Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким в свою чергу мають спільну неповнолітню дитину. За час перебування у даному шлюбі подружжя набуло майно, що було зареєстроване на відповідача, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами розташований за адресою м. Херсон, вул. Макарова, 79. Даний будинок був перебудований подружжям, а до самого будинку здійсненні прибудови. Однак, 30 грудня 2009 року шлюб укладений між позивачем і відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилась проживати з позивачем. При цьому згоди про поділ майна набутого подружжям за час перебування у шлюбі сторони не досягли. Тому на теперішній час позивач також бажає поділити і майно набуте подружжям за час перебування у шлюбі, у звязку з чим подала до суду дану позовну заяву. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою м. Херсон, вул. Макарова, 79. В попередньому судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини викладені нею в позовній заяві, зазначила, що шлюб укладений між нею і відповідачем було розірвано рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 грудня 2009 року. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, пояснивши, що після розірвання шлюбу їх неповнолітня дитина залишилась проживати з позивачем у спірному будинку, при цьому зазначив, що має інше місце проживання у звязку з чим після розірвання шлюбу не проживає у спірному будинку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбіта мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] 03 листопада 2003 року. За час перебування у даному шлюбі подружжя набуло майно, що було зареєстроване на відповідача, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами розташований за адресою м. Херсон, вул. Макарова (Адмірала Макарова, Макарова адмірала), 79, що складався з житлового будинку літ.«А» загальною площею 123,3 м2, гаража літ.«Б», бані літ.«В», котельні літ.«Г», гаража літ.«Д», гаража літ.«Е», майстерні літ.«Ж», літньої кухні літ.«З», огорожі № 1-3, про що свідчить технічний паспорт за інвентарним № 33299 та реєстровим № 9101 складений Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 08 квітня 2008 року, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 01 червня 2007 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданий Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 06 червня 2007 року. Відповідно до ч.3 ст. 415 ЦК України, особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). При цьому, відповідно до ч.2 ст. 415 ЦК України, землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови. Згідно ч.1 ст. 95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. У звязку з чим, вище вказаний будинок був перебудований подружжям, а до самого будинку здійсненні прибудови. В результаті чого на теперішній час житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами розташований за адресою м. Херсон, вул. Макарова, 79, складається з житлового будинку літ.«А» загальною площею 258,1 м2, прибудови літ. «а1», тамбура літ. «а», гаража літ.«З», котельні літ.«И», гаража літ.«К», огорожі № 1-3, мостіння І, що підтверджується технічним паспортом за інвентарним № 33299 та реєстровим № 9101 складеним Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 22 січня 2010 року. Однак, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 грудня 2009 року шлюб укладений між позивачем і відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилась проживати з позивачем у спірному будинку, про що свідчать пояснення дані як позивачем так і відповідачем в ході попереднього судового засідання. 26 січня 2010 року на імя відповідача був виданий державний акт серії НИ № 479654 на право власності на земельну ділянку площею 0,0588 га. розташовану за адресою м. Херсон, вул. Макарова (Адмірала Макарова), 79, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Крім цього ч.1 ст. 90 ЗК України передбачає, що власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, згідно ст. 69 СК України, подружжя мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а сам поділ здійснюється згідно вимог ст. 70 СК України, яка закріплює рівність їх часток. Крім цього відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У звязку з вище викладеним та з урахуванням положень пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, у звязку з чим необхідно провести поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у власність позивача житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами розташованого за адресою м. Херсон, вул. Макарова, 79.

Outcome: approved