Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 12 липня 2007 року був укладений договір № 137 Д про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок (терміновий, із щомісячною сплатою простих відсотків), відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозит грошові кошти у сумі 50.000 гривен на 24 місяці, а відповідач прийняв депозит та зобов'язався повернути позивачці зазначену суму після закінчення встановленого договором терміну і виплатити відсотки у розмірі 24 % річних на умовах і в порядку, встановлених даним договором. 14 серпня 2007 року між сторонам був укладений договір № 157Д про внесення внеску ( вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Ощадний», згідно якого позивачка передала відповідачу внесок на депозит, а саме грошові кошти у сумі 40.000 гривен строк до 14 серпня 2009 року, а відповідач прийняв депозит та зобов'язався повернути позивачці зазначену суму після закінчення встановленого договором терміну і виплатити відсотки у розмірі 24 % річних на умовах і в порядку, встановлених даним договором. Крім того, між сторонами були укладені наступні додаткові договори, а саме: 1.) додатковий договір № 114Д від 14 серпня 2007 року на суму 1.000 гривень; 2.) додатковий договір № 2Ф1Дпо від 11 січня 2008 року на суму 1.820 гривень; 3.) додатковий договір №2Ф47Дпо від 12 лютого 2008 року на суму 1.850 гривень; 4.) додатковий договір №2Ф85Дпо від 12 березня 2008 року на суму 1.000 гривень. Таким чином, позивачка вважає, що загальна сума внесків по всім договорам, враховуючи проценти, складає 111.708 гривень 65 копійок. 29 вересня 2009 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про повернення суми депозиту, однак відповідач відмовив позивачці, посилаючись на обставини, які впливають на спроможність Кредитної спілки своєчасно виконувати зобов'язання перед вкладниками. З урахуванням вказаного, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь загальну суму внесків по всім договорам, враховуючи проценти, а саме 111.708 гривень 65 копійок, а також 120 гривень -суму витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила позов задовольнити, посилаючись на викладені обставини. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що у справі є поштові повідомлення ( а. с. № 34,35). За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2007 року між сторонами був укладений договір № 137 Д про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок (терміновий, із щомісячною сплатою простих відсотків), відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозит грошові кошти у сумі 50.000 гривен на 24 місяці, що підтверджується квитанцією, а відповідач прийняв депозит та зобов'язався повернути позивачці зазначену суму після закінчення встановленого договором терміну і виплатити відсотки у розмірі 24 % річних на умовах і в порядку, встановлених даним договором ( а. с. № 10, 11-14 ). 14 серпня 2007 року між сторонам був укладений договір № 157Д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок « Ощадний», згідно якого позивачка передала відповідачу внесок на депозит, а саме грошові кошти у сумі 40.000 гривен строк до 14 серпня 2009 року, що підтверджується квитанцією, а відповідач прийняв депозит та зобов'язався повернути позивачці зазначену суму після закінчення встановленого договором терміну і виплатити відсотки у розмірі 24 % річних на умовах і в порядку, встановлених даним договором ( а. с. № 15, 16-20). Крім того, між сторонами були укладені наступні додаткові договори, а саме : 1.) додатковий договір № 114Д від 14 серпня 2007 року, відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозит грошові кошти у сумі 1.000 гривень ( а. с. № 22), що підтверджується квитанцією ( а. с. № 21); 2.) додатковий договір № 2Ф1Дпо від 11 січня 2008 року, відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозит грошові кошти у сумі 1.820 гривень ( а. с. № 26), що підтверджується квитанцією ( а. с. № 25); 3.) додатковий договір №2Ф47Дпо від 12 лютого 2008 року, відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозит грошові кошти у в сумі 1.850 гривень ( а. с. № 24), що підтверджується квитанцією ( а. с. № 23); 4.) додатковий договір №2Ф85Дпо від 12 березня 2008 року, відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозит грошові кошти у в сумі 1.000 гривень ( а. с. № 28), що підтверджується квитанцією ( а. с. № 27). 29 вересня 2009 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про повернення суми депозиту, однак відповідач відмовив позивачці, посилаючись на обставини, які впливають на спроможність Кредитної спілки своєчасно виконувати зобов'язання перед вкладниками ( а. с. № 5, 7 ). Відповідно до п. 1.1 , п. 3.1.4, п. 4.2 договору № 137Д та п.1.1, п.3.1.3, п.3.4.4 договору № 157 Д Кредитна спілка «Альянс-Інвест» в особі Філії № 6 Кредитної спілки «Альянс-Інвест» зобов'язалась повернути позивачці всю суму вкладу після закінчення встановленого договорами терміну та нарахувати і сплатити щомісячно відсотки. На підставі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. з Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Однак відповідач зобов'язання не виконав, суму внесків та проценти позивачці не повернув. З урахуванням вказаного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму внесків у розмірі 95.670 гривень з розрахунку : ( 50.000 +40.000+1.000+ 1.820+1.850+ 1.000 = 95.670), а також невиплачені проценти у розмірі 16.038 гривень 65 копійок, загальна сума яких вказана у листах Кредитної спілки «Альянс-Інвест» в особі Філії № 6 Кредитної спілки «Альянс-Інвест» на ім'я [PERSON] (а.с. № 8,9) з розрахунку : ( 8.858,39 + 7.180,26 =16.038, 65). З урахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у всій сукупності, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки суми внесків по всім договорам, враховуючи проценти, що складає 111.708 гривень 65 копійок з розрахунку: ( 95.670 + 16.038, 65 =111.708,65). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, крім іншого, витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу. Згідно з ч.І ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка оплатила витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Вирішуючи даний спір суд вважає, що з урахуванням задоволення позову з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму 120 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а на користь держави 111 гривень.

Outcome: approved