overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

В квітні 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість з квартирної плати в розмірі 730,75 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі ордеру на жиле приміщення №514 серія №000364 від 05.09.1990р., виданого Ленінським РІК, відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] . Крім того, на ім`я боржника - відповідального квартиронаймача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків з квартирної плати, та було видано розрахунковий документ. В свою чергу КП ДЄЗ «Океан» зобов`язався обслуговувати та ремонтувати житловий будинок, в якому розташована квартира боржника та утримувати прибудинкову територію, а боржник в свою чергу зобов`язався приймати участь у витратах на виконання вказаних робіт. Відповідачем не в повному обсязі проводиться оплата вартості наданих позивачем послуг, а саме: за період з жовтня 2006 року по березень 2009 року боржнику нараховано 1803,15 грн., а сплачено - 1072,40 грн., тому станом на 01.03.2009 року, з урахуванням часткової сплати суми боргу, заборгованість склала 730,75 грн. В зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість, позивач просив суд стягнути цю суму в примусовому порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] , але не належним чином сплачує вартість наданих позивачем послуг щодо обслуговування та ремонтування житлових будинків та утримання прибудинкових територій, в зв`язку з чим станом на 01.03.2009 року, з урахуванням часткової сплати суми боргу, заборгованість склала 730,75 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує в зв`язку з чим завдає підприємству шкоду. Таким чином, прийнявши на себе зобов`язання, відповідач їх не виконує, в зв`язку з чим відповідно до ст.ст.526, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Крім того,\~судом також\~враховано,\~що своїми\~діями щодо\~несвоєчасного внесення\~квартирної плати,\~відповідач порушує\~вимоги ст.ст.64,66,68\~Житлового Кодексу\~України,\~а тому\~позов підлягає\~задоволенню. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: витягом; розрахунками; довідками; виписками; (а. с. 5-8). Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. та державне мито в розмірі 51,00 грн., в зв`язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 29.01.2009р. №32/11 позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

В квітні 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість з квартирної плати в розмірі 653,47 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі - продажу від 09.08.1996р., зареєстрованому в ММБТІ за №8678 від 14.08.1996р., відповідачу належить квартира [ADDRESS] . На ім`я боржника - відповідального квартиронаймача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків з квартирної плати, та було видано розрахунковий документ. В свою чергу КП ДЄЗ «Океан» зобов`язався обслуговувати та ремонтувати житловий будинок, в якому розташована квартира боржника та утримувати прибудинкову територію, а боржник в свою чергу зобов`язався приймати участь у витратах на виконання вказаних робіт. Відповідачем не в повному обсязі проводиться оплата вартості наданих позивачем послуг, а тому станом на 01.03.2009 року, з урахуванням часткової сплати суми боргу, заборгованість склала 653,47 грн. В зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно погасиґи заборгованість, позивач просив суд стягнути цю суму в примусовому порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] , але не належним чином сплачує вартість наданих позивачем послуг щодо обслуговування та ремонтування житлових будинків та утримання прибудинкових територій, в зв`язку з чим станом на 01.03.2009 року, з урахуванням часткової сплати суми боргу, заборгованість склала 653,47 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує в зв`язку з чим завдає підприємству шкоду. Таким чином, прийнявши на себе зобов`язання, відповідач їх не виконує, в зв`язку з чим відповідно\~до ст.ст.526,\~530\~Цивільного Кодексу\~України зобов`язання\~підлягає виконанню\~в примусовому\~порядку. Крім того, судом також враховано, що своїми діями щодо несвоєчасного внесення квартирної плати, відповідач порушує вимоги ст.ст.64,66,68 Житлового Кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: витягом: розрахунками; довідками; виписками; (а. с. 5-8). Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. та державне мито в розмірі 51,00 грн., в зв`язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 29.01.2009р. №32/11 позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом вказуючи, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є дві дочки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею. Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2008 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 200 грн. на кожну дитину. Однак ці аліменти є недостатні. Оскільки діти хворіють і вона несе значні витрати на їх утримування. Тому просила збільшити розмір цих аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення. А саме стягувати надалі з відповідача на її користь аліменти у розмірі Ѕ частки його доходів, замість 400 грн.. В ході попереднього розгляду справи позивачка змінила свою вимогу щодо частки стягнення аліментів з 1/2 на 1/3 частки доходів відповідача. Відповідач, [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Новосьолов, Калпашевського району Томської області Росії, позов визнав і не заперечував у його задоволенні. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають і утримуються матір`ю, цієї обставини сторони не заперечують. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи право батьків щодо визначення способу їх участі у утримуванні дітей та беручи до уваги погоджений ними у судовому засіданні спосіб зміни стягуваних аліментів визначених у твердій грошовій сумі на частку у доході, суд не вбачає підстав для відмови у позові. Тому цей позов підлягає задоволенню на стадії попереднього розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] , звернувшись до суду з позовом, вказують на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] . Позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутній право встановлювальний документ, що підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок за її бабусею, і їй було запропоновано звернутися до суду. У зв`зку з цим просить визнати право власності на вищевказане спадкове майно. Позивачка у судовому засіданні на позові наполягала. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі, від прийняття спадщини відмовляється на користь своєї дочки [PERSON] та просить справу розглянути у її відсутність. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] бабуся позивачки, згідно свідоцтва про смерть (а.с.6). Після її смерті залишилася спадщина житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] , згідно технічного паспорту від 15.01.2010 року. Позивачка є спадкоємицею за заповітом (а.с.7). Вона звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутній право встановлювальний документ, що підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок за її бабусею, і їй було запропоновано звернутися до суду з питання визнання за нею права власності на житловий будинок (а.с.8). Той факт, що житловий будинок під [ADDRESS] дійсно належав [PERSON] на праві власності, підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого на ім`я [PERSON] , довідкою № 825 від 16.11.2009 року виданою виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради, Біляївського району, Одеської області, згідно якої житловий будинок під [ADDRESS] згідно записів погосподарської книги № 3 сторінка номер 19, особовий рахунок № [NUMBER] числиться за померлою [INFO] [PERSON] (а.с.16). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обгрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі вище вказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

позивачка, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дитини у твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Пояснила, що 25.09.2009 року шлюб з відповідачем - розірвано. Під час шлюбу 08.10.2002 року народилась дочка [PERSON]. Відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не цікавиться її проблемами і потребами, чим ставить позивачку та дочку у скрутне матеріальне становище. Так як домовленості з відповідачем про утримання дитини вона досягнути не може, просить стягувати з нього кошти в примусовому порядку в твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав частково. Пояснив, що не працює, а тому може сплачувати лише 300 гривень. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд визнає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що з 25.09.2009 року сторони розірвали шлюб, в якому мають дочку: [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання обовязку по утриманню дітей, чим ставить позивачку і дочку в скрутне матеріальне становище. За матеріалами справи відповідач не працює та не має постійного джерела отримання доходу, тому відповідно ст.. 184 СК України розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього визначається в твердій грошовій сумі. При цьому суд керується положеннями ст.. ст.. 11, 60 ІДПК України, за якими обов»язки доказування і подання доказів покладені на сторони. Позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти в зазначеному нею розмірі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 (п'ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.04.2009 р. і до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

В грудні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина Дмитра.23.04.2008р.н., в обгрунтування якого вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює, доходи носять мінливий характер і може сплачувати аліменти в розмірі 500грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча працює неофіційно, отримує великий дохід, а тому просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в мінімальному розмірі визначеному законом, суду пояснив, що постійного місця роботи немає, робота його носить сезонний характер, займається різкою по камню, отримує доходи в середньому до 1000грн. в місяць. Просить позов задовольнити частково в мінімальному розмірі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - сина [PERSON]. 18.09.1997р.н., який проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 'Згідно ст. 182, 184 СК України враховуючи, що відповідач працездатний, працює неофіційно, займається різкою по камню, отримує доходи до 1000грн., інших осіб на утриманні не має, а також враховуючи, що будь-яких доказів щодо доходів відповідача в більшому розмірі ніж ним зазначено суду не надано, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі 250грн. З відповідача на користь держави підлягає до стягнення 51 грн. судового збору та на користь УДК у Коростишівському районі 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.180,182,184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]«) [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, вказавши, що вона є донькою [PERSON], яка померла 11 жовтня 2008 року, що доводиться копією свідоцтва про народження Серія 1-ЯР № 459963, копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія І-КЕ № 358756 та копією свідоцтва про смерть матері [PERSON] 1-КЕ за № 115851 . Згідно заповіту від 15 січня 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Хорольського району Полтавської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 7, спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все належне їй на день смерті майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто майновий пай члена СВК «Світанок» Ковалівської сільської ради Хорольського району в розмірі 19316 гривень, в тому числі обігові засоби 4926 гривень, згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серія ПО № 246400, виданого Ковалівською сільською радою 14.03.2002 року, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка, а батька позивачки [PERSON], померлого 11 січня 2005 року, що доводиться копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 вересня 2005 року, виданого державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за№ 1497 Серія ВСІ № 503633 . У зв»язку з тим, що спадкодавець [PERSON] померла 11 жовтня 2008 року, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 вересня 2005 року Серія ВСІ № 503633 на майновий пай, не встигла отримати Свідоцтво про право власності на майновий пай, що слідує з повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори від 08 лютого 2010 року за № 01-14/198, позивачка не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. В письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов. Відповідач в письмовій заяві позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1234 Цивільного кодексу України позивачка [PERSON], є спадкоємцем померлої матері [PERSON] за заповітом, тому має право на її спадкове майно в порядку спадкування. З довідки Хорольської держнотконтори від 08 лютого 2010 року за № 01-14/197, слідує, що позивачка вчасно подала заяву про прийнятт спадщини після сметрі 11 жовтня 2008 року [PERSON], у зв»язку з чим відкрита спадкова справа за № 647 від 10.12.2008 року. Заяви про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерний банк «Полтава-банк» звернувся до суду з зовом до [PERSON], [PERSON] про розірвання здитного договору та стягнення заборгованості, вказавши, що згідно договору № 227 ; 05 вересня 2007 року АБ «Полтава-банк» було надано кредит відповідачці [PERSON] ітлані Степанівні в розмірі 6000 грн., строком на 36 місяців, в період з 05 вересня 2008 су по 05 вересня 2010 року, зі сплатою 21 % річних. АБ «Полтава-банк» в забезпечення повернення кредиту та відсотків за шстування ним уклав договір поруки № 227 від 05 вересня 2007 року з гр. [PERSON] іентина [PERSON], яка несе солідарну відповідальність перед кредитором. Позивач вказує, що відповідачка [PERSON] свої зобовязання >ед кредитором по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за користування ним виконує. Грошові вимоги АБ до позичальника за кредитним договором № 227 від 05 вересня 7 року, становлять 1758,11 грн. В попереднє судове засіданні представник позивача не зявився, подавши заяву розгляд справи без її участі. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] позов визнали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно звольнити повністю на підставі слідуючого. Згідно кредитного договору № 227 від 05 вересня 2007 року АБ «Полтава-банк» зв відповідачці [PERSON] кредит в розмірі 6000 грн., в період з 05 ;сня 2007 року по 05 вересня 2010 року зі сплатою 21 %, та під поруку фізичної 5и. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись зжним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів ільного законодавства, а за відсутності таких - відповідно до звичаїв ділового обороту інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або знання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] дійсно не нала умови кредитного договору № 227 від 05 вересня 2007 року, тому даний позов жить задовольнити повністю, стягнувши з відповідачів [PERSON], ік [PERSON] на користь позивача грошові кошти в сумі 1758,11 грн., а ж в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору грошові кошти в сумі грн. та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -120 ь, солідарно. Відповідачка [PERSON] є належним відповідачем по справі та т нести солідарну з відповідачкою [PERSON] ідальність відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України та договору поруки від 05 вересня 2007 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, вказавши, що 05.09.2007 року вона уклала з відповідачкою [PERSON] договір позики, згідно якого передала позичальниці [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 15 000 (п»ятнадцять тисяч) гривень, що доводиться розпискою останньої. Згідно частини 2 ст. 1046 Цивільного кодексу України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З частини 1 ст. 1049 ЦК України слідує, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачка вказує, що відповідачка [PERSON] повинна була повернути їй борг в сумі 15 000 гривень до 01 вересня 2008 року, що передбачено розпискою від 05 вересня 2007 року, але відповідачка не виконала вказані вимоги, в звязку з чим позивачка звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, хоча вчасно та належним чином була повідомлена судовою повісткою про час та місце розгляду даної справи, тому за згодою позивачки суд постановив в порядку ст. 225 ЦПК України ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачки, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1049 ЦК України встановлено обовязок позичальника повернути позику (грошові кошти), що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідачка [PERSON] повинна була повернути позивачці вказаний борг в сумі 15 000 гривень до 01 вересня 2008 року, що передбачено вказаною вище розпискою, але не виконала вказані вимоги, чим поставила [PERSON] в скрутне матеріальне становище. В результаті порушення позичальником законних прав позикодавця на повернення позики позивачці [PERSON] завдана значна моральна шкода у вигляді психічних страждань від неможливості отримання вказаних коштів протягом тривалого часу, тобто більше року, а також їх використання в відшкодування моральної шкоди, але з урахуванням ступеню моральних страждань та судової практики її позов в даній частині належить задовольнити частково в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень, яку належить стягнути з винної особи відповідачки [PERSON] на її користь відповідно до ст. 1167 ЦК України.

Outcome: partial