overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

05.12.2008 року Прокурор Борівського району до суду з даним позовом, в якому вказав, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 13.07.06 р. [PERSON]. позбавлено батьківських прав стосовної її сина [PERSON] [INFO]., який в даний час знаходиться у прийомній сім”ї [PERSON]. і [PERSON] Просив суд стягнути з відповідачки на користь [PERSON]. аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1\4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні прокурор Борівського району підтримав позовні вимоги про стягнення з [PERSON]. , аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття на користь [PERSON]. кожного місяця, до досягнення дитиною 18- річного віку. Відповідач позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України , згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що матір”ю [PERSON] , 29.09.2005 р.н., являється [PERSON] ( а.с.4), рішенням Борівського районного суду Харківської області від13.07.06 р. [PERSON]. позбавлено батьківських прав стосовної її сина [PERSON] [INFO]., (а.с.3), розпорядженням голови Борівської РДА від 24.11.2006р. [PERSON] влаштовано до прийомної сім”ї [PERSON]. і [PERSON] в с. Богуславка Борівського району Харківської області (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, ст.180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Сторони були одружені, шлюб зареєстрували у Другому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 19 серпня 1988 року, актовий запис № 682. Даний шлюб у позивача та у відповідачки перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] народження. Позивач у судове засідання позов підтримав та показав, що сімейне життя з відповідачкою не зложилося через різні погляди на сімейне життя, сварок і скандалів. У родині відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили друг до друга почуття любові та поваги, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство сторони не ведуть. Спроби до примирення ні до чого не привели. Родина розпалася та відновленню не підлягає. Відповідачка в судове засідання з'явилася, показала, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та встановивши дійсні мотиви розлучення, а також фактичні взаємини чоловіка та жінки,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

ВАТ «Одесаобленерго» в особі Татарбунарського РЕМ звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього 598,74 грн., посилаючись на слідуючі обставини. Відповідач згідно особового рахунку за №272100/140 є споживачем електричної енергії, яку поставляє йому позивач. Згідно Правил користування електричною енергією для населення споживачі електричної енергії зобов'язані належно та в строк здійснювати оплату за спожиту електроенергію. В порушення умов договору відповідач неналежно сплачує за спожиту електроенергію, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 598,74 грн., яку в добровільному порядку він не бажає сплатити, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Представник Татарбунарського РЕМ в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, заявив клопотання винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виносить слідуюче рішення. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач по справі є абонентом Татарбунарського РЕМ Ізмаїльських електричних мереж ВАТ “Одесаобленерго”. Згідно розрахунку (а.с.4-8) заборгованість відповідача за спожиту електроенергію складає 598,74 грн. Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, які регулюють відносини між громадянами /споживачами електричної енергії/ та енергопостачальниками, передбачено зобов'язання споживача оплачувати за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає, що на користь позивача з відповідача має бути стягнута сума заборгованості за спожиту ним електроенергію в розмірі 598,74 грн. та судові витрати, пов'язані з поданням позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

ВАТ «Одесаобленерго» в особі Татарбунарського РЕМ звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього 617,77 грн., посилаючись на слідуючі обставини. Відповідач згідно особового рахунку за №270000/625 є споживачем електричної енергії, яку поставляє йому позивач. Згідно Правил користування електричною енергією для населення споживачі електричної енергії зобов'язані належно та в строк здійснювати оплату за спожиту електроенергію. В порушення умов договору відповідач неналежно сплачує за спожиту електроенергію, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 617,77 грн., в період з 20.08.2007 року по 25.05.2008 року, яку в добровільному порядку він не бажає сплатити, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Представник Татарбунарського РЕМ в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, заявив клопотання винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виносить слідуюче рішення. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач по справі є абонентом Татарбунарського РЕМ Ізмаїльських електричних мереж ВАТ “Одесаобленерго”. Згідно розрахунку (а.с.5-6) заборгованість відповідача за спожиту електроенергію складає 617,77 грн. Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, які регулюють відносини між громадянами /споживачами електричної енергії/ та енергопостачальниками, передбачено зобов'язання споживача оплачувати за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає, що на користь позивача з відповідача має бути стягнута сума заборгованості за спожиту ним електроенергію в розмірі 617,77 грн. та судові витрати, пов'язані з поданням позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

ВАТ «Одесаобленерго» в особі Татарбунарського РЕМ звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї 652,74 грн., посилаючись на слідуючі обставини. Відповідачка згідно договору №1244 від 13.04.2005 року є споживачем електричної енергії, яку поставляє йому позивач. Згідно Правил користування електричною енергією для населення споживачі електричної енергії зобов'язані належно та в строк здійснювати оплату за спожиту електроенергію. В порушення умов договору відповідачка неналежно сплачує за спожиту електроенергію, в зв'язку з чим у неї виникла заборгованість в сумі 652,74 грн., в період з 11.08.2007 року по 23.06.2008 року, яку в добровільному порядку вона не бажає сплатити, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Представник Татарбунарського РЕМ в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, заявив клопотання винести заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виносить слідуюче рішення. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка по справі є абонентом Татарбунарського РЕМ Ізмаїльських електричних мереж ВАТ “Одесаобленерго”. Згідно розрахунку (а.с.9-10) заборгованість відповідачки за спожиту електроенергію складає 652,74 грн. Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, які регулюють відносини між громадянами /споживачами електричної енергії/ та енергопостачальниками, передбачено зобов'язання споживача оплачувати за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що на користь позивача з відповідачки має бути стягнута сума заборгованості за спожиту нею електроенергію в розмірі 652,74 грн. та судові витрати, пов'язані з поданням позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

ВАТ «Одесаобленерго» в особі Татарбунарського РЕМ звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї 669,43 грн., посилаючись на слідуючі обставини. Відповідачка згідно договору №352 від 18.11.2005 року є споживачем електричної енергії, яку поставляє йому позивач. Згідно Правил користування електричною енергією для населення споживачі електричної енергії зобов'язані належно та в строк здійснювати оплату за спожиту електроенергію. В порушення умов договору відповідачка неналежно сплачує за спожиту електроенергію, в зв'язку з чим у неї виникла заборгованість в сумі 669,43 грн., в період з 15.01.2008 року по 14.02.2008 року, яку в добровільному порядку вона не бажає сплатити, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Представник Татарбунарського РЕМ в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, заявив клопотання винести заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виносить слідуюче рішення. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач по справі є абонентом Татарбунарського РЕМ Ізмаїльських електричних мереж ВАТ “Одесаобленерго”. Згідно розрахунку (а.с.10-11) заборгованість відповідачки за спожиту електроенергію складає 669,43 грн. Згідно п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, які регулюють відносини між громадянами /споживачами електричної енергії/ та енергопостачальниками, передбачено зобов'язання споживача оплачувати за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що на користь позивача з відповідачки має бути стягнута сума заборгованості за спожиту нею електроенергію в розмірі 669,43 грн. та судові витрати, пов'язані з поданням позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON]. 14 листопада 2008 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він мотивував тим, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1981 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач вважає, що вони з дружиною перестали розуміти один одного. З липня 2007 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що змінити відносини на краще та зберегти шлюб неможливо. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON]. повністю підтримав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, з підстав викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити та шлюб між ним та відповідачкою розірвати, витрати покласти на нього. Відповідач [PERSON] з'явилась, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, витрати по розірванню шлюбу вважає необхідним покласти на позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 1981 року, про що свідчить актовий запис № 476, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що виникли непорозуміння, що привело до повного взаємного відчуження. З липня 2007 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Заявник просить визнати безвісно відсутнім його дружину [PERSON] , [INFO] року народження, посилаючись на те, що тривалий час немає відомостей про її місце перебування. Визнання даного громадянина безвісно відсутнім, заявнику необхідно для використання в повному обсязі права на приватизацію земельної ділянки. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник КВЖРЕП-№16 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Судом встановлено, що [PERSON] , була дружиною заявника. В квітні 1994 року [PERSON] вийшла з дому в не повернулася, про що свідчать довідки КВЖРЕП-16. Починаючи з 1994 року по даний час, ніяких відомостей про громадянина заявнику не відомо, що підтвердили свідки. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки доводи заявника підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

В позові вказано, що позивач та відповідач мають сина – [PERSON] , [INFO] народження, який є повнолітнім та на теперішній час продовжує навчання, перебуває на утриманні позивача, внаслідок чого позивач та син знаходяться у скрутному матеріальному становищі. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму до закінчення навчання сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав, суду пояснив, що [PERSON] є його сином та продовжує навчання. Третя особа у справі – [PERSON] , що був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи з наступного. Ст.199 СК України передбачає, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв’язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати його до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як видно з матеріалів справи сторони мають повнолітнього сина, який продовжує навчання, що підтверджується свідоцтвом про його народження та довідкою навчального закладу – Василівського професійного ліцею, строк закінчення навчання – 30.06.2009 року. Дитина перебуває на теперішній час на утриманні позивача, що підтверджено довідкою Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

З позовної заяви вбачається наступне. Позивач працював на підприємстві відповідача – розрізі «Костянтинівський» – з 01 травня 2004 року і звільнений 28 листопада 2005 року по ст. 38 КЗпП за власним бажанням. В порушення ст. 116 КЗпП при звільненні йому не була виплачена заробітна плата, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 1113 грн. 66 коп., компенсацію втрати частини заробітку в зв’язку з порушенням терміну його виплати в сумі 650 грн. 10 коп., відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та витрати по оплаті правових послуг в сумі 50 грн. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, просив стягнути тільки заборгованість по заробітній платі, компенсацію втрати частини заробітку в зв’язку з порушенням терміну його виплати та витрати по оплаті правових послуг. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, не визнала вимоги про стягнення витрат по оплаті правових послуг. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В порушення даної норми відповідач до цього часу не розрахувався з позивачем. Згідно довідки відповідача № 65 від 24.04.08 сума заборгованості по заробітній платі складає 1113 грн. 66 коп. Законом України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв’язку з порушенням строків їх виплати” № 2050-ІV від 19.10.2000 року та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв’язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року передбачена компенсація знеціння заробітної плати працівника в тому випадку, якщо вона не була йому своєчасно виплачена. Згідно розрахунку позивача, з яким суд погоджується, вона складає 650 грн. 10 коп. В задоволенні вимоги про стягнення витрат по оплаті правових послуг в сумі 50 грн. необхідно відмовити, так як вона не передбачена чинним законодавством. На підставі наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 1113 грн. 66 коп. та компенсацію втрати частини заробітку в зв’язку з порушенням терміну його виплати в сумі 650 грн. 10 коп., всього – 1763 грн. 76 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

З позовної заяви вбачається наступне. Позивач працювала на підприємстві відповідача – Олександрійській ТЕЦ № 3 – з 30 квітня 2004 року і звільнена 09 червня 2008 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП по скороченню штатів. В порушення ст. 116 КЗпП при звільненні їй не була виплачена заробітна плата, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 3867 грн. 06 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку станом на день розгляду справи в суді та відшкодувати їй моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, просила стягнути тільки заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку станом на день розгляду справи в суді. Представник відповідача позовні вимоги визнала повністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В порушення даної норми відповідач до цього часу не розрахувався з позивачем. Згідно довідки відповідача № 552 від 10.09.08 сума заборгованості по заробітній платі складає 3867 грн. 06 коп. Статтею 117 КЗпП передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку середній заробіток позивача станом на день розгляду справи в суді складає 5599 грн. 03 коп. На підставі наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 3867 грн. 06 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 5599 грн. 03 коп., всього – 9466 грн. 09 коп.

Outcome: approved