Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ПП «Основа» про визнання договору неукладеним та повернення безпідставно набутих коштів. В позовній заяві зазначила, що 07.03.2008р. між нею та агентством нерухомості «Основа» в особі директора [PERSON], що діяла на підставі «Статуту», був укладений договір №5/04 на обслуговування покупця нерухомості. Відповідно до п. 1.1. договору, довіритель доручає, а повірений бере на себе зобов'язання щодо пошуку, для подальшого набуття довірителем, об'єкту нерухомості, а саме земельної ділянки. Згідно до п. 3.1. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2008р. Відповідно до п. 3.3. договору позивачкою, 07.03.2008р. була внесена передплата у розмірі 750 доларів США, що підтверджується підписами сторін наявними у договорі. Сторони дійшли згоди укласти договір у письмовій формі, який набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Однак, спірний договір належним чином відповідачем підписаний не був, оскільки у розділі «Адреси та реквізити сторін» підпис уповноваженої особи відповідача, а саме директора [PERSON], відсутній, як і відсутня печатка ПП «Основа». Замість вищезазначеного, договір скріплений печаткою фізичної особи-підприємця [PERSON], яка не є стороною за договором. Позивачка вважає договір неукладеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 639, 207 ЦК України. Окрім того, позивачка вважає, що оскільки зазначений договір є неукладеним, грошові кошти у розмірі 750,00 доларів США, курс гривні до іноземних валют НБУ на 07.03.2008р. складав, за 100 доларів США 505.00 гривень, тобто, 3787,50грн, набуті відповідачем без достатньої правової підстави, та відповідно до ст. 1212 ЦК України, підлягають поверненню, а також просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на держмито та ІТЗ. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсяі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову суду не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно у встановленому законом порядку. У зв'язку з цим суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК,та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, згідно до п.3.1. якого, договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2008р. Згідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до норм ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Таким чином, сторони дійшли згоди укласти договір у письмовій формі, який набуває сили з моменту підписання його сторонами. Однак, судом було встановлено, що спірний договір, належним чином відповідачем підписаний не був, оскільки, у розділі «Адреси та реквізити сторін» підпис уповноваженої особи відповідача, а саме [PERSON], відсутній, як і відсутня печатка ПП «Основа». Замість вищезазначеного, договір скріплений печаткою фізичної особи-підприємця [PERSON], яка не є стороною за договором. Таким чином, вищезазначений доровір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся. 04.11.2009р. представником позивача [PERSON] заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача, та вимогою замінити первісного відповідача по справі, а саме ПП Основа на належного - фізичну особу-підприємця [PERSON], яка зареєстрована на адресою: 70422, Запорізька область, с. Нове-Запоріжжя, вул. 40 років Перемоги, будинок 58 посилаючись на наступне. 07.03.2008р. між [PERSON] та агентством нерухомості «Основа», в особі [PERSON], що діяла на підставі «Статуту», був укладений договір №5/04 на обслуговування покупця нерухомості. Однак договір належним чином відповідачем підписаний не був оскільки, у розділі «Адреси та реквізити сторін» підпис уповноваженої особи відповідача, а саме [PERSON], відсутній, як і відсутня печатка приватного підприємства «Основа». Замість вищезазначеного, договір скріплений печаткою фізичної особи-підприємця [PERSON], яка не є стороною за договором. Згідно наданих суду відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, ПП Основа державну реєстрацію не проходило, та у відповідному державному реєстрі ПП «Основа» відсутнє (копія витягу а.с. ___). 05.11.2009р. ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя первісний відповідач ПП Основа, був змінений на належного - фізичну особу-підприємця [PERSON]. Крім того, суд вважає вимогу щодо повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 3787,50грн. обгрунтованою з наступних підстав. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки спірний договір є неукладеним, грошові кошти у розмірі 3787,50грн. набуті відповідачем без достатньої правової підстави підлягають поверненню позивачеві у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача, витрати понесені позивачкою на держмито та ІТЗ.

Outcome: approved