Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

В лютому 2010 року заявник - лікар - психіатр Жовтневої ЦРЛ звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказував, що [PERSON] перебуває на обліку у психіатра, та незважаючи на регулярне приймання стабілізуючої та підтримуючої терапії, стійкого покращення психічного стану [PERSON] не настає. В 2009 році, в зв`язку з погіршенням психічного стану [PERSON] двічі перебувала на стаціонарному лікуванні в НОПБ №1, остання з яких тривала з 10 липня 2009 року по 07 серпня 2009 року. 18 вересня 2009 року хвора була оглянута комісією лікарів - психіатрів Жовтневої ЦРЛ, які прийшли до висновку, що стійкого психічного покращення хворої не настало, наростає зниження інтелектуально - мнестичної функції, спостерігаються періоди загострення тривожно - галюциногенної симптоматики, тому [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В судовому засіданні лікар - психіатр Жовтневої ЦРЛ Москаленко В.П. свою заяву підтримав, та просив заяву задовольнити. Хвора - [PERSON] до суду не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтвердив в судовому засіданні лікар - психіатр. Вислухавши думку прокурора Шевченко М.Н. про вмотивованість даної заяви, дослідивши матеріали справи та комісійний медичний висновок, суд вважає, що заява районного психіатра підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2004 року в зв`язку з вчиненням суспільно - небезпечного діяння до [PERSON] застосовані примусові міри медицинського характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом. 05 листопада 2007 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва вищевказані примусові міри медицинського характеру були продовжені. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2008 року [PERSON] була направлена на амбулаторне примусове лікування в умовах психіатричного кабінету Жовтневої ЦРЛ. 17 лютого 2009 року постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва [PERSON] була продовжена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку. Відповідно до медичного висновку комісії лікарів - психіатрів Жовтневої ЦРЛ [PERSON] страждає посттравматичним психоорганічним синдромом з інтелектуально - мнестичним зниженням до ступеня слабоумства. Враховуючи те, що у хворої незважаючи на надану терапію, стійкого психічного покращення не настало, наростає зниження інтелектуально - мнестичної функції, спостерігаються періоди загострення тривожно - галюциногенної симптоматики, [PERSON] потребує продовження амбулаторного психіатричного примусового лікування. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем - психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно з ч.5 ст. 12 ЗУ «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар - психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки покращення психічного стану [PERSON] внаслідок її лікування не настало.

Outcome: approved