Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

03.11.2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 14 жовтня 2001 року по 27 липня 2007 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з [PERSON] є одна малолітня дитина - [PERSON], яка народилась 08 квітня 2002 року. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Позивач також зазначає, що вона не має матеріальної можливості самостійно забезпечити дитині повноцінне харчування, придбання предметів для організації її побуту, можливості користуватися закладами культури, тощо. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дитини. З урахування наведеного, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь на утримання дитини аліментів у розмірі !4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пре'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08 квітня 2020 року. Позивач позов підтримала, про що надала заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що позивач підтвердила свідоцтвом про народження дитини серії ГЖД № 373547 виданим виконкомом Павлинської сільською радою Іванівського району Одеської області 19 лютого 1997 року (а.с.8). Як убачається з довідки Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області від 01.10.2009 року № 805 [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.9). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за один неоподаткований мінімум доходів громадян. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Позивач підтвердила, що не має матеріальної можливості самостійно забезпечити дитині повноцінне харчування, придбання предметів для організації її побуту, можливості користуватися закладами культури. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007р.", відповідно до якого з 01 жовтня 2007р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 604 грн. Тобто це є той мінімум, який дитина повинна отримувати для свого прожиття. Тому саме цей розмір аліментів має сплачувати відповідач на користь позивачки на утримання дитини. Обставини, на які посилалася позивач обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі !4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08 квітня 2020 року. Також суд відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи у розмірі 30 грн. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць

Outcome: approved