Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] Вказала, що 01 січня 2009 року між нею та [PERSON] було письмово укладено договір оренди, за яким вона передала, а [PERSON] прийняла в оренду нежиле приміщення розміром у 40 кв.м., для проведення торгівельної діяльності у магазині «Зодіак». На підставі договору оренди [PERSON] брала на себе зобовязання щомісячно сплачувати їй орендну плату за використання приміщення у сумі 8 грн. за 1 кв.м., що передбачено п.3.1. Договору оренди. За вказаним договором оренди (п.3.2.) [PERSON] за несвоєчасне внесення орендної плати брала на себе зобовязання сплачувати їй пеню у розмірі 1 процента від орендної плати за кожен день прострочення. На протязі 14 місяців та 11 днів роботи і оренди належного їй приміщення магазину «Зодіак» [PERSON] жодного разу не провела оплати за користування приміщенням, так за п.3.1. заборгованість складає 4544 грн., за пунктом 3.2. заборгованість складає суму 8870 грн., а всього 13414 грн. Окрім того, [PERSON] користуючись приміщенням і електроприборами, холодильниками і т.д. заборгувала перед Ямпільськими ЕМ 1184 грн. Крім того, вона сплатила 150 грн. за повторне підключення електроенергії. Тому матеріальна шкода складає 14748 грн. Окрім того їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 1699 гривень, так як [PERSON] принижувала її та обзивала нецензурним и словами. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким визнати правочин укладений між нею та [PERSON] 01 січня 2009 року у формі договору оренди законним та чинним, який не суперечить діючому законодавству України, відшкодувати завдану матеріальну шкоду внаслідок невиконання договору оренди на суму 14748 грн., а також моральну шкоду у сумі 1699 грн., стягнути із [PERSON] понесені матеріальні витрати на забезпечення процесу на суму 300 гривень, та 500 гривень понесених на адвокатські послуги. Представник позивачки, та у свою чергу відповідачки - [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обємі, просить суд їх задоволити. Заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнав, і суду пояснив, що зустрічна позовна заява є такою, що не відповідає обставинам справи, яка штучно створена з метою уникнення відповідальності. Просить суд у позові [PERSON] відмовити, а задоволити позовні вимоги [PERSON] Відповідачка, вона ж позивачка, [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнала і суду пояснила, що [PERSON] взагалі не мала права укладати договір, так як вона не є підприємцем. Крім того, даний договір ніде не зареєстрований, у договорі не вказано місцезнаходження магазину. Також не робився акт прийому-передачі. Звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] Вказала, що 01 січня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено договір оренди відповідно до якого [PERSON] мала передати приміщення магазину відповідно до акту прийому-передачі для використання даного приміщення у торгівельних цілях, а вона зобовязувалася оплачувати щомісячну орендну плату. На момент укладення договору, вона вважала, що приміщення, яке вона брала в оренду відповідно до договору належить [PERSON] [PERSON], нещодавно їй стало відомо, що приміщення не належить [PERSON], і відповідно вона не є власником даного приміщення, і вона фактично обманула, що являється власником даного приміщення. А відповідно ст..230 ЦК України даний правочин є таким, що вчинений під впливом обману, і тому [PERSON] даний договір ніде не зареєструвала, у вказаному договорі не вказано місце знаходження приміщення магазину, не вказано форму розрахунку за орендну плату, усно було домовлено, що [PERSON] буде особисто отримувати гроші. Зазначає, що відповідно ст..230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман мав місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у звязку з вчинення цього правочину. Вказує, що відповідно до п.2.1 даного договору оренди Орендодавач зобовязаний передати приміщення Орендару не пізніше 10 днів з моменту укладання даного договору, передача в оренду приміщення проводиться по прийомо-передаточному акту, який додається до договору. Однак ніякого акту прийому-передачі [PERSON] не складала (тобто умов договору [PERSON] не дотримувалась з самого початку дії договору). Зазначає, що відповідно до договору вона виконувала всі умови договору, платила орендну плату щомісячно по 8 грн. за 1 кв.м. з урахуванням коефіцієнту інфляції, бо якби вона не платила орендну плату, то відповідно до п.2.2.2 вказаного договору Орендодавач мала право розірвати договір, але вона цього не зробила, а навпаки продовжила даю договору до 6 березня 2010 року. Сума внесених нею коштів становить 9650 грн. Просить визнати недійсним правочин договір оренди від 01.01.2009 року укладений між [PERSON] з одного боку, та нею [PERSON], з іншого боку, стягнути із [PERSON] у порядку двохсторонньої реституції 9650 грн. внесеної орендної плати по недійсному договору. Представник [PERSON] [PERSON] заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обємі, просить суд їх задоволити. Заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить суд в їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] задоволити частково, у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] відмовити. Із показів свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] гроші за орендну плату не платила, за використану електроенергію також не платила, у звязку із чим виникла заборгованість у сумі 1184 гривні. [PERSON] орендувала приміщення з 01 січня 2009 року по 06 березня 2010 року. Це все вона знає зі слів своєї матері [PERSON] Із показів свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] орендну плату не платила, просила відстрочити розрахунки, бо «вона ще не розкрутилася». Магазин взяла в оренду у кінці 2008 року, і займалася до 06 березня 2010 року. Мала платити по 8 гривень за 1 квадратний метр. Крім того, заборгувала за електроенергію 1400 гривень. Угоду підписували [PERSON] та [PERSON] Із показів свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] орендну плату не плати. Просила неодноразово її особисто, щоб вона вплинула на [PERSON] щоб відстрочили орендну виплату орендної плати. Знає, що [PERSON] мала платити по 500 гривень у місяць орендної плати. Із показів свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні встановлено, що магазин дійсно був, працював без вихідних та обідньої перерви. Із ксерокопії інвентаризаційної справи судом встановлено, що за [PERSON] рахується житловий будинок, що розташований по вулиці Дністрянська,19 у місті Ямпіль Вінницької області. Із ксерокопії рішення №169 від 25 червня 2005 року судом встановлено, що [PERSON] надано дозвіл на переобладнання частини житлового будинку у торгове місце по вулиці Дністрянська,19 у місті Ямполі. Із ксерокопії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №146122 виданого 17 березня 2006 року на імя [PERSON] судом встановлено, що остання є власником земельної ділянки площею 0,0669 га, яка передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Із ксерокопії договору оренди судом встановлено, що між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого боку було укладено01 січня 2009 року договір оренди нежилого приміщення розміром 40 кв.м. Із ксерокопії свідоцтва про сплату єдиного податку судом встановлено, що [PERSON] є субєктом підприємницької діяльності-фізична особа, і місцем здійснення діяльності є магазин «Зодіак», який розташований по вулиці Дністрянська,19 у місті Ямполі. Відповідно ст..759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. А оскільки [PERSON] було передано [PERSON] в оренду нежиле приміщення, а [PERSON] прийняла дане приміщення і користувалася ним протягом 14 місяців, ніяких претензій до орендодавця не висловлювала, тому суд приходить до висновку, що між ними було укладено договір оренди, і оскільки даний факт ніким не оспорюється, тому є всі підстави визнати його законним та чинним, і таким, що не суперечить діючому законодавству. Відповідно ст..762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно ч.5 ст.762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи вище викладене, а також відповідно п.3.2 договору оренди [PERSON] повинна була сплатити [PERSON] орендні плату за 14 місяців у сумі 14748 гривень, з урахуванням пені, що і підлягає стягненню. По-скільки [PERSON] не виконувала договір оренди, та крім цього, поширювала неправдиві чутки, що [PERSON] не чесна людина, суд приходить до висновку, що ці чутки заподіяли моральну шкоду [PERSON], а тому вважає за необхідне часткового задоволити позовні вимоги моральної шкоди, а саме у сумі 1000 гривень. Відповідно ст..88 ЦПК України, оскільки заявлені позовні вимоги [PERSON] задоволені, суд приходить до висновку, що із [PERSON] необхідно стягнути понесені [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору у сумі 165 гривень, по оплаті витрат на ІТЗ розгляду справи у сумі 120 гривень, а також по оплаті послуг адвоката у сумі 500 гривень, а всього 785 гривень. Суд не може взяти до уваги пояснення [PERSON] та її представника про те, що вони сплачувати орендну плату на перед, оскільки їхні твердження не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. У договорі оренди від 01 січня 2009 року не відображено, те що [PERSON] сплачувала кошти за оренду даного нежилого приміщення наперед. Ніяких розписок про сплату орендної плати за використання приміщення суду [PERSON] не надала. Крім того, суд не бере о уваги твердження відповідачки-позивачки [PERSON] про те, що договір оренди є незаконним та оформлений із порушенням чинного законодавства України, оскільки своїми діями вона визнавала даний договір за дійсний, лише після звернення позивачки-відповідачки [PERSON], вона почала оспорювати його законність. Даний факт суд розцінює як бажання відповідачки-позивачки [PERSON] уникнути плати за користування майном нежилого приміщення. За таких обставин, су приходить до висновку, про необхідність відмовити [PERSON] у задоволені заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed