Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

У січні 2010 року Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит (далі ПАТ Банк Фінанси та Кредит), яке є правонаступником всіх прав і обовязків Відкритого акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит (далі ВАТ Банк Фінанси та Кредит, Банк), звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 14 березня 2008 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредитта [PERSON] (далі Позичальник) було укладено кредитний договір № 37-06-03/08-МФ, згідно з яким йому було надано кредит у сумі 15000 грн. з терміном повного погашення заборгованості до 11 вересня 2009 року з оплатою по процентній ставці 26 % річних. Відповідно до даного кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязувався щомісячно в термін з 01 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно із графіком зниження розміру заборгованості. У п. 6.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, відповідно до п. 3.1 кредитного договору на підставі письмової заяви Позичальника здійснив видачу [PERSON] кредитних коштів у тимчасове користування в розмірі 15000 грн. Однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. З метою досудового врегулювання спору ВАТ Банк Фінанси та Кредит 22 грудня 2008 року за вих. № 616, 16 січня 2009 року за вих. № 16 та 17 лютого 2009 року за вих. № 44 направляло на адресу [PERSON] листи про порушення останнім умов кредитного договору, а 24 березня 2009 року за вих. № 2557 і 17 листопада 2009 року за вих. № 7823 повідомлення щодо усунення порушень. За весь період дії кредитного договору відповідач [PERSON] сплатив основний борг у сумі 6100 грн. 62 коп., щомісячну комісію у сумі 2053 грн. 38 коп. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у сумі 10 грн. 16 коп. Станом на 14 грудня 2009 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ Банк Фінанси та Кредит за кредитним договором становить 17606 грн. 15 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 8899 грн. 38 коп., заборгованість по нарахованих відсотках 2581 грн. 02 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом 6125 грн. 75 коп. 14 березня 2008 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] (далі Поручитель) був укладений договір поруки № 37-06-03/08-МФ-П1. Згідно із п. 1.1 договору поруки відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 37-06-03/08-МФ від 14 березня 2008 року. У п. 2.5 договору поруки передбачено обовязок безумовного виконання Поручителем зобовязань перед Банком за цим договором. Відповідно до п. 3.3 договору поруки у випадку недотримання Поручителем строків оплати грошових коштів Банку, [PERSON] зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1 % від суми вимоги за кожний день прострочення. Про наявність у позичальника [PERSON] простроченої заборгованості за кредитним договором [PERSON] як поручитель попереджався Банком, про що йому направлялися повідомлення щодо усунення порушень 24 березня 2009 року за вих. № 2557 і 17 листопада 2009 року за вих. № 7823, однак [PERSON] своїх зобовязань за договором поруки так і не виконав. Згідно із п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання [PERSON] зобовязань, останній та [PERSON] відповідають перед Банком як солідарні боржники. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованість за кредитним договором № 37-06-03/08-МФ від 14 березня 2008 року в розмірі 17606 грн. 15 коп. та судові витрати в сумі 296 грн. 06 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит, правонаступником якого є позивач ПАТ Банк Фінанси та Кредит, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 37-06-03/08-МФ. Згідно із п. п. 2.1, 3.2 цього договору Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення кошти у сумі 15000 грн. з оплатою 26 % річних, які Позичальник зобовязувався повернути до 11 вересня 2009 року. У судовому засіданні встановлено, що ВАТ Банк Фінанси та Кредитсвої зобовязання за кредитним договором виконав, надав [PERSON] кредит у сумі 15000 грн., що підтверджується заявою Позичальника на отримання кредиту від 14 березня 2008 року. Однак у порушення умов цього договору останній свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, суму кредиту та відповідну плату за користування кредитом не сплатив. 22 грудня 2008 року за вих. № 616, 16 січня 2009 року за вих. № 16 та 17 лютого 2009 року за вих. № 44 ВАТ Банк Фінанси та Кредитбули надіслані [PERSON] листи, а 24 березня 2009 року за вих. № 2557 і 17 листопада 2009 року за вих. № 7823 вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 37-06-03/08-МФ від 14 березня 2008 року він має перед Банком заборгованість за цим договором на загальну суму 17606 грн. 15 коп., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 8899 грн. 38 коп., заборгованість по нарахованих відсотках у сумі 2581 грн. 02 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту і відсотків у сумі 6125 грн. 75 коп. Також у судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2008 року між ВАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] був укладений договір поруки № 37-06-03/08 МФ-П1, згідно із п. 1.1 якого Поручитель зобовязувався перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 37-06-/08 МФ від 14 березня 2008 року. У п. п. 2.1, 2.2 вказаного договору поруки встановлено, що у випадку невиконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, Позичальник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що й Позичальник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 37-06-03/08-МФ від 14 березня 2008 року, а також те, що відповідач [PERSON] несе солідарну майнову відповідальність за виконання зобовязань за цим кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ Банк Фінанси та Кредит до [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому з останніх солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 17606 грн. 15 коп. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви ПАТ Банк Фінанси та Кредит сплатило судовий збір у розмірі 176 грн. 06 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 296 грн. 06 коп., які теж підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 553, 554, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved