Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

14.01.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 березня 2005 року у відділі РАЦС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між ними шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 93. Під час шлюбу у них народилися діти: Анна, 06.08.2005р.н., та Вікторія, 08.11.2008р.н., які після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, вважає, що сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, на примирення не згодна. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, на примирення не згодна, подальше збереження шлюбу вважає неможливим та недоцільним. Відповідач в судове засідання вдруге не зявився, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки про виклик у суд, яка знаходяться в матеріалах справи; причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, клопотань про відкладення розгляду справи слуханням не надходило. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 001075, 23 березня 2005 року у відділі РАЦС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між сторонами шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 93 (а.с.4). Згідно з копіями свідоцтв про народження, під час шлюбу у сторін народилися діти: Анна, 06.08.2005р.н. (а.с.7), та Вікторія, 08.11.2008р.н. (а.с.6), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у Постанові № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, позивачка на примирення не згодна. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved