Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказувала, що з 01 грудня 2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2010 року і до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що вона не проживає з [PERSON], самостійно утримує неповнолітнього сина, відповідач не надає матеріальну допомогу на його утримання. Тому, просила стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що не працює, на утриманні інших неповнолітніх дітей немає. Згоден сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих стороною доказів, суд прийшов до переконання, що позовна заява обґрунтована та підлягає повному задоволенню. Так, судом встановлено, що з 01 грудня 2007 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем (свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 034676, видане 01 грудня 2007 року). Від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (свідоцтво про народження сереії І-ФП № 088549, видане 22 вересня 2008 року). [PERSON] є працездатною особою, жодних доказів, що можуть вплинути на зміну розміру аліментів відповідачем суду надано не було. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 181 ч.3 та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 5 ст. 4 Декрету КМ України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача підлягають стягненню також 120 гривень витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету м. Вознесенська та 51 гривня судового збору на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: approved