Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зазначивши, що відповідач колишній її чоловік. Після розірвання шлюбу в 2004 році відповідач виїхав з квартири, забравши всі свої речі. З того часу і по теперішній час відповідач проживає в [INFO]. Його речей в спірній квартирі немає, претензій щодо проживання в квартирі він не предявляв, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає неявку відповідача неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. З 27 січня 1995 р. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 14 жовтня 2004 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 165656. Під час подружнього життя за сумісні кошти, 30 квітня 1999 р. сторони придбали квартиру, розташовану в смт. Мирне, Мелітопольського району Запорізької області по вул. Південні, 14/12. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2007 р. по справі № 2-30/07 та відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 лютого 2007 р. про виправлення описок в тексті рішення, суд визнав за [PERSON] право власності на 3/4 частини квартири за адресою смт. Мирне Мелітопольського району Запорізької області по вул. Південній, 14/12, а за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири, що знаходиться за тією ж адресою. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за 1/4 частину оцінки квартири. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2007 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2007 року залишено без змін. Додатковим рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 29.09.2009 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS], зареєстровану за [PERSON]. Таким чином, [PERSON] є законною власницею усієї квартири, що знаходиться за адресою смт. Мирне, Мелітопольського району Запорізької області по вул. Південній, 14/12, про що також свідчать витяги з реєстру права власності нерухомого майно від 14.05.2009 р. та 07.11.2009 р. Судом встановлено, що після розірвання в 2004 р. відповідач виїхав зі спірної квартири та проживає в іншому місці, а саме: Запорізька область м. Мелітополь вул. Кірова, 143. З того часу і по теперішній час відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується довідкою сільського голови Мирненьської селищної ради № 218 від 19.02.2010 р. Крім того, відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. В спірній квартирі проживає позивачка разом з дітьми і всі обовязки по утриманню житлового приміщення та сплати комунальних послуг покладені на неї. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з вимог ст. 383 ЦК України, власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином у ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2004 року, а отже понад 1 року без поважних причин, його речей в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не предявляв. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved