини в сім'ї призвели до того, що з серпня 2008 року сторони припинили спільне проживання та з того часу жодних сімейних відносин не підтримують. У даний час позивачка створила нову сім'ю - проживає у фактичному шлюбі з [PERSON], тому [PERSON] вважає, що примирення між ними неможливе. Дочку [PERSON] просить залишити на її утриманні та вихованні. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала. Дитину просить залишити проживати з нею. [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав суду заяву, в якій зазначив, що заперечень щодо розірвання шлюбу не має. Заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про одруження, 11 лютого 2005 року виконкомом Кобилецько-Полянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у книзі реєстрації актів про одруження за №04. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сімейне життя не склалося з вини відповідача. Сторони з липня 2008 року припинили спільне проживання та з того часу не підтримують жодних сімейних відносин. Позивачка на даний час створила нову сім'ю. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини та мотиви, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу є підставними та обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя або їх дитини, тому шлюб слід розірвати, залишивши дочку проживати після розірвання шлюбу з позивачкою. Враховуючи, що саме дії відповідача спонукали позивачку на розлучення, а також те, що на утрманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, тому при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] 17 гривень державного мита на користь держави, а [PERSON]від сплати держмита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів та коштів на утримання дитини, у зв'язку з тим, що з відповідачем по справі позивачка була одружена з 11.03.06 (шлюб зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис [NUMBER] ). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] . Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою й перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо і матеріальної допомоги на дитину не оказує. Відповідач офіційно працевлаштований має доходи. Позивачка не працює , є непрацездатною до досягнення дитиною 3 років , тому позивачка має право на утримання від чоловіка. У позові позивачка просить стягнути з позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ј часини його заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття , та ј частину його заробітку щомісячно , та на її утримання до досягнення дитиною 3 років . У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав , пояснив, що він працює , та має постійне місце роботи , має можливість оказувати матеріальну допомогу . Третя особа в судове засідання не з*явилась , про слухання справи повідомлена. Вислухавши сторони, розглянувши докази по справі, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком не повнолітньої [PERSON] [INFO] , що проживає разом з позивачкою в справі . Позивачка не працює , здійснює догляд за малолітньою дитиною. На підставі ст. 180 СК України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка не може утримувати дитину, то суд вважає необхідним в цій частині позов задовольнити. На підставі ст.. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що оскільки позивачка не працює і не має ніяких доходів, окрім виплат на дитину до досягнення нею 3-х років , то вона потрбує утримання. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований і має середній заробіток 2363 грн. на місяць , суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

14 грудня 2008 року ЗАТ комерційний банк “ПриватБанк” звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитного боргу. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до договору від 12 вересня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 24 вересня 2008 року рахується заборгованість в сумі 3216,51 грн., з них заборгованість по кредиту – 2429,58 грн., заборгованість по відсотках – 786,93 грн. Просять стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 3216,51 грн., 51 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо стягнення суми боргу в розмірі 3216,51 грн. та судових витрат. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені зобов'язання передбачені умовами кредитного договору від 12 вересня 2007 року, оскільки він не виконав грошові зобов'язання щодо сплати кредиту, внаслідок чого станом на 24 вересня 2008 року загальна заборгованість по ньому складає 3216,51 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Отже, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає загальна заборгованість по кредиту в розмірі 3216,51 грн. Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору —51 грн. та сума сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

06 листопада 2008 року ЖКП №1 звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 1391,66 грн. заборгованої плати на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 травня 2003 року по 30 вересня 2008 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю. Пояснила, що відповідач [PERSON] є власником житла по [ADDRESS] і зобов'язаний щомісяця вносити плату на утримання будинку та прибудинкової території. Заборгованість за період з 01 травня 2003 року по 30 вересня 2008 року становить 1391,66 грн., тому просить стягнути цю суму з відповідача в користь ЖКП №1. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Не заперечили щодо стягнення 1391,66 грн. заборгованої квартирної плати. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі користуються послугами, постачальником якого є позивач, плати за надані послуги не вносять, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 травня 2003 року по 30 вересня 2008 року в розмірі 1391,66 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 64,67,68 ЖК України наймач і повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно (щомісяця) вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги і несуть солідарну відповідальність за невиконання цих зобов'язань. Ст. ст. 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 430 грн. 32 коп. компенсації за невикористану відпустку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в ТОВ “Водне господарство” на посаді машиніста насосної станції, 01.07.2008 року був звільнений по переводу до КП “Кіровоградське ВКГ”, при цьому йому не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 430 грн. 32 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем працюючи на посаді машиніста насосної станції. 01.07.2008 року був звільнений по переводу до КП “Кіровоградське ВКГ. В порушення вимог ст. 116 КзпП України п ри звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Позивачу не виплачено 430 грн. 32 коп. компенсації за невикористану відпустку. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічного забезпечення та 51 грн. судового збору. На підставі ст. 116 КзпП України,

Outcome: approved