Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

КП «Житлово-комунальне підприємство міста Галича» 22 лютого 2010 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з останньої 476 грн. 69 коп. заборгованості за експлуатаційні витрати, на утримання будинку, квартири і прибудинкової території та житлово- комунальні послуги, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і суду пояснив, що КП «Житлово-комунальне підприємство міста Галича» надає відповідачці послуги з утримання житла, будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території. Пунктом 35 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій» встановлено, що власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобовязані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найом чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України наймач жилих приміщень зобовязаний щомісячно проводити оплату послуг по тарифах, встановлених рішенням органів виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування. Аналогічну норму містить п.2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків (споруд) та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Рішенням Галицької міської ради від 23.02.2007 року «Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги» були встановлені тарифи для населення міста на комунальні послуги з утриманням будинків з 02.07.2007 року. Розрахунковий період оплати послуг - один календарний місяць і оплата повинна бути проведена до 10-го числа наступного місяця. Відповідачка несвоєчасно та не в повному обсязі проводила оплату експлуатаційних витрат на утримання будинку, квартири, прибудинкової території та комунальних послуг, у звязку з чим, за період з жовтня 2006 року по січень 2010 року допустили заборгованість на загальну суму 476 грн. 69 коп. На попередження про необхідність сплати боргу в добровільному порядку відповідачка не реагує. Представник відповідачки в судовому засіданні позову не визнав і суду пояснив, що комунальне підприємство «Житлово-комунальне підприємство міста Галича» створене Галицькою міською радою 25.05.2007 року і зареєстроване державним реєстратором та внесене в ЄДРПОУ 01.06.2007 року. На момент подачі позову керівником вищевказаного підприємства є [PERSON]. Згідно Статуту комунальне підприємство «Житлово- комунальне підприємство міста Галича» не є правонаступником жодного іншого підприємства, в тому числі Галицького ВЖРЕП (виробничого житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства), і не має права вимагати погашення боргів іншого підприємства. Постановою Господарського суду Івано- Франківської області від 16.01.2008 року Галицьке ВЖРЕП визнано банкрутом та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого [PERSON], а ухвалою того ж суду від 23.12.2008 року Галицьке ВЖРЕП було ліквідовано та виключено з єдиного реєстру. При цьому було затверджено звіт ліквідатора і заборгованість фізичних осіб за надані комунальні послуги визнано безнадійною, як таку, що минув термін позовної давності і неможливістю стягнення її в примусовому порядку. Крім того, відповідно до п. 1ст. 16 та п.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг базуються на договірних відносинах. Однак, договір про надання послуг, за які вимагає оплати позивач, не укладався, значна частина послуг, які зазначені в типовому переліку таких послуг, позивачем не надається, або надається в мізерному обємі, рішення Галицької міськради про затвердження тарифів на послуги прийнято без врахування думки жителів міста, попереджень про оплату заборгованості позивач відповідачці не надсилав. В позові просив відмовити. Заслухавши доводи сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є наймачем приватизованої квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території. Пунктом 35 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій» встановлено, що власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобовязані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найом чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України наймач жилих приміщень зобовязаний щомісячно проводити оплату послуг по тарифах, встановлених рішенням органів виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування. Аналогічну норму містить п.2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків (споруд) та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. З копії рішення Галицької міської ради від 23.02.2007 року «Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги» вбачається, що цим рішенням були встановлені тарифи для населення міста на комунальні послуги з утриманням будинків з 02.07.2007 року. Розрахунковий період оплати послуг - один календарний місяць і оплата повинна бути проведена до 10-го числа наступного місяця. Відповідачка [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі проводила оплату експлуатаційних витрат на утримання будинку, квартири, прибудинкової території та комунальних послуг. Згідно розрахунку станом на 01.01.2010 року за період з жовтня 2006 року вона допустила заборгованість на суму 476 грн. 69 коп. На попередження про необхідність сплати боргу в добровільному порядку відповідачка не реагує, сплачувати борг відмовляється. Доводи представника відповідачки щодо заперечення позову суд вважає необгрунтованими. Так, посилання на те, що доручення представнику видано не тим керівником спростовується копією розпорядження міського голови м. Галича від 18.06.2009 року про призначення начальником КП «Житлово-комунальне підприємство м. Галича» саме [PERSON] Той факт, що борги фізичних осіб за надані комунальні послуги ліквідованим підприємством Галицьке виробниче житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство передано новоствореному комунальному підприємству «Житлово-комунальне підприємство міста Галича» стверджується копією акту приймання-передачі від 16.12.2008 року та копією договору поруки від 17.12.2008 року. Про те, що послуги на утримання будинку, квартири, прибудинкової території надавались позивачем, свідчить виписка з журналу реєстрації заяв громадян про надання таких послуг, в тому числі і громадян будинку, в якому проживає відповідачка. Крім того, остання частково проводила оплату таких послуг, тим самим її слід вважати такою, що вона перебувала в договірних стосунках з позивачем і відсутність самого договору не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, в межах трьохрічного строку позовної давності, що складатиме суму в 353 грн. 94 коп. На підставі ст.ст. 64, 66, Житлового кодексу України, ст.ст. 509, 526, 815, 820 ЦК України, ст. ст. 13, 14 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 17, 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями»,

Outcome: partial