Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою до [PERSON] про визнання права власності на !4 частину квартири та встановлення конкретного порядку користування квартирою. Позивач в позові зазначив, що з 17.09.1983 року по 19.06.2007 року сторони перебували в шлюбі. В 1999 році за спільні кошти ними була проінвестована двокімнатна квартира [ADDRESS] по інвестиційному договору від 25.01.1999 року , укладеному між АТХК Київміськбуд в особі АКБ Аркада та [PERSON] На даний час в квартирі зареєстрована [PERSON] Оскільки квартира була придбана за їх спільні кошти, а [PERSON] оспорює його право власності на цю квартиру і чинить йому перешкоди в користуванні квартирою, то позивач просить визнати за ним право власності на 1/4 частину спірної квартири та встановити конкретний порядок користування квартирою, виділивши йому в користування кімнату площею 21,4 кв.м, а [PERSON] кімнату площею 20,1 кв.м. В ході судового розгляду [PERSON] від решти позову відмовився. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали , просили задовольнити, пославшись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши , що спірна квартира була придбана за кошти отримані від здачі в оренду іншої квартири, яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та їх двом синам - [PERSON] і [PERSON], а тому підлягає розподілу між усіма членами сімї. Не визнавши первісний позов , [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна , в якому просили визнати за ними право власності на 1/3 частину квартири за кожним, при цьому, у звязку з неможливістю сумісного проживання та користування квартирою з [PERSON] замість 1Л частини , яка належить йому в квартирі, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину дачного будинку, господарського приміщення та частину земельної ділянки , що розташоване в с.Новосілки, Макарівського району, Київської області. Крім того, визнати за [PERSON] право власності на 1/г частину дачного будинку, господарського приміщення та 1/2 частину земельної ділянки . В ході розгляду справи [PERSON] від поділу гаража та автомобіля відмовилася. [PERSON] та її представник, [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримали , просили задовольнити, пославшись на обставини викладені в зустрічному позові. [PERSON] та його представник зустрічний позов визнали частково, пояснивши , що земельна ділянка отримана [PERSON] у власність в порядку її приватизації, а тому поділу не підлягає. Що стосується поділу дачного будинку та господарського приміщення , то [PERSON] проти позову в цій частині не заперечував. Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 17 вересня 1983 року був зареєстрований шлюб ( а.с. 8) , який 19 червня 2007 року розірваний ( а.с. 9 Відповідно до ст. 60 СК України , майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В період шлюбу сторонами було придбане наступне майно, що є їх спільною сумісною власністю: На підставі інвестиційного договору № 1007 від 25.01.1999 року, укладеного між АТХК Київміськбуд в особі АКБ Аркада та [PERSON] , була проінвестована двокімнатна квартира [ADDRESS] та 17.04.2000 року [PERSON] видане Свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Оцінюючи пояснення [PERSON] про те , що дана квартира була придбана за кошти , які були отримані від здачі в оренду квартири 6 в будинку 21-6 по [PERSON]Українки в м.Києві, яка належить на праві власності їм та синам , а тому спірна квартира є спільною сумісною власністю усіх членів сімї і підлягає поділу як між [PERSON], [PERSON] так і синами , то суд ставиться до них критично, не приймає їх до уваги , оскільки достатніх та належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Таким чином, квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя та підлягає поділу між сторонами в рівних частках. Квартира представляє собою Двокімнату ізольовану квартиру жилою площею 41,5 кв.м. і складається з кімнат розміром 21,4 та 20,1 кв. метрів ( а.с.11). Ідеальна доля кожного , виходячи з жилої площі квартири, складає 41,5 кв.м : 2 особи = 20,75 кв.м. В квартирі на даний час зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідкою Ф-3 від 22.04.2008 року ( а.с.98). В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено , що між сторонами існує спір з приводу користування квартирою. Відповідно до ст. 358 ЦК України , співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Оскільки між сторонами існує спір з приводу користування квартирою, який не може бути вирішений добровільно, то позов про встановлення конкретного порядку користування квартирою, при якому позивачу виділити в користування кімнату розміром 21,4 кв.м , а відповідачці кімнату розміром 20,1 кв.м підлягає задоволенню. Суд, задовольняючи позов в цій частині , вважає, що при встановленні такого варіанту користування квартирою не будуть порушені права та охоронювані законом інтереси сторін. Крім того, як вбачається з Державного акту про право приватної власності на землю.виданого Новосілківською сільською Радою народних депутатів ( а.с.ЗО), [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,200га, що розташована в с.Новосілки, вул. Калиновий Кут. Суд вважає, що земельна ділянка поділу між сторонами не підлягає, враховуючи те, що вона одержана [PERSON] в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно , нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду . Що стосується дачного будинку та господарських будівель , розташованих на вищезазначеній земельній ділянці, то на даний час ці споруди недобудовані та не введені в експлуатацію , не зареєстровані як власність, а тому не можуть бути обєктами права власності, а тому поділу як дачний будинок та господарське приміщення не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved