Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, подвір'ям та усунення перешкод в користування власним майном, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 травня 1992 року нею було придбано квартиру [ADDRESS], а також 1/3 частини сараю,1/3 частини вбиральні та ворота №1, вказане майно розміщене на земельній ділянці спільного з відповідачем користування площею 5 соток. Оскільки цією землею користується тільки відповідач, що є порушенням її прав на неї, просить визначити їм порядок користування спірною земельною ділянкою. Також зазначає, що відповідач порушує її право власності на підвальне приміщення розташоване під її квартирою, привласнивши його, тому просить усунути перешкоди у користуванні власністю. У судовому засіданні позивачка, та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечує проти їх задоволення пояснюючи, що вони є безпідставними так, як порядок користування спільною земельною ділянкою визначено рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради й погоджено з позивачкою та який він особисто не порушує. Щодо заволодіння підвальним приміщенням позивачки пояснив, що не порушував її права власності так, як позивачці підвальне приміщення не належить, а її позовні вимоги до нього спричинені давніми неприязними стосунками між ними. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши інші докази вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира №3, а також ворота №1, 1/3 частини сараю “Б” та 1/3 частини вбиральні “Г” в багатоквартирному будинку розташованому за адресою: [ADDRESS]. Ці обставини підтверджуються договором купівлі-продажу укладеного 26.05.1992 року між позивачкою та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Бобринецького нотаріального округу та зареєстрованого Бобринецьким БТІ (а.с.5,6). З плану земельної ділянки технічного паспорта на житлову квартиру позивачки за адресою [ADDRESS] вбачається, що вказані вище будівлі розташовані на земельній ділянці загального користування площею 1210 кв.м. із якої 0,05 га, як вбачається із пояснень позивачки, використовується спільно із відповідачем. Відповідно до статті 95 Земельного Кодексу землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 96 цього Кодексу землекористувачі зобов'язані: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до ч.3 ст. 10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачкою не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення відповідачем її прав на спірну земельну ділянку площею 0,05 га, крім того обставини справи щодо визначення порядку користування сторонами цієї земельної ділянки потребують спеціальних знань у галузі будівництва та грунтознавства , але позивачка відмовилася від проведення судово-будівельної експертизи, суд вважає, що позовні вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою не підлягає задоволенню. Без задоволення суд також залишає й вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні власністю з аналогічних підстав недоведеності порушення відповідачем її прав власника, крім того доводи позивачки про належність їй спірного підвального приміщення спростовуються договором купівлі-продажу укладеного 26.05.1992 року між позивачкою та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Бобринецького нотаріального округу та зареєстрованого Бобринецьким БТІ (а.с.5,6), з якого вбачається, що до придбаного за цим договором майна підвальне приміщення не належить, тобто позивачка не довела факту набуття права власності на підставах ст. 328 ЦК України на підвальне приміщення.

Outcome: dismissed