overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Прокурор Пирятинського району в інтересах Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату у липні 2008 року звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна. У судовому засіданні прокурор змінив вимоги, викладені у заяві, і просить визнати [PERSON] недієздатною, стверджуючи, що вона страдає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом установлено: [PERSON] - інвалід 2 групи і є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату з 16.05.2002 року і страждає на психічну хворобу, через яку не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Крім пояснень прокурора, викладене підтверджується висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с.15-17), згідно якого [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії, простої форми, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом особистості апато-абулічного типу. Ступінь вираженості даного розладу є такою, що в даний час позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Прокурор Пирятинського району в інтересах Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату у липні 2008 року звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна. У судовому засіданні прокурор змінив вимоги, викладені у заяві, і просить визнати [PERSON]недієздатною, стверджуючи, що вона страдає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом установлено: [PERSON] - інвалід 1 групи з дитинства і є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату з 22.05.2001 року і страждає на психічну хворобу, через яку не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Крім пояснень прокурора, викладене підтверджується висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с.13-15), згідно якого [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості. Ступінь вираженості даного розладу є такою, що в даний час позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

11 листопада 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Відповідач ніякої участі в утриманні дітей не приймає, матеріально не допомагає, хоча працює та має можливість матеріально допомагати, діти перебувають повністю на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позивач [PERSON]. позов підтримала, зменшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, оскільки відповідач працює та має постійний заробіток, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні під час попереднього розгляду справи подав суду заяву про визнання позову, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі ј частина всіх видів його заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дана обставина стверджується копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей. Відповідач визнав ту обставину, що діти перебувають на утриманні позивача, оскільки він матеріальної допомоги не надає. Розмір аліментів на утримання дитини суд визначає, з врахуванням майнового стану сторін, даних про стан здоров»я платника аліментів та дітей, наявність у нього відрахувань на утримання іншої дитини, інших обставин, що мають значення для справи, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, оскільки він визнається відповідачем повністю. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

13.10.2008 р. представник ККП „Маріупольтепломережа” звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів, у якій просить стягнути заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 490 грн. 55 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. зазначивши, що відповідачі проживають і зареєстровані у квартирі [ADDRESS], площа квартири, що опалюється, 20, 80 кв.м. Відповідачі у порушення законодавства не сплачують за користування тепловою енергією, в результаті з 01.10.2005 року по 01.09.2008 року утворилася заборгованість у розмірі 490 грн. 55 коп. До теперішнього часу борг не сплачений. Відповідачі будучи неодноразово викликаними в судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] мешкають і зареєстровані у квартирі[ADDRESS], площа квартири, що опалюється, 20, 80 кв.м. з 01.10.2005 року по 01.09.2008 року утворилася заборгованість у розмірі 490 грн. 55 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд поділити між нею та відповідачем по справі, її колишнім чоловіком - [PERSON] майно, яке було придбане ними під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю, виділивши позивачеві: - &frac12; житлового будинку - вартістю 6000 гривень; - а/м Ваз-2121 «Нива» - вартістю 5000 гривень; - килим 1шт. розміром 2*3 - вартістю 40 гривень; - килим 1 шт. розміром 3*4 - вартістю 50 гривень; - газову плиту 1 шт. - вартістю 90 гривень; - ліжко 1 шт. - вартістю 50 гривень; - диван 1 шт. - вартістю 70 гривень; - крісла 2 шт. - вартістю 50 гривень; - гладильну дошку вартістю - 10 гривень, всього на суму 11 тисяч 360 гривень. А відповідачеві виділивши : - &frac12; житлового будинку - вартістю 6000 гривень; - а/м Заз -110206 «Таврія» [NUMBER] - вартістю 3000 гривень; - килим 1 шт. розміром 2*3 - вартістю 40 гривень; - килим 1 шт. розміром 3*4 - вартістю 50 гривень; - автомобільний причіп 1 шт. - вартістю 1000 гривень; - газову плиту 1 шт. - вартістю 90 гривень; - ліжко 2 шт. - вартістю 100 гривень; - бензопилу 1 шт. - вартістю 350 гривень; - диван 1 шт. - вартістю 70 гривень; - телевізор «Sajnyo» - вартістю 600 гривень; - крісла 2 шт. - вартістю 50 гривень; - журнальний столик - вартістю 10 гривень, всього на суму 11 тисяч 360 гривень. Просить також стягнути з відповідача на її користь витрати за ІТЗ судового процесу - 30 гривень та витрати на проведення будівельно - технічної експертизи. На даний час сторони спільно не проживають та в добровільному порядку розподілити спільно нажите майно за час проживання однією сім'єю не можуть. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав та погодився на такий розподіл спільно нажитого майна. В зв'язку з вище вказаним, у відповідності до вимог ст. 61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позовні вимоги підтверджуються : - свідоцтвом про право приватної власності на домоволодіння - а.с. 5 ; - свідоцтвом про розірвання шлюбу - а.с. 4; - висновком будівельно-технічної експертизи № 11 від 31 січня 2008 року - а.с. 12; Правовідносини сторін регулюються Сімейним законодавством. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві та під час попереднього судового засідання просить суд поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування право власності на майновий пай розміром 2 210 гривень із пайового фонду КСП „Мар'янівське” (нині ТОВ агрофірма „Мар'янівське”) Ширяївського району Одеської області, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай [NUMBER] про право власності на майновий пай, виданого 11.03.2002 року, яке належало її матері - [PERSON], яка померла [INFO]. У попередньому судовому засіданні представник зацікавленої організації не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом про встановлення факту родинних стосунків та визнання в порядку спадкування права власності належності на житлового будинку та земельну ділянку за законом. У документах, що засвідчують факт родинних відносин між ними, допущені помилки. В свідоцтві про народження [NUMBER] виданого 05.03.1980 року: в графі прізвище батьків - вказано [PERSON] та в свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 16.10.1999 року: в графі прізвище вказано [PERSON] тоді, як в свідоцтві про смерть [NUMBER] допущено помилку: в графі прізвище - вказано [PERSON] та в свідоцтві про смерть [NUMBER] також допущено помилку: в графі прізвище - вказано [PERSON] - тоді, як насправді прізвище батьків було [PERSON] . Встановлення даного факту позивачу потрібно для подальшого отримання оформлення спадщину за законом. В позовній заяві позивач вказувала, що [INFO] померла [PERSON], яка була її матір'ю, а вона відповідно є донькою останньої. Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 5.08 га, яка знаходиться на території Чогодарівської сільської ради, яку вона прийняла як спадщину після смерті своєї матері на підставі сертифікату [NUMBER] виданого Ширяївською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року. Також в позовній заяві позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON], який був її батьком, а вона відповідно його донькою. Після сметрі батька відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS]. Після смерті батьків, позивач звернувся до нотаріальної контори, для консультації щодо подальшого оформлення спадщини за законом, там з'ясувалося, що у документах, які засвідчують їхні родинні стосунки допущені помилки тому у зв'язку з чим в усній формі було рекомендовано звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити в повному обсязі, представник Чогодарівської сільської Ради Ширяївського району Одеської області та представник Ширяївської селищної ради не заперечували в задоволені позову. Суд, заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження (а.с.4) є донькою [PERSON] та [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому прохала визнати[PERSON]. таким, що втратив право користування її житловим приміщенням у домоволодінні [ADDRESS]та зобов'язати СГІРФО Роменського МВ УМВС зняти його з реєстрації за цією адресою, стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані зі складанням позовної заяви. Свої вимоги позивачка мотивувала слідуючим: Згідно договору купівлі-продажу їй та відповідачу належав житловий будинок [ADDRESS]. [INFO]року шлюб з відповідачем був розірваний, про що свідчить запис[NUMBER] в відділі реєстрації актів цивільного стану Роменського міського управління юстиції. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 14.03.2005 року затверджено мирову угоду укладену між нею та відповідачем, згідно якої[PERSON]. погоджується, що право власності на будинковолодіння [ADDRESS]визнається за позивачкою. Тому за [PERSON]. на праві власності належить весь будинок. Після розірвання шлюбу та поділу будинку[PERSON]. в зазначеному будинку не проживає, але зніматися з реєстрації не бажає. На неодноразові звернення з проханням знятись з реєстрації, відповідач від цього ухилявся. Небажання [PERSON] знятись з реєстрації викликає для [PERSON]. додаткові незручності і зайві витрати. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила визнати[PERSON]. таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в [ADDRESS], відмовившись від стягнення з відповідача судових витрат. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню. Судом встановлено, що позивачка є власницею житлового будинку розташованого в [ADDRESS] що підтверджується ухвалою Роменського міськрайсуду від 14.03.2005 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно будинок[ADDRESS]( а.с. 6). Факт реєстрації відповідача підтверджується записом в будинковій книзі (а. с. 20-21). З квітня 2005 року [PERSON]. в даному будинку не проживає, хоча прописаний в ньому, що підтверджується актами перевірки квартального комітету №14, висновком СГІРФО Роменського МВ УМВС України в Сумській області (а. с. 13-15). Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. А в силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач втратив право на користування житлом, належним позивачці на праві власності будинком в [ADDRESS]відповідно до вимог ст. ст. 391, 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

[INFO] між сторонами був укладений письмовий договір купівлі-продажу приміщення площею 56,3 кв.м. з прибудовую площею 25,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. На виконання цієї угоди [PERSON] вніс в касу підприємства 28 545 грн. 79 коп., а підприємство уклало з ним акт приймання - передачі зазначеного приміщення коштів. Позивач, посилаючись на те, що відповідач від оформлення договору купівлі-продажу ухиляється, що позбавляє його права оформити право власності на придбане майном та розпорядитися ним, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на приміщення. Позивач в попередньому судовому засіданні свої вимоги підтримали. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути в його відсутність. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки відповідача від 4 листопада 2008 року, у нього на балансі знаходиться приміщення площею 56,3 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно договору купівлі-продажу, позивач, [INFO] придбав у відповідача приміщення площею 56,3 кв.м. з прибудовую площею 25,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов договору, позивач сплатив відповідачу обумовлену договором суму, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів від 6,7 та 8 жовтня, а відповідач, відповідно до умов договору передав позивачу приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі та накладною від 7 жовтня 2008 року. Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу приміщення. Позивач бажає посвідчити договір нотаріально, але відповідач від такого посвідчення ухиляється, тому суд вважає за необхідне визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 130, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

З 3 серпня 2005 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з даним позовом з тих мотивів, що по причині різності характерів та безвідповідальності відповідача, з березня 2008 року припинили подружні відносини сторін. 22 жовтня 2008 року суд ухвалив надати сторонам строк для примирення до 28 листопада 2008 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, хоча був в попередньому засіданні повідомлений про час і місце судового засідання, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, а тому відповідно до вимог ст.224 ч.1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи. Заслухавши пояснення позивачки, проаналізувавши інші матеріали справи суд вважає необхідним задовольнити позов, оскільки сім'я сторін фактично розпалася і позивачка категорично наполягає на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач звернулась до суду з позовом до Ізюмської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовану споруду , посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок[ADDRESS]згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-3327-1/2 від 24.10.2007 року. В домоволодіння самочинно, в 1991 році було переобладнано кухню в житлову кімнату. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав суду заяву в якій не заперечує проти визнання власності за позивачем на самочинно збудовану споруду. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником житлового будинку[ADDRESS]що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом , посвідченого Ізюмським державним нотаріусом 24 жовтня 2008 року. Самочинно без відповідного дозволу та без оформлення технічної документації в 1991 році було здійснено переобладнання кухню в житлову кімнату. Дійсна вартість самочинно переобладнаної кімнати, складає на 3804 гривень 80 копійок ( три тисячи вісімсот чотири гривні 80 копійок ). Згідно висновку КП „ Проектне бюро” м. Ізюма” самочинно збудовані споруди можливо оформити, самочинне будівництво виконано без порушення державних норм, письмова згода сусідів не потрібна ( а.с.4). У відповідності до ст. 376 ч. 3 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнає за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином , визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved