Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 835 грн. 71 коп. Посилався на те, що відповідачі по справі, проживаючи в [INFO], та, користуючись послугами по водопостачанню, починаючи з 01.02.1997 року по 01.11.2008 року допустили заборгованість по оплаті наданих комунальних послуг в сумі 835 грн. 71 коп. Про умови реструктуризації заборгованості відповідачі були повідомлені, однак на комісію по реструктуризації не зявились. Просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 835 грн. 71 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що відповідачі є абонентами ДКП «Чернівціводоканал». За період з 01.02.1997 року по 01.11.2008 року у відповідачів виникла заборгованість по сплаті за надані послуги у розмірі 835 грн. 71 коп. Термін позовної давності не пропущений, оскільки відповідачі періодично сплачували за отримані послуги, зокрема в червні 2004 року та січні 2008 року, а тому позовна давність перервана. Заборгованість нараховувалась на двох осіб, оскільки в 1997 році за даною адресою було зареєстровано двоє осіб, у разі зміни кількості зареєстрованих осіб [PERSON] повинен був повідомити про це позивача. На відповідача [PERSON] нарахування проводилось з серпня 2006 року. Послуги ДКП «Чернівціводоканал» надавав належним чином, даний факт був визнаний відповідачами, оскільки вони періодично проплачували заборгованість. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що ДКП «Чернівціводоканал» належним чином послуги не надавав, крім того нарахування було проведено на двох осіб, в той час як [PERSON] була зареєстрована в даному помешканні з 08.08.2006 року. Він періодично проплачував, бо ДКП «Чернівціводоканал» нерегулярно надавав послуги, крім того позивач не надавав згоди на встановлення лічильника при наявності заборгованості. Також, просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав у судовому засіданні. Пояснив, що вода в квартирі відповідачів була відсутня, крім того позивачем було проведено невірно нарахування заборгованості на двох осіб, хоча до 1999 року в даній квартири був зареєстрований лише відповідач [PERSON] Просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що позивачем було пропущено строк позовної давності, клопотання про поновлення позовної давності не подавалось. Відповідач періодично сплачував заборгованість, оскільки лише за такої умови ДКП «Чернівціводоканал» дозволив йому поставити лічильник. Просив в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають [INFO] в м. Чернівці. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості за період з 01.02.1997 року по 01.11.2008 року, в абонента за адресою м. Чернівці вул. Л.Кобилиці, 103/24 за вказаний період виникла заборгованість у розмірі 835 грн. 71 коп., нарахування проводилось на двох осіб (а.с.5). У відповідності до вимог ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги стягується щомісячно за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно довідки про склад сімї та реєстрацію №79 від 29.01.2008 року за адресою м. Чернівці вул. Л.Кобилиці, 103/24 зареєстровані та проживають [PERSON] з 01.11.1988 року, [PERSON] з 30.12.1999 року, [PERSON] з 08.08.2006 року. Таким чином, до 30.12.1999 року за адресою м.Чернівці вул. Л.Кобилиці, 103/24 була зареєстрована одна особа, а з 08.08.2006 року три особи. Крім цього, зі списку абонентів, переданих КЖРЕП № 10 на баланс ДКП «Чернівціводоканал» вбачається, що з 1997 по 1999 роки по вулиці Л.Кобилиці, 103/24 проживали дві особи (а.с.59-60). Відповідно до наданого суду розрахунку, за період з 01.02.1997 року по 01.02.2008 року позивач проводив нарахування за надані послуги на двох осіб, хоча фактично за вказаною адресою з 08.08.2006 року проживали три особи. Зважаючи на вказану обставину, суд не вбачає підстав для проведення перерахунку заборгованості за період з 01.02.1997 року по 30.12.1999 року на трьох осіб, оскільки і позивач не наполягав на цьому. Посилання відповідача [PERSON] та його представників на ту обставину, що позивачем було пропущено термін позовної давності не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні та спростовується наступними доводами. Згідно ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Щодо твердження представника відповідача [PERSON], що позивач не надав клопотання про поновлення позовної давності, то суд вважає його безпідставним, оскільки позивач не повинен заявляти дане клопотання, це стосується відповідача щодо застосування позовної давності. Як видно з розрахунку заборгованості, відповідачі періодично сплачували наявну перед ДКП «Чернівціводоканал» заборгованість, зокрема, 21.06.2004 року було сплачено 200 грн. 00 коп., 31.08.2008 року сплачено 500 грн. 00 коп., в той час як щомісячне нарахування за надані послуги станом на 21.06.2004 року складало 08 грн. 50 коп., а на 31.08.2008 року 25 грн. 06 коп. (а.с.5). Тому, суд вважає, що відповідачами були вчинені дії, які свідчать про визнання ними свого боргу, а перебіг позовної давності було перервано. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] періодично сплачував заборгованість, оскільки лише за такої умови ДКП «Чернівціводоканал» дозволив йому поставити лічильник, суд не приймає до уваги, оскільки належними доказами дана обставина підтверджена не була. Крім цього, як повідомив представник позивача ДКП «Чернівціводоканал» ставить лічильник на облік, навіть при наявності заборгованості у споживача. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Так, відповідач посилається на те, що ДКП «Чернівціводоканал» з 1997 року по 2000 рік неналежним чином надавав послуги по водопостачанню, у звязку з чим в його квартирі була відсутня вода, що підтверджує копією заяви від 03.06.1999 року та копією листа КЖРЕП №10 від 26.02.1998 року. Однак, дані документи не можуть бути визнані належними доказами по справі та прийняті до уваги судом, оскільки в заяві від 03.06.1999 року не зазначено прізвище уповноваженої особи ДКП «Чернівціводоканал», яка вказала, що отримала дану заяву, а також відсутня будь-яка інша відмітка (печатка чи штамп) на підтвердження того, що дана заява була отримана позивачем. Щодо листа КЖРЕП № 10, як повідомив представник позивача, він є невірним, оскільки КЖРЕП №10 не уповноважений встановлювати вину ДКП «Чернівціводоканал» без повідомлення про це посадових осіб ДКП «Чернівціводоканал». На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов ДКП «Чернівціводоканал» обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved