Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Дніпрообленерго»» в особі Павлоградського району електричних мереж про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якій просив суд: стягнути з відповідача на його користь спричинену йому матеріальну шкоду у розмірі - 383,93 гривні, а також моральну шкоду на суму - 28000 гривень; витрати по справі покласти на відповідача. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з вересня 2003 року він є власником домоволодіння №141, розташованого по вулиці Інтернаціональна, міста Павлоград Дніпропетровської області. 09 серпня 200 року він уклав договір №0532450 з відповідачем на постачання електричної енергії. 18 вересня 2007 року співробітники відповідача склали відносно нього акт №00063234, де зазначили, що на залізобетонній опорі підключене ліхтарне світло без приборів обліку. Зазначена залізобетонна опора знаходиться на відстані 12,3 метрів від його будинку, та освітлює газову котельню. Він пояснював їм те, що ця опора йому не належить, однак з урахуванням тиску на нього . він підписав акт про порушення. 22 жовтня 2007 року інша бригада співробітників відповідача відключила його будинок від електропостачання. Такі дії відповідача порушили умови договору. Таким чином, він змушений був залишатися без світла до 14 травня 2008 року, тобто часу коли він у спонукально-добровільному порядку відшкодував збитки відповідачу. Зазначене спричинило йому моральну шкоду, яку він оцінює у 28000 гривень. Розмір матеріальних збитків складається з 216,08 гривень нарахованих відповідачем збитків, повторне підключення електроенергії 157,85 гривень, та 10 гривень послуги банку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, які відповідають змісту позовних вимог. Додатково зазначивши, що ліхтар на залізобетонній опорі дійсно вмикав він за проханням співробітників прилеглих установ. Зазначена опора не має відношення до його домоволодіння, так як розташована на території міської громади, а тому він не повинен відповідати. Моральну шкоду він обґрунтовує тим, що тривалий час знаходився без електроструму, був змушений користуватися свічками. Представник відповідача зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки позивач на час складання акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 18 вересня 2007 року визнавав факт вчинення порушення, так як не зазначив у .акті своїх зауважень. Крім того, він добровільно відшкодував відповідачу заподіяні збитки. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні письмові докази по справі, встановив наступні обставини: 18 вересня 2007 року представники відповідача склали відносно позивача [PERSON] №00063234 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, згідно якого зазначили, що на місці огляду, встановлено: у домоволодінні «Споживача», розташованого за адресою місто Павлоград Дніпропетровської області, вулиця Інтернаціональна, будинок №141, виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення та умов Договору, а саме п.48 Правил... «Без облікове користування електричною енергією. Підключення освітлення на стовпі без прибору обліку» ( а.с. 16 ). Розмір збитків визначених відповідачем, які заподіяні діями позивача становили - 216,08 гривень ( а.с. 13 ). 29 травня 2008 року відповідач звернувся до суду з позовом до позивача про відшкодування збитків, поставивши питання про стягнення з відповідача на свою користь заподіяні збитки в розмірі - 216,08 гривень ( а.с. 23 ). Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2008 року, позовну заяву ВАТ «Дніпрообленерго» в особі ПРЕМ до [PERSON] про відшкодування збитків залишено без розгляду, оскілки відповідач [PERSON] зявився у судове засідання та надав суду квитанцію оплати збитків ( а.с. 24 ). 12 травня 2008 року позивач сплатив на користь відповідача суму у розмірі - 157,85 гривень ( а.с. 11 ) за повторне підключення електроенергіє до будинку позивача. Позивач звертаючись до суду із зазначеним позовом та посилаючись на положення ст.ст.1166, 1167 ЦК України, просить суд відшкодувати спричинену йому матеріальну і моральну шкоду. Зясувавши обставини по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача, - не підлягають задоволенню у повному обсязі, так як на переконання суду, діями чи бездіяльністю відповідача не завдавалось майнової або моральної шкоди позивачу. Як було встановлено в судовому засідання, позивач використовуючи надане йому процесуальне право, передбачене ст.31 ЦПК України, визнав позов відповідача у судовому засіданні призначеному по розгляду справи за позовом відповідача про відшкодування збитків в розмірі - 216,08 гривень, про що свідчить його дії щодо добровільної сплати суми нарахованих збитків і саме ця обставина стала підставою для ухвалення судом рішенням про залишення позову без розгляду. Своїми діями позивач підтвердив факт вчинення ним порушенням Правил користування електричної енергією, а саме п.48, тобто споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України, - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Посилання позивача на те, що він був змушений сплатити розмір збитків визначений відповідачем, а також оплатити інші витрати на підключення електричної енергії, є безпідставним, так як він мав право як визнавати позов так і не визнавати його, звернутися з зустрічним позовом до відповідача. Стовп освітлення що став предметом спору, хоч формально і знаходиться на території земель міської ради ( а.с. 6 ), в дійсності знаходиться на огородженій території домоволодіння позивача ( а.с. 7 ), та освітляє саме його земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed