Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі; визнати договір купівлі - продажу дійсним, який мав місце між ним та відповідачем [PERSON] на підставі довіреності від 24.02.2009 року; зняти арешт з автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який належить відповідачу [PERSON] У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах свого довірителя наполягав, та пояснив, що відповідач [PERSON] 1 березня 2008 року видав довіреність на імя [PERSON] на продаж автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який належить йому на праві приватної власності та знаходиться на обліку в Старобільському МРЕВ. 24 лютого 2009 року відповідач [PERSON] видав на імя позивача [PERSON] довіреність, в якій уповноважує [PERSON] продати за своїм бажанням автомобіль марки ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який знаходиться на реєстрації та обліку в Старобільському МРЕВ. Дана довіреність подана відповідачем [PERSON] від імені відповідача [PERSON] у тому, що між позивачем та [PERSON] відбулася удавана угода, де в дійсності вони здійснили договір купівлі - продажу автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, оскільки [PERSON] передав [PERSON] зазначений автомобіль, а [PERSON] сплатив [PERSON] 36000 грн. 22 вересня 2009 року позивач звернувся до Старобільського МРЕВ про зняття з обліку належного йому автомобілю, де він дізнався, що на автомобіль накладено арешт постановою ВДВС Новопсковського РУЮ від 26.08.2009 р. Арешт накладено 26 серпня 2009 року, до видачі [PERSON] довіреності 24 лютого 2009 року, тобто на час видачі довіреності автомобіль не знаходився під арештом. 28 вересня 2009 року проведено автотоварознавче дослідження даного автомобілю, для визначення ринкової вартості, яка склала 38961 грн. У відповідності до ст. 235 ЦК України між позивачем та відповідачем [PERSON] була здійснена удавана угода, для покриття іншої угоди, котру вони в дійсності здійснили, а саме угоду купівлі - продажу автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, яка є дійсною, та не суперечить вимогам закону. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, та пояснив, що 1 березня 2008 року він отримав від відповідача [PERSON] довіреність на продаж автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 [PERSON] автомобіль він продав позивачу по справі за 36000 грн. під прикриттям удаваної угоди, відповідно до довіреності від 24.02.2009 року, виданої ним на імя [PERSON] щодо продажу даного автомобілю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами позивача згоден у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами не згоден. На попередньому судовому засіданні [PERSON] пояснив наступне, що 16.06.2009 року Господарським судом Луганської області був винесений судовий наказ № 13/19 про стягнення з фізичної особи - Підприємця [PERSON]В (відповідача по справі) на користь фізичної особи - підприємця [PERSON] кошти у сум: 94500,00 грн., та судові витрати, в якості забезпечення виконання судового наказу на майно відповідача [PERSON] був накладений арешт, в тому числі на спірний автомобіль, але відповідач [PERSON] встиг відчужити належне йому майно, а саме спірний автомобіль відповідачу [PERSON], а [PERSON] позивачу [PERSON] Це є перешкодою для виконання вказаного судового наказу, тому вважає, що оскільки вказаний судовий наказ до теперішнього часу не виконано, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволеню. Представник відповідача ВДВС Новопсковського РУЮ в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд без її участі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], беручи до уваги пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з рахуванням наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2008 року відповідач [PERSON] видав на імя відповідача [PERSON] довіреність на продаж належного йому автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який знаходиться на обліку в Старобільському МРЕВ. Після чого відповідач [PERSON] під прикриттям удаваної угоди укладеної між ним та [PERSON], відповідно до довіреності від 24.02.2009 року, в якій [PERSON] уповноважує [PERSON] продати за своїм бажанням належний [PERSON] автомобіль ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, продав зазначений автомобіль [PERSON], за що останнім було сплачено [PERSON] 36000 грн. Відповідно до розписки відповідача [PERSON] від 11.03.2010 року, яка знаходиться в матеріалах справи, матеріальних та моральних претензій до [PERSON] він не має, та за проданий автомобіль [PERSON] з ним розрахувався. Отже, даний доказ свідчить про те, що [PERSON] сплатив [PERSON] відповідну суму коштів, придбавши автомобіль, а [PERSON] в свою чергу повністю розрахувався за проданий автомобіль з [PERSON] Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За нормою ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Таким чином, суд приходить до висновку, що угода укладена між [PERSON] та [PERSON] на уповноваження [PERSON] продати за своїм бажанням належний [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, відповідно до довіреності від 24.02.2009 року, є удаваною, оскільки [PERSON] передав у власність спірний автомобіль [PERSON], а [PERSON] прийняв його, і сплатив за нього грошову суму у розмірі 36000 грн., тобто, між [PERSON] та [PERSON] відбувся договір купівлі продажу автомобілю, що відповідає положенням ст. 655 ЦК України. Згідно копії постанови ВДВС Новопсковського районного управління юстиції про примусове виконання судового наказу № 13/19 від 16.06.2009 року Господарського суду Луганської області, на майно відповідача [PERSON], в тому числі на спірний автомобіль накладено арешт. Отже на даний час позивач позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися належним йому спірним автомобілем, оскільки це майно перебуває під арештом, у звязку з виконанням вищевказаного судового наказу. Доводи відповідача [PERSON] про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, тому що, до теперішнього часу вищевказаний судовий наказ від 16.06.2009 року, яким з відповідача [PERSON] на його користь стягнута відповідна грошова сума не виконано, і в якості забезпечення його виконання був накладений арешт на належне [PERSON] майно, в тому числі і на спірний автомобіль, а тому позов є необгрунтованим, суд до уваги не приймає, оскільки, судом встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах набув право власності на вищевказане спірне майно, а спір що виник між [PERSON] і [PERSON] не стосується позивача [PERSON], який є добросовісним набувачем спірного автомобілю, а тому суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved