overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою стягнути на його користь з відповідачів заборгованість за надання послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення і гарячого водопостачання. В своїй заяві позивач вказав, що відповідачі, які проживають у [INFO], не сплачують регулярно кошти за надані їм послуги у вигляді опалення та гарячого водопостачання. В зв'язку з чим, відповідачі, за період із 01 березня 2006 року по 01 листопада 2009 року, заборгували підприємству 7210 грн. 61 коп. за надані їм послуги. В підтвердження своїх позовних вимог, позивач представив до суду розрахунок заборгованості на зазначену в позові суму. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, крім того просив стягнути з відповідачів державне мито та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали та не заперечували проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що вказані вимоги позивача, є законними, обґрунтованими і підлягють задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі, які зареєстровані та проживають в [INFO], є квартиронаймачами зазначеної квартири та не регулярно сплачували позивачу кошти за спожиту теплоенергію, а тому заборгували підприємству ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" за період з 01 березня 2006 року по 01 листопада 2009 року 7210 грн. 61 коп. за надані їм послуги. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної Сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Приймаючи до уваги, що відповідачі є квартиронаймачами зазначеної квартири, суд, у відповідності до ст. 216 ЦПК України, вважає стягнути з них заборгованість на користь позивача в солідарному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні, уточнивши розмір суми боргу, пояснив, що позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Стверджує, що Відповідач зобовязаний вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 8 лютого 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в розмірі 6923,79 гривень, які просить стягнути з неї на користь (КП) "Теплотранссервіс". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що заборгованість виникла в звязку з тяжким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Як слідує із змісту ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити пла, у за комунальні послуги. Із пояснень представника позивача, роздруківки заборгованості по наданих послугах вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Вказаний закон набрав чинності 30 липня 2004 року. Із дослідженого судом договору про надання населенню послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання від 11 квітня 2004 року, встановлено, що згідно з п.п.2.3, 5.2 указаного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щомісячно, не пізніше десятого числа наступного за розрахунковим місяця оплачувати надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 509, ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із актів цивільного законодавства. Як слідує із положень п. 1 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " та ч. 1 ст. 24 Закону України " Про теплопостачання " відповідач не виконав свого обовязку по укладенню договору на надання житлово - комунальних послуг, як і не скористався своїм правом на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій та не звертався до позивача з проханням про припинення надання йому опалення га гарячого водопостачання. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON], [INFO], на даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві - просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON]»ї [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, погоджується сплачувати дружині аліменти на утримання дочки за рішенням суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення так як позивачка сама не спроможна утримувати дитину, а тому доцільно стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров»я, може працювати. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 6) вбачається, що батьком малолітньої [PERSON]»ї Сергіївни, [INFO] є [PERSON]. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

15 січня 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17.01.2009 р. дав в борг відповідачці 1900 грн з поверненням цієї суми до 01.05.2009 р., але до цього часу відповідач борг не повернула у звязку з чим просив стягнути з неї 2027,47 грн з урахуванням індексу інфляції. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач заявлені вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вказала, що не працює та немає грошей щоб сплатити борг. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини 1 статей 1046, 1049 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2009 р. відповідач [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошову суму 1900 грн, яку зобовязалась повернути 01 травня 2009 року. Ця обставина сторонами не оспорюється та підтверджується відповідною письмовою розпискою. За таких обставин суд дійшов висновку, що боржник відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязана сплатити Кредитору заборгованість за договором, а саме основну суму боргу 1900 грн, а з урахуванням індексу інфляції 2027,47 грн. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 51 грн за сплачене державне мито і на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], що раніше належала [PERSON]. В заяві посилається на те, що 18.06.09. придбала у відповідачки вищезазначену квартиру, за яку сплатила грошові кошти та отримала від відповідачки розписку про отримання грошових коштів та технічну документацію на квартиру. При укладенні угоди, відповідачка брала на себе зобовязання протягом місяця нотаріально посвідчити угоду, однак досі цього не зробила. З цього приводу позивач звернулася до суду і просить захистити її права як власника квартири. Сторони по справі, відповідно до ст. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В м. Балта Одеської області по вулиці Гагаріна в будинку № 83 є квартира № 25, яка на праві приватної власності належить [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу квартири серії АВА № 047155 від 25.08.99. 18.06.09. [PERSON] продала вищевказану квартиру [PERSON] і отримала від останньої грошові кошти та надала розписку про одержання грошових коштів. Незважаючи на те, що сторони дотрималися простої письмової форми укладення договору, однак в порушення ст.. 657 ЦК України - нотаріально його не посвідчили, що породило проблеми для позивача, оскільки фактично придбавши квартиру вона позбавлена права володіти та розпоряджатися майном як власник. Зважаючи на умови ч. 2 ст. 220 ЦК України, беручи до уваги, що сторони укладаючи договір купівлі-продажу квартири домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. З огляду на зазначене, суд визнає правочин дійсним, оскільки встановлено, що він відповідав справжній волі сторін по справі, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджали обставини, які не залежали від волі позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Заявник просить встановити факт належності йому, [PERSON], [INFO] атестату № 580 від 07 липня 1967 року, виданого професійно-технічним училищем № 2 п. Суворове Ізмаїльського району Одеської області на імя [PERSON], мотивуючи тим, що відповідно паспорта його прізвище «Челик», а у атестаті прізвище помилково вказано «Чілік», тому йому відмовлено Управлінням пенсійного фонду України в Ізмаїльському районі у призначенні пенсії за віком. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України в Ізмаїльському районі в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, подав заяву про відсутність заперечень проти заявлених вимог, просить розглядати справу за його відсутністю. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає заву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення. Згідно паспорта серії КЕ 920246, виданого 08 січня 1998 року Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області заявник є «Челик Іван Романович». Атестат № 580 від 07 липня 1967 року, виданий професійно-технічним училищем № 2 п. Суворове Ізмаїльського району Одеської області на імя «Чілік Івана Романовича», таким чином, в зазначеному атестаті помилково вказано прізвище «Чілік» замість «Челик». Те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯХ № 279406, виданого Багатянською сільською радою Суворівського району Ізмаїльської області 05.11.1949 року. Таким чином, оглянувши надані в судовому засіданні докази, суд вважає достовірно встановленим факт приналежності [PERSON], [INFO] атестату № 580 від 07 липня 1967 року, виданого професійно-технічним училищем № 2 п. Суворове Ізмаїльського району Одеської області на імя [PERSON]. Встановлення даного факту заявнику необхідно, оскільки від нього залежить виникнення, зміна та припинення його особистих чи майнових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивує вимоги тим, що відповідачі мешкають в кв.385. буд. 9 по проспекту М. Лушпи м. Суми. Станом на час розгляду справи з урахуванням уточнених вимог мають борг 1165,33 грн., по наданим послугам з теплопостачання і гарячого водопостачання. Просить стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судові витрати та витрати за інформаційно технічне забезпечення. В судове засідання представник позивача не зявився. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] аталія Сергіївна, з позовом згодні, відповідач [PERSON] до суду не зявився за станом здоровя в силу ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, оскільки в справі достатньо доказів про права і відносини сторін необхідних для прийняття рішення . Суд заслухавши відповідачів, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню згідно наступного : Як було встановлено під час судового розгляду справи, що відповідачі мешкають в [ADDRESS]. Станом на час розгляду справи відповідачі мають заборгованість по наданим послугам з теплопостачання і гарячого водопостачання у розмірі 1165,33 грн.. Відповідно до вимог ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. 526 ЦК України відповідачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги до 10 числа слідуючого за розрахунковим місяцем. Однак такої плати відповідачі не вносили, в результаті чого, станом на час розгляду справи вони мають борг 1165,33 грн. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача вказану суму боргу , витрати за інформаційно- технічне обслуговування і судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить достроково розірвати кредитний договір № 113-0101001/ФК-08 від 11 квітня 2008 року; та стягнути з відповідачки 16233,82 грн. заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на порушення відповідачкою зобовязань за кредитним договором. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 113-0101001/ФК-08, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 15000 грн. із процентною ставкою 23% річних та комісією за надання кредиту 1,5% від суми кредиту, строком до 09.04.2010. Відповідачка зобовязалась повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання згідно договору у повному обсязі, однак, умови кредитного договору нею не виконані. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону та умов кредитного договору відповідачкою не виконуються договірні зобовязання. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною. Заборгованість за кредитним договором складає 16233,82 грн., в тому числі 12638,81 грн. суми кредиту, 3428,58 грн. пені по кредиту, 166,43 грн. пені по відсотках. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Український промисловий банк» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

20.11.2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача (уточнений 08.02.2010 року) про стягнення заборгованості по банківському вкладу на загальну суму 21460 грн 43 коп, який підтримав в судовому засіданні. Представник відповідача позов не визнав, вважає, що правових підстав для його задоволення не має. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач згідно договору №031108/11-04 від 03.11.2008 року про банківський вклад «Чарівний відсоток» вніс на депозитний рахунок відповідача 20000 грн строком на 12 місяців 5 днів, а відповідач зобов'язався здійснювати нарахування позивачу процентної ставки у розмірі 19% річних та в кінці закінчення строку дії договору повернути вклад (а.с.4). Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 08.02.2010 року виникла заборгованість на загальну суму 21460 грн 43 коп, з них вклад - 20000 грн, проценти - 406,03 грн, штраф за невиконання зобов'язання, передбачений умовами договору - 1054,40 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З вини відповідача умови договору не виконуються, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по вкладу на загальну суму 21460 грн 43 коп. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 19.09.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те , що відносини в сім'ї склались неприязні, сварки і скандали привели до втрати взаємопочутів . З початку 2009 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Після наданого судом строку для примирення в судове засідання не з'явився. Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України суд приймає рішення у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача , відповідача , дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх стосунків , не ведуть спільне господарство. В наданий судом строк для примирення відносини в сім'ї не покращились. Сім'я розпалась остаточно . Згідно ст.112 СК України, суд розриває шлюб, якщо сім'я розпалась остаточно, підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини - доньку Анастасію, [INFO], у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що проживає з дитиною окремо від відповідача, дитина перебуває на її утриманні, а відповідач, не надає на її утримання належної матеріальної допомоги. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та підстави припинення спільного проживання з сім'єю, визнав, не заперечує в задоволенні позову. Судом відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України вирішено на підставі наявних даних та доказів винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Подружні стосунки між сторонами припинено з грудня 2009 року. Дитина проживає з матір'ю, а батько надає допомогу на утримання дитини у незначному розмірі. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дитини - свідоцтвом про народження, де він записаний як батько. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням матеріального стану сторін, платника аліментів в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу). Маються передбачені ст. ст. 180 - 183 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини.. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що подружні стосунки припинено з грудня 2009 року, сім'я розпалася оскільки подружнє життя не склалося. Від спільного проживання вони мають одну неповнолітню дитину доньку Анастасію, [INFO] У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду вона пояснила, що сім'я розпалася остаточно, примирення між ними не можливе за різністю характерів та поглядів на життя. Сім'я розпалася два роки назад, оскільки подружнє життя не склалося, тому, що вона не змогла виносити сварки та скандали при дітях, з того часу спільне проживання і господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу. Дитина після розірвання залишиться проживати з нею. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та підстави припинення спільного проживання з позивачкою та розпаду сім,ї, визнав, також наполягає на розірванні шлюбу. Судом відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України вирішено на підставі наявних даних та доказів винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сім'я розпалась внаслідок несумісності характерів сторін та поглядів на життя, в результаті чого припинено спільне проживання на протязі тривалого часу, небажання сторін примиритись. Спільне господарство сторонами не ведеться, спільного бюджету сторони - не мають. Спору про поділ спільного майна не має. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що маються всі передбачені ст. 110 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved