overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної платні, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим. що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є дочка [PERSON], [INFO] На даний час з відповідачем разом не проживають , вона мешкає разом з дитиною у батьків. Немає змоги працювати . оскільки доглядає дочку , її дохід складається лише з державної допомоги у сумі 130 грн. Відповідач є батьком дитини , працює , тому також повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав та надав пояснення, відповідно до яких він працює, має заробіток, тому іноді купує дитині молоко та одяг. З січня 2010 р. не проживають однією сім'єю з дружиною та дочкою. Вважає, що він не повинен сплачувати аліменти, оскільки дружина проживає з батьками та отримує державну допомогу на дитину, якої повинно вистачати на утримання дочки. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Матеріалами справи встановлено, сторони взяли шлюб 11 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізької міського управління юстиції Дніпропетровської . актовий запис № 872. Від подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON]. 26 лютого 2009 р., яка проживає з позивачем. Вказане стверджується копіями свідоцтв про одруження сторін і народженням дитини. Таким чином, позов позивача ґрунтується на вимогах ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Проти такої позиції позивачки заперечує відповідач. Виходячи з об'єктивних даних . досліджених судом, позиція відповідача не заслуговує на увагу, оскільки суми державної допомоги у розмірі 130 грн , яку отримує позивачка , не достатньо на утримання дитини, іншого доходу вона не має. Суд вважає, що, згідно статті 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі % частці заробітку ( доходу) відповідача. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

[PERSON] 12 квітня 2010 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав, при що надав суду письмову заяву при цьому пояснив, що дійсно сімейні відносини не склалися шлюб існує формально, тому не заперечує про розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 от. 130 ЩІК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріатами справи встановлено, що 31 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області було зареєстровано шлюб за № 23 між [PERSON] та [PERSON] надано прізвище після одруження [PERSON]. Причини розірвання гплюбу спільне життя між сторонами не склалося. Від шлюбних відносин дітей не маюсь. В даний час проживають окремо. Причині: розірвання шлюбу в дано випадку правового значення для справи не мають. У відповідності до ст. МО СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила і просила суд стягти з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено: Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1987 року по 29.03.2010 року (а.с.4, 13) Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3) Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідно ст.ст.180-183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

09.03.2010 р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ» проте своїх зобовязань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у звязку з чим у них утворилась заборгованість з 01.07.2004 р. по 31.01.2010р. в сумі 5634, 15 грн.., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в їх відсутність суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.07.2004 р. по 31.01.2010 р. в сумі 5634, 15 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за теплозабезпечення, тому сума заборгованості у розмірі 5634, 15 грн. за період з 01.07.2004 р. по 31.01.2010р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню до державного бюджету судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом де зазначив, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.10.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м.Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Відповідачка проживає в [INFO], куди позивачем у період часу з січня 2009 року по січень 2010 року, надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Однак відповідачкою надані послуги були сплачені частково в розмірі 473,95 грн.,у звязку з чим станом на 01.03.2010 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 2469,63 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, суду пояснив, що з відповідачкою було проведено частково оплату заборгованості, в розмірі 500 грн., тому на час розгляду справи заборгованість складає 1969,63 грн., яку він просить стягнути разом із судовими витратами, які були понесені при зверненні із позовом до суду в розмірі 30грн.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляду справи без неї, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності зі ст.ст. 66-68 ЖК України наймач зобов'язаний у встановленому розмірі і вчасно робити оплату за займане житло та комунальні послуг, до яких входить послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає в [INFO] та користується послугами Концерну «МТМ», однак через несвоєчасну сплату послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за відповідачкоюперед позивачем утворилась заборгованість, яка, за період часу з січня 2009 року по січень 2010 року, склала 1969,63грн., що підтверджується письмовими доказами по справі, поясненнями сторін, даними під час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає також стягненню судові витрати, у наступному порядку: на користь держави державне мито в розмірі 51 грн.; на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача указуючи на те, що від шлюбних відносин з ним має дочку [PERSON],[INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач не надає допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Позивачка позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач за викликом суду за окремим дорученням не зявився, тому судом приймається заочне рішення. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки факт невиконання відповідачем обов'язків по утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, сімейний і матеріальний стан відповідача дозволяє йому виплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом, указуючи на те, що знаходиться з ним у другому зареєстрованому шлюбі з 23.01.2001 року, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON],[INFO]. їх шлюбні відносини припинилися з вересня 2005 року з причини того, що між ними на побутовому ґрунті виникли конфліктні відносини, втрачено порозуміння. Зберегти сімю вважає за неможливе. Прохала шлюб розірвати. У судовому засіданні підтримала позов, прохала суд шлюб розірвати, наполягає на розірванні шлюбу, вони з чоловіком майже 5 років не проживають сумісно. Відповідач до суду за судовим дорученням не зявився, про причини цього суд не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб розірвати, оскільки сім'я розпалася остаточно, причини розпаду сім'ї серйозні. Витрати по оплаті держмита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд з урахуванням думки позивачки покладає на неї, відповідача від витрат звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває із відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 19.04.2008 року Суворовським райвідділом РАГС, актовий запис № 61, від якого дітей не має. В останні два роки між ними постійно виникають суперечки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. У звязку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести господарство і вирішили розірвати шлюб. Просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з викладених вище підстав, просила суд позов задовольнити, пояснила, що примирення між сторонами не можливе, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що на примирення не згоден, наполягав на розірванні шлюбу і просив вирішити справу у попередньому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки є законні підстави для задоволення позову, так як сторони шлюбні стосунки припинили остаточно, їх шлюб носить формальний характер; при викладених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вкладу, моральної шкоди, посилаючись на те, що 14.11.2008 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 1/0305245001442001 на строкови й банківський вклад на суму 10000 грн., який закінчився 15.03.2009 року. рісля закінчення строку дії договору 16.03.2009 року вона звернулася до відповідача із заявою про поверненняч коштів, але їй було відмовленоу звязку з тим, що у банку введено тимчасову адміністрацію, і у звязку з цим наявні кошти спрямовуються у першу чергу на забезпечення соціальних виплат. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі і кошти їй необхідні для повсякденного життя. У звязку з невиплатою кошів їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінила у 3000 грн. їй терміново потріблі ьбуди кошти для придбання ліків, і вона змушена була брати їх у борг. Просиал суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. та 200 грн. витрат на правову допомогу, а також 252 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених позивачем при подачі позову до суду. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і мсіце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно договору банкіувського вкладу № 1/0305245001442001 від 14.11.2008 року, укладеногг між ТОВ „Укрпромбанк та [PERSON] позивач вніс на кошти у сумі 10000 грн на рахунок відплвідача на строк з 14 листлопада 2008 року по 15 березня 2009 року. По закінченню строку дії договору кошти позивачу повернуті не були. Позивач посилається на те, що діями віжполвідача по невиконанн. Умов дговору в частині строків повернення вклваду йому зхавдано моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та просить стягнути її з відповідачан на його корсить. Проте позовні вимоги в цій частині задорволенню не підлягають, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, грунтуються на договорі банківського вкладу, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням умов договору. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: 200 грн. витрат на правову допомогу та 252 гнрн. Витрат на інформаційно-технічне забезпечення розглду справи у розмірі 252 грн., а всього 452 грн. Так як відповідно до. п. 37 ст. 4 Декрету КМУ „Про державне мито позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 108 грн. 50 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

В квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, в якому зазначив, що з нею перебувають у шлюбі з 11 липня 1998 року, якій зареєстрований у Маріупольському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 438. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: доньку Крістіну, [INFO]. Спір, як про місце проживання дитини, так і про розділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Шлюб у сторін перший. Шлюбні відносини між ними припинені. Вважала подальше збереження їхньої родини з відповідачем неможливим і на примирення з ним вона не згодна, фактично шлюбні відносини між ними відсутні, проживають вони окремо. Просила суд шлюб між ними розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява з клопотанням, в якому вона просила розглянути справу у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, в зв'язку з чим суд розглянув справу без п участі відповідно до п. З ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні не зявився, але від нього до суду надійшла заява в якої він позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб зв'язує сторони лише формально й тому, повинен бути розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на відповідача, а позивачку від сплати цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 20.11.1993 року він, [PERSON], зареєстрував шлюб з [PERSON] в Полтавському міському Палаці шлюбів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів 20.11.1993 року зроблено запис за № 2543. Після реєстрації шлюбу дружина прийняла його прізвище. Але в актовому записі та свідоцтві про укладення шлюбу його прізвище та прізвище дружини були записані не вірно, а саме: «Алексєєв» та «Алексєєва». Після реєстрації шлюбу дружина отримала паспорт на нове прізвище, в якому її прізвище було записано як «Алексєєва». Дана розбіжність в написанні прізвища не дає змоги довести, що він та [PERSON] є чоловіком та дружиною, а тому просить суд встановити, що свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] належить йому [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просить її задовольнити. [PERSON] та представник Київського відділу РАЦС Полтавського МУЮ в судове засідання не зявились надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. В той же час судом встановлено, що в свідоцтві про укладення шлюбу, актовий запис № 2543, видане 20.11.1993 року, невірно зазначено прізвище заявника, а саме «Алексеєв» замість «Алєксєєв». Те, що прізвище заявника є «Алєксєєв» підтверджується даними паспорта громадянина України серія КО № 224876, виданого Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 16.05.2001 року на імя [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених заявником вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 20.11.1993 року він, [PERSON], зареєстрував шлюб з [PERSON]. В свідоцтві про укладення шлюбу його прізвище та прізвище дружини були записані не вірно, а саме «Алексєєв» та «Алексєєва». Після реєстрації шлюбу дружина отримала паспорт на нове прізвище, в якому її прізвище було записано як «Алексєєва». 22 вересня 1994 року у них народилася донька [PERSON], про що Київським РАЦС Полтавського МУЮ 21.10.1994 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено запис за № 1017, та видане свідоцтво про народження, в якому прізвище доньки, його та дружини зазначене як «Алексеєва» та «Алексеєв» і не співпадає з прізвищем зазначеним в його паспорті «Алєксєєв». Дана розбіжність в написанні прізвища не дає змоги довести, що [PERSON] є його рідною донькою, а тому просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], є його рідною донькою. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просить її задовольнити. [PERSON] та представник Київського відділу РАЦС Полтавського МУЮ в судове засідання не зявились надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, в свідоцтві про укладення шлюбу, актовий запис № 2543, видане 20.11.1993 року, та в свідоцтві про народження дочки [PERSON], [INFO], невірно зазначено прізвище заявника, а саме «Алексеєв» замість «Алєксєєв». Те, що прізвище заявника є «Алєксєєв» підтверджується даними паспорта громадянина України серія КО № 224876, виданого Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 16.05.2001 року на імя [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених заявником вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved