overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 25.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 2945,81 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконують обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання уим свого боргу. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились , причину неявки суду не повідомили , про дату та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року складає 2945,81 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.10.2006 року по 25.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі у судове засідання не з'явились , про застосування позовної давності не заявляли , позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

В січні 2010 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, позивач вважає збереження шлюбу недоцільним. Оскільки сімейні стосунки припинені, позивач просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2000р. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через різні погляди на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння та поваги. Подружні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги, та протилежними поглядами на життя, сторони вважають збереження шлюбу недоцільним. Подальше збереження сім'ї є неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. На підставі ст.ст.110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На&nbsp;підставі&nbsp;викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

11.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договор\\ купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок . посилаючись на те, що 07.09.2000 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Даний договір був оформлений на Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» за № 156. Нотаріально договір не посвідчений. Всі умови договору між сторонами виконані в повному обсязі. На даний час позивач має намір оформити договір дарування вказаного вище житлового будинку, з даним питання звернувся до нотаріуса, де в усіній формі йому було відмовлено і роз*яснено. що договір купівлі-продажу укладений між ним та відповідачем є недійсним, оскільки був укладений на біржі. Тому позивач змушений звернутися до суд) з даним позовом Позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . укладений між ним та відповідачем дійсним та визнати за ним право власності на вказаний будинок. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив суд його задовільнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні з позовом погодився. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно зі сі. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що 07.09.2000 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Всі умови договору сторонами виконані. У нотаріуса зазначена угода посвідчена не була . Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися шодо усіх істотних умов договору і цс підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. З довідки МБТІ від 19.01.2010 року № 43 та витягу з Сдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна від 02.03.2010 року видно, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] Оскільки право власності на домоволодіння зареєстровано за [PERSON] . то суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню відповідно до ст.ст.220,657 ЦК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь кошти за шкоду, завдану Державному підприємству «Жовтневе лісове господарство» у розмірі 40 грн. 80 коп., які перерахувати до держбюджету на р/р №31114102700429 в Управлінні Державного казначейства, код ОКПО 24134461, МФО 851011, код бюджетної класифікації 21080600, одержувач - Харківське обласне відділення Управління державного казначейства у Харківській області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 грудня 2007р. відповідач в лісових насадженнях Васищевського лісництва урочище «Бір-1» в кварталі 140 вчинив самовільний поруб однієї сосни на новорічну ялинку, про що було складено протокол №33 про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства [PERSON] Своїми незаконними діями відповідач заподіяв державі в особі лісового господарства шкоду у розмірі 40 грн. 80 коп. Постановою №28 від 20.12.2007р. для добровільного відшкодування шкоди відповідачу наданий пятнадцятиденний термін, але у встановлений термін відповідач не відшкодував шкоду. В судове засідання зявився представник позивача, який підтримав позовні вимоги позивача, відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, тому суд, згідно ст.224 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, та ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 20 грудня 2007 р. відповідач в лісових насадженнях Васищевського лісництва урочище «Бір-1» в кварталі 140 вчинив самовільний поруб однієї сосни на новорічну ялинку, про що було складено протокол №33 про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства [PERSON] Своїми незаконними діями відповідач заподіяв державі в особі лісового господарства шкоду у розмірі 40 грн. 80 коп. Постановою №28 від 20.12.2007 р. для добровільного відшкодування шкоди відповідачу наданий пятнадцятиденний термін, але у встановлений термін відповідач не відшкодував шкоду, завдану Державному підприємству «Жовтневе лісове господарство». Враховуючи викладене, суд, відповідно до ст. 1166 ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заподіяної шкоди ДП «Жовтневе лісове господарство» у розмірі 40 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави державне мито у розмірі 51 /пятдесят одна/ грн. 00 коп., суму витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 112 /сто дванадцять/ грн. 50 коп, на користь позивача суму витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 7 /сім/ грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

ОКП "МОТЕ" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просило про стягнення з нього заборгованості по оплаті за поставлене теплозабезпечення у розмірі 1339грн.73коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги, викладені в позові підтримав. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву, в якої вимоги позову визнав. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є зареєстрованим в [INFO], загальною площею 34,1кв.м., у зв'язку з чим з ним 1.10.2006року ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" укладений договір, за яким позивач на підставі договору-доручення №д2/1 від 1.10.2006року зобов'язується належним чином виконувати теплозабезпечення і постачання гарячого водопостачання, а відповідач належним чином робити оплату отриманих послуг. Згідно до наданого розрахунку та копій рішень виконкому Миколаївської міської ради, нарахування сум оплати за послуги по теплозабезпеченню проводиться згідно встановлених тарифів на загальну опалювану площу, а нарахування сум оплати за постачання гарячого водопостачання проводиться відповідно до кількості проживаючих. Незважаючи на зазначене, відповідачем у період з 1.05.2005року по 1.07.2009року порушені умови договору по строкам і сумам сплати наданих- послуг. Тому, за вказаний період у відповідача перед ОКП "МОТЕ" склалася заборгованість по оплаті за теплозабезпечення у розмірі 1339грн.73коп., яку він не погашає. На підставі викладеного, у відповідності ст. ст. 64, 67, 68, 156 ЖК України, ст. ст. 509. 526 ЦК України, "Правил надання населенню послуг теплопостачання", затверджених ПостановоюКМУ від 30.12.1997року №1497, "Норм і вказівок по нормуванню витрат палива і теплової енергії на опалення житлових будинків", затверджених ЕКСАЖП України від 14.12.1993року. суд дійшов висновку, що пред'явлений позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки частково сплачуючи надані послуги відповідач переривав строк позовної давності. Також сам факт збереження відповідачем за собою квартири є підставою для її належного утримання. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне з відповідача стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 30грн.00коп.. а також судовий збір на користь держави у загальному розмірі 51грн.00коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/0506/52-160 від 05.05.2006 року в сумі 3462,24 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 877,51 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 0,98 грн., заборгованості по несплаченій комісії за користування кредитом в сумі 921,41 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 1662,34 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 51,00 грн., витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, проти позову заперечував, оскільки зобовязання по сплаті заборгованість за кредитним договором були виконані. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 05.05.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», яке в подальшому перейменоване у ВАТ «Сведбанк», та відповідачем був укладений кредитний договір № 002/0506/52-160 (далі - Договір) на суму 8227,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, строком до 28.12.2008 року. Відповідач зобов'язався погашати кредит щомісячними платежами. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 23.02.2009 року заборгованість склала 3462,24 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 877,51 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 0,98 грн., заборгованості по несплаченій комісії за користування кредитом в сумі 921,41 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 1662,34 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено право банку нарахувати пеню в разі порушення позичальником зобовязань, сума якої складає 1662,34 грн . У відповідності до ч.З ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, враховуючи розмір заборгованості, нарахованих відсотків, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру штрафних санкцій та стягнення з відповідачів пені в сумі 400,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 002/0506/52-160 від 05.05.2006 року в сумі 2199,90 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 877,51 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 0,98 грн., заборгованості по несплаченій комісії за користування кредитом в сумі 921,41 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в сумі 400,00 грн., тобто позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі 81,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Внаслідок того, що для складання мотивувальної частини рішення, враховуючи складність справи, необхідний значний час, в судовому&nbsp;засіданні в порядку&nbsp;ст.ст. 209, 218 ЦПК України проголошуються вступна та резолютивна частини рішення. Повне рішення буде складено 02 квітня 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Прокурор посилається на те, що 20.08.2008 року близько 16 год. [PERSON], на автодорозі Блідча - Леонівка Іванківського району Київської області біля с. Блідча, рухаючись на власному автомобілі [NUMBER] порушила п.13.3 Правил дорожнього руху України, а саме зрізала кут повороту, виїхала на зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну смугу руху, чим порушила п. 1.1 розд. 34 Правил, і допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON], що їхав у зустрічному напрямку. В результаті дано? дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «Фіат-Добло», донька [PERSON], [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегневої кістки зі зміщенням. 28.12.2009 року постановою Іванківського районного суду Київської області було визнано [PERSON] винною у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому посилалася на те, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 1-КИ №125172 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02 вересня 2009 року, актовий запис №154. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює у ЗАТ ВЕСТА-ДНЄПР. Тому просила суд постановити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітної плати, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. У судовому засіданні позивачка у повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково, посилаючись на те, що на даний час має на утриманні майбутню дружину, яка знаходиться на 28 тижні вагітності, та потребує догляду, внаслідок чого виплачувати 1/3 частку від усіх видів його доходів не має можливості. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 1-КИ №125172 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02 вересня 2009 року, актовий запис №154 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серія 1-КИ № 070883 від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно копій чеків, відповідач добровільно виплачує аліменти позивачці на утримання дитини в розмірі ? частини від свого заробітку. Згідно довідки №123 про склад сім'ї від 29.03.2010 р. видана [PERSON] про те, що він дійсно проживає за адресою: [INFO] разом з [PERSON] Згідно довідки №34 [PERSON] находиться під наглядом у лікаря з діагнозом вагітність, 28 тижнів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує здоровя та матеріальне становище дитини; здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Витрати після розірвання шлюбу за вимогами ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 02 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 620. В обґрунтування позовних вимог вказує, що від шлюбу дітей не мають, відповідач зловживав спиртними напоями, спільне подружнє життя не склалося, більше 6-ти місяців подружжя разом не проживає, що і призвело до припинення сімейно-шлюбних стосунків, які поновити неможливо. Оскільки відповідач не виявив бажання припинити шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану, вона змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач подала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність з участю її представника, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] просила суд задовольнити позовні вимоги, шлюб розірвати, судові витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки позивач забрала спільне майно нажите під час шлюбу, і намагається уникнути від спільної відповідальності сплачувати взятий у шлюбі кредит та проценти. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При з'ясуванні фактичних взаємин подружжя в судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, зареєстрований шлюб між сторонами актовий запис № 620, від шлюбу спільних дітей у подружжя не має, спільне життя не склалося, більше 6-ти місяців подружжя разом не проживає, що призвело до припинення сімейно-шлюбних стосунків, сторони проживають окремо, наміру відновлювати подружні стосунки для збереження сім'ї у подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заперечення представника відповідача судом до уваги не приймаються, так як вони не стосуються предмету спору. З вище зазначеного, суд прийшов до висновку, що їхня сім'я розпалась остаточно. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Сторони одружені з 08.09.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати, оскільки шлюбно-сімейні відносини припинені два роки тому. Відновлювати відносини не бажає, сім'я існує формально. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС просить стягнути зі сторін в рівних частках. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Витрати просила покласти на позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає ,що позов підлягає задоволенню. Сторонам не удалося створити міцну родину, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені , на примирення сторони не згодні, вважають, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може, просять шлюб розірвати. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на позивача, оскільки на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина.

Outcome: approved