Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Шахтобудмонтажне управління № 1» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона працювала маркшейдером у ВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» з 02.04.2007 року по 09.09.2009 року. На день звільнення з роботи їй була нарахована заробітна плата за період з квітня по вересень 2009 року на загальну суму 6471.56 грн., але відповідач не виплатив їй цю суму внаслідок відсутності грошових коштів. В день звільнення вона працювала. Окрім того вона неодноразово в усній формі зверталася до відповідача з вимогою виплати нарахованої заробітної плати та 10.02.2010 р. і 18.02.2010 р. вона зверталася до відповідача з письмовою вимогою про виплату заробітної плати. Але відповідач до теперішнього часу не виплатив їй нараховану заробітну плату. Середньоденна заробітна плата позивачки складає 69.77 грн. Тому вона просила суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з квітня по вересень 2009 року в сумі 6471.56 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 8023.55 грн. У судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, подавши суду заяву, в якій зазначено, що відповідач добровільно виплатив їй частину заборгованості в сумі 4000 грн. і також збільшився час затримки розрахунку при звільненні. Тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 2471.56 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10325.96 грн. із розрахунку 69.77 грн. (розмір середньоденної заробітної плати) х 148 днів (кількість робочих днів за час затримки розрахунку з 09.09.09 р. по 16.04.10 р.). Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить суд розглянути справу без представника ВАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» та зазначає, що позов визнає частково, а саме в частині заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка після виплати позивачу частини заборгованості в сумі 4000 грн. залишилась в сумі 2471.56 грн. Щодо частини позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідач вважає, що позивачем пропущений процесуальний строк для звернення до суду з цим позовом. Позивач була звільнена 09.09.09 р., в цей день отримала трудову книжку та дізналася про порушення свого права. Позивач, звернувшись до суду 02.03.10 р., пропустила тримісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України, не надала доказів поважних причин пропущення цього строку і не просить суд поновити їй строк звернення до суду. Відповідач зазначає, що пропущення без поважних причин трьохмісячного строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови в позові і тому він вважає, що підстав для задоволення позову в частині стягнення середнього заробітку за час затрмки розрахунку при звільненні немає. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові заперечення відповідача та докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 02.04.2007 року по 09.09.2009 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем і була звільнена за згодою сторін, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача, пояснень позивача (а.с.7). Згідно довідки відповідача, заборгованість по заробітній платі позивача складала на час подання позову 6471.56 грн. Середньоденна заробітна плата позивача складає 69.77 грн. (а.с. 8, 9). Згідно заяви позивача та письмових заперечень відповідача заборгованість по заробітній платі позивача на час розгляду справи складає 2471.56 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.4 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.99 р. № 13, непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність\~- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.3,4 ст.267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не приймає доводи відповідача про пропущення позивачем процесуального строку для звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки позивачу на час ухвалення рішення суду заборгованість з заробітної плати відповідачем в повному обсязі ще не виплачена і з урахуванням положення абзацу 4 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.99 р. № 13 в даному випадку позивач звернувся з позовом до суду до початку перебігу тримісячного строку звернення до суду. В той же час судом встановлено, що відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати і згідно ст.117 КЗпП України він має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає заборгованість по заробітній платі в сумі 2471.56 грн. та позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10674.81 грн. із розрахунку 69.77 грн. х 153 робочих дні за період з 10.09.2009 р. по 16.04.2010 р. Але позивачем заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10325.96 грн. із розрахунку 69.77 грн. х 148 робочих дні за період з 09.09.09 р. по 16.04.10 р. Тому суд з урахуванням ст. 11 ЦПК України вважає необхідним задовольнити позов в цій частині в межах заявлених позовних вимог в сумі 10325.96 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved