Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за законом за адресою вул. Ленська буд. №43 в м. Запоріжжя з рівних частках у порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначили, що на підставі договору на право забудови укладеного з Запорізьким відділом комунального господарства, їх батьку [PERSON] було надано під забудову земельну ділянку за адресою: селище Великий Луг, вул. Петровська (на цей час Ленська, 43), площею 1509 м. кв. 10.06.1967р. батько позивачів помер. Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді житлового будинку, заповіт померлого відсутній. Після смерті [PERSON] у спірному будинку залишились проживати мати позивачів [PERSON], яка 20.02.2006р. померла та позивачка [PERSON], яка до теперішнього часу мешкає у будинку. Право власності від померлого батька ні матірю ні позивачами не оформлювалось. Забудова виконувалась згідно договору на право забудови між Запорізьким відділом комунального господарства та [PERSON] від 07.09.1946р. У судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги та зазначили, що за їхнім клопотанням 04.03.2009 р. техніком ОП ЗМБТІ проведено інвентаризацію нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська,43 та надана відповідна характеристика будинку та господарських будівель і споруд. Згідно технічного паспорту ОП ЗМБТІ від 04.032009р., за адресою вул. Ленська, 43 в м. Запоріжжя, знаходяться : житловий будинок, 1931р. побудови, під літерою «А»; прибудова із шлакобетону, 1931р. побудови під літерою «а»; прибудова 1953р. під літерою «а3»; тамбур 1970р. побудови під літерою «а4»; прибудова 1964р. - під літерою «а5»; прибудова 1974р. під літерою «а6»; прибудова 1974р. літ. а-7, погріб під «а», 1931р. побудови під літерою «Пг1»; житловий будинок, 1964 року побудови під літерою «В»; прибудова 1964р. під літерою «в»; сарай 1965р. під літ. «Г»; навіс 1967р. під літ. «Д»; погріб 1953р. під літ. «Пг»; вбиральня 2005р. під літ. «Р» , ворота «2, паркан №4, хвіртка №5. Житловий будинок визначений під літ. «В», прибудова під літ. «в» та вбиральня під літ. «Р», відповідно до технічного плану на земельній ділянці побудовані самовільно, оскільки рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 13.08.1992р. №188/15 територію під забудову було зменшено з 1509 м.кв. до 756 м.кв., а фактично позивачами використовується земельна ділянка 818 м.кв. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збідовані збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 2 цієї ж статті ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Виходячи з цієї норми ЦК України позивачі просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом лише на ті споруди, які збудовані на земельній ділянці, що була виділена в користування їх батьку [PERSON], а саме: житловий будинок під літерою «А»; прибудова із шлакобетону під літ. «а»; прибудова під літ. «а3»; тамбур під літ. «а4»; прибудова під літерою «а5»; прибудова під літ. «а6»; погріб під «а» визначений під літ. «Пг1»; сарай під літерою «Г»; навіс під літ. «Д»; погріб під літ. «Пг»; ворота під літ. №2; паркан під літ. №4 та хвіртки під літ.№5. Згідно уточненого позову, позивачі від визнання права власності на самочинні будівлі житловий будинок під літ. «В», прибудову під літ. «в» та вбиральню під літ. «Р», відмовились, та відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самовільне будівництво не набувається. У судовому засіданні позивачі підтримали уточненні позивні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Запорізької міської ради, проти позову не заперечував та пояснив, що право власності позивачів може бути визнано лише на ті будівлі, які побудовані на земельній ділянці, що виділена під забудову. 3-ті особи, ОП ЗМБТІ, Другої державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності їх представників, на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у відповідності до ст.ст. 1217,1221,1261,1267 ЦК України, оскільки позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, фактично прийняти спадщину від померлих батьків, житлові споруди збудовані на земельній ділянці відведеній спадкодавцю [PERSON] у відповідності до діючого на той час земельного законодавства. Позовні вимоги підтверджені письмовими доказами, позивачі є спадкоємцями за законом їх батька [PERSON] та матері [PERSON], що підтверджується їх свідоцтвами про народження, а також свідоцтвами про смерть їх батьків, технічним паспортом на домоволодіння, витягом із домової книги, договором на забудову, та ін. які судом були перевірені.

Outcome: approved