overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі ВП Красноармійське РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, вказуючи на те, що відповідачі, мешкаючи за адресою м. Новогродівка вул. З.Космодем'янської,1/13, у якому [PERSON] є наймачем житла, отримують послуги по водопостачанню та водовідведенню, однак не здійснюють сплату за вказані послуги у повному обсязі, не дивлячись на письмові попередження, надісланні у їх адресу, в наслідок чого за період з листопада 2008 року по листопад 2009 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 502 грн.24коп., яку відповідачі добровільно не сплачують. Позивач просить стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість за водопостачання та водовідведення та судові витрати у розмірі 30грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача просить слухати справу заочно. Суд ухвалив слухати справу заочно в відсутності відповідачів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як позивач дійсно надавав відповідачам послуги по водопостачанню та водовідведенню, а відповідачі, згідно зі ст. ст. 67,68 ЖК України, як наймач житла та члени його родини, зобов'язані нести усі витрати по утриманню цього житлового приміщення, у том числі і за водопостачання та водовідведення, чого не дивлячись на письмові попередження, надісланні на їх адресу, за період з листопада 2008 року по листопад 2009 року не здійснювали у повному обсязі, так як згідно особистого рахунку за цей період нараховано 502грн.24коп., та нічого не сплачено, а тому утворилась заборгованість у сумі 502грн.24коп., яка підлягає стягненню з відповідачів. Наданий розрахунок судом перевірено. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а тому з відповідача [PERSON], як основного наймача квартири, підлягає стягненню 81 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 7 червня 1964 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що батькові на праві власності належало 1/4 будинку №35 по вул. Шевченка у м. Старокостянтинові, ще за 23/100 цього будинку він сплатив попередньому власнику у 1946 році, однак належним чином не оформив. На даний час позивач оформив спадщину і переоформив на себе !/г цього будинку, а 23/100 взагалі ні за ким не значиться, хоча фактично цією частиною користувався його батько. Тому просить визнати за ним право власності на 23/100 вказаного будинку. Позивач позов підтримав. Представник Старокостянтинівської міської ради, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу у його відсутність. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав заяву, в якій зазначив, що після розірвання шлюбу просить залишити їхнього спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проживати з матірю. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, заперечень проти позову не мала та також надала суду заяву, в якій просила після розірвання шлюбу залишити неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з нею. Судом були досліджені наступні документи: - свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 053458, згідно якого 11 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області і зроблено відповідний актовий запис за № 113; - копія паспорта [PERSON] серії КК № 355297 виданий 04 листопада 1999 року; - копія паспорта [PERSON] серії КМ № 521034 виданий 18 січня 2008 року - копія свідоцтва серії 1-ЖД № 069346 про народження 29.12.2006 року [PERSON]; - заява № 1851 від 15.03.2010 року [PERSON], в якій вказане, що він просить суд після розірвання шлюбу, залишити неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], проживати з матірю [PERSON]; - заява № 1832 від 15.03.2010 року [PERSON] про залишення неповнолітнього сина [PERSON], після розірвання шлюбу, проживати з нею. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON]Д, зареєстрований 11 серпня 2007 року, пояснивши, що спільне життя не склалося, впродовж спільного життя часто виникали сварки, немає взаєморозуміння. На теперішній час, вже більше року, спільно не проживають та подальше проживання разом і збереження шлюбу є неможливим. Спільне майно, нажите за час шлюбу, розділять добровільно. Мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За обоюдною домовленістю сторін, неповнолітній син [PERSON], [INFO], залишається проживати з матірю [PERSON]. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

у березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Веприцької сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадщину, вказуючи, що в липні 2002 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді домоволодіння та приватизованої земельної ділянки по І пров. Кочергіна, 9, в с. Веприк Гадяцького району. Інвентаризація домоволодіння проводилася, але правоустановчі документи на землю відсутні, в зв'язку з чим нотаріальною конторою відмовлено у оформленні права власності на спадщину. Тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В попереднє судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини, що випливають з питань спадкових прав на майно. Як слідує з пояснень сторін, вони визнають обставини, викладені у позові і їм зрозумілі наслідки прийняття рішення в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України, за якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.4 абз.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Оскільки сторони вірно розуміють значення своїх дій, їх волевиявлення не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем позову та постановити рішення про його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 02.12.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4022,58 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.09.2006 року по 30.09.2009 року складає 4022,58 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.09.2006 року по 02.12.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 02.12.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4337,46 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.12.2006 року по 30.09.2009 року складає 4337,46 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.12.2006 року по 02.12.2009 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] на утримання дітей. Позов мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем мають малолітніх дітей - дочок [PERSON]»ю, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. У звязку з тим, що домовленості щодо утримання дітей не досягнуто, позивачка вимушена звернутися в суд з даною позовною заявою. В судове засідання сторони надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності.. Позивач на позові наполягає, відповідач проти позовних вимог позивача не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 13Ф ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами, справи встановлено, що позивачка від шлюбу з відповідачем дійсно мають малолітніх дітей - дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON]»ю Анатоліївну, [INFO], в свідоцтвах про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с. 5-7). Діти мешкають разом з позивачкою. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку,"що позов є належним до задоволення на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 16 травня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від сумісного проживання мають неповнолітню дитину. Із-за різних характерів між ними часто виникали суперечки та скандали. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх вона не має наміру, а тому просить задовольнити її вимоги. Позивачка та відповідач в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в їких просять справу розглянути без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнав. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на попередньому судовому засіданні ухвалити рішення відповідно до вимог ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2007 року і від сумісного проживання мають неповнолітню дитину. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що сторонни мають різні характери. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та скандали. Це призвело до того, що сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати і судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 6 травня 2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої він не надає матеріальної допомоги. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка та відповідач в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнав. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на попередньому судовому засіданні ухвалити рішення відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 6 травня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.180, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно абз.2 ст.1 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року з 1 січня 2010 рік встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в сумі 901 грн. Оскільки відповідач не надає відповідну матеріальну допомогу на утримання дитини, то позов слід задовольнити і стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 30.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 3516,11 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.09.2006 року по 30.09.2009 року складає 3516,11 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.09.2006 року по 30.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.,88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11,88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved