Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 15 грудня 1990 року. Від шлюбу народилося двоє дітей донька Юлія, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Донька на даний час вже повнолітня. Позивачка зазначає, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що відповідач з осені минулого року став зустрічатися з іншою жінкою і створив із нею нову сімю. З цих підстав позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Крім того, позивачка зазначає, що неповнолітній син знаходиться повністю на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, просила позов задовольнити розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з дня її звернення до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. Витрати, повязані з отриманням в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу, просила покласти на неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, про що свідчать розписки про отримання судових повісток; причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав; розмір аліментів, які позивачка бажає отримувати не оспорював. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] про укладення шлюбу серії І-ОП № 423495 виданого Березівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 15 грудня 1990 року. Також встановлено, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Судом також встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується [PERSON] про народження серії І-ОЛ № 260160, виданим Березівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області. Дитина постійно проживає із матір′ю позивачкою по справі,що підтверджується довідкою, виданою 04.11.2009 року квартальним комітетом № 66 м. Первомайська Миколаївської області. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Відповідач хоча і працює без офіційного оформлення, однак має нерегулярний і мінливий дохід, тому в силу ст. 184 СК України наявні підстави для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. ст. 105, 112, 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому покласти витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу на позивачку. Крім того, врахувавши стан здоров′я та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, відсутність у відповідача стабільного заробітку (доходу), з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, зокрема в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечувала. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved