Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового сігроку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому зазначає наступне. 23.01.2003р. вона та її чоловік [PERSON]ГО. приватизували квартиру [ADDRESS]. Комсомолу в м. Вільногірську Дніпропетровської області. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло дана квартира стала належати їм з чоловіком на праві приватної спільної сумісної власності. Також під час перебування в шлюбі ними було збудовано гараж, розташований по вул. Лен.Комсомолу, гаражний кооператив №3, гараж № 75. На момент смерті чоловіка [PERSON]ГО. у нього була ощадна книжка, на якій був грошовий вклад.. 04.01.2009р. її чоловік помер, за його життя заповіту він не складав. У встановлений Цивільним кодексом України строк вона не подала заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, тому що через погіршення стану здоров'я була змушена виїхати в Росію, де проживає її дочка і там вона проживала до жовтня 2009 року. На момент смерті її чоловіка, тобто на момент відкриття спадщини вона постійно проживала разом з чоловіком (спадкодавцем) і в силу положень ст. 1268 ІДК України вважається такою, що прийняла спадщину, тому що в період строку, встановленого ст. 1270 ІДК України, вона не заявляла про відмову від спадщини. їх діти ніякого інтересу до спадщини не проявляли і до нотаріуса не звертались з заявами про прийняття спадщини. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки причини його пропуску були поважними. Представник позивача та треті особи [PERSON] та [PERSON] висловили прохання розглядати дану справу за їх відсутності (а.с.31,32,41). В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, просили його задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши: у сукупності надані по справі докази, в тому числі копію свідоцтва про шлюб позивачки з її нині покійним чоловіком [PERSON]ГО. (а.с.6), копію свідоцтва про право власності на житло від 23.01.2003р. (а.с.7), копію свідоцтва про смерть [PERSON]ГО. (а.с.8), копію технічного паспорта на квартиру (а.с.9-14), копію рішення Вільногірського міськвиконкому від 05.11.1979р. №184 про виділення земельної ділянки для будівництва гаража (а.с. 15), копію ощадної книжки (а..с. 1042), копію пенсійного посвідчення позивачки (а.с. 19), копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.20) медичну довідку про стан здоров'я позивача (а.с.40), суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем, що передбачено чинним законодавством!, що не буде порушувати права та інтереси інших осіб, та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч,1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не припиняв її. Тобто позивач вважається таким, що не прийняв спадщину і на цій підставі нотаріусом було їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Частина 2 ст.1272 ЦК України передбачає, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Як видно із заяв третіх осіб [PERSON] та [PERSON], вони не проявляють інтересу до спадщини, заяв про прийняття спадщини не подали та не мають наміру подавати. Відповідно до ч.З зазначеної статті ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що через похилий вік та незадовільний стан здоров'я позивача, що вона підтвердила документально, і в зв'язку з чим вона змушена була виїхали за межі м. Вільногірська до дочки в Росію, позивачка пропустила встановлений законом строк для подачі заяви в державну нотконтору про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги цю обставину і вважає причину пропуску цього строку поважною, тому суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визначити їй додатковий строк, надавши можливість звернутись до нотаріуса з зазначеною заявою. Отже суд має всі законні підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким строком суд визначає - один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду у разі задоволення його позову. На відшкодуванні судових витрат за рахунок відповідача позивач не наполягає, вона просить всі витрати, пов'язані з розглядом цієї справи в суді, віднести на її рахунок.

Outcome: approved