Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 червня 2004 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]народження, який проживає разом з нею та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з травня 2008 року, з тієї причини, що між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, а також неможливість ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, у зв'язку з чим вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Вважає що сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, а тому вона прийшла до переконання про необхідність розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], оскільки сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Вважає що надання судом строку для примирення є недоцільним, спору про поділ не має. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що згоден на розірвання шлюбу, оскільки також вважає, що сім'я розпалася остаточно та не може бути збережена. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Спору про поділ майна не має. Проти надання часу для примирення заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтву про одруження серії [NUMBER], сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2004 року в Макіївському міському відділі реєстрації актів цивільного Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 466./а.с.6/. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]народження /а.с.6/. У попередньому судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім'я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки вони спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, втратили один до одного почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Суд враховує, що між сторонами спору про місце проживання неповнолітньої дитини, а також про поділ майна на теперішній час немає. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, визнання відповідачем у попередньому судовому засіданні пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача [PERSON], позивачку [PERSON] від сплати держмита слід звільнити з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини .

Outcome: approved