overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

В серпні 2008 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй договору купівлі-продажу від 28 вересня 1993 року на квартиру [ADDRESS], посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Якушевою Г.С. за реєстром № І-1888 та зареєстрованого в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації за № 82п-98 від 05 січня 1994 року. В обґрунтування заяви заявниця вказала, що 28 вересня 1993 року вона по договору купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений, придбала квартиру [ADDRESS], а 05 січня 1994 року зареєстрував право власності на придбану квартиру. При посвідченні зазначеного договору купівлі-продажу в Другій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі, в ньому було допущено помилку в імені заявниці, а саме замість «[PERSON]» в договорі вписано «[PERSON]». У зв'язку з цим, заявниця не може привести у відповідність документацію на квартиру, а тому вимушена звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлено факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 1993 року між заявницею та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір купівлі-продажу був посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Якушевою Г.С. за реєстром № І-1888 та зареєстрований в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації за № 82п-98 від 05 січня 1994 року, в якому ім'я заявниці зазначено як «[PERSON]». Проте, згідно паспорта [NUMBER], виданого 02 липня 2001 року Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ім'я заявниці зазначено як «[PERSON]». Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне встановити факт, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 28 вересня 1993 року, виданий на ім'я «[PERSON]», дійсно належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

У червні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачкою, зареєстрований 18 серпня 2000 року у відділі РАГС Самарського району м. Дніпропетровськ, актовий запис № 212 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що від шлюбу у них дітей немає. Фактичні шлюбні відносини припинені з червня 2006 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, вказавши на те, що шлюб носить формальний характер, разом з відповідачкою вони не проживають однією сім'єю, просив шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні[PERSON] та [PERSON] 18 серпня 2000 року уклали шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з червня 2006 року, після наданого судом строку на примирення сімейні відносини не відновлені, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивачка прохає суд стягнути аліменти на її утримання та на утримання сина [PERSON]а,[INFO] народження з [PERSON] у розмірі 1\6 частини доходів відповідача щомісячно на кожного, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 21 листопада 2007 року. Від спільного життя у них народився син [PERSON] [INFO] народження батьком якого є відповідач. На теперішній час вона знаходиться у декретній відпустці і не має доходу на своє утримання. Відповідач не надає їй добровільно матеріальної допомоги ні на її утримання, ні на утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду, так як вважає що відповідач повинен надавати їй грошові кошти на їх з сином утримання, так як він має постійне місце роботи та отримує стабільний дохід. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та прохала суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання та утримання сина [PERSON]в розмірі по 1\6 частині заробітку доходу відповідача на кожного, починаючи з дня звернення до суду. Відповідач по справі[PERSON]. в судовому засідання позов визнав у повному обсязі, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON]в розмірі 1\6 частини його заробітку, а також на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1\6 частини його доходу до досягнення сином трирічного віку. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на отримання утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того працює вона чи ні, а також від її матеріального положення, за умови, що чоловік може таку допомогу надати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З копії свідоцтва про народження сина позивачки видно, що відповідач є його батьком. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач[PERSON]. має постійне місце роботи - шахта «Ювілейна»ВАТ «Павлоградвугілля», суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

У листопаді 2008 року представник заявника звернувся до суду із вище вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], який помер [INFO], нерухомого майна - житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами розташованих за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок з господарськими спорудами значиться за [PERSON]. Фактично спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON], які мешкали разом з ним у спадковому будинку.[INFO] мати [PERSON] померла. На даний час заявник є єдиним спадкоємцем, однак спадщину прийняти не може, оскільки правовстановлюючі документи не оформлені належним чином. Тому просить заяву задовольнити. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заяви не заперечує. Суд, вислухавши представника заявника, перевіривши матеріали справи, вважає заява підлягає задоволенню, оскільки підтверджується довідкою виконавчого комітету Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 18.11.2008 року за № 1268, з якої вбачається, що згідно даних по господарських книг Первомайської сільської ради, домобудівля, розташоване за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON], померлим [INFO]. [INFO] [PERSON] помер, про що [INFO] виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області зроблено відповідний запис за [NUMBER] та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно - вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами. Згідно ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у випадку смерті власника. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином заява знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 12.12.2002 року вони зареєстрували шлюб у Заворсклянській сільраді Полтавського району. До реєстрації шлюбу під час перебування з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках у них народилась донька [PERSON], [INFO] народження, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частині всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи встановив, що сторони 12.12.2002 року зареєстрували шлюб у Заворсклянській сільраді Полтавського району (а.с.2). До реєстрації шлюбу під час перебування з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках у них народилась донька [PERSON], [INFO] народження (а.с.3), яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням стану здоров'я, загального матеріального стану відповідача суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

16.10.2008 року позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, прохав позов задовольнити, шлюб розірвати, витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідачку. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2003 року сторони уклади шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави за актовим записом № 11 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] народження. Шлюб для обох повторний. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині несумісності характерів та непорозумінь на побутовому ґрунті і з квітня 2008 року як сім'я не проживають. Згода про місце проживання дитини сторонами досягнута, питання утримання дитини вирішено в судовому порядку, спору про розподіл майна сторони не мають. Сторони вважають, що їхній шлюб розпався і його збереження не можливе. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючи при цьому на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 20.06.1998 року у Абазівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, актовий запис №5. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачкою були припинені з 2002 року по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов та розірвати шлюб. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20.06.1998 року зареєстрували шлюб у Абазівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, актовий запис №5 (а.с.14). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з 2002 року по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. Спору про розподіл спільного майна сторони не мають. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно і його збереження неможливе. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся в суд в інтересах ВАТ «Укртелеком» в особі Центру електрозв'язку №5 (м. Сміла) Черкаської філії ВАТ «Укртелеком» з позовом до [PERSON]. посилаючись на те, що станом на 1 березня 2007 року відповідачка заборгувала позивачеві 379 грн. 40 коп. за послуги з електрозв'язку. Оскільки відповідачка добровільно борг не оплачує, тому представник позивача просить стягнути суму боргу в судовому порядку. Відповідачка в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із бухгалтерської довідки борг відповідачки перед позивачем становить 379 грн. 40 коп. Так як відповідачка створила борг з оплати за послуги з електрозв'язку і добровільно його не відшкодувала, то він підлягає стягненню з [PERSON] в примусовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. та на користь УДК м. Сміла 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Смілянський міжрайонний прокурор звернувся в суд в інтересах ВАТ «Укртелеком» в особі Центру електрозв'язку №5 (м. Сміла) Черкаської філії ВАТ «Укртелеком» з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що станом на 25 вересня 2008 року відповідач заборгував позивачеві 173 грн. 92 коп. за послуги з електрозв'язку. Оскільки відповідач добровільно борг не оплачує, тому представник позивача просить стягнути суму боргу в судовому порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із бухгалтерської довідки борг відповідача перед позивачем становить 173 грн. 92 коп. Так як відповідач створив борг з оплати за послуги з електрозв'язку і добровільно його не відшкодував, то він підлягає стягненню з [PERSON] в примусовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. та на користь УДК м. Сміла 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

[PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Позивачка, посилаючись на те, що в її квартирі незаконно проживає [PERSON], звернулася до суду з позовом про її виселення та зняття з реєстрації. Представник відповідачки позов не визнав та пояснив, що [PERSON] незаконно придбала квартиру [ADDRESS]. Крім того, відповідачка не може бути виселена з квартири, так як з нею проживає малолітня дитина. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] року придбала в кредит квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням взятих не себе [PERSON]обов'язків щодо сплати кредиту, на підставі п.15.7 договору іпотеки банк звернув стягнення на предмет іпотеки і квартира виставлена на прилюдні торги. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 9 вересня 2008 року, квартира [ADDRESS], на підставі рішення суду від 12 червня 2008 року, належить [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [INFO]. 9 січня 2008 року банк направив лист-вимогу [PERSON] про звільнення квартири протягом одного місяця, але вона не звільнила квартиру до цього часу. 25 вересня 2008 року [PERSON] направила лист-вимогу [PERSON] про звільнення її квартири протягом місяця, який остання отримала, але добровільно виселятися відмовляється. Представник відповідачки не надав суду доказів, які б свідчили про право [PERSON]проживати в спірній квартирі, в добровільному порядку вона виселитися не бажає, а тому підлягає виселенню в примусовому порядку та знятті з реєстраційного обліку. На підставі викладеного, ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

7 квітня 2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 2234 грн. 11 коп., відповідно до укладеного договору, терміном на один рік. У зв'язку з тим, що[PERSON] не виконує своїх зобов'язань по кредитному договору, ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до нього про стягнення заборгованості в сумі 6802 грн. 12 коп., із яких 2234 грн. 11 коп. неповернутого кредиту, 3075 грн. 71 коп. відсотків за користування ним, 361 грн. 92 коп. заборгованості по комісії та 1130 грн. 38 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань. Представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому за згодою представника позивача справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до договору кредиту, укладеного 7 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останньому надано кредит в розмірі 2234 грн. 11 коп. зі сплатою 24,00 % на рік від залишкової суми заборгованості з кінцевим строком повернення кредиту до 7 квітня 2008 року. Відповідач в зазначений термін кредит та відсотки за користування ним не повернув, а тому з нього належить стягнути в примусовому порядку заборгованість зі сплати кредиту, відсотки за користування ним, заборгованість по комісії та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань по договору. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 68 грн. 02 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

[INFO] року [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] придбав за 25 000 грн. будинковолодіння [ADDRESS]. Позивач, посилаючись на те, що відповідачі зобов'язувалися посвідчити договір нотаріально, але до цього часу не виконали взятий на себе обов'язок і вимагають доплатити їм 10 000 грн., звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на будинковолодіння. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви, в яких проти задоволення позову не заперечують, просять розглянути справу без їх участі. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу [INFO] року [PERSON] та [PERSON] передали [PERSON] будинковолодіння [ADDRESS], ключі від нього та правовстановлюючі документи, за що отримали від позивача гроші в сумі 25 000 грн. Ці обставини підтверджуються розписками відповідачів та визнанням ними позову. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і частково його виконали, а тому у відповідності до ст. 220 ЦК України, договір купівлі-продажу будинковолодіння, укладений між сторонами, слід визнати дійсним і за позивачем необхідно визнати право власності на придбане ним будинковолодіння. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved