overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, з 2009 року вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 2005 року, їх шлюб зареєстрований у відділі РАЦС м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Від спільного життя у подружжя народилась дочка Вероніка, [INFO]. За час подружнього життя між сторонами виникали сварки, непорозуміння. Судом встановлено, що з 2009 року позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин. Між сторонами склались неприязні відносини, відсутні почуття любові та взаємоповаги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

У березні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 20.01.2004 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 2007 р. н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на відповідача, оскільки він побив її. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав повністю, примиритися не бажає. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки із грудня 2009 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 20.01.2004 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого у 2007 р. народилася дитина. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь заявника [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8,50 грн., а також на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Окрім цього, потрібно стягнути витрати в справі, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з відповідача, оскільки на утриманні позивача залишається неповнолітня дитина. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.05.1999 р. Риб»янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 7. У судовому засіданні позивач наполягла на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 016660 виданого 28.05.1999 р., сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Риб»янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 7. Судом встановлено, що на даний час подружжя спільно не проживає, так як спільне проживання стало неможливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідач зловживає спиртними напоями, на цій підставі влаштовував сімейні сварки та скандали. Спору про майно подружжя немає. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом. В обгрунтування своїх вимог вказував на те, що відповідно до укладеного з банком кредитного договору № 22К-07 від 23.02.2007 року [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.02.2010 року . З метою забезпечення повернення кредиту, між позивачем та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 22к-07/п1, № 22к-07/п2, від 23.02.2007 року, згідно яких вони виступила поручителями відповідача [PERSON] і взяли на себе зобов'язання перед ПАТ «Брокбізнесбанк» відповідати за зобовязаннями, що виникають з умов кредитного договору. За вказаними договорами відповідачі належним чином зобов'язання не виконували, тому станом на 02.03.2010 року сума заборгованості по кредиту, відсотках, неустойці становить - 29 710, 71 грн., яку просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, представника не направили. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 22К-07 від 23.02.2007 року [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4% на? рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.02.2010 року. З метою забезпечення повернення кредиту, між позивачем та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 22к-07/п1, № 22к-07/п2, від 23.02.2007 року. За вказаними договорами відповідачі належним чином зобов'язання не виконували, тому станом на 02.03.2010 року сума заборгованості по кредиту, відсотках, неустойці становить - 29 710,71 грн. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позивач та його представник довели обставини, на які посилались як на підставу своїх вимог, тому є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] 31.03.1997 р.н.посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомогу на утримання дитину не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав Суд, вислухавши позивачку ,відповідача ,оглянувши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження .Дитина проживає разом із матір»ю і знаходиться на її утриманні . Визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує прав свобод та інтересів третіх осіб. З відповідача в дохід держави слід стягнути 51 судового збору та 120 грн. витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В позовній заяві вона зіслалася на те, що 03 листопада 2008 року між нею та [PERSON], був укладений цивільно-правовий договір позики коштів за яким позивачка передала відповідачу 3500 грн. - суму обумовлену договором позики, яку [PERSON] зобовязувався повернути частинами, а саме - 1000 грн. в строк до 05.11.2008 року, а решту - 2500 грн. у строк до 20.11.2008 року. У підтвердження укладення договору позики та отримання від позивачки у позику грошей в сумі - 3500 грн., а також у підтвердження зобовязання про термін повернення отриманих від неї коштів [PERSON] надав позивачці розписку. [PERSON] у передбачений договором строк суму позики не повернув, натомість неодноразово зобовязувався повернути вказану суму боргу у різні строки. Просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги в сторону зменшення, оскільки відповідач [PERSON] частково повернув грошові кошти і тому просить стягнути суму боргу в розмірі 2300 грн. та судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що сплатив [PERSON] за договором позики коштів в розмірі 1200 грн.. Решту суми не сплатив, так як на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просить позовні вимоги задовольнити частково. Суд вислухавши пояснення сторін, детально вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Як видно із матеріалів справи 03.11.2008 року відповідач по справі [PERSON] надав розписку [PERSON] в тім, що зобовязується повернути отримані кошти в розмірі 3500 грн. Грошову суму в розмірі 1000 грн. в строк до 05.11.2008 року та 2500 грн. в строк до 20.11.2008 року, (а.с.4). Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. На день розгляду справи судом відповідач [PERSON] частково повернув позивачці [PERSON] суму боргу, і тому підлягає до стягненню сума боргу з в розмірі 2300 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. сплачені позивачкою при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу ? частини нежитлової будівлі магазину, що в м. Зборові по вул. Б.Хмельницького, 42, дійсним та визнати за нею право власності на дане приміщення, посилаючись на те, що 24 березня 2010 року вона купила у відповідача дане приміщення і сплатила за нього домовлену суму. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання з?явився, та не заперечує проти визнання договору купівлі-продажу дійсним. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 24 березня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу ? частини нежитлової будівлі магазину, що в м. Зборові по вул. Б.Хмельницького, 42, Зборівського району Тернопільської області. За дане приміщення позивачка сплатила домовлену суму згідно договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2004 року, від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в теперішній час сімя остаточно розпалася, шлюбні відносини не підтримують на протязі року, спільне господарство не ведуть та відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Останнім часом непорозуміння, постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився, тому збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дитини. Син на даний час та після розірвання шлюбу буде мешкати разом з відповідачкою, а позивач надаватиме матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку. Спору про розподіл сумісного майна не має. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та наполягає на їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, суд вважає, що сімя сторін розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюбі 07 серпня 2004 року. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В теперішній час любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння, постійні сварки та суперечки створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують на протязі одного року, спільне господарство не ведуть та відновлювати не збираються. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Син після розірвання шлюбу буде мешкати разом з відповідачкою по справі, а позивач надаватиме матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку. Спору про розподіл сумісного майна не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. З урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, першого шлюбу, суд вважає необхідним витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС покласти на позивача, відповідачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

17.11.2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і пояснила, що відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду від 27.05.2004 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 80 гривень щомісячно і до його повноліття. На сьогоднішній час заробіток позивачки складає трохи більше мінімальної заробітної плати, якої недостатньо для утримання сина. На той час, як відповідач має постійний великий заробіток, але неофіційний. Також за останній час ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги зростають. Єдиним джерелом прибутку в її сім'ї є заробітна плата яку вона отримує. В звязку з чим просила позов задовольнити та збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 80 гривень до 1/4 частини зі всіх видів заробітку. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду телеграму в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 1/4 частини зі всіх видів заробітку. Просив суд розглядати позов у його відсутності. Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано,що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. Як вбачається зі свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с 6). Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.05.2004 року [PERSON], зобов'язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 80 гривень щомісячно і до повноліття дитини(а.с. 8). Згідно довідки від 03.11.2009 року позивачка працює в філії Южноукраїнського відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» на посаді контролер - касир, та її заробітна плата складає в середньому 1028 гривень (а.с 7). Ст. 192 Сімейного Кодексу України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, а розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], збільшити з 80 гривень до 1/4 частини. На підставі ст. 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач Баб?ячок [PERSON] звернулася в суд з позовом до Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав її батькові , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву , в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 28 січня 2009 року помер [PERSON] батько позивача, якому належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Зарудка,33 в с. Озерна Зборівського району Тернопільської області, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Озернянської сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мильнівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом на земельну ділянку та грошові вклади, які належали її батькові, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву , в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 25 грудня 2008 року помер [PERSON] батько позивача, якому належали: земельна ділянка площею 1,58 га, яка розташована на території Мильнівської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 №698441 від 06 березня 2002року та грошові вклади в ТВБВ №10019/25 Філії Тернопільського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» на рахунках №91551203, №275, що засвідчує довідка банківської установи. [PERSON] на випадок смерті розпорядився своїм майном, склавши 11 лютого 2006року заповіт в користь позивача . Позивач прийняла спадщину, що підтверджується довідкою сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved