Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, вказує, що 03 вересня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір страхування наземного транспорту. Обєктом страхування був транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності. 09 липня 2009 року в м. Рівне по вулиці Тиха сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме відбулося пошкодження заднього бампера, арки заднього правого колеса, задніх правих дверей, правого заднього крила, заднього лівого крила. Експертним шляхом було встановлено, що вартість матеріально збитку завданого власнику транспортного засобу складає 7368 грн. 46 коп. Позивачем було вчасно повідомлено відповідача про настання страхового випадку, а також надано всі необхідні документи для встановлення причин пошкодження застрахованого транспортного засобу та визначення розміру збитку. Однак, листом від 20 серпня 2009 року №258 було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що умовами договору страхування (розділ «виплата страхового відшкодування») передбачено право на відмову у виплаті страхового відшкодування, якщо страховий випадок (ДТП) настав в наслідок халатних чи навмисних дій страхувальника. Вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування на підставі даної обставини не ґрунтується на вимогах закону та договору, а тому просить стягнути з відповідача на її користь невиплачене страхове відшкодування в сумі 4968 грн. 46 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 53 грн. 16 коп., три процента річних від суми заборгованості з виплати страхового відшкодування в сумі 43 грн.16 коп., витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 400 грн. 00 коп. та судові витрати . У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з викладених у ньому підстав, просили його задоволити, а також пояснили суду, що страховий випадок настав не з халатних чи навмисних дій страхувальника, а через неуважність, що не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування страхувальнику, оскільки договором це не передбачено. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, обґрунтовуючи це тим, що відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні виплати страхового відшкодування. Вважає, що страховий випадок настав внаслідок халатних дій позивача, оскільки постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2009 року [PERSON] була визнана винною у порушенні п.10.9 ПДР, що спричинило пошкодження обєкту страхування. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Крім того, у ст.20 Закону України «Про страхування» зазначається, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. У судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Банківська акціонерна страхова компанія»\~ був укладений договір страхування наземного транспорту № 82084, за яким відповідач взяв на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, а позивач зобовязувався сплачувати страхові платежі у визначені договором терміни та виконувати інші умови договору. Строк дії договору з 04 вересня 2008 року до 03 вересня 2009 року. Обєктом страхування був транспортний засіб марки «TOYOTA CAMRY», номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС №081134, належить [PERSON] Як убачається з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2008 року, 09 липня 2009 року близько 09 год. 30 хв. на вул. 16 Липня в м. Рівне [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Тойота Кемрі», державний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконалася в тому, що це буде безпечно, проявила неуважність та здійснила наїзд на перешкоду (металеві ворота). [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 09 липня 2009 року [PERSON] звернулася до АТ «БАСК» із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно звіту №132П про оцінку автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER], від 13 липня 2009 року, матеріальних збиток, завданий власникові «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає з ПДВ 7368,46 грн. Відповідно до умов Договору страхування страховик відшкодовує в межах страхової суми прямий дійсний збиток (з вирахуванням безумовної франшизи), який виник внаслідок ДТП. Безумовна франшиза за ризиком ДТП з вини водія складає 2% від страхової суми, а саме 2400 грн. (страхова сума 120000 грн. х франшиза - 2 % від страхової суми = 2400 грн.). Таким чином, відповідач повинен сплатити на користь позивача 4968, 46 коп. (7368,46 2400,00 = 4968,46 грн.). Також відповідно до договору відповідач повинен був оплатити вартість автотоварознавчого дослідження, яка згідно квитанції до прибуткового касового ордера №39 від 13 липня 2009 року становить 400 грн. Згідно листа від 20 серпня 2009 року №258, ЗАТ «Банківська акціонерна страхова компанія»\~було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування [PERSON] на тій підставі, що страховий випадок настав внаслідок халатних чи навмисних дій страхувальника. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відмова позивачу у виплаті страхового відшкодування не ґрунтується на вимогах закону та договору. Настання страхового випадку було спричинене не халатними чи навмисними діями [PERSON], а через неуважність, що підтверджується постановою Рівненського міського суду від 28 липня 2009 року, а тому дана обставина не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вона не передбачена договором страхування наземного транспорту від 03 вересня 2008 року. Таким чином, відповідачем порушені умови договору страхування щодо здійснення страхового відшкодування позивачу, що свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором страхування. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. У розділі «виплата страхового відшкодування» договору страхування вказано, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочки . Таким чином, станом на 04 грудня 2009 року сума пені становить 53,16 грн. Крім того, згідно ст.625 ЦК України, за порушення грошового зобовязання боржник на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Три процента річних від суми заборгованості з виплати страхового відшкодування складають 43 грн. 16 коп. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути страхове відшкодування у сумі 4968,46 грн., 400 грн. в рахунок оплати вартості автотоварознавчого дослідження, 53,16 грн. пені та 43,16 грн., що разом становить 5464,78 грн., а також 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.88 ч.2 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути 54,65 грн. державного мита. Витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн. стягненню з відповідача не підлягають, оскільки позивачем документально не підтверджено їх понесення.

Outcome: approved