Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахування змін до позовної заяви) про стягнення з відповідача 1920 грн. 60 коп. компенсації за невикористану відпустку з урахуванням індексу інфляції в тому числі за січень та червень 2008 року, зобовязати відповідача сплатити до Пенсійного Фонду України та податкової всі обовязкові платежі та стягнути 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Представник позивача, прийнявши участь в минулих судових засіданнях позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. В дане судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, однак, враховуючи той факт, що справа розглядається тривалий час, сторонами надано всі пояснення, окрім того, представником позивача 24.12.2009 року подано заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає можливим постановити рішення без участі позивача. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав лише в частині боргу по компенсації за невикористану відпустку в сумі 1180 грн. 47 коп., інші вимоги не визнав, посилаючись на неправильний розрахунок інфляційних втрат позивачем та відсутність вини підприємства у заподіянні моральної шкоди. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем працюючи на підприємстві провідним економістом абонентного відділу та була звільнена з роботи 01.07.2008 року. (а.с7). Згідно ст.116 КзпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З матеріалів справи, а саме: довідки ТОВ "Водне господарство" вбачається, що при звільнені позивача з роботи, підприємство не виплатило позивачу 1180 грн. 47 коп. компенсації за невикористану відпустку. (а.с.5). Дана сума має бути стягнута з відповідача. Позивачем ставить питання про стягнення недоплаченої заробітної плати за січень 2008 року в сумі 184 грн. 30 коп. та в червні 2008 року в сумі 189 грн. 12 коп. Як на доказ своїх вимог посилається на розрахункові листи за вказані періоди (а.с.19). Однак, з даних листів не вбачається факт заборгованості підприємства перед позивачем. Більш того, згідно довідок УПФ в м.Кіровограді та ДПІ в м.Кіровограді, нараховані позивачу суми за 2006-2008 роки були виплачені в повному обсязі. Таким чином, вимоги про стягнення заробітної плати за січень та червень 2008 року не підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги про стягнення коштів з урахуванням інфляційних втрат. Так, порядок та підстави обчислення індексу споживчих цін визначено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Так ст. 3,4 даного Закону визначають, що індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Позивачем не надано розрахунок індексу споживчих цін, натомість судом встановлено правильність розрахунку наданого відповідачем, згідно, якого позивач не має інфляційних втрат. Не підлягають вимоги про зобовязання відповідача провести перерахування коштів по обовязковим платежам. Згідно наданих довідок УПФ та ДПІ, підприємство повністю провело розрахунки з даними установами. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у звязку несвоєчасною виплатою коштів, при цьому посилається на ст. 1167 ЦК України, в той же час, дані правовідносини врегульовано ст. 237-1 КЗпП України. Суд погоджується з тим, що позивачу було завдано моральні страждання у зв'язку з несвоєчасною виплатою коштів, однак, не погоджується із заявленою сумою, вважаючи її завищеною і такою, що не відповідає розміру моральних страждань. Суд оцінює моральну шкоду в 200 грн. При цьому, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про відсутність вини підприємства, так, як дане підприємство було незаконно захоплено з тих підстав, що ТОВ "Водне господарство" є господарюючим субєктом і повинно вести свою діяльність таким чином, що б не допускати подібних несприятливих наслідків. За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст. 116, ст. 3, 4 Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", 237-1 КзпП України,

Outcome: partial