Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Жовтневий районний суд до Відкритого Акціонерного Товариства «Суха Балка», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку, компенсації, моральної шкоди та просив стягнути з Відкритого Акціонерного Товариства «Суха Балка» заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 1 липня 1994 року по 1 квітня 2001 року у сумі 22946,71 грн., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, прибутків) в зв'язку з порушенням строків виплати за період з 1 січня 1998 року по 1 серпня 2005 рік у сумі 17978 грн. 43 коп., моральну шкоду у сумі 5000 гривень; стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області на його користь заборгованість по страховим виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 1 квітня 2001 року по 1 серпня 2005 року у сумі 23242,76 грн. Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, станом на 12 березня 2009 року позивач уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути на його користь з Відкритого Акціонерного Товариства "Суха Балка" заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 1 липня 1994 року по 1 квітня 2001 року у сумі 23698,53 грн., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, прибутків) в зв'язку з порушенням строків виплати за період з 1 січня 1998 року по 1 квітня 2001 року за станом на березень 2009 рік у сумі 30924,71 грн., моральну шкоду у сумі 10000 гривень, зобов'язати Відкрите Акціонерне Товариство "Суха Балка" надати до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області; стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області на його користь заборгованість по страховим виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 1 квітня 2001 року по 1 березня 2009 року у сумі 60831,58 грн.; компенсацію втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, прибутків) в зв'язку з порушенням строків виплати за період з 1 квітня 2001 року по 1 березня 2009 рік у сумі 30714 грн. 49 коп.; зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області виплачувати на його користь починаючи з 1 березня 2009 року щомісячні страхові виплати в сумі 1761,48 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок або припинення страхових виплат. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Представник Відкритого Акціонерного Товариства «Суха Балка» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно розписки про вручення судової повістки. Про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі, оскільки вважає, що Фонд провадить виплати згідно документів, представлених Відкритим Акціонерним Товариством "Суха Балка", всі коефіцієнти Фондом застосовувалися правильно й провини останнього по даній справі немає. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 12.02.1955 року по 30.10.1983 року працював на шахтах "Шильмана", "Південна" РУ ім. Кагановича, РУ ім. XX Партз'їзду тресту "Ленінруда" виробничого об'єднання по видобутку залізних руд підземним способом "Кривбасруда" (правонаступник Відкрите Акціонерне Товариство "Суха Балка") у тому числі прохідником підземним 6 розряду з 12.02.1955 року по 19.09.1980 року. У 1980 році у [PERSON] були виявлені професійні захворювання і за висновком ЛТЕК від 28.07.1980 року позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності. При наступних оглядах ступінь втрати професійної працездатності визначався у таких розмірах: за висновками ЛТЕК станом на січень 1992 року - 15% втрати працездатності, а згідно акту МСЕК №2340 від 07.12.1992 року з 27.10.1992 - 50% втрати професійної працездатності безстроково та третя група інвалідності. Щомісячні страхові виплати позивачу провадились Відкритим Акціонерним Товариством "Суха Балка", азі квітня 2001 року - Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.1992 року №276 зі змінами та доповненнями, для розрахунку сум відшкодування шкоди позивачу підприємством Відкритим Акціонерним Товариством "Суха Балка" був взятий середньомісячний заробіток за січень-квітень 1992 року по професії позивача до ушкодження ним здоров'я, а саме - 9077 крб. Суми відшкодування шкоди позивачеві в подальшому збільшувались у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України від 3.12.1992 року №676, 26.01.1993 року №46, 2.06.1993 року №392, 30.08.1993 року №671, 2.12.1993 року №974, 20.10.1994 р. №720, 8.02.1995 р. №102; п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженого ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472 зі змінами та доповненнями. Згідно ч. 1 пункту 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженого ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472 зі змінами та доповненнями не встановлено розмір коефіцієнту або механізму перерахування страхових сум, а лише зазначено, що перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку) повинно вестись у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору. Тобто, роботодавець повинен був обов'язково коригувати розмір відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктом 28 Правил відшкодування шкоди ..., але при цьому зазначені Правила прямо не забороняли роботодавцеві визначити величину коефіцієнту сум відшкодування шкоди, який може відрізнятись від коефіцієнту фактичного підвищення тарифних ставок. Тому у випадках, коли при підвищенні тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві розмір заробітної плати фактично не змінювався або змінювався незначно (через зменшення додаткової заробітної плати або інших заохочувальних та компенсаційних витрат), підприємство в праві було зробити перерахунок сум відшкодування шкоди на реальний коефіцієнт росту заробітної плати - менший від коефіцієнту росту тарифних ставок. Так, у липні 1994 року на підприємстві збільшились в 2 рази тарифні ставки і посадові оклади працівників (основна частина заробітної плати), але зменшилась додаткова частина заробітної плати. При цьому розмір заробітної плати працівників підприємства в цілому не збільшився, що підтверджується даними статистичної звітності Відкритого Акціонерного Товариства "Суха Балка" за відповідний період. У відповідності до п.28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженого ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків - перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться, зокрема, у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також у разі підвищення заробітної плати відповідно до колективного договору. Тобто, перерахування мало проводитись роботодавцем лише у випадку, коли підвищення тарифних ставок відбувається одночасно з ростом заробітної плати. В січні 1996 року розмір заробітної плати працівників підприємства після збільшення в 2,5 рази тарифних ставок і посадових окладів фактично не збільшився. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що Відкритим Акціонерним Товариством "Суха Балка", а відповідно і Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області всі суми, в рахунок відшкодування позивачеві шкоди, нараховані та виплачені правильно, відповідно до норм чинного законодавства, а тому заборгованості, на яку посилається позивач, не виникало і підприємство, при передачі особової справи [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в квітні 2001 року, надало привальну довідку про розмір страхових виплат, які підлягають сплаті останньому. Більше того, згідно абзацу 5 пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року №6 зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 8 липня 1994 року №7, від 30 вересня 1994 року №11, від 25 травня 1998 року №15 зазначено, що вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягає задоволенню за час, що не перевищує трьох років. Таким чином, при визначенні даного спору, судом повинні враховуватись вимоги позивача за період з 26.07.2002 року, оскільки [PERSON] звернувся первинно до суду 26.07.2005 року. Оскільки при розгляді справи не знайшло свого підтвердження те, що відповідачі проводили розрахунок та виплату відшкодування шкоди позивачеві з порушенням вимог чинного законодавства, тому і в задоволенні вимог про стягнення компенсації та моральної шкоди позивачу також слід відмовити. На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги [PERSON] є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed