Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Прокурор звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою : відповідальністю «Управління механізації і автомобільного транспорту суму 28507 грн. коп. В обґрунтування вимог заяви прокурор, зокрема зазначив, що за період з березня 2008 року по червень 2009р., внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, заборгованість по заробітній платі Товариства з обмеженою відповідальністю „Управління механізації і автомобільного транспорту перед працівником [PERSON] складає суму 15246 грн. 75 коп. та суму 3260 грн. 75 коп. складає компенсація втраченої внаслідок інфляції частина заробітку позивача за період з березня 2008 року по листопад 2009р. Під час судового розгляду справи прокурор та позивач просили позов задовольнити. З письмової заяви відповідача від 14.01.2010 року вбачається, що він визнав позов. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Проаналізувавши наведені дані, а також матеріали справи, в тому числі, довідку по заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем (а.с.2), суд вважає встановленим такі факти: за період з березня 2008 року по червень 2009р., внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, заборгованість по заробітній платі Товариства з обмеженою відповідальністю „Управління механізації і автомобільного транспорту перед працівником [PERSON] складає суму 25246 грн. 75 коп.; арифметична сума компенсація втраченої внаслідок інфляції частина заробітку позивача за період з березня 2008 року по листопад 2009р. становить 3260 грн. 75 коп. З ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України вбачається, що заробітна плата повинна виплачуватися працівникам не рідше двох разів на місяць. З положень ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року вбачається: підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи); компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом; під доходами у цьому Законі, зокрема, слід розуміти заробітну плата (грошове забезпечення) та інші; сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Враховуючи викладене та положення ст. 94 Кодексу законів про працю України, ст.20 Закону України «Про прокуратуру», суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заробітної плати і один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 285 грн. 07 коп., збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. належить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Управління механізації і автомобільного транспорту в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved