overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В березні 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] трьох років, а саме до [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 25 жовтня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач офіційно знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і не має змоги працювати, щоб забезпечити себе та сина. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дружини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив обставини, викладені позивачем в позові та в судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд без дослідження письмових доказів по справі, вислухавши пояснення сторін, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. З 25 жовтня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому не має змоги працювати, і тому її доходи не забезпечують прожиткового мінімуму. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу. Ухвалюючи рішення суд враховує, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд знаходить позов обґрунтованим, оскільки відповідно до ст.ст.75;77;80;81 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і за рішенням суду кошти на утримання дружини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Оскільки на виготовлення повного тексту рішення може бути витрачений значний час, що обумовлено необхідністю викладення доводів сторін, обгрунтування висновків суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. З огляду на викладене вище, на підставі ст. 180-183, 199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В лютому 2010 року позивач звернувся в суд до відповідача з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним посилаючись на те, що 09 березня 2000 року він та відповідач уклали договір №198 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , який був посвідчений на Універсальній товарній біржі „Марія. Угода виконана сторонами повністю. Посилаючись на наведене і те, що відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті Південна правда, а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи - Універсальна товарна біржа „Марія в судове засідання не з`явився, про дату та час-слухання справи був повідомлений належним чином, причина його неявки суду не відома. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.47 ч.2, 227 ЦК УССР (в редакції 1963 року), які діяли на момент виникнення правовідносин та ст.ст.220,657 ЦК України (в ред.2004 р.) коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду визнати її дійсною і договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, спірна ж угода була посвідчена на товарній біржі. Судом встановлено,\~що дійсно\~09.03.2000\~року [PERSON] \~з одної\~сторони та\~ [PERSON] \~з другої\~сторони уклали\~на Універсальній\~товарній біржі\~«Марія» договір\~№198\~купівлі-продажу\~будинку [ADDRESS] ,\~який потребує\~нотаріального посвідчення,\~виконали всі\~суттєві умови\~договору,\~але позивач\~не може\~на теперішній час посвідчити цю угоду нотаріально, так як продавець ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідача коштів на її утримання у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення її донькою [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. Змінивши позовні вимоги, просила стягнути кошти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, стверджувала, що 02 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в РАГСі Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, в цьому шлюбу [INFO] в них народилась донька [PERSON] . Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач по справі, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звернутись до суду з позовом, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, до суду не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, тому на підставі ст. 225 ЦПК України справа розглядається заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач, в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці не надає, однак вона потребує такої допомоги, оскільки виховує та утримує дитину без участі відповідача. На підставі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» житловою площею 23,4кв.м., загальною площею 40,7кв.м.; вбиральні літ. «В»; споруд № 1-3, вказуючи, що придбала цей будинок у відповідачки, але договір ними не був оформлений належним чином. У судове засідання не з`явилася позивачка, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка також у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З урахуванням визнання позовних вимог відповідачкою, суд ухвалює рішення у попередньому розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 130 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2008 року. 20.02.2010 року позивачка та відповідачка домовилися про купівлю-продаж житловий будинок [ADDRESS] . В той же день, тобто 20.02.2010 року, позивачка передала відповідачці за покупку житлового будинку [ADDRESS] 5000грн. Вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] , позивачка придбала у відповідача за свої особисті кошті, а відповідача, як доказ отримання грошей, передав їй будинок та правовстановлюючі документи на нього. Нотаріально посвідчити договір сторони не можуть у зв`язку з тим, що відповідачка відмовляється від цього, посилаючись на важкий матеріальний стан та відсутність часу. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ГК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконала договір, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення договору, то суд має право на вимогу сторони, що виконала договір, визнати договір дійсним. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» житловою площею 23,4кв.м., загальною площею 40,7кв.м.; вбиральні літ. «В»; споруд № 1-3, укладений 20.02.2010 року між [PERSON] та [PERSON] - дійсним. У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен громадянин має право розпоряджатися своєю власністю, тому суд також вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» житловою площею 23,4кв.м., загальною площею 40,7кв.м.; вбиральні літ. «В»; споруд № 1-3. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.04.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинили. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони мають різні погляди на життя, тому при вирішенні будь - яких питань постійно виникали сварки. В теперішній час проживають окремо, шлюб існує формально, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила не надавати строк на примирення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2002 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 217, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а. с. 5). Між сторонами припинені шлюбні стосунки, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально спорів щодо проживання дитини не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, в зв'язку з чим при вирішенні будь - яких питань між ними постійно виникали сварки. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше існування сім'ї стало не можливим, даний шлюб шкодить інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього суд вважає за необхідне витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача, відповідача звільнити від оплати державного мита. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті - [PERSON], яка складається з жилого будинку розташованого в с. Гальчин Андрушівського району вул. Чкалова, 5 та приватизованих земельних ділянок: одна площею 0,21 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, друга площею 0,10 га - для ведення особистого селянського господарства. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що 23 липня 2009 року помер [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно жилий будинок розташований в с. Гальчин Андрушівського району вул. Чкалова, 5 та приватизованих земельних ділянок : одна площею 0,21 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, друга площею 0,10 га - для ведення особистого селянського господарства. За свого життя [PERSON] склав заповіт від 08 грудня 2000 року, який було посвідчено у виконкомі Гальчинської сільської Ради і зареєстровано під № 162. Даний заповіт не змінено і не скасовано. [PERSON] подала до Державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як єдиний спадкоємиць [PERSON] за заповітом. Правовстановлюючі документи на нерухомість відсутні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 23 липня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Гальчинської сільської Ради Андрушівського району Житомирської області, Актовий запис № 18 від 25 липня 2009 року (а.с.5) За свого життя [PERSON] склав заповіт від 08 грудня 2000 року який було посвідчено у виконкомі Гальчинської сільської Ради і зареєстровано під №162. Відповідно до якого все своє майно, яке буде належати йому на день смерті він заповідає [PERSON] (а.с.4). На день смерті [PERSON] в будинку за № 5 по вул. Чкалова с. Гальчин був зареєстрований один, даний факт підтверджується довідкою Гальчинської сільської Ради, (а.с.6). Відповідно до Рішення Гальчинської сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області [PERSON] було передано у приватну власність дві земельні ділянки : одна площею 0,21 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, друга площею 0,10 га - для ведення особистого селянського господарства які знаходяться за адресою с. Гальчин вул. Чкалова, 5 (а.с.7). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Гальчинської сільської Ради про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Прокурор звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на користь ВАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди у розмірі 2944 гривні 55 копійок. Свої вимоги обґрунтував тим, що 22 жовтня 2009 року відповідач на вул. Комінтерна в м. Малині Житомирської області викрав 4 метри телефонного кабелю марки ТППеП 100х2х0,4, що потягло за собою витрати на відновлення звязку та збитки у звязку з непрацюючими телефонами. Представник ВАТ «Укртелеком» в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання також не зявився, оскільки на даний час перебуває в слідчому ізоляторі. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 3) та постанови про адміністративне правопорушення (а.с. 40) [PERSON] 22 жовтня 2009 року близько 15 години 30 хвилин на вул. Комінтерна в м. Малині Житомирської області викрав 4 метри кабелю марки ТППеП 100х2х0,4, що належить ВАТ «Укртелеком». Відповідно до акту приймання виконаних робіт та розрахунку (а.с. 5-8) розмір збитків завданих ВАТ «Укртелеком» становить 2944 гривні 55 копійок. Відповідно до частин 1 і 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У звязку з тим, що вищевказана шкода завдана саме з вини [PERSON], то суд стягує з нього на користь ВАТ «Укртелеком» кошти в сумі 2944 гривні 55 копійок. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України і стягує з відповідача на рахунок Малинського районного суду витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого має сина [PERSON] , який проживає із нею та на утримання якого відповідач добровільно матеріальої допомоги не надає. Позивач просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. У попередньому судовому засіданні позивач не відмовилася від вимог, пояснила, що всі обставини виклала з позовній заяві. Відповідач вимоги визнав у повному обсязі, про що спрямував до суду письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Пояснив, що сину буде допомагати матеріально за рішенням суду, інших аліментних зобов' 'язань у нього не має. Судом роз"яснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем у попередньому судовому засідання. Відповідач намірів не змінив, наполягає на постановленні рішення у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж-Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , який рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 15 вересня 2009 року залишений проживати із матір »ю, тобто позивачем (а.с.3,5-6,7). Батьки зобов^язані утримувати своїх дітей до досягнення їх повноліттяі ст. 180 СК України). Проте, батьки не можуть між' собою домовитися про умови та способи утримання дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча служить у військовій частині [NUMBER] м.Києва, розмір\~ його грошового забезпечення за міцясь визнав відповідач, тобто 1/4 частку від доходу на утримання дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову і суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач чинним законодавством звільнена від сплати судові витрат. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено в сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати і користь осіб, що їх понесли. Так, держава понесла витрати у вигля судового збору у розмірі 51 гри., а судова адміністрація - витрати і інформаційно-технічний забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання за ними права власності на самовільно побудоване нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг вулиця Федорова б. 27 кв. 2. Відповідач Виконавчий комітет Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу направили до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є співвласниками ? частини домоволодіння та дворових побудов по вулиці Федорова б. 27 кв. 2 м. Кривого Рогу, на підставі свідоцтва про право власності на житло за № Ж 222, виданого 13 лютого 2004 року Управлінням ЖКГ. Право власності на власників вказаного домоволодіння зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 17/2ПВ 44 615. При обстеженні домоволодіння № 27 кв. 2 по вул. Федорова м. Кривого Рогу КП ДОР «КБТІ» було виявлено самочинне будівництво, а саме: літ «Б» - літня кухня; літ «Г» - гараж; літ. «Д» - сарай, літ «Д п/д» - погріб. Відповідно до технічного висновку самовільно зведені споруди, знаходяться в задовільному стані. Зазначені позивачами обставини приводять суд до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, суд може визнати на вимогу власника або користувача земельної ділянки, за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Тому, суд вважає необхідним визнати за позивачами право власності на самочинно збудовані господарські споруди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що від спільного шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина, який має потребу в утриманні, однак через те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, вихованням дитини не займається, позивачка змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, представила заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без неї. Відповідач в судове засідання не зявився, представив заяву, що з позовом згоден в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, за прожитковим мінімумом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем: позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно 12.10.1991 року сторони зареєстрували шлюб у Андріївській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 13, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, в суді знаходиться позовна заява про розірвання шлюбу, проживають окремо один від одного, дитина знаходиться на утриманні матері, тобто позивачки, яка також самостійно займається і вихованням дитини. На даний час через не достатність заробітку у позивачки склалось скрутне становище, коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки дитина неповнолітня, потребує багато затрат для розвитку, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням не займається, у зв'язку з чим ставить позивачку у тяжке матеріальне становище. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до виконання їхнього повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved