Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись, що 04.06.2008 року між ним та ТОВ «Український будівельний центр» було укладено договір про надання овердрафту № 12.46/08-ОВ, за умовами якого ТОВ «Український будівельний центр» було надано кредит у вигляді овердрафту в сумі 94000-00 грн. з кінцевим строком повернення по 03.06.2009 року включно, зі строком траншу не більше 30 календарних днів та зі сплатою відсотків річних в розмірі 21.5 %, а починаючи з 10.11.2008 року - 22.5%. В забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Український будівельний центр» позивачем було укладено договір поруки № 12.46/08-ДП1 від 04.06.2008 року, за яким [PERSON] поручився перед банком за виконання зобов'язань позичальника у тому ж обсязі. Всупереч вимогам договору ТОВ «Український будівельний центр» взяті на себе зобовязання не виконав належним чином в частині погашення заборгованості і що спричинило станом на 23.11.2009 року загальну суму заборгованості 141500-74 грн.. з яких: 83687-76 грн. - прострочена заборгованість, 16142-37 грн. - інфляційні на прострочену заборгованість, 2163-46 грн. - три відсотки річних на прострочену заборгованість, 1661-15 грн. - поточна заборгованість за відсотками за період з 01.11.2009року по 23.11.2009 року, 19093-92 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за період з 02.03.2009 року по 23.11.2009 року. 750-43 грн. - інфляційні на несплачені відсотки, 220-35 грн. - три відсотки річних на поточну на прострочену заборгованість на відсотки за користування кредитом. Просить задовольнити позов, стягнувши з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 141500-00 грн. Під час розгляду спору по суті до участі у справі в якості співвідповідача ухвалою суду від 11.03.2010 року було залучено ТОВ «Український будівельний центр». Будучи неодноразово належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] та представник ТОВ «Український будівельний центр» в судове засідання жодного разу не зявилися, про причину своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. За викладеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов, посилаючись на викладені в позові обставини, та просив його задовольнити у повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, оглянувши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 04.06.2008 року між ТОВ «Український будівельний центр» та відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» укладено договір про надання овердрафту № 12.46/08-ОВ. відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредит у вигляді овердрафту у сумі 94000,00 грн. в строк користування до 03.06.2009 року, зі строком траншу не більш 30 календарних днів, з фіксованою процентною ставкою за користування розміром 22.5 %, для здійснення оплати платіжних документів понад залишок коштів на поточному рахунку, зазначеному в договорі, в межах ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму овердрафту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісію та інші платежі згідно умов договору (п. 1.1, 1.4, 1.5, 1.8 договору). Перерахування коштів позивачем на рахунок ТОВ «Український будівельний центр» підтверджується меморіальним ордером № TR.2988.1 від 04.06.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.201 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1056 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок іх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру обліковоі ставки та інших факторів. Позаяк, ТОВ «Український будівельний центр», користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за умовами договору про надання овердрафту № 12.46/08-ОВ від 04.06.2008 року та Додаткових угод до нього, в строк, встановлений договором, не здійснив повернення кредиту та не сплатив проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим за період з 14.01.2009 року по 15.03.2010 року перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом у сумі 83687-76 грн., поточна заборгованість за процентами за період з 01.11.2009 року по 23.2009 року у сумі 1661-15 грн., прострочена заборгованість за процентами з 02.03.2009 року по 23.11.2009 року у сумі 19093-92 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною другою ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що порукою може забезпечуватись виконаний зобов'язань частково або в повному обсязі. 04.06.2008року між позивачем та відповідачем в особі [PERSON] укладено Договір поруки № 12.46/08-ДП1, згідно з умовами якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення яких встановлюється договором та додатками до нього. Пунктами договору поруки 3, 4 встановлено, що за кредитним договором, поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків (п. 5 договору). Згідно з п. 11 Договору поруки № 12.46/08-ДП1, зазначений договір вступає в дію з моменту підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і з будь- кого з них окремо. Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки, ТОВ «Український будівельний центр» в порушення умов договору про надання овердрафту № 12.46/08-ОВ від 04.06.2008 року та додаткових угод до нього, у встановлений договором строк не здійснено повернення кредиту та не сплачено проценти за його користування, вимога позивача про стягнення з [PERSON], як поручителя, суми боргу за умовами кредитного договору в сумі 104442-83 грн., що складає суму заборгованості за кредитом та відсотків за його користування, є правомірною та підлягає задоволенню. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У зв'язку із порушенням відповідачем пернення кредиту та процентів за його користування, позивач просить стягнути з поручителя неустойку в сумі 17781-30 грн. і що узгоджується з положеннями п.10.1 договору овердрафту № 12.46/08-ОВ від 04.06.2008року, яким передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення овердрафту та/або сплати процентів за його користування, згідно умов договору більше 3(трьох) банківських днів, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійноі обліковоі ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань. При цьому, якщо термін простроченої заборгованості з погашення кредиту та/або процентів складає менше 3(трьох) банківських днів - пеня не нараховується. Якщо прострочена заборгованість становить 4(чотири) і більше банківських днів, пеня нараховується за весь період з моменту виникнення прострочених зобов'язань. Судом перевірено правильність нарахування пені, розрахунок є арифметично вірним, а тому і ця вимога позивача підлягає до задоволення. Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляціі за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить суд стягнути з відповідача в особі [PERSON] три відсотки річних в сумі 2383.81 грн., а також 16892.80 грн. Інфляційних, розрахунок яких перевірено судом і він є вірним, а тому вказана вимога позивача також підлягає до задоволення. Зважаючи, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і з будь- кого з них окремо, а в даному випадку він вимагає такого виконання від відповідача у справі в особі [PERSON]., що є рішення господарського суду Київської області від 16.03.2010 року про задоволення аналогічного позову позивача за даним позовом до співвідповідача по справі в особі ТОВ «Український будівельний центр», суд приходить до висновку, що вказані суми заборгованості за кредитним договором з урахуванням інфляційних, трьох відсотків річних та штрафні санкції мають бути стягнуті на користь позивача саме з відповідача у справі [PERSON]. У зв'язку із задоволенням позову в повному обсязі заявлених вимог понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи на загальну суму 1820-00 грн. у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача [PERSON].

Outcome: partial