Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач у жовтні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 20.07.2008 р. між ним та ЗАТ Страхова компанія ІНГОССТРАХ був укладений договір страхування наземного транспорту № ZPJOAU6713, предметом якого був придбаний позивачем автомобіль [NUMBER], після чого позивач своєчасно вносив обумовлені угодою страхові платежі. 09.06.2009 р. зазначений автомобіль, що стояв без руху у дворі будинку № 10 по вул. Шкільній у с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької обл. був пошкоджений внаслідок наїзду на нього не встановленого автомобіля, що з місця ДТП скрився. Відповідно до договору страхування ця подія вважається страховим випадком, втім у виплаті страхового відшкодування відповідачем було безпідставно відмовлено, що позивач вважає неправомірним. На підставі викладеного просив суд стягнути з ЗАТ СК ІНГОССТРАХ на його користь 17.285, 67 грн. страхового відшкодування, 470, 00 грн. витрат на проведення експертизи та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача та третя особа [PERSON] заявлені вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали з викладених у позові підстав. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Третя особа ПАТ КБ ПриватБанк явку свого представника для участі у справі не забезпечив, про день та час судового засідання повідомлявся (а.с. 57). Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.07.2008 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ЗАТ Страхова компанія ІНГОССТРАХ був укладений договір № ZPJ0AU6713 страхування наземного транспорту, предметом страхування за яким був належний позивачеві автомобіль [NUMBER], (а.с. 6-10). Близько 17:20 годин 09.06.2009 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль отримав технічні пошкодження. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 17), підтверджується поясненнями свідка [PERSON] і не спростовується наявними у справі доказами, фактичні обставини події полягали у зіткненні з застрахованим автомобілем, що на той час стояв без руху у дворі будинку № 10 по вул. Шкільній у с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької обл., не встановленого автомобіля, який залишив місце пригоди. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві, відповідно до звіту експерта склав 17.285, 67 грн. (а.с. 27-44). 10.06.2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з пошкодженням застрахованого майна, у задоволенні якої було відмовлено з посиланням на те, що керування застрахованим автомобілем під час дорожньо-транспортної пригоди здійснювалося [PERSON], який не входить до переліку осіб, зазначених у заяві на страхування або договорі страхування, що відповідно до пп. 15.2, 16.6., 13.3.7. договору страхування наземного транспорту № ZPJ0AU6713 виключає виплату (а.с. 13). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані ст. ст. 979 998 ЦК України та положеннями Закону України Про страхування. Так, згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 991 ЦК України відмова у виплаті страхового відшкодування може мати місце з підстав, безпосередньо визначених законом, або з інших підстав, визначених договором, якщо такі не суперечать закону. Оскільки згідно п. 7.1. договору страхування наземного транспорту від 20.07.2008 р. № ZPJOAU6713 страховим випадком є зокрема пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок ДТП за його участю, дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачеві автомобіля [NUMBER], що мала місце 09.06.2009 р., є страховим випадком. Як вбачається з п. 16.6. вищезазначеного договору страхування наземного транспорту, на який послався відповідач в обґрунтування своєї позиції, підставою для звільнення страховика від обовязку сплатити страхове відшкодування є зокрема керування застрахованим транспортним засобом на момент настання страхового випадку особою, що не вписана до свідоцтва про реєстрацію, та не мала довіреності на керування ним або тимчасового реєстраційного талону, та яка не входить у перелік осіб, зазначених у заяві на страхування або у договорі страхування. Оскільки з встановлених судом фактичних обставин справи випливає, що під час дорожньо-транспортної пригоди, з якою повязане заподіяння шкоди, автомобіль [NUMBER], стояв без руху зачинений, не перебуваючи під будь-чиїм керуванням, і ця обставина представленими відповідачем доказами не спростовується, суд оцінює відмову у виплаті страхового відшкодування як таку, що не ґрунтується на умовах договору, та вважає за необхідне позов задовольнити. При цьому розмір матеріальної шкоди підлягає зменшенню на суму безумовної франшизи, встановленої договором страхування від 20.07.2008 р. № ZPJOAU6713 на рівні 1%, та на суму вартості охолоджуючої рідини 90, 30 грн. (а.с. 34), що згідно п. 15.6.6. того ж договору компенсації не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу та на проїзд до суду (а.с. 50-52, 61), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial