Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] законного представника неповнолітньої [PERSON], третя особа: Державний нотаріус Покровської Державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], органу опіки та піклування Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її брата [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном; зміну черговості одержання права на спадкування та надання права на спадкування майна покійного [PERSON] разом із спадкоємицею померлого першої черги за законом [PERSON]; визнання за [PERSON], [PERSON] право на ? частину спадщини за кожною, що відкрилася після смерті [PERSON]; проведення перерозподілу спадщини між [PERSON] та [PERSON], визначивши за кожною право на ? частину спадщини; внесення змін у свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07.07.2009 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 2798. В обґрунтування позовних вимог вона зазначала, що 04 листопада 2008 року помер її рідний брат [PERSON], який до смерті проживав з нею в одному будинку, що знаходиться за адресою: 53600, вул.. Жовтнева, 75, смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області. Як вказує позивачка, що протягом тривалого часу 2005-2008 р.р. покійний брат ([PERSON]В.) знаходився під її опікою та на її матеріальному забезпеченню, оскільки тяжко хворів. Позивачка здійснювала розрахунки за комунальні послуги, прала йому одяг, готувала їжу, викликала при потребі медичну допомогу. Після його смерті залишилась спадщина, а саме: грошовий вклад в ощадному банку, земельна частка (пай) із земель колективної власності КСП «Победа» Покровського району Дніпропетровської області, розміром 2,92 гектара, розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю. Після смерті [PERSON] залишилася його неповнолітня дочка [PERSON], яка являється спадкоємицею померлого [PERSON] за законом першої черги. Померлий заповіту не залишив. Як вважає позивачка, вона має право звернутися до суду з позовною заявою про зміну черговості одержання права на спадкування та поновлення строку на прийняття спадщини, оскільки спірні правовідносини, щодо спадкового майна виникають між позивачкою та [PERSON], яка являється матірю неповнолітньої [PERSON] Крім того, як вказує позивачка у встановлений законом шестимісячний строк позивач не зверталася до Покровської районної Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо, що її рідний брат мав грошовий вклад в ощадному банку, державний акт на землю, також не було відомо де знаходиться правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що залишилася після його смерті. У звязку з цим вона не змогла у встановлений законом термін оформити свої спадкові права. Тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням, змінити їй [PERSON] черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування майна покійного [PERSON] разом із спадкоємицею померлого першої черги за законом [PERSON] Визнати для позивачки додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Покровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її рідного брата [PERSON], який до смерті проживав з позивачкою в одному будинку за адресою6 вул. Жовтнева, 75, смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області. В ході розгляду справи позивачка надала до суду доповнення до позовної заяви та зміну позовних вимог про зміну черговості одержання права на спадкування та поновлення строку на прийняття спадщини, вказавши, що при розгляді справи було встановлено про наявність свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 07 липня 2009 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 2798, що підтверджує право власності за [PERSON] на земельну ділянку (пай) із земель колективної власності КСП «Победа» Покровського району Дніпропетровської області, розміром 2,92 гектара, розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, що належала померлому [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП №131378 ПК 002170 від 25.04.2000 року. В звязку з цим позивачка має намір доповнити свої позовні вимоги, та просить суд змінити [PERSON] черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування майна покійного [PERSON] разом із спадкоємицею померлого першої черги за законом [PERSON] Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07 липня 2009 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори і зареєстроване в реєстрі за № 2798, що посвідчує право власності за [PERSON] на земельну ділянку (пай) із земель колективної власності КСП «Победа» Покровського району Дніпропетровської області, розміром 2,92 гектара, розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, що належала померлому [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю в частині спадкування ? частини вказаного нерухомого майна вартістю 19549,32 грн. Встановити юридичний факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її брата [PERSON] реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Визнати за [PERSON] право приватної власності на ? частину земельної ділянки (пай) із земель колективної власності КСП «Победа» Покровського району Дніпропетровської області розміром 2,92 гектара розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області що належала померлому [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП № [NUMBER] 002170 від 25.04.2000 року. Крім того, як зазначає позивачка в доповненні позовної заяви, всі інші позовні вимоги зазначені у первісній позовній заяві та в попередньому доповненні до позовної заяви просить залишити без розгляду. В ході подальшого розгляду справи позивачка знов доповнила та змінила позовні вимоги та просила суд встановити юридичний факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її брата [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном; змінити черговість одержання права на спадкування та надати право на спадкування майна покійного [PERSON] разом із спадкоємицею померлого першої черги за законом [PERSON]; визнати за [PERSON], [PERSON] право на ? частину спадщини за кожною, що відкрилася після смерті [PERSON]; провести перерозподіл спадщини між [PERSON] та [PERSON], визначивши за кожною право на ? частину спадщини; внести зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07.07.2009 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 2798 В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі спираючись на доводи, викладені в поданому позові, та просили суд позов задовольнити. Відповідачка та її представник [PERSON] позов не визнали, та заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що по суті у позовній заяві йдеться про підтвердження наявності юридичного факту, що має значення для охорони прав та інтересів особи, позивачка просить суд встановити юридичний факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] але це окреме провадження тобто вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Також відповідачка та її представник суду зазначили, що померлий [PERSON] не потребував сторонньої допомоги, не перебував в безпорадному стані, а також проживав окремо від позивачки. Третя особа: державний нотаріус Покровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала та просила суд винести рішення на розсуд суду. В ході судового розгляду справи були допитані свідки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] був її рідним братом. Так, коли він тяжко захворів то доглядала його її сестра [PERSON], яка йому готувала їжу, прибирала в будинку, стирала. Крім того, [PERSON] за [PERSON] сплачувала всі комунальні платежі (газ, вода, світло). В [PERSON] було дуже тяжке і матеріальне і моральне становище, він залишився зовсім один, його покинула дружина, дочка його до нього не навідувалась та ніколи його не провідувала. Коли [PERSON] помер то всі затрати на поховання взяла на себе [PERSON] Також свідок зазначає, що коли вона навідувала [PERSON], то між ними була розмова, що він перепише свій земельний пай [PERSON], оскільки вона його доглядає. Стосовно отримання орендної плати [PERSON], пояснити не може, оскільки цим питанням не цікавилась. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду надали аналогічні показання надані свідком [PERSON] Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, та свідків, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть від 06 листопада 2008 р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського РУЮ Дніпропетровської області 04 листопада 2008 року помер [PERSON] у віці 52 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 234. (а.с. 13). Як вбачається, з копії свідоцтва про одруження від 04 березня 1976 року виданого Березовською сільською радою Дніпропетровської області [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та після одруження присвоєно було прізвище [PERSON] (а.с. 14). Що вказує на те, що позивачка являється дійсно рідною сестрою померлому [PERSON], це також вбачається з копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] Згідно державного акту ІV-ДП № 13178 на право приватної власності на землю видано [PERSON], який мешкає смт. Покровське у тому, що на підставі рішення сесії Покровської селищної ради народних депутатів № 9/23 від 28 грудня 1999 р. йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,920 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території КСП «Победа» Покровської селищної ради . Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2170. (а.с. 15). Згідно копії ощадної книжки вбачається, що дійсно [PERSON] мав рахунок в ВАТ Державний [PERSON] України за № 91551010039. (ас. 16). Як вбачається з копії [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON], яка мешкає за адресою смт. Покровське вул.. Жовтнева, 75, Покровського району Дніпропетровської області проведеного депутатом селищної ради [PERSON] та членами комісії, та було встановлено, що в одному домі з [PERSON] проживав її брат [PERSON] (а.с. 9). В матеріалах справи є наявна копія спадкової справи № 86 на майно [PERSON] померлого 04 листопада 2008 року згідно заяви від 28 лютого 2009 року [PERSON] прийняла всю спадщину в інтересах малолітньої дочки після смерті її батька [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадкове майно, яка складається з: - земельної ділянки на території Покровської селищної ради. Згідно заяви дочка [PERSON] прийняла спадщину за законом. (а.с. 44-62). Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що дійсно [PERSON] 03 червня 200 року народження дійсно являється дочкою [PERSON] (а.с. 51). Не можуть бути прийняті до уваги, заперечення представника відповідача, про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст..ст. 119-120 ЦПК України та її необхідно залишити без руху, та згідно вимог ст.. 16 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Але згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 21.12.90 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції» (Із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.92 р. та № 15 від 25.05.98 року. Заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів. Якщо порушення правил ст..ст. 119-120 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду. Згідно постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якою визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Згідно постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування , якщо встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, якщо встановлення факту може вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб (така ситуація має місце завжди, якщо у спадкоємця є спадкоємці першої, другої або третьої черги), то справа має розглядатися в позовному провадженні. Суд вважає, що в задоволенні позову в частині позовних вимог [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування та надання права на спадкування майна покійного [PERSON] разом із спадкоємицею померлого першої черги за законом [PERSON] слід відмовити, оскільки в поданому позові підставою для зміни черговості спадкування позивачка вважає ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а саме те, що вона доглядала та надавала допомогу померлому. Однак з таким твердженнями позивачки суд погодитись не може в силу наступного. Згідно ч. 2 ст. 1259 УК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивачкою дійсно доведений факт надання допомоги померлому [PERSON] на протязі тривалого часу, однак не доведено та не надано належних та допустимих доказів про необхідність такої допомоги через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та перебування у безпорадному стані померлого. Так, [PERSON] помер у віці 52 роки тобто працездатний вік; був звільнений з попереднього місця роботи через прогул тобто не за станом здоровя, не мав тяжких хвороб що підтверджується наявними медичними документами, а також відсутністю висновку МСЕК, не мав каліцтва що підтверджується відсутністю висновків МСЕК, до того ж не надано доказів дійсного потребування сторонньої допомоги. Судом не можуть бути прийняті до уваги показання свідків, допитаних в ході розгляду справи, які пояснили, що [PERSON] допомагала померлому [PERSON] на протязі тривалого часу через його тяжку хворобу та безпорадній стан, так як для визначення тяжкості хвороби, необхідності сторонньої допомоги та визначення безпорадності стану слід мати спеціальні знання в галузі медицини, та показання свідків в даному випадку не є належними доказами по справі, до того ж жоден з допитаних свідків не має спеціальних знань в галузі медицини. Судом було розяснено право позивачки на заявлення клопотання про призначення посмертної експертизи, однак позивачка відмовилась від призначення та проведення судом експертизи. Інших доказів, які б свідчили про похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та перебування померлого [PERSON] у безпорадному стані позивачкою та її представником суду надано не було. В звязку з цими обставинами в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю. Оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в цій частині, тобто [PERSON] не одержує права на спадкування разом з спадкоємцями першої черги за законом, то її права на одержання спадщини не порушені, а тому відсутні правові підстави для визнання за [PERSON], [PERSON] право на ? частину спадщини за кожною, що відкрилася після смерті [PERSON]; проведення перерозподілу спадщини між [PERSON] та [PERSON], визначивши за кожною право на ? частину спадщини; внесення змін у свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07.07.2009 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 2798. Тобто в цій частині позовних вимог слід також відмовити за необґрунтованістю. Також в ході судового розгляду справи судом було встановлено, що спадкове майно на момент розгляду справи наявне в повному обсязі. Суд також вважає, що не підлягає задоволенню вимога [PERSON] в частині встановлення факту прийняття спадщини, оскільки як зазначено вище вона не має права на одержання спірної спадщини. При цьому слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В матеріалах справи наявна копія паспорта [PERSON] в якому зазначено місце її реєстрації смт. Покровське, вул.. Жовтнева, 75, а також наявна довідка ВГІРФО Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про те, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO]. Тобто у разі, якщо [PERSON] мала б право на спадкування за законом після померлого [PERSON], то за ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він мешкав разом з померлим. Для того, щоб встановити факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус за місцем відкриття спадщини перевіряє в паспорті відмітку про реєстрацію проживання спадкоємця і встановлює місце реєстрації проживання померлого за довідкою органів реєстрації. Тобто в матеріалах справи наявні дані докази та у разі подання їх до нотаріуса, за наявності достатніх підстав для прийняття спадщини позивачкою вони не потребують додаткового визнання. Тобто в цій частині права позивачки не порушені, не є невизнаними та оспорюваними, а також до матеріалів справи не додано доказів відмови нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії саме з цих підстав. За всіх вищеперелічених підстав в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю, судові витрати віднести на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed