Jurisdiction: civil
Date: 2009-09-19 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків. 25 травня 2010 року ухвалою суду було надано позивачу строк на усунення недоліків, які він усунув та уточнив. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. 23 грудня 2009 року, між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди житлового приміщення строком на 11 місяців. За згодою сторін, Договором встановлена щомісячна плата за оренду квартири в розмірі 2 300 грн., яка здійснюється до 23 числа кожного місяця. Першу сплату за оренду квартири [PERSON] внесла у момент укладення угоди за перший місяць оренди у розмірі 2 300 грн., а 22.01.2010 року було внесено плату за оренду квартири за другий місяць у розмірі 2 300 грн. Наступні платежі за оренду квартири до позивача не надходили, внаслідок чого, за період з 24.01.2010 р. по 06.02.2010 р. утворилась заборгованість за оренду квартири у сумі 847 грн. Згідно з пунктом 1.4 заставна сума в розмірі 2 300 грн. відповідачем не вносилась, що є порушенням п. 1.4 Договору. Вона мала, згідно додаткових умов договору, внести 23.01.10р. заставну суму 1 150 грн. та решту 23.02.2010 р. - 1 150 грн., але відповідач, посилаючись на тяжке матеріальне становище просила дати відстрочку на виплату цих грошей. Борг відповідача по квартплаті за 3 місяці становить 315 грн., за світло та воду (по лічильнику) становить 100 грн. Отже, утворилась загальна сума боргу за комунальні послуги у сумі 415 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди становить 3 562 грн. Позивач у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, що дає підстави до розгляду справи у її відсутність та ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 10-12). 23 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди житлового приміщення строком на 11 місяців (а.с. 6-7). Відповідно до п. 1.1 вищевказаного Договору, позивач надав відповідачу в тимчасове платне користування квартиру загальною площею 41 кв. м за адресою: [ADDRESS], для проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно з пунктами 1.2, 1.5 Договору оренди житлового приміщення, за згодою сторін встановлена щомісячна плата за оренду квартири в розмірі 2 300 грн., яка повинна здійснюватися до 23 числа кожного місяця. Відповідно до пункту 1.4 та додатковими умовами вищевказаного Договору, відповідач повинна надати позивачу заставну суму у розмірі 2 300 грн., яка повертається відповідачу після закінчення оренди, після перевірки стану квартири та перевірки оплати комунальних послуг та телефонних переговорів. Першу сплату за оренду квартири [PERSON] внесла у момент укладення угоди за перший місяць оренди у розмірі 2 300 грн., а 22.01.2010 року було внесено плату за оренду квартири за другий місяць у розмірі 2 300 грн. Однак, подальші платежі відповідачем за оренду квартири не здійснювались, внаслідок чого, за період з 24.01.2010 р. по 06.02.2010 р. утворилась заборгованість за оренду квартири у сумі 847 грн. Також відповідачем не було внесено заставну суму у розмірі 2 300 грн., що є порушення пункту 1.4. Договору оренди житлового приміщення. Пунктом 1.6 вищевказаного Договору на відповідача покладено обовязок сплачувати за свій рахунок телефонний звязок, кабельне телебачення, електроенергію та воду (при наявності лічильників), однак свої обовязки відповідач не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за комунальні послуги у сумі 415 грн. Все вищезазначене підтверджується також і показами свідка [PERSON], який показав, що він є засновником ПП «Успіх», яке займається наданням послуг у сфері нерухомості. [PERSON] звернувся до нього, повідомивши, що хоче здати в оренду квартиру [ADDRESS] та просив допомогти у цьому. Після цього, до них в агенцію звернувся представник [PERSON], який займався пошуком квартири для неї. Сторони зустрілися, узгодили всі умови. Після того, як вони домовилися, свідок зустрівся з ними у м. Києві, Дружби Народів, 32 в офісі 115. Свідок був особисто присутній при підписанні Договору. [PERSON] погодилася з усіма умовами Договору та відразу сплатила суму за перший місяць у розмірі 2 300 грн. Десь місяці два було все нормально. Через два місяці зателефонував [PERSON] та повідомив, що йому стало відомо про те, що наймачі зїжджають, а на його неодноразові дзвінки не відповідають, просив йому допомогти. Свідок особисто сам телефонував до [PERSON] та її цивільному чоловіку, який з нею проживав у даній квартирі, але з ним ніхто не хотів розмовляти, а якщо і розмовляли, то в дуже грубій формі. Після неодноразових дзвінків, вони з [PERSON] зрозуміли, що ніхто нічого сплачувати не буде і свідок запропонував позивачу звернутися з позовом до суду за захистом своїх законних прав. При укладенні Договору, при свідку особисто [PERSON] передала суму 2 300 грн. за оренду квартири за перший місяць, заставну суму вона не сплачувала. Умови заставної суми прописані у Договорі, але вони наймачем не виконані. Відповідно до пункту 1.6. Договору, входила і сплата квартплати, що також наймачем не виконано. На підставі вищенаведеного вбачається, що свої зобовязання за Договором оренди житлового приміщення, [PERSON] не виконує, внаслідок чого, за період з 24.01.2010 р. по 06.02.2010 р. у неї утворилась заборгованість у сумі 3 562 грн. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави державне мито у сумі 51,00 грн., оскільки позивач є учасником бойових дій, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37,00 грн. На підставі ст. ст. 526, 629 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226. 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved