Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованість за кредитом; заборгованість по процентам за користування кредитом; заборгованість по комісії за користування кредитом; пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафів. Відповідно до укладеного договору № 2РХККХ05440047 від 30.11.2007 року [PERSON]В. 30.11.2007 року отримав кредит у розмірі 5637,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.05.2009 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. З гідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої ст. 1054 та частини другої ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 14.08.2009 року мав заборгованість - 23694,08 грн. Під час судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги в частині найменування позивача, тобто змінив «Закрите акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» на «Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» та в частині суми погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, при цьому зазначив, що за час перебування зазначеної вище цивільної справи в Томаківському районному суді Дніпропетровської області відповідач не застосував належних заходів щодо погашення заборгованості за кредитним договором, тому заборгованість його перед банком, станом на 13.01.2010 року зросла до 26132,79 грн., яка складається з наступного: 5637.60 грн. - заборгованість за кредитом; 562,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2435,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15776,46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; та штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1220.61 грн. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечує і не згоден із вимогами позивача щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, за даним кредитним договором він здійснював часткову проплату по мірі можливості та його останній платіж складав у листопаді 2009 року 3900 грн., а сума за даним позовом значно перевищена. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи: кредитним договором № 2РХККХ05440047 від 30.11.2007 року, який складається із заяви позичальника. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка") (Стандарт), укладеним між сторонами по справі і з якого вбачається, що відповідач 30.11.2007 року дійсно отримав строковий кредит 5637,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.05.2009 року включно; розрахунком заборгованості за вказаним договором, станом на 13.01.2010 року, яка разом складає 26132,79 грн., з урахуванням заборгованості за відсотками, з комісії, пені та штрафних санкцій. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов кредитного договору, відповідач від взятих на себе зобов'язань відмовився в односторонньому порядку, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором кредиту, яка станом на 13.01.2010 року становить 26132,79 грн. та складається з наступного: 5637,60 грн. заборгованості за кредитом; 562,72 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2435,40 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 15776,46 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1220,61 грн. - штрафу (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою. Статтею 549 ЦК України передбачено, що «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання». Але статтею 551 ЦК України передбачено, що «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення». За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором більше як у два рази перевищує тіло кредиту, суд вважає, що пеню та штрафні санкції слід зменшити для того, щоб відповідач реально виконав грошові зобов'язання за кредитним договором. Суд дійшов до такого висновку зважаючи на наступні обставини. На момент укладення кредитного договору відповідач здійснював трудову діяльність, тобто розраховував на належне виконання умов договору, але після укладення кредитного договору у відповідача істотно зменшилась сума доходу, в зв'язку з його зміною місця роботи, що вбачається з матеріалів справи. Окрім того, у нього на утриманні перебуває малолітня дитина віком до трьох років та на той період перебувала дружина, оскільки дитина народилася 10.09.2007 р., а кредит «він отримав 30.11.2007 р., що документально підтверджується свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї та випискою з трудової книжки, з якої вбачається, що дружина приступила до роботи 26.11.2008 року. Тобто відповідач при укладенні договору міг не розраховувати і не міг передбачити настання таких обставин. Враховуючи наявність обставин, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, на користь банку підлягає стягненню вся сума кредиту, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 562,72 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2435,40 грн., та частковому стягненню підлягає пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штраф. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрата присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з [PERSON] 147,91 грн. судових витрат, понесених позивачем при подачі позову до суду, так як відповідач недотримався договірних зобов'язань на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк", про що надано підтверджуючі документи про зміну найменування позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial