Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

28 січня 2009 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2007 року, яка станом на 12 січня 2009 року становить 222360 грн. 22 коп., що еквівалентно 28877,95 доларів США за курсом 7 грн. 70 коп. за 1 долар США відповідно службового розпорядження Національного банку України від 09 січня 2009 року. Позивач також просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь витрати, пов'язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що 07 серпня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DZE0G100770046, згідно якого банк надав [PERSON] кредит, строком до 06.08.2037 року, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 23200 доларів США на придбання житлового будинку та 8700 доларів США на сплату страхових платежів, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по вищевказаному кредитному договору між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № DZE0G100770046/1 від 07 серпня 2007 року, згідно якого [PERSON] зобов'язався в тому розмірі, що і [PERSON] відповідати перед банком за виконання останнім зобов'язань за кредитним договором. Однак [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконав частково, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 12 січня 2009 року становить 28877,95 доларів США, що еквівалентно 222360 грн. 22 коп. за курсом 7 грн. 70 коп. за 1 долар США відповідно службового розпорядження Національного банку України від 09 січня 2009 року. Вказана заборгованість складається з заборгованості за кредитом в розмірі 23463,25 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4013,97 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1400,73 доларів США. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, пояснив, що заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 жовтня 2008 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, яким є будинок № 107 по вул. Хасановській у м. Дніпродзержинську, що належить відповідачу [PERSON], у рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором від 07 серпня 2007 року. Станом на теперішній час вказаний будинок не реалізований, а у [PERSON] і у [PERSON], як поручителя [PERSON] перед банком існує заборгованість в сумі 222360 грн. 22 коп., яку позивач просить стягнути з них солідарно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дійсно підписав договір поруки, згідно з яким забезпечено виконання зобов'язання [PERSON] перед банком, однак будь-яких грошей у банку особисто він не отримував і не вважає, що повинен їх повертати замість [PERSON], з яким раніш був у приятельських відносинах, а зараз не спілкується; виступив поручителем [PERSON] так як не розумів змісту та наслідків підписання договору поруки, просить у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] теж просив у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи тим, що банк має можливість задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмету іпотеки, власником якого є [PERSON], а не [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить повідомлення в газеті Вісті № 12/1 (1104) від 16.02.2010 року (л.с. 38), про поважні причини неявки суду не інформував. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2007 року між позивачем ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DZE0G100770046 (л.с. 7 8), згідно якого банк надав [PERSON] кредит, строком до 06.08.2037 року, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 23200 доларів США на придбання житлового будинку та 8700 доларів США на сплату страхових платежів, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно п.7.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язався в період з 20 по 25 число щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості, розмір щомісячного платежу складав 288,02 доларів США. Згідно п.4.1 кредитного договору за порушення термінів оплати відсотків [PERSON] повинен сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого палтежу. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по вищевказаному кредитному договору між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № DZE0G100770046/1 від 07 серпня 2007 року (л.с. 12), згідно якого [PERSON] зобов'язався в тому розмірі, що і [PERSON] відповідати перед банком за виконання останнім зобов'язань за кредитним договором, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом та пені. Однак [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконав частково, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 12 січня 2009 року становить 28877,95 доларів США, що еквівалентно 222360 грн. 22 коп. за курсом 7 грн. 70 коп. за 1 долар США відповідно службового розпорядження Національного банку України від 09 січня 2009 року (л.с. 10). Вказана заборгованість складається з заборгованості за кредитом в розмірі 23463,25 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4013,97 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 1400,73 доларів США. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.10.2008, яке набрало чинності, звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 107 по вул.Хасановській у м. Дніпродзержинську, який належить позичальнику [PERSON] (л.с.34), при цьому сума заборгованості за договором не стягувалась. Ст.12 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов`язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань відповідачем, а у разі невиконання вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Відповідно до ст. 35 Закону України Про іпотеку встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення; згідно норм зазначеного закону (ст.ст.35-39) стягнення на предмет іпотеки може бути звернуто, зокрема, за рішенням суду, при цьому іпотекодержателю надається право продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві, а також право вимагати виселення всіх мешканців, якщо предметом іпотеки є нерухоме майно. Відповідно ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач, як кредитор, вправі вирішувати який засіб забезпечення виконання зобов'язання підлягає першочерговому застосуванню - звернення стягнення на предмет іпотеки або стягнення коштів з поручителя, а за наявності підстав вважати, що вимоги банку будуть задоволені виключно за рахунок реалізації предмету іпотеки і при цьому з поручителя будуть стягнуті певні кошти, він має право за зворотню вимогу (регрес) до основного боржника ([PERSON]В.), з яким несе солідарну відповідальність по зобов'язанню ( ст.с. 543-544 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд задовольняє в повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором від 07.08.2007. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд

Outcome: approved