Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача [PERSON] Акціонерного Товариства «Державний експортно-імпортний банк України» позовні вимоги уточнила. Остаточно просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] Акціонерного Товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0162011470БН\\2007-02 від 27 лютого 2007 року за період з 28 березня 2009 року по 22 березня 2010 року в розмірі 1481,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до ст.121 Конституції України, п.2 ст.5, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладається обовязок представляти інтереси держави при наявності порушень, або загрози порушень економічних, політичних чи інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. У відповідності до п.1 Статуту публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 2000 року за №1250 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2002 року за №1181), публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» є державним банком, що створений відповідно до Розпорядження Президента України від 27 квітня 2000 року за №189, постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2000 року за №1020. Відповідно до пункту 5 цього Статуту, засновником Банку є держава в особі Кабінету Міністрів України. Філія Публічного Акціонерного Товариства «Державний експортно- імпортний банк України» в м.Рівне є структурним підрозділом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України». Невиконання позичальником своїх договірних зобовязань ставить під загрозу стабільну діяльність банку, призводить до ненадходження до Державного бюджету кредитних коштів та процентів за їх користування чим прямо порушуються інтереси держави. Відповідно до договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0162011470БН\\2007- 02 від 27 лютого 2007 року Відкрите акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» відкрило позичальнику [PERSON] кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток, з лімітом не більше 3000,00 із терміном погашення на строк до ЗО січня 2009 року включно та Режимом погашення кредиту, визначеному п.2.5. договору. Відповідно до п.5.2.3. договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом в порядку, визначеному Режимом погашення кредиту, для чого необхідно було забезпечити в КР силу в розмірі, визначеному Режимом погашення кредиту кожного останнього робочого дня місяця в строки, передбачені п.2.5. цього договору. Крім того, відповідно до п.5.2.4. договору, позичальник зобовязався сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту в порядку Договірного списання на умовах цього договору, для чого забезпечувати залишок коштів на КР у необхідному розмірі. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0162011470БН\\2007-02 від 27 лютого 2007 року за заявою АТ «Укрексімбанк» Кременецьким районним судом Тернопільської області 31 березня 2009 року був виданий судовий наказ по справі №2н-76\\2009 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 3840,53 грн. за період з 01 серпня 2008 року по 27 березня 2009 року; 25,50 грн. державного мита та 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. Даний судовий наказ набрав чинності 05 квітня 2009 року. 14 травня 2009 року відділом ДВС Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового наказу №2н-7б\\2009 від 31 березня 2009 року. 11 серпня 2009 року відділом ДВС Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області судовий наказ №2н-76\\2009 від 31 березня 2009 року повернутий позивачу '(стягувану) без виконання на підставі п.4 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Працівниками філії АТ «Укрексімбанк» в м.Рівне було встановлено, що відповідач фактично проживає за адресою [INFO]. 28 січня 2010 року позивачем був направлений судовий наказ №2н~ 76\\2009 від 31 березня 2009 року на виконання до відділу ДВС Кременецького районного управління юстиції Тернопільській області. 09 лютого 2010 року відділом ДВС Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового наказу №2н-76\\2009 від 31 березня 23009 року. Однак, стягнення заборгованості на підставі судового наказу від 31 березня 2009 року не проводиться. Заборгованість відповідача перед банком за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0162011470БН\\2007-02 від 27 лютого 2007 року за період з 28 березня 2009 року по 22 березня 2010 року становить 1481,00 грн. Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.104 9 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved