Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач - Полтавське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернувся до суду із позовом згідно якого просив суд ухвалити рішення, яким стягнути в порядку регресу з [PERSON] 641 грн. 48 коп., виплачених [PERSON] за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у звязку з ушкодженням здоровя. Свої вимоги мотивував тим, що 12 липня 2008 року близько 15 годин 50 хвилин працівниця ВАТ «Полтавагаз» [PERSON], яка згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» є застрахованою особою, була травмована у результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце в с.Головач Полтавського району. [PERSON] знаходилася на лікарняному з 12.07.2008 року по 01.08.2008 року і на підставі листів непрацездатності комісією із соціального страхування [PERSON] було призначено допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 641 грн. 48 коп., яка була виплачена за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а тому вказані кошти підлягають відшкодуванню в порядку регресу [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився, надав суду заяву, просив справу розглядати у його відсутність, в урахуванням його заперечень. Відповідно до письмових заперечень відповідач [PERSON] позов не визнав та зазначив, що ним було сплачено потерпілій в добровільному порядку матеріальну шкоду в сумі 4000 грн., згідно вироку у нього є позов в сумі 2069,4 грн. на користь ПОКЛ, його злочин кваліфікується як ненавмисний і для тверджень позивача про те, що він зобов»язаний їм виплачувати кошти позивач мав би надіслати йому копію договору. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив наступне. Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 2 березня 2009 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Відповідно до ст..61 ЦКП України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно вказаного вироку встановлено, що 12 липня 2008 року близько 15 годин 50 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21120 д/н [NUMBER], по вул. Жовтневій в с.Головач Полтавського району, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, порушив п.12.3 ПДР України, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху або безпечного обїзду перешкоди, продовжив рух автомобіля та скоїв наїзд на пішоходів, в результаті чого, [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Як встановлено судом, на час отримання тілесних ушкоджень, [PERSON] була працівницею ВАТ «Полтавагаз», а тому відповідно до ст..2 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням остання є застрахованою особою. Відповідно до ст..34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надається зокрема такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по тимчасовій непрацездатності. Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві. З приводу отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] з 12.07.2008 року по 01.08.2008 року знаходилася на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності ААЮ № 730877 та ААЮ № 757832. Відповідно до ст..51 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом\~ копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. В зв»язку із страховим випадком, відповідно до протоколу №2 засідання комісії соціального страхування ВАТ «Полтавагаз» від 09.02.2009 року, комісією із соціального страхування [PERSON] було призначено допомогу по тимчасовій непрацездатності. Як вбачається із довідки ВАТ „Полтавагаз від 19.10.2009 року № 34/3686, згідно листка непрацездатності ААЮ №757832 [PERSON] за рахунок коштів Фонду оплачено лікарняні за 12 робочих днів у розмірі 641 грн. 48 коп. Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов законний і обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати та з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved