overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цією заявою і просить суд розділити житловий будинок та земельну ділянку за адресою: с. Нерубайське вул Чкалова 108, посилаючись на те, що йому на підставі договору дарування належить Уг частина вказаного будинку та надвірні споруди: літня кухня, гараж. Друга частина будинку належить відповідачу. Між позивачем та відповідачем виникають спори відносно належності будинку кожному, в звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи позивач просить виділити приміщення 1-1,1-2. Приміщення 1-3,1-4 виділити відповідачу. Відповідач позов про поділ будинку і земельної ділянки визнає, і хоча його не задовольняє пропозиція експертизи, але він згоден на розподіл згідно експертизи так як сторони не дійшли спільної угоди, яка б задовольняла обидві сторони. Третя особа, [PERSON], не заперечує про поділ майна між сторонами по справі, але він просить суд врахувати при цьому його законні інтереси і земельну ділянку між сторонами поділити з урахуванням того, що з лівої границі земельної ділянки, земельна ділянка по всій її довжині 39, 20 мерів та ширині 1,5 метрів згідно рішення Біляївського районного суду від 05 травня 2009 року і на підставі державного акту на земельну ділянку, належить йому. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно ст. 355. 356 ЦК України сторони є співвласниками житлового будинку № 108 по вул. Чкатова в с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області в частках. При цьому позивачеві натежить 'А частина вказаного будинку. При цьому співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності / ст. 361 ІДК України /. та має право на виділ в натурі частки із майна / ст. 364 ЦК України /. Як вбачається із пояснень позивача, між сторонами склалися відносини, при яких він вправі скористатися вищевказаним правом. З висновку будівельно-технічної експертизи вбачається, що спірний житловий будинок розділити в натурі відповідно до долей неможливо. Тому суд вважає можливим погодитися з варіантом розподілу запропонованим позивачем, відповідно до якого, позивачеві виділити приміщення: 1-1,1-2, а відповідачеві: 1-3,1-4. Літня кухня та гараж належать позивачеві на підставі договору дарування. Питання про належність інших господарських будівель та споруд може бути вирішене при наявності правовстановлюючих документів. Суд вважає, що позов законний, обгрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи, а саме: договором дарування, висновком судово-будівельної експертизи, рішенням Нерубайської сільської Ради, тому підлягає, задоволенню. При цьому суд враховує, інтереси третьої особи ф вилучає з розподілу майна земельну ділянку шириною 1,5 метрів і довжиною 39.2 метрів з лівої границі спірної земельної ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача 1225 грн. 36 коп. заборгованості по оплаті за квартиру та комунальні послуги. Відповідач без поважних причин в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, постільки відповідачці на праві власності належить квартира [ADDRESS], вказаний будинок знаходиться на балансі комунального підприємства „Житлове ремонтно-експлуатаційне управління. Відповідно до умов договору №1/233 від 15.11.2006 року КП „Житлове ремонтно-експлуатаційне управління надав відповідачу послуги з утримання будинку і споруд та при будинкових територій, однак станом на 01.01.2010 р. відповідач допустив заборгованість по оплаті за квартиру та комунальні послуги на загальну суму 1225 грн. 36 коп. Згідно ст.ст.526, 625, 901, 902 ЦК України, одна сторона, за договором про надання послуг, зобовязана оплатити другій стороні надані їй послуги в встановлені строки та розмірі, в порядку, встановленому договором, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і якщо прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а відповідач користувався послугами за теплопостачання, і повинен оплачувати дані послуги за теплопостачання, щомісячно, але не оплачує в повному обсязі, суму заборгованості слід стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі ст. ст. 509, 526, 610,611,612 ЦК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

19.02.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04.11.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 437. Станом на 04.11.2005 року відповідач мав заборгованість перед позивачем у розмірі 316 гривень 77 копійок. Починаючи з 01.03.2005 року, згідно тарифу затвердженого рішенням Бориспільської міської ради відповідач повинен був сплачувати 15,73 гривень щомісячно. В період з 01.03.2005 року по 01.07.2006 року відповідач сплатив всього 316 гривень 77 копійок, так заборгованість станом на 01.07.2006 року складає 94,43 гривень. Починаючи з 01.07.2006 року відповідачу кожного місяця потрібно було сплачувати 23,26 гривень з урахуванням тарифу затвердженого рішенням Бориспільсьлкої міської ради 1 65 гривень за куб.м., водовідведення 1,02 гривень за куб.м., 01.11.2007 року відповідачу знято нарахування на 2 особи в період з 01.06.2007 року по 01.12.2007 року. В період з 01.08.2006 року по 01.03.2008 року відповідач частково сплачував за надані послуги, так станом на 01.03.2008 року заборгованість становить 270,27 гривень. Згідно рішення Бориспільської міської ради з 01.03.2008 року змінено тариф, послуги з водопостачання провинен був сплачувати 11.18 гривень щомісячно та з 01.09.2008 року в зв»язку з збільшенням тарифу з водопостачання 2,76 гривень за куб.м., водовідведення 2.13 гривень за куб.м. повинен був сплачувати 16,20 гривень щомісячно. Відповідач в період з 01.03.2008 року по 01.12.2008 року жодного разу не сплатив за надані послуги, так заборгованість станом на 01.12.2008 року складає 393 гривень 70 копійок. В судове засідання сторони не з»явились, представник позивача надала заяву, згідно якої просила справу слухати без її участі, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, ніяких заперечень та пояснень стосовно пред»явленого позову не надала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивача не заперечує. Дослідивши надану представником позивача заяву, матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON]., зареєстрована та проживає в [INFO] б. 81, кв. 30, не сплачує вартість за надані їй позивачем послуги, в зв»язку з чим має заборгованість станом на 01.12.2008 року в розмірі 393 гривні 70 копійок. Строк позовної давності позивачем не порушений, оскільки відповідно до ст. 264 Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, перебіг строку позовної давності переривається також вчиненням зобов»язаною особою дій, що свідчать про визнання боргу. Після переривання перебігу строк позовної давності починається спочатку, час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий збір в сумі 51 гривня підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а сплачені позивачем витрати на інформаційно - технічнечч забезпечення судового розгляду на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, якій зареєстровано 23 червня 2007 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 191. Від спільного подружнього і життя мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спір, як про місце проживання дитини, так і про розділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Шлюб у сторін перший. Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2009 року через часті сварки в родині. Вважала подальше збереження їхньої родини з відповідачем неможливим і на примирення з ним вона не згодна, фактично шлюбні відносини між ними відсутні і проживають вони окремо, тому просила суд шлюб між ними розірвати. У попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, підтвердила суду доводи своєї позовної заяви, і просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати просила покласти на неї. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на позивача, а відповідача від сплати цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої 16 травня 2008 року [PERSON], яка є його матір'ю. В шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як після смерті матері користується житловим будинком, обробляє земельну ділянку, крім того не був обізнаний про термін прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав вказаний позов з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району надав суду лист з клопотанням про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 травня 2008 року в с.Висока Піч Житомирського району померла [PERSON] (а.с.9). Після смерті матері [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, а саме проводив поточний ремонт в житловому будинку, вживав земельну ділянку, тривалий час займався зібранням документів необхідних для оформлення спадщини у зв'язку з чим звертався до відповідних органів. Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк визначений для прийняття спадщини з поважних причин, тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 29 жовтня 2000 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді будинку №52, що розташований в садовому товаристві «Вікторія» Соколовського масиву Житомирського району. Оформлення права власності після померлого [PERSON] в нотаріальній конторі було відмовлено, що первинна реєстрація права власності на нерухоме майно не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній. Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті чоловіка необхідний для оформлення спадщини, що стало підставою для звернення позивачки до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 2 Вивчивши матеріали справи, судом було встановлено, що 29 жовтня 2000 року в м.Житомирі помер [PERSON] (а.с.5). Будинок №52, що розташований в садовому товаристві «Вікторія» Соколовського масиву Житомирського району, Житомирської області за [PERSON] не зареєстровано (а.с.4). Відповідно до ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Право позивачки на будинок №52, що розташований в садовому товаристві «Вікторія» Соколовського масиву Житомирського району, Житомирської області відповідачем не заперечується. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано на судовому розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що в данний час має намір оформити отримання пенсії по віку. Однак зробити цього не може, так як в її трудовій книжці, яка підтверджує стаж роботи, невірно вказано її прізвище, яке вона отримала після одруження - Розторгуєва замість [PERSON]. Оскільки підприємства, яке видало цю трудову книжку, на данний час не існує, то [PERSON] просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки. В суді заявниця своє прохання підтримала. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував про що подав відповідну заяву. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Дівоче прізвище заявниці [PERSON] Іванівни-Семенчук, народилась вона 04.12.1954 року в М.Красноярськ Російської Федерації, і після одруження змінила прізвище на [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ВЗ № 939468, виданим 06.01.1955 року БЗАГС М.Красноярськ, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ТП №065691, виданим 16.03.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського РУЮ Житомирської області. З оригіналу трудової книжки, наданої заявницею, вбачається, що вказана книжка старого зразка не містить номера та видана 07.02.1972 року Білоцерківською взуттєвою фабрикою на ім"я [PERSON], [INFO]. У вказаній трудовій книжці, зокрема, містяться записи про роботу особи, на ім"я якої вона видана: з 1978р. по 1994р.- в Ружинському комбінаті громадського харчування, та з 1994р. по 2004 рік -в Ружинській центральній районній лікарні. Свідок [PERSON] в суді підтвердила, що заявниця дійсно в 80- 90рр. минулого століття працювала разом з нею в Ружинському комбінату громадського харчування . Вказане свідок підтверджує своєю трудовою книжкою, виданою 16.08.1970 р., з якої вбачається, що [PERSON] З 1980 по 1997 рр. працювала бухгалтером Ружинського комбінату громадського харчування. Свідок [PERSON] в суді підтвердила, що заявниця дійсно з 90-х років минулого століння та до 2004 року працювала разом з нею в Ружинській центральній районній лікарні. Вказане свідок підтверджує своєю трудовою книжкою серії БТ-1 №0379385, виданою 01.08.1977 р., з якої вбачається, що [PERSON] з 1975р. по 2007р. працювала медсестрою в Ружинській центральній районній лікарні. На підставі викладеного, суд приходить до впевненості, що в трудовій книжці, наданій заявницею, допущено помилку в написанні її прізвища після одруження і тому задовільняє її заяву, враховуючи при цьому, що встановлення данного факту має для неї юридичне значення, так як дозволяє [PERSON] реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 липня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №411. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - доньку Анастасію, [INFO]. Спір, як про місце проживання дитини, так і про розділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Шлюб у сторін перший. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені у січні 2010 році. Вважав подальше збереження їхньої родини з відповідачкою неможливим і на примирення з нею він не згоден, фактично шлюбні відносини між ними відсутні, проживають вони окремо. Просив суд шлюб між ними розірвати. У попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, підтвердив суду доводи своєї позовної заяви, і просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати просив покласти на нього. Відповідачка в попереднє судове засідання не зявилась, але від неї до суду надійшла заява в якій вона не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, тому суд розглянув справу без її участі на підставі документів, що є у справі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка визнала позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на позивача, а відповідачку від сплати цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

У січні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, в якому зазначила, що відповідач є батьком її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач до суду не зявився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За свідоцтвами про народження 1-КГ № 109868 від 25.07.2003 року та 1-КГ № 125853 від 08.09.2004 року, виданих Славненською с/рада Горностаївського району Херсонської області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], який народився 01 липня 2003 року та [PERSON], [INFO], (а.с.4,5) Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів, наявність в нього інших дітей або непрацездатних членів сімї та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вимог ст. 181-182, 184 Сімейного кодексу України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №2801-4 від 22.09.2005 року), враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, перешкод з боку стану його здоровя не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом -11 січня 2010 року і до досягнення повноліття. З відповідача підлягає стягненню судові витрати (державне мито) на користь держави в розмірі 51 гривні та збір за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 21.10.1981 року Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 70. Від спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] 03.03. [INFO] Подружнє життя у них з відповідачкою не склалося, за час перебування у шлюбі між позивачем та відповідачем часто, без достатніх на те причин, виникали непорозуміння. Траплялися випадки, коли відповідачка виганяла позивача з дому, мотивуючи це тим, що кооперативна квартира належить їй, що вона є її власниця, тому їй вирішувати хто в ній буде проживати. Позивач вважав, що з часом стосунки зміняться на краще, але нічого не помінялось. Потім у відповідачки зявився інший чоловік, який постійно її відвідує. З травня 2008 року позивач забрав свої особисті речі та перейшов на проживання в квартиру матері. З 2008 року позивач з відповідачем шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе, тому просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 21.10.1981 року в Требухівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 70. (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved