Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-17 00:00:00

16 грудня 2009 року, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 22 листопада 2002 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, так як фактично шлюб з відповідачем розпався у травні 2009 року і вони мешкають окремо один від одного. Позивач зазначає, що кожен з них. як позивач так і відповідач, проживають своїм особистим життям, тому на підставі викладеного прохає суд. розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки шлюб на майбутнє зберегти не можливим. Позивач в судове засідання 18 січня 2010 року не з"явилася, але надала суду заяву, в якій вона прохала суд справу слухати за її відсутності, оскільки, вона знаходиться на лікуванні з 15 січня 2010 року по теперішній час і не має можливості бути присутньою у судовому засіданні. Також позивач у своїй заяві прохала суд не стягувати з відповідача витрати, понесені нею при зверненні до суду і покласти на неї витрати в органах РАЦСу за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу,,при цьому зазначила, що шлюб у них кожного перший. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак, 14 січня 2010 року, на адресу суду, від його імені надійшла заява, в якій він прохав суд слухати справу за його відсутності, оскільки він з позовом згоден і заперечень не має.. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що з 22 листопада 2002 року, сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №422 (а.с.№04). З огляду на ксерокопії свідоцтва про народження, судом встановлено, що у шлюбі у позивача та відповідача, народився син - [PERSON]. [INFO], який мешкає з позивачем <а.с.№05). Відповідно до пояснень, які викладені в позові, судом було встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шл юбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача, а позивача від вказаних витрат - звільнити. Що стосується позовної вимоги позивача щодо визначення місця проживання дитини, то необхідно зазначити, що між сторонами відсутній спір з приводу цього, про що свідчить відзив відповідача на позовну заяву від 14 січня 2010 року. Згідно до ст.160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно до п. 6 ч.І ст. 214 ІДПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 33 грн. 45 коп. (а.с.№2), а також сплачено (судовий збір) державне мито у розмірі 08 грн. 50 коп. (а.с.№1). Однак, позивачем надано заяву, в якій вона прохала не стягувати витрати з відповідача, понесені, нею при зверненні до суду.

Outcome: approved