Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Первоначально позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення невиплаченої доплати за вислугу років та допомоги на оздоровлення за 2003, 2004 роки. В ході судового розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги. В кінцевому варіанті суть позову [PERSON] зводиться до наступного: Позивач із 1980 року працював в Блідчанській загальноосвітній школі 1-2 ступенів. Згідно з наказом по Блідчанській ЗОШІ № 4 від 19 лютого 2004 року та наказом по виділу освіти Іванківської райдержадміністрації № 37-Н від 19 лютого 2004 року він був звільнений з роботи вчителя фізики та математики по п.4 ч.І ст.40 КЗППУ за прогул без поважних причин. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 23 липня 2004 року [PERSON] було поновлено на роботі на посаду вчителя фізики і математики Блідчанської ЗОШ із 19.02.2004 року та стягнуто із відділу освіти Іванківської РДА середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 9 лютого 2004 року по 23 2004 року. Рішення допущено до негайного виконання. Потім [PERSON] був звільнений з роботи з посади вчителя фізики та математики за п.З ч.І ст.40 КЗППУ з 30.12.2004 року згідно з наказом відділу освіти Іванківської РДА № 183-Н від 30.12.2004 року та наказом по Блідчанській ЗОШ № 27 від 30.12.2004 року. В послідуючому були видані накази по відділу освіти № 35-Н від 22.03.2005 року та по школі № 7 від 22.03.2005 року, відповідно до яких датою звільнення [PERSON] слід вважати - 22 березня 2005 року ( дату отримання належним чином оформленого дубліката трудової книжки). Позивач посилається на те, що йому недоплатили заробітну плату за липень та 2004 року на загальну суму 144 грн. 18 коп. ( тобто йому не була нарахована за період із 24 липня по 05 серпня 2004 року, в результаті чого ним недоотримано 84 грн.61 коп., за серпень - 59 грн.57 коп. ). Позивач просить суд стягнути суму невиплаченої заробітної плати із відповідачів (солідарно) на його користь. Крім того позивач посилається на те, що при остаточному розрахунку при вищевказана заборгованість по зарплаті йому не була виплачена. Тому він суд згідно ст.117 КЗППУ у порядку відповідальності за затримку розрахунку при стягнути із відповідачів на його користь середній заробіток за весь час затримки ( за період із 22.03.2005 року по 19.04.2010 року ) на загальну суму 7353 грн. 18 коп. до його розрахунку. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав і пояснив, що після 23.07.2004 року Іванківським районним судом рішення, він вважав, що повинні на підставі рішення суду видати накази про його поновлення на роботі, ознайомити з цими наказами, після чого він мав приступити до роботи. В дні (після 23.07.2004 року) він на роботу в Блідчанську ЗОШ не зявлявся, оскільки його з наказом про поновлення на роботі не знайомив. 05 серпня 2004 року він отримав листа від 04.08.2004 року за підписом начальника відділу освіти [PERSON] яким повідомлялось, що по рішенню Іванківського районного суду йому нарахована заробітна плата по 23.07.2004 року. Також в листі малось прохання звернутись відділу освіти по питанню нарахування подальшої оплати праці. На слідуючий день (06.08.2004 року) він прибув до відділу освіти, де написав заяву про надання йому відпустки і наказом по відділу освіти № 58-К від 06.08.2004 року йому була надана чергова оплачувана відпустка з 06.08.2004 року. Позивач вважає, що в період з 24.07.2004 року по 05.08.2004 року він був у вимушеному прогулі у звязку із затримкою виконання рішення про поновлення його на роботі і за цей період йому повинні були виплатити зарплату. Представники відповідачів позов не визнали та попросили суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник відповідача ( Блідчанської ЗОШ ) [PERSON] ( директор школи) пояснила суду, що вона особисто із 01 липня по 27 серпня 2004 року перебувала у відпустці і обовязки директора школи виконувала [PERSON] ( в період 21.07.04 р. - 09.08.04 р.) Але перебуваючи у відпустці, вона майже щодня приходила до школи і ніколи не бачила, щоб [PERSON] був в цей час на роботі в школі. Тому може стверджувати, що [PERSON] на роботу в школу в період із 24 липня по 05 серпня 2004 року не виходив, відповідно він не табелювався за ці дні і за ці дні йому заробітна плата не нараховувалась. Також пояснила, що школа сама не приймає і не звільняє працівників, а тільки дублює накази відділу освіти з цих питань. Табелі обліку робочого часу працівників школи за 2004 рік не збереглися, оскільки встановлений термін їх зберігання становить один рік. Представник відповідача ( відділу освіти Іванківської РДА) [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] заробітна плата за період із 24 липня по 05 серпня 2004 року не нараховувалась, оскільки в цей період ( після винесення судом рішення про поновленні на роботі) він фактично не працював в школі, на роботу до школи не зявлявся, ніякої роботи не виконував. Свідок [PERSON] показала суду, що в період із 21 липня по 09 серпня 2004 року вона виконувала обовязки директора Блідчанської ЗОШ. За цей період [PERSON] на роботу до школи не приходив і ніякої роботи не виконував. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, допитавши свідка, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 23 липня 2004 року позивача дійсно було поновлено на роботі на посаду вчителя фізики і математики Блідчанської ЗОШ із 19.02.2004 року та стягнуто із відділу освіти Іванківської РДА середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 9 лютого 2004 року по 23 липня 2004 року. Із оглянутих в судовому засіданні 19.04.2010 року матеріалів справи № 2-61/2004 року вбачається, що [PERSON], а також представники школи , відділу освіти були присутні в судовому засіданні при оголошенні 23.07.2004 року вищевказаного рішення Іванківського районного суду. Копії рішення суду були направлені всім учасникам розгляду справи, в тому числі і [PERSON] - 30.07.2004 року ( згідно дати на супровідних листах суду). Суд вважає помилковою позицію позивача, що в період із 24 липня 2004 року по 05 серпня 2004 р. він перебував у вимушеному прогулі у звязку із затримкою виконання відповідачами рішення про поновлення його на роботі. При цьому суд виходить із того, що виконання судових рішень здійснюєте ч порядку, визначеному Законом України „Про виконавче провадження. Рішення про поновлення на роботі працівника, незаконно звільненого з дійсно підлягає негайному виконанню. Але це не означає, що дії по виконанню про поновлення на роботі повинні відбуватись негайно після проголошення незалежно від волі працівника, поновленого судом на роботі. Визнане судом працівника на поновлення на роботі має приватний характер,тому воно не може реалізоване без волевиявлення цього працівника. Виконавчий лист повинен видаватись судом тільки за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення. При наявності такої суд зобовязаний негайно оформити виконавчий лист. Із матеріалів справи № 2-61/2004 року вбачається, що виконавчий лист було направлено [PERSON] 30.07.2004 року ( згідно дати на супровідному листі). Позивачем не надано суду ніяких доказів того, що він здавав виконавчий лист щодо поновлення його на роботі на виконання , до Державної виконавчої служби, що відкривалось виконавче провадження і в рамках виконавчого провадження відповідачі етили затримку виконання рішення. Вбачається, що відділом освіти Іванківської РДА у звязку із рішенням Іванківського районного суду від 23.07.2004 року самостійно в добровільному порядку було видано наказ Л0-Н від 03.08.2004 року „ Про поновлення на роботі вчителя фізики та математики Блідчанської загальноосвітньої школи 1-2 ступенів [PERSON]В. У відповідності із рішенням суду відділом освіти Іванківської РДА позивачу була нарахована заробітна плата за час вимушеного прогулу по 23 липня 2004 року включно, про його було повідомлено листом від 04.08.04 р. ( отримано 05.08.04 р.) Згідно наказу по відділу освіти від 06.08.2004 року № 58-К позивачу за його заявою надана чергова оплачувана відпустка із 06 серпня 2004 року і відповідно він отримав відпускні. За період із 24 липня 2004 року по 05 серпня 2004 року заробітна плата позивачу не нараховувалась. Згідно ст.1 Закону України „ Про оплату праці та ст.94 КЗППУ «заробітна - це винагорода, обчислена як правило, у Грошовому виразі, яку за трудовим ром власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу». Як встановлено в судовому засіданні із пояснень представників відповідачів та показів свідка, в період із 24 липня 2004 року по 05 серпня 2004 року позивач на в школу не зявлявся, ніякої роботи не виконував. Це випливає також і з нень самого позивача. Тому суд вважає, що для нарахування та виплати позивачу зарплати за період із 24 липня 2004 року по 05 серпня 2004 року підстав не малось і в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення із відповідачів невиплаченої заробітної плати за липень, серпень 2004 року слід відмовити. Відповідно не підлягають задоволенню і позовні про застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗППУ щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: dismissed