Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним як спадкоємцем за законом першої черги до майна [PERSON], померлого 11 березня 1996 року, права власності на належний померлому житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в селі Любовичі Малинського району по вулиці Леніна за №70. Зазначив, що нотаріальною конторою заведена спадкова справа до майна батька. Він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на інше належне йому майно, але на житловий будинок не може через відсутність у батька правовстановлюючих документів. У судовому засіданні позивач підтримав свій позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача сільський голова Любовицької сільської ради позов визнала та пояснила, що згідно записів у погосподарських книгах зазначений позивачем будинок рахувався за померлим [PERSON]. Позивач після його смерті постійно приїжджає, доглядає за будинком. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог суд визнає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер 11 березня 1996 року (а.с.6). Він є батьком позивача (а.с.7) і відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України позивач являється спадкоємцем першої черги за законом на його майно. На підставі заяви позивача 10 жовтня 2000 року Малинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №435 до майна померлого 11 березня 1996 року [PERSON] та видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та майновий пай КСГП ім. Чкалова (а.с.26-31). Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалося. Згідно довідки Малинського районного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації право власності за [PERSON] на жилий будинок №70 по вулиці Леніна в селі Любовичі не зареєстроване. Згідно з положеннями ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявляючи вимогу про визнання за ним як с спадкоємцем за законом права власності на житловий будинок, позивач не надав суду належних доказів, які б доводили право власності спадкодавця на це майно, посилаючись лише на показання свідків. Згідно довідки Любовицької сільської ради від 16.05.2009 року, виданої на підставі запису в погосподарських книгах за 1996-2009 роки, тобто за період після смерті [PERSON], та свідчень жителів села Любовичі [PERSON] й [PERSON], жилий будинок по вулиці Леніна за №70 в селі Любовичі був побудований подружжям у 1948 році і рахується за [PERSON]. Земельна ділянка під забудову виділялась правлінням колгоспу (а.с.20,21). Опитана судом свідок [PERSON], яка проживала по сусідству з [PERSON] з 1954 року, засвідчила, що цей будинок дійсно будувався покійними батьками позивача на місці старої хати, що за змістом суперечить довідці сільської ради. Свідок [PERSON] [INFO] і обставини та підстави будівництва та належності житлового будинку спадкодавцеві йому не відомі. У визначений судом строк позивач не надав суду додаткових доказів, які б свідчили про наявність у спадкодавця права власності на жилий будинок. Оскільки спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) за наведених обставин суд визнає позовні вимоги позивача недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed