Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

В січні 2010 року відкрите акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором про іпотечний кредит №Ф1/07/58370-237 від 24.12.2007 року в сумі 262 108 грн. 82 коп. та судових витрат по справі, покликаючись на порушення відповідачами зобов'язань за кредитним договором. Ухвалою суду в якості належного позивача залученого публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит". Відповідачі письмових заперечень проти позову не подали. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги частково збільшив. Пояснив, що 24.12.2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" і [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №Ф1/07/58370-237, відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 250 000 грн. 00 коп. зі сплатою по процентній ставці 11 % річних зі строком повернення до 23.12.2037 року. Позичальник зобов"язувався щомісячно до 24 числа кожного місяця,починаючи з наступного після укладення договору,здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки у складі щомісячних ануїтентних платежів,розмір кожного з яких складає 2380 грн. 81 коп. відповідно до графіку погашення кредиту. З моменту отримання кредиту позичальник не виконував належним чином умови договору,кредит не погашав,відсотки за користування кредитом не сплачував. Для забезпечення виконання зобов"язання між Банком та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки за № 58370-237-2п та № 58370-237-1п від 24.12.2007 року,відповідно до яких останні як поручителі прийняли на себе зобов"язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов"язання [PERSON] та відповідати як солідарні боржники. Згідно п.3.1 Договору поруки, поручитель відповідає за зобов»язаннями згідно з договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу, процентів,неустойки, відшкодування збитків. Станом на 23.02.2010 року ні позичальник, ні поручителі своїх зобов"язань перед банком не виконали. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів, солідарно, борг за договором в сумі 270 107 грн. 80 коп. та судові витрати по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю, не заперечують проти його задоволення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнала повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON],[PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 24.12.2007 року між ВАТ "Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № Ф1-07/58370-237, відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 250 000 грн. 00 коп. зі сплатою по процентній ставці 11 % річних зі строком повернення до 23.12.2037 року. За умовами кредитного договору, Позичальник зобов"язувався щомісячно до 24 числа кожного місяця,починаючи з наступного після укладення договору,здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки у складі щомісячних ануїтентних платежів,розмір кожного з яких складає 2380 грн. 81 коп. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання [PERSON] не виконав, на час розгляду справи в добровільному порядку наявний борг за кредитним договором не погасив, відсутність своєї вини у невиконанні зобов'язання не довів. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором станом на 23.02.2010 року борг перед Банком складає 270\~107 грн. 80 коп. Для забезпечення виконання зобов"язань 24.12.2007 року між Банком та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки за № 58370-237-2п та № 58370-237-1п від 24.12.2007 року,відповідно до яких останні як поручителі прийняли на себе зобов"язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов"язання [PERSON] та відповідати як солідарні боржники. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Як вбачається з ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п.3.1 Договору поруки, поручитель відповідає за зобов»язаннями згідно з договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу, процентів,неустойки, відшкодування збитків. Як встановлено судом, відповідачі в порушення умов Договорів та вимог законодавства свої зобов"язання належним чином не виконали, на вимогу Банку про повернення суми боргу не відреагували. Враховуючи вищевикладене в сукупності, а також те, що на день ухвалення рішення відповідачі наявний борг за кредитним договором не погасили, підстави для стягнення з них солідарно на користь позивача зазначеної суми боргу наявні. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень № 33 та №34 від 22.12.2009 року вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., які підлягають до стягнення з відповідачів. Тому підстави для стягнення судових витрат в зазначеному розмірі також наявні. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526,530,549-552,553-554,610-612,625, ЦК України,

Outcome: approved