Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

26.01.2010 року орган опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації Черкаської області, представляючи інтереси неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що [PERSON], [INFO], є матірю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають у своєю бабусі по батьківській лінії - [PERSON] та перебувають на її повному утриманні. На даний час відомостей про місце проживання [PERSON], матері дітей, відповідача по справі, взагалі відсутні. Батько дітей в даний час перебуває в місцях позбавлення волі в Мурманській області Російської Федерації, термін покарання - 13 років позбавлення волі. Внаслідок ухилення від виконання [PERSON] своїх батьківських обовязків по відношенню до своїх малолітніх дітей, останні не отримують з боку матері ні уваги, ні виховання, ні матеріального забезпечення. [PERSON] учень 4 Б класу, здібний до навчання, але вдома працює недостатньо, на уроках неактивний, часто порушує поведінку під час уроків та перерв. [PERSON] учень 8 Б класу, навчається погано, за його поведінкою та навчанням ніхто не слідкує, схильний до дрібних правопорушень та порушень поведінки під час уроків, на зауваження вчителів реагує неадекватно. Систематичні бесіди класного керівника, соціального педагога, адміністрації школи з учнем, результатів не дали. Мати до дітей не зявляється, не телефонує, не цікавиться їх навчанням, поведінкою та умовами проживання, взагалі, станом здоровя, наявності в них одягу та шкільного приладдя. Зважаю на вищевикладене, захищаючи права та інтереси дітей, просять, позбавити батьківських прав гр. [PERSON] на її малолітніх дітей : [PERSON], [PERSON] та стягнути аліменти з урахуванням вимог чинного законодавства України, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] районної державної адміністрації Черкаської області [PERSON] уточнив позовні вимоги та просить позбавити [PERSON] батьківських прав на синів [PERSON] та [PERSON], а також стягнути на їх утримання аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 26.01.2010 року, з посиланням на доводи, що викладені у позові. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, вказавши, що згідна на позбавлення батьківських прав лише на одну дитину [PERSON], [INFO], а [PERSON] [INFO], згідна забрати на постійне місце проживання до Німеччини, так як там має шлюб і її теперішній чоловік погоджується усиновити лише одну дитину, щодо посилань представника позивача про те, що вона не цікавиться долею дітей, не телефонує їм, не надає матеріальної допомоги, не слідкує за їх станом здоровя заперечує, пояснивши, що її місце перебування було відомо [PERSON], яка на даний час доглядає за дітьми, крім того, вона як мати постійно провідує дітей, матеріально їх забезпечує, і у 2009р. її було поновлено у батьківських правах на синів [PERSON] та [PERSON], так як вона зробила належні висновки, однак виїхавши знову до Німеччини потрапила до автомобільної катастрофи, тому і не мала змоги повідомити про своє місце перебування. Представник прокуратури Городищенського району Черкаської області [PERSON] позов підтримала. Суд, вислухавши представника позивача; відповідача; заслухавши пояснення свідка [PERSON], яка вказала, що її внуки [PERSON] та [PERSON], проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні і вихованні, місце знаходження матері дітей їй не відоме, ніякої допомоги від неї не отримує ні вона, ні діти з лютого 2009р., крім того з 2001р. по 2009р. мати дітей була позбавлена батьківських прав, і обовязки опікуна виконувала вона, після поновлення відповідача у батьківських прав, мати дітей знову зникла, і не зявлялась до дітей по квітень 2010р.; врахувавши думку прокурора та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, і один із видів відповідальності, передбачений ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав. Крім того, ст. ст. 180, 181 СК України зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і вразі неможливості визначити спосіб виконання останніми даного обовязку, за рішенням суду присуджуються кошти на утримання дитини (аліменти) в розмірі та з врахуванням обставин, передбачених ст. ст. 183, 182 СК України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобовязанні виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON], являючись матірю малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], після поновлення її в батьківських правах на цих дітей, самоусунулась від їх виховання, утримання, а саме, не виконує своїх батьківських обовязків по відношенню до своїх дітей, не створює належних матеріальних та побутових умов для їх фізичного та розумового розвитку, проживає окремо, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню дітей. Вихованням та утримання дітей займається бабуся по батьковій лінії [PERSON], котра не отримує ніякої сторонньої допомоги на забезпечення дітей належними умовами проживання, утримання, виховання, фактично являючись їх опікуном. Відповідач по справі з лютого 2009р. по квітень 2010р. була відсутня на території України, до дітей не телефонувала, не цікавилась їх життям, матеріально не допомога, не проявляла материнської турботи та піклування, що не заперечуються нею. Крім того, відповідач не проявляє належних материнських почуттів до дітей, які для неї не є рівними, надає перевагу старшому синові. Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень відповідача про те, що вона хворіла, і була позбавлена можливості повідомити про свій стан здоровя як дітей так і [PERSON], бо перебувала в «комі», так як на підтвердження цього не надала жодного документу. При вирішенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів на малолітніх [PERSON], [PERSON], суд, бере до уваги те, що відповідач є особою, яка за своїм станом здоровя може працювати і отримувати доходи, і частину з них зобовязана виділяти на утримання дітей до їх повноліття, та керується ч. 2 ст. 166 СК України, де зазначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позов підтверджується: висновком органу опіки та піклування [PERSON] райдержадміністрації від 25.01.2010р., довідкою вуличного комітету від 15.12.2009 р., листом [PERSON] загальноосвітньої школи № 3 від 15.12.2009 р., свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], поясненнями [PERSON], [PERSON] та ін. . На підставі викладеного вище та

Outcome: approved