Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

23 жовтня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. В заяві вказав, що відповідачка [PERSON] . – [INFO] є його донькою. За потреби позивача у утриманні через стан здоров»я та мінімальний рівень матеріального забезпечення остання відмовила у наданні допомоги у добровільному порядку. Просив постановити рішення про стягнення платежів на його користь у розмірі 100грн. щомісячно з відповідачки до зміни матеріального положення сторін. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Не заперечуючи факту попереднього ухилення від виконання своїх батьківських обов»язків щодо доньки – відповідачки по справі, вказав, що позовні вимоги заявлено за неможливості влаштування до будинку-інтернату, хоча він за станом здоров»я потребує постійного стороннього догляду, побутового обслуговування і медичної допомоги. Відповідачка, згідно представлених пояснень, позовні вимоги не визнала. Вказавши, що позивач з сім»єю після її народження не проживав, участі у її утриманні та вихованні як доньки ніколи не приймав, просила, зважаючи на його фактичне ухилення від виконання батьківських обов»язків, залишити позов без задоволення. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд встановив слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є інвалідом 11 групи загального захворювання з обмеженням у пересуванні та самообслуговуванні. Його дохід складається з пенсії, отримуваної у розмірі 544грн. на місяць. На підтвердження означеного суд надано довідку до акту огляду МСЕК та довідку Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі (а.с. 4-6,10-а). Він проживає один в [ADDRESS] у будинку, що належить громаді. Додаткових джерел матеріального забезпечення не має, що вбачається з представленого акта обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , довідки-характеристики щодо нього, довідки виконкому Тамаринської сільської ради Снігурівського району від 02.10.2008 року за вих. №396 ( 9,10,11). Відповідачка Дзюблюк Наталія Володимирівна, [INFO] є повнолітньою донькою позивача, батьквство підтверджується даними свідоцтва про її народження, виданого на підставі актового запису про народження №57 у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області від 28 березня 1977 року (а.с.8). Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, отримання якої має вимагати від повнолітньої доньки. Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, що виникають з сімейних щодо обов»язку повнолітніх дітей утримання батьків та його виконання. Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Однак, за положеннями ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов»язку утримувати матір, батька та обв»язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов»язків. Позивач з 1977 року у зв»язку з засудженням до позбавлення волі за вчинення кримінального злочину проживав поза сім»єю (до матеріалів справи долучено виписку з вироку народного суду Снігурівського району Миколаївської області від 20 вересня 1977 року по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за ст.ст.142 ч.2, 140 ч.2, 81 ч.2, 85 ч.2 КК України у редакції 1961 року, яким позивача по цивільній справі засуджено за сукупністю злочинів до семи років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму з 30 червня 1977 року). Після звільнення з місць позбавлення волі (за поясненням позивача у 1984 році) родинних стосунків не поновив. Як вбачається з довідки ВРАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області (вих.318\3.54 від 22.10.2008 року) шлюб між позивачем по цивільній справі [PERSON] і [PERSON] (матір»ю відповідачки) розірвано [INFO] . З донькою за її твердженням, чого не заперечував і сам [PERSON] , позивач взагалі не зустрічався, участі у вихованні та утриманні її не приймав за відсутності будь-яких об»єктивних причин до такої поведінки і не виконання своїх батьківських обов»язків. Таким чином, у ході судового розгляду, знайшов підтвердження факт ухилення позивача від виконання батьківських обов»язків щодо відповідачки, у зв»язку з чим вона має бути звільнена від обов»язку утримувати батька. Позовні вимоги як такі, що не знайшли свого підтвердження, задоволенню не підлягають. Справу вирішено на підставі ст.ст.202, 204 СК України.

Outcome: dismissed