Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

ВАТ „ Райффайзен Банк Аваль” звернувся до суду з позовом до ТОВ „ Інтрансавтострой”, [PERSON]., у якому просить стягнути солідарно на користь Банку 265 423 грн. 53 коп. відотки по кредитному договору. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем ПВКП „ Інтрансавтострой” не виконуються умови кредитного договору, укладеного з Баном 24 липня 2003 року про відкриття кредитної лінії у сумі 229752, 53 євро, зі сплатою 13% річних. В забезпечення цього договору було укладено договір поруки з [PERSON]., який взяв на себе зобов”язання відповідати по зобов”язаннях боржника перед банком. Банк свої зобов”язаня по договору виконав, відповідач же в порушення чинного законодавства та умов договору своєчасно не сплачує заборгованості по кредиту та відсотках. Рішенням Чернігівського районного суду від від 07.08.2006 року стягнуто солідарно з ТОВ „ Інтрансавтострой” та [PERSON]. заборгованість за кредитним договором у сумі 229751, 96 євро, що по курсу НБУ становить 1484188, 47 грн., - боргу по кредиту та відсотках за період з 29.06.2005 по 29.05.2006 року. Рішенням Чернігівського районного суду від 26.01.2007 року стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість з відсотками по кредитному договору з 30.05.2006 року по 09.01.2007 року в сумі 1211112, 62 грн. Заборгованість за кредитом у повній мірі не погашена. Станом на 30.07.2008 року залишилась не сплаченою і не стягнутою сума відсотків, нарахованих з 10.01.2007 року по 29.07.2008 року, що становить 34 883, 95 євро, що по курсу НБУ становить 265 423, 53 грн. У процесі розгляду справи позивачем уточнено та збільшено позовні вимоги до 39 616, 40 євро, що по курсу НБУ станом на 23.10.2008 року становить 258 975, 85 грн. відсотків за кредитним договором. У судовому засіданні представник позивача Слісаренко Л.Л. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Буряк О.І позов не визнав, вважав, що він не підлягає задоволенню, оскільки за рішенням суду сума заборгованості уже була стягнута в повному обсязі. За таких обставин, вважає, що заборгованість по кредиту відсутня, а має місце заборгованість за виконавчим листом, а тому відсотки за кредитом позивачем нараховані безпідставно. Представник відповідача Ведмідь Н.Г. позов не визнала та зазначила, що не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданих банком, оскільки не зрозуміло за яким курсом євро проведено даний розрахунок. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з”явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2003 року між АППБ” Аваль” та ПВКП „ Інтрансавтострой” укладено кредитний договір, за умовами якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію у розмірі 229 752, 53 євро із встановленням графіка погашення кредиту з 24.07.2003 по 24.07.2006 року. Пунктом 9.1 Договору передбачено, що договір набуває чинності з часу надання Позичальнику кредитних коштів та діє до часу повного погашення кредитної заборгованості ( позики, відсотків за користування, штрафів та пені). В забезпечення виконання умов кредитного договору 24 липня 2003 року укладено договір поруки [NUMBER] між АППБ „ Аваль” та [PERSON]., за умовами якого поручитель взяв на себе зобов”язання відповідати по зобов”язаннях Боржника - ПВКП „ Інтрансавтострой” в повному обсязі цих зобов”язань. Строк дії договору припиняється з моменту повного погашення заборгованості Боржника по кредитному договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та чого не заперечувала сторона відповідачів у судовому засіданні. Рішенням Чернігівського районного суду від 07.08.2006 року стягнуто з ТОВ „ Інтрансавтострой”, [PERSON]. солідарно 229 751, 96 євро, що по курсу НБУ становить 1484 188, 47 грн. - боргу за кредитом; 27 412, 85 євро, що по курсу НБУ становить 177 085, 91 грн. - заборгованості за несплаченими відсотками, а всього 257 164, 81 євро, що по курсу НБУ становить 1 661 274, 38 грн. Рішенням Чернігівського районного суду від 26.01.2007 року стягнуто з ТОВ „ Інтрансавтострой”, [PERSON]. солідарно 1 211 112,62 грн. відсотків за період з 30.05.2006 року по 09.01.2007 року за кредитним договором від 24.07.2003 року. З оглянутих у судовому засіданні виконавчих документів вбачається, що на час розгляду справи зазначені рішення суду не виконані, тобто заборгованість за кредитом повністю не погашена. Згідно частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 6.1 кредитного договору сторони встановили, що договір діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за договором. Таким чином, твердження відповідача про те, що виконання зобов'язання за кредитним договором припинилось винесенням рішення про стягнення суми заборгованості за кредитним договором суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки строк дії кредитного договору сторони визначили з моменту його укладання до повного погашення кредитоотримувачем заборгованості за кредитом. Враховуючи, що відповідно до ст. 1048 ЦК України відсотки за договором позики виплачуються щомісяця до дня повернення кредиту, суд приходить до висновку про правомірність нарахування позивачем відсотків за користування кредитом після кінцевої дати дії кредитної лінії, оскільки на момент прийняття рішення кредит не погашено, а нарахування відсотків передбачено умовами кредитного договору. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості за кредитним договором складає 39 616 , 40 євро, що по курсу НБУ станом на 03.12.2008 року становить 258 975, 85 грн. Суд вважає за можливе прийняти розрахунок позивача, оскільки представники відповідача, хоча і заперечували проти цього розрахунку, проте не надали доказів на його спростування. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при зверненні до суду, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню відповідачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved