Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Костопільське БЖКП звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обгрунтування заявлених вимог Костопільське БЖКП покликається на те, що відповідно до п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Проте відповідач в порушення вимог закону не оплачував надані послуги і в результаті чого заборгував за житлово-комунальні послуги в сумі 1581 грн. Просили стягнути з відповідача дану заборгованість та всі витрати по справі. [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до Костопільського БЖКП про зобовязання розділити особовий рахунок на оплату комунальних послуг. В обгрунтування зустрічного позову покликається на те, що він є одним із співвласників квартири [ADDRESS]. Крім нього співвласниками вказаної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не проживають в квартирі. [PERSON] надала йому розписку про зобовязання сплатити всі комунальні послуги по згаданій вище квартирі в розмірі 50% їх вартості, однак до цього часу [PERSON] не виконувала і не виконує взяті на себе зобовязання. Він неодноразово звертався до [PERSON] про розподіл особового рахунку, однак вона відмовляється це зробити. Вказує, що відповідно до п.6 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач має право на несплату вартості житлово- комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сімї при відповідному документальному оформленні, тому вважає вимогу про стягнення з нього всієї суми боргу неправомірною та необгрунтованою. В судовому засіданні представник Костопільського БЖКП [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1581 грн 91 к. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 43 грн 75 к. Зустрічний позов [PERSON] до Костопільського багатогалузевого житлово-комунального підприємства про зобовязання розділити особовий рахунок на оплату комунальних послуг - не визнає в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості за житлово комунальні послуги в сумі 1581 грн 91 к. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 43 грн 75 к. не визнав. Зустрічний позов до Костопільського багатогалузевого житлово-комунального підприємства про зобовязання розділити особовий рахунок на оплату комунальних послуг підтримав в повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що первісний позов Костопільського БЖКП до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає до задоволення в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Костопільського БЖКП про зобовязання розділити особовий рахунок на оплату комунальних послуг слід відмовити за необгрунтованістю позовних вимог. Судом встановлено, що 31.08.2006 року між Костопільським багатогалузевим житлово- комунальним підприємством та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Відповідно п.п.1 п.10 вказаного договору [PERSON] зобовязувався оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно з ст.68 ЖК України користувач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року із змінами від 24.01.2006 р., власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак [PERSON], порушуючи норми законодавства та умови договору, не вносить плату за отримані послуги, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 1581 грн. 91 к., що стверджується вибіркою щомісячного нарахування та сплати за житлово-комунальні послуги станом на 01.11.2009 року квартиронаймача [PERSON] Суд рахує, що позовні вимоги заявлені до [PERSON] грунтуються на законі і підлягають задоволеню. З відповідача по первісному позову [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1581 грн 91 к, а також сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 43 грн 75 к відповідно до ст.88 ЦПК України. А всього підлягає до стягнення 1625 грн 76 к. Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій (п.10) передбачено, що у разі коли між мешканцями квартири, в якій проживає два і більше співвласники, відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата' розподіляється: за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач(орендар). Однак, відповідно до укладеного договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 31.08.2006 року, що є чинним на даний час, [PERSON] взяв на себе такий обовязок по оплаті послуг. Судом встановлено, що відповідач не звертався до БЖКП по питанню розділення особового рахунку на оплату комунальних послуг між співвласниками і тому немає порушень його прав та інтересів. Відмовляючи у сплаті житлово-кумунальних послуг та висовуючи вимогу про розділення рахунку, [PERSON] без достатніх підстав посилається на п.6 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки саме непроживання співвласників у квартирі не є підставою для розділення рахунку . За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про зобовязання розділити особові рахунки на оплату комунальних послуг На підставі наведеного та

Outcome: approved