overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

28.04.2010року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання, особи такою, що втратила право на житлове приміщення і свої доводи обґрунтовує тим, 27 серпня 1997 року він придбав квартиру, розташовану за адресою: вул. Первомайська 10/13 смт. Донське Волноваського району Донецької області. 21.01.2000року він прописав у себе в квартирі доньку - [PERSON] Згідно акту він 23.04.2010року [PERSON] у вище вказаній квартирі не мешкає з червня 2009 року. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації. Оскільки на сьогодні він має намір розпорядитися майном, то змушений звернутися до суду. Позивач у зал судового засідання не з*явився, але надав листа слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. С>д, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу жилої квартири від 27 серпня 1997 року [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: вул. Первомайська 10/13 смт. Донське Волноваського району Донецької області. Згідно поквартальної картонки у вище вказаній квартирі 21 січня 2000 року була прописана донька власника, відповідач по справі - [PERSON]. Згідно акту від 23 квітня 2010 року [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з червня 2009 року. Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач втратила право на житлове приміщення, оскільки не мешкає у зазначеному будинку протягом шести місяців. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом з тих підстав, що відповідач, який зареєстрований в її будинку по вул. Київський Шлях, 120 в м. Борисполі, Київської області ,та з яким вона уклала договір найму житлового приміщення, залишив помешкання та не проживає за місцем своєї реєстрації з липня 21007 року, а тому вона просить суд постановити рішення, яким визнати розірваним вищевказаний договір найму жилого приміщення. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю просила суд розірвати договір найму жилого приміщення , укладений 24 січня 2007 р. між нею та відповідачем, пояснивши, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з липня 2007 року з причин їй невідомих і вона не знає де він зараз мешкає. Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення повідомлення в пресі. Свідки [PERSON] та [PERSON] (кожен окремо) суду показали, що вони багато років знають позивачку, бувають в неї дома. Вона проживає з дітьми по вул. Київський Шлях, 120 в м. Борисполі. Відповідач [PERSON] там не проживає. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок №120 по вул.. Київський Шлях в м. Борисполі належить на праві власності [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на будинок (ак.с.8-12). За вказаною адресою зареєстрована позивачка та троє її дітей. Окрім них х 2007 року в цьому будинку зареєстрований [PERSON] (а.с.6). 24 січня 2007 р. між позивачкою та відповідачем [PERSON] був укладений договір найму жилого приміщення по вул. Київський Шлях, 120 в м. Борисполі на невизначений строк. Вказаний договір зареєстровано виконавчим комітетом київської області. [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає, а тому свої зобовязання визначені договором не виконує. За таких обставин слід вважати, що відповідач проживає в іншому місці. В суді не встановлено поважних причин не проживання [PERSON] за місцем своєї реєстрації. За правилами ст. 167 ЖК України, наймач житлового приміщення, що належить на праві власності іншій особі, у випадку вибуття його в інше місце проживання, договір найму жилого приміщення вважається розірваним і вибувший наймач втрачає право користування цим жилим приміщенням., втрачає право користування цим жилим приміщенням. Відповідно до положень ч.3 ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірваний на вимогу наймодавця, якщо жиле приміщення займане наймачем необхідне для проживання йому та членам його сімї. За правилами ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути розірваним за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи добуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, на підставі ст. 167, 168 ЖК України, ст.. 652 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Малобірківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку площею 5.33 га., яка розташована на території Малобірківської сільської ради і на яку виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 055674 від 19.09.2003 р, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті тітки [PERSON], яка померла 05.02.2008 року. В даний час він хотів отримати свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус у видачі його відмовив у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати у попередньому судовому засіданні. Відповідач подали до суду письмову заяву, в якій справу просять розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, роз'яснивши позивачу процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5.33 га., яка розташована на території Малобірківської сільської ради і на яку виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 055674 від 19.09.2003 р. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після відмови брата [PERSON] від спадщина вона є спадкоємцем за законом майна померлої 08 листопада 2008 року її матері [PERSON], до складу спадщини якої входить, крім іншого майна квартира, що знаходиться у м.Хоростків, вул.. Незалежності, 5В/7, Гусятинського району Тернопільської області. Проте за життя спадкодавець не оформив належним чином право власності на дане нерухоме майно, внаслідок чого рішенням реєстратора було відмовлено в реєстрації права власності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. У ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ИД №074306 зазначено, що [PERSON] померла 08.11.2008 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 86. Згідно заповіту від 09 серпня 2004 р. [PERSON] зробила заповітне розпорядження відносно [PERSON]. Згідно письмової заяви від 19 серпня 2009р. [PERSON] спадщини не прийняв, спадкувати за заповітом та законом не бажає. Згідно свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1309051 від 01 липня 1965 року [PERSON] народилася 31.05.1965 р. і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД від 18.05.1991р. позивачці після укладення шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON]. До складу спадщини [PERSON] дійсно входить квартира, що знаходиться в м.Хоростків, вул.. Незалежності, 5В/7, Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджено відповідними матеріалами справи. Також з'ясовано, що право власності на дане нерухоме майно за життя спадкодавця належним чином не було оформлено, внаслідок чого позивачу було відмовлено в реєстрації права власності. З огляду на викладенні обставини є підстави прийти до висновку, що померлій [PERSON] дійсно належало право власності на квартиру, що знаходиться в м.Хоростків, вул.. Незалежності, 5В/7, Гусятинського району Тернопільської області. Отже, враховуючи те, що спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині не було виявлено, є підстави у судовому порядку визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

22.03.2010 року ОКВПТГ „Миргородтеплоенерго звернулося до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В судовому засіданні представник ОКВПТГ „Миргородтеплоенерго [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що відповідачі є споживачами послуг ОКВПТГ „Миргородтеплоенерго з теплопостачання, але своєчасної та повної оплати за отримані послуги не проводили, внаслідок чого за період з 01.10.2007 року по 01.03.2010 року склалася заборгованість на суму 2577 грн. 58 коп.. Просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ОКВПТГ „Миргородтеплоенерго 2577 грн. 58 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію і 30 грн. судових витрат, що понесло підприємство при зверненні до суду з позовом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Пояснили, що дійсно мають заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2577 грн. 58 коп.. Заперечень щодо задоволення позову не висловили. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи (а.с.25), в судове засідання не зявився, клопотань про відкладення слухання справи на адресу суду не направив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідачі являються споживачами послуг ОКВПТГ „Миргородтеплоенерго з теплопостачання та мають заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2007 року по 01.03.2010 року в сумі 2577 грн. 58 коп.. (а.с.5). Згідно ст.ст. 67; 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач, власник зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно ст.ст. 610; 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Оскільки в судовому засіданні зясовано, що відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію, то позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з тих підстав, що між нею та відповідачем сімейні відносини не склалися через постійні конфлікти та різне ставленням до сімейних обов'язків. Сім'я фактично розпалась, а тому просить суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги і шлюб розірвати, поклавши судові витрати на відповідача. Позивачка в судовому засіданні не була присутня, але надала суду заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився проте надав суду телеграму, в якій він визнає позовні вимоги та просить розглядати справу без нього. Суд, дослідивши матеріали справи, находить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, шо 23 лютого 2008 року у Щуринській сільській раді Рожищенського району Волинської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивачки після одруження "Грисюк", про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 3. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони припинили фактичні шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, а тому сім'я їх фактично розпалася. Подружжя бажає розірвати шлюб. При таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105. ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

18 листопада 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивовано тим, що відповідачка порушила умови повернення позики, наданої їй за розпискою від 01.06.2009 року. Посилаючись, що діями відповідачки їй завдано також моральна шкода, просила стягнути з [PERSON] 2 445 грн. боргу та 1000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позов було підтримано позивачем у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи її оповіщено у встановленому порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомила, звернулась із заявою з проханням справу розглядати у її відсутності. Суд дійшов висновку, що відповідачка не зявилася в судове засідання без поважних причин та вирішив справу розглянути у її відсутності, у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають зобовязальному праву. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2009 [PERSON] позичила у позивачки за розпискою 300 доларів США, що з розрахунку офіційного курсу НБУ станом на день подачі позову до суду становить 2445 грн., строком на 3 місяці. Втім відповідачка не виконала умови договору, борг не погасила. Статтею 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику (грошові кошти, у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч.І ст. 23 ЦК України право на відшкодування моральної шкоди має особа, права якої порушені. Як записано у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 3.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» (зі змінами) моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб. А отже, позивачка має право на відшкодування такої шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер моральних страждань, понесених позивачкою, їх тривалість, хвилювання, похилий вік позивачки та стан її здоровя. Зазначену моральну шкоду суд оцінює в грошовому еквіваленті в розмірі 1000 грн. Ураховуючи матеріали справи в їх сукупності, загальні засади цивільного законодавства, а саме справедливість, добросовісність, розумність, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

що КП „Водотеплосервіс" звернулося з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка проживає в [INFO]. Однак частково проводить оплату за водо-теплопостачання, водовідведення і за період з 01.07.2007 року по 28.02.2010 року заборгованість становить 3181,05 коп. А тому просить стягнути цю суму в примусовому порядку, судові витрати покласти на відповідачку. Представник позивача подала заяву, в якій позов підтримала. Відповідачка про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти І відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає в [INFO], що стверджується довідкою ЖЕО №4 від 12.03,2010 року (а.с.б). В даному будинку встановлене обладнання, яке забезпечує можливість надання послуг по забезпеченню жителів тепловою енергією, холодною водою та водовідведенням. Факт надання таких послуг підтверджується присвоєнням абонентського номера 207176 (а.с.5). Згідно Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, оплата за надані послуги вноситься щомісячно за нормами та тарифами встановленими місцевими органами влади. Всупереч даним вимогам, відповідачка частково проводила оплату за користування наданими послугами внаслідок чого утворилася заборгованість. Як вбачається з представленого суду розрахунку заборгованості борг відповідачки за період з 1.07.2007 р. по 28.02.2010 р. становить 3181,05 грн., в тому числі 2130,92 грн. за опалення, 30,35 грн. за гарячу воду, 705,71 грн. за холодну воду, 314,07 грн. за водовідведення. /а.с.4/. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. У відповідності до СТ..82 ЦПК України, суд врахувавши матеріальний стан відповідачки по справі, який підтверджений поданими довідками вважає що [PERSON] слід звільнити від сплати державного мита. На підставі ст.ст.509,526,530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у квітні 2010 року до суду із позовом до Березоворудської сільської ради про визнання права власності. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду листа, у якому просить справу за позовом [PERSON] до Березоворудської сільської ради про визнання права власності, провести без участі його представника, проти задоволення позову не заперечує як і проти постановлення рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання Березоворудською сільською радою позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про постановлення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON]М 23 березня 2010 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Вона, [PERSON], народилася 15 березня 1941 року в селі Кімличка Липоводолинського району і відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік така допомога їй не виплачувалася. Виплачена вона лише в розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком, замість ЗО. Отже недоплата становить 20 відсотків. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року "Про державний бюджет України на 2006 рік" /стаття 77 та 110/ та Законом України в№ 489 від 19 грудня 2006 року "Про державний бюджет України на 2007 рік" /стаття 71 п. 12 призупинила дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп/2007 та 10-рп /2008 від 22 травня 2008 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 березня 2010 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Він, [PERSON], народився 13 листопада 1939 року в селі Кімличка Липоводолинського району і відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік така допомога йому не виплачувалася. Виплачена вона лише в розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком, замість 30. Отже недоплата становить 20 відсотків. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року "Про державний бюджет України на 2006 рік" /стаття 77 та 110/ та Законом України в№ 489 від 19 грудня 2006 року "Про державний бюджет України на 2007 рік" /стаття 71 п. 12 призупинила дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп/2007 та 10-рп /2008 від 22 травня 2008 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22 березня 2010 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни . Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Вона, [PERSON], народилася 17 березня 1937 року в селі Кімличка Липоводолинського району і відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік така допомога їй не виплачувалася. Виплачена вона лише в розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком, замість 30. Отже недоплата становить 20 відсотків. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року "Про державний бюджет України на 2006 рік" /стаття 77 та 110/ та Законом України в№ 489 від 19 грудня 2006 року "Про державний бюджет України на 2007 рік" /стаття 71 п. 12 призупинила дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року № 6 рп/2007 та 10-рп /2008 від 22 травня 2008 року,

Outcome: partial