Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-27 00:00:00

Позивач, діючи в інтересах підопічного неповнолітнього [PERSON] 1993 року народження, звернулася з позовом до відповідачів посилаючись на те, що вони являються батьками [PERSON], який навчається в Маловисківській загальноосвітній школи-інтернат І-ІІ ступенів. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 13 квітня 2005 року відповідачі позбавленні батьківських прав відносно їх сина [PERSON] тому, позивач просить суд стягнути з відповідачів аліменти на утримання сина у розмірі 50 грн. щомісячно. В судове засідання позивач свого представника не направив, а подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про причини неявки не повідомили, письмових заперечень на позов не надіслали. Відповідно до ст. 224 ч. 2 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. 21 квітня 1993 року народився [PERSON] батьками якого являються відповідачі по справі, що підтверджується відомостями свідоцтва про його народження (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов”язок покладено законом на обох батьків у рівних частинах. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2005 року відповідачів позбавлено батьківських прав відносно їх сина [PERSON], дитину передано органам опіки та піклування. Як вбачається з довідки Маловисківської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів від 15 жовтня 2008 року № 491 (а.с. 3), з 28 листопада 2005 року [PERSON] перебуває і навчається в цій школі-інтернаті на повному державному утриманні. Ст. 166 ч. 2 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини. Таким чином, підстави для звільнення відповідачів від обов»язку утримувати сина [PERSON] відсутні. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти у твердій грошовій сумі присуджуються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ст. 184 ч. 1 СК України). Як вбачається з акта обстеження житлово-побутових умов сім»ї [PERSON] (а.с. 15, 16), в сім»ї виховуються ще двоє малолітніх дітей - син[PERSON] і дочка [PERSON], відповідачі постійної роботи не мають, а тому доцільно визначити розмір аліментів, які підлягають сятягненню з відповідачів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує ті обставини, що відповідачі фізично здорові, працездатні, непрацюючі, мають на утриманні ще двох дітей, тому розмір аліментів, які повинні сплачувати кожен з відповідачів на утримання сина [PERSON] підлягає встановленню у розмірі по 50 грн., щомісячно і підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 193 ч. 3 СК України аліменти підлягають перерахуванню на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того, з відповідачів підлягають стягненню в дохі держави судовий збір від сплати якого позивач звільнена на підставі ст. 4 п. 5) Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року “Про державне мито” а також витрати по інформаційно - технічному забезпеченню процесу.

Outcome: approved