overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказавши, що одружилася з ним 30.08.1986 року. Їх сімя існує лише формально, оскільки між ними зникли взаємні почуття, так як відповідач зловживає алкоголем, ображає позивача, піднімає на неї руки. Просить суд розірвати їх з відповідачем шлюб, оскільки такий суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб 30.08.1986р. у Правдівській сільській раді Сокальського району був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №9. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сімї, не бажають зберігати шлюб, наполягають на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований відділом РАЦСу Ємільчинського РУЮ 30.04.1986 року, актовий запис №22. мотивуючи тим, що у 1997 році він залишив свою дружину і поїхав проживати до своїх батьків у Республіку Білорусь, де знаходився до 2009 року. Відповідачка знала про місце його проживання, оскільки у 1998 році до нього приїжджала, але через сварку повернулась до своєї матері у смт Ємільчине Житомирської області. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачкою [PERSON] вважає неможливим, оскільки за заявою матері відповідачки його оголошено померлим, а відповідачка [PERSON] з 2008 року рахувалася вдовою. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила їх задоволити, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що позивач 30.04.1986 року зареєстрував шлюб із відповідачкою. З 1998 року [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішеня про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а сторони не проживають разом з 1998 року і подальше збереження шлюбу, суд вважає, суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

позивачка, з посиланням на те, що вона прийняла спадщину після смерті своєї матері в порядку ст.. 1268 ЦК України, просить визнати за нею право власності на спадкове майно померлої: домоволодіння № 20 по вул.. Зарічній в селі Савлуки Малинського району. Встановити факт володіння її матір»ю - [PERSON] на праві власності зазначеним домоволодінням та встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті останньої. Представник позивача підтримала позов. Відповідачі не заперечили проти визнання права власності на зазначене домоволодіння за позивачкою. Підтвердити факт володіння їх матір»ю [PERSON] будинком по вул.. Зарічній, 20 в с. Савлуки Малинського району, а також ствердити факт, що їх сестра, яка є позивачкою, прийняла спадщину після смерті матері: зробила поточний ремонт будинку та відремонтувала огорожу. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи це позов підлягає задоволенню без з»ясування інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в судовому засіданні представник пояснила, що відповідач тривалий час користується послугами Комунального підприємства «Коростишівська комунальна служба» по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, однак відповідач не сплачує дані послуги та станом на 01.10.2009 року в нього утворилась заборгованість в розмірі 455,99 грн. Відповідачем було частково сплачено суму боргу, а тому позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути кошти в розмірі 205,49грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановления рішення. Згідно ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 51 грн. за сплату державного мита та 30 грн витрат пов»язаних з оплатою на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в судовому засіданні представник пояснила, що відповідач тривалий час користується послугами Комунального підприємства «Коростишівська комунальна служба» по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, однак відповідач не сплачує дані послуги та станом на 01.10.2009 року в нього утворилась заборгованість в розмірі 707,99 грн., яку позивач просить стягнути. Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки невідомі, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд за згодою представника позивача розглянув справу в заочному порядку, відповідно до глави 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає до задоволення повністю з слідуючих підстав. Так, судом встановлено, що відповідач, який мешкає в [ADDRESS] користується наданими позивачем послугами і має заборгованість за отримані послуги в розмірі 707,99грн. Відповідно до вимог ст.ст.67, 68 ЖК України відповідач зобов'язаний вносити позивачу оплату за надані послуги щомісячно. Відповідно до вимог ст.ст.526,527 ЦК України забов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, таким чином суд стягує з відповідача на користь позивача борг в сумі 707,99 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 51 грн. за сплату державного мита та 30 грн витрат пов»язаних з оплатою на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду з позовом, вказує на те, що 19 січня 2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с.В.Дальник, Біляївського району Одеської області, по вул. Тираспільська 47. Позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в звязку з тим, що нею не надані необхідні документи, підтверджуючі право власності померлого на вищевказаний житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду. У звязку з цим просить встановити факт володіння майном за померлим та визнати право власності на вищевказане спадкове майно. Позивачка у судовому засіданні на позові наполягала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі та просить суд розглянути без участі їхнього представника. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 19 січня 2009 року помер [PERSON] батько позивачки, згідно свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті залишилася спадщина житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с.В.Дальник, Біляївського району Одеської області, по вул. Тираспільська 47, згідно технічного паспорту (а.с.14-18). Позивачка є спадкоємицею по закону. Позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в звязку з тим, що нею не надані необхідні документи, підтверджуючі право власності померлого на вищевказаний житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду з питання про визнання права власності в порядку спадкування на 1/3 частку вищевказаного житлового будинку за нею (а.с.11). На 2/3 частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за рішенням Біляївського райсуду одержали право власності батьки її покійного батька, згідно довідки Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 398 від 03.02.2010 р. Той факт, що житловий будинок в с.В.Дальник, Біляївського району, Одеської області по вул..Тираспільська, 47 дійсно належав [PERSON] на праві власності, підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташованого в с.В.Дальник, Біляївського району Одеської області по вул..Тираспільська, 47 від 18.08.2009 року, який видано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» (а.с.14-18), довідкою Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 399 від 03.02.2010 року. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обгрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі вище вказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 14.01. 2007 року помер її батько - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: жилий будинок № 1 по вул. Пятихатки в с.Павелки та на приватизовані земельні ділянки: площею 0,25 - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,49 га -для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачка та її рідний брат - відповідач [PERSON] Спору між ними відносно спадщини немає, оскільки позивачка спадкує за заповітом від 07.09.2005 року, згідно якого спадкодавець [PERSON] заповів усе своє майно позивачці. Позивачка подала заяву про прийняття спадщини, однак не може реалізувати свої спадкові права оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок було виготовлене вже після смерті батька, тому , в силу ст.ст. 26, 346 ч.І п.11 ЦК не визнається правовстановлюючим документом. Позивачка просить вказане свідоцтво визнати недійсним та визнати за нею право власності на жилий будинок за № 1 по вул. Пятихатки в с. Павелки, Андрушівського району та на приватизовані земельні ділянки: площею 0, 25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,49 га -для ведення особистого підсобного господарства. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує з зазначених підстав, просить їх задовольнити . Від відповідача надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у його відсутність, зазначивши, що позов визнає. Судом встановлено, що 14.01.2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Позивачка, дочка померлого та спадкоємець за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про народження, одруження та заповітом, який не змінено та не скасовано (а.с.9.10,12). Згідно довідки нотаріальної контори позивачка прийняла спадщину (а.с. 18-19). Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно видно, що воно було видане після смерті спадкодавця, а тому є підстави для визнання його недійсним. Однак вказане свідоцтво, яке видавалось на підставі рішення виконкому Павелківської сільської ради та довідка Павелківської сільської ради № 469 від 16.11.2009 року свідчать про те, що [PERSON] дійсно належав житловий будинок № 1 по вул. П ятихатки в с. Павелки (а.с. 7-8, 13). Згідно рішення виконкому Павелківської сільської ради від 22.11.1994 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0.49 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.6). Тому позивачка як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину, має право на майно спадкодавця, підтверджене відповідними документами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 05.09.2000 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок № 12 по вул. Садова в с.Степок та на приватизовані земельні ділянки: площею 0,25 - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,15 га - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачка та відповідач [PERSON], який на спадщину не претендує. Позивачка прийняла спадщину після матері відповідно до ст. ст. 529, 549 ЦК 1963 року, так як постійно проживала з нею у вказаному будинку до дня її смерті та користувалася земельними ділянками. Однак позивачка не може реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.І п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника Позивачка просить визнати за нею право власності на жилий будинок за № 12 по вул. Садова с. Степок, Андру шівського району та на приватизовані земельні ділянки: площею 0. 25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,15 га-для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з вищезазначених підстав та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає. Судом встановлено, що 05.09.2000 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Позивачка є дочкою померлої та має право на спадщину за законом, що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження позивачки (а.с. 4. 8). Згідно витягу із рішення виконкому Степківської сільської ради № 7 від 25.02.1994 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані с.Степок, вул. Садова, 12 (а.с.4). Довідкою Степківської сільської ради № 512 від 18.11.2009 року підтверджується, що за [PERSON] значиться житловий будинок, 1968 року забудови, розташований за адресою: вул. Садова, 12, с. Степок. Андрушівського району, Житомирської області (а.с. 10). Позивачка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем та була зареєстрована у спадковому будинку на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Степківської сільської ради № 483 від 20.10.2009 р. (а.с.9). Довідкою державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] із заявою на прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.20-21). Вислухавши позивачку, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 14.04. 2009 року помер його батько - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: жилий будинок № 3 по провул. Першого Травня в с.Лісівка, та на приватизовані земельні ділянки: площею 0,18 - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,19 га і 0,09 га -для ведення особистого підсобного господарства. Батько залишив заповіт на користь позивача. Позивач подав заяву про прийняття спадщини, але не може реалізувати свої спадкові права оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок було виготовлене вже після смерті батька, тому , в силу ст.ст. 26, 346 ч.І-п.11 ЦК не визнається правовстановлюючим документом, крім того правовстановлюючі документи на земельні ділянки відсутні.. Позивач просить визнати свідоцтво про право власності на будинок недійсним та визнати за ним право власності на жилий будинок за № 3 по провул. Першого Травня в с. Лісівка, Андрушівського району та на приватизовані земельні ділянки: площею 0, 18 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,19 га та 0,09 га -для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивач позов підтримав, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просив його задовольнити. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає. Судом встановлено, що 14.04.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Позивач, син померлого та спадкоємець за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією заповіту, який не змінено та не скасовано (а.с. 12, 17). Згідно довідки нотаріальної контори позивач прийняв спадщину (а.с.21). Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно видно, що воно було видане після смерті спадкодавця, а тому є підстави для визнання його недійсним. Однак вказане свідоцтво та довідка Зарубинецької сільської ради свідчать про те, що [PERSON] дійсно належав житловий будинок № 3 по провул. Першого Травня в с. Лісівка. Згідно витягу рішення виконкому Зарубинецької сільської ради № 20 від 30.07.1993 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,18 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,19 га та 0,09 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.32). Тому позивач, як спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину, має право на майно спадкодавця, підтверджене відповідними документами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 5 січня 2009 року померла її мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок № 22 по вул. Кооперативна в с. Волосів та земельні ділянки, що знаходяться за вказаною адресою . Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, а також і за заповітом, згідно якого мати заповіла їй все належне майно. Однак позивачка не може реалізувати своє право на спадкування з наступних причин. Хоч вона і проживала в материному будинку, доглянула її до смерті та похоронила та вважала, що прийняла спадщину в порядку п. З ст. 1268 ЦК України, однак згідно паспорта була помилково зареєстрована [INFO]. Це підтверджується довідкою Волосівської сільської ради. Позивачка просить встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] та визнати за нею право власності на жилий будинок за № 22 по вул. Кооперативна, с.Волосів. Андрушівського району, Позивачка направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 5 січня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10 ). Позивачка, дочка померлої та спадкоємець першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно копії заповіту [PERSON] все своє майно заповіла дочці [PERSON] Довідкою Волосівської сільської ради підтверджується, що згідно погосподарської книги [PERSON] належав житловий будинок в с. Волосів, вул. Кооперативна, 22, Андрушівського району. Про це свідчать і Державні акти серії ЯА № 456812 та серії ЯА № 456813, згідно яких [PERSON] були передані у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по вул. Кооперативній 22 в с. Волосів. Згідно довідки Волосівської сільської ради позивачка постійно проживала разом з [PERSON] та доглядала її і похоронила. Даний факт підтвердила в судовому засіданні представник відповідача. Таким чином, проживаючи спільно з спадкодавцем, позивачка прийняла спадщину та має право на спадкування майна як за законом так і за заповітом, який не був заповідачем на день смерті змінений та скасований. Довідкою державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved