overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі % частини з усіх видів заробітку, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, мають неповнолі\-тню дитину , відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на її утримання . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач з попередньому судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного ,суд вважає,що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в по\-рядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за\-конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права .свободи чи інтереси інших осїб(не відповідача) ,суд ухвалює рішення про задово\-лення позову,обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з»ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до до\-сягнення нею повноліття. Таким чином позивач визнав позовні вимога »що не порушує права »свободи та інтереси інших осіб отже позові підлягає задоволенню. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сум: 120 грн. Згідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах сплати плате\-жу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

П»яниця О.О. звернулася до суду с позовною заявою стосунків дітей не мають. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з 2005 року, підставою припинення стосунків явилось відсутність взаєморозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин. Примирення вважає неможливим, оскільки у неї та відповідача вже склались інші стосунки. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала, просила до П»яниці Б.М. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 1998 року в Богуславській сільській раді Борівського району Харківської області, актовий запис № 21. Від подружніх шлюб розірвати, витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу, покласти на неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, просить суд позов задовольнити. Згідно ч.4 ст.130 .ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. У відповідності з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 10 жовтня 1998 року в Богуславській сільській раді Борівського району Харківської області зареєстровано шлюб між подружжям П»яниці, актовий запис №21. З 2005 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, позивач і відповідач бажають розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, під час сумісного проживання з відповідачем у них не було спільної мови в стосунках, вони не розуміли одне одного, що спонукало до сварок і скандалів, в теперішній час у відповідача є інша сімя, примирення між ними неможливе. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на позивача в сумі 8-50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин, вказує, що 12 грудня 2008 року померла [PERSON] - її рідна тітка по лінії батька. Її батько, [PERSON] помер 11 жовтня 2003 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру в м. Ізюмі. Зазначає, що дівоче прізвище [PERSON] - [PERSON], як і її батька. Після одруження вона змінила прізвище на [PERSON]. Оскільки [PERSON] одружувалась та розривала шлюб в м. Душанбе, вона не може надати в нотаріальну контору відомості про зміну прізвища тітки. Просить встановити факт, що померла 12 грудня 2008 року [PERSON] є рідною сестрою померлому 11 жовтня 2003 року [PERSON] та її рідною тіткою. В зв»язку з наведеним просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, письмово просить суд розглянути справу в їх відсутності, вимоги заявника підтримують у повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутністю заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року померла [PERSON], [INFO], якій на праві власності належала квартира за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 11,13 ) 11жовтня 2003 року помер [PERSON], [INFO] (а.с. 12) Згідно свідоцтва про народження серії ЯЛ № 232684 [PERSON], яка народилась 15 квітня 1941 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію народження [PERSON], який народився 28 лютого 1949 року їх матірю значиться [PERSON] (а.с.6,7) Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожна окремо, пояснили, що знають заявницю та померлих [PERSON], [PERSON] та [PERSON] близько 30 років, були сусідами, підтримували дружні стосунки. [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрою та братом по матері. [PERSON] змінила прізвище після одруження. Заявниця є донькою [PERSON]І та племінницею [PERSON] Відповідно свідоцтв про одруження та розірвання шлюбу дошлюбне прізвище заявниці [PERSON]. На підставі викладеного суд встановив факт, що має юридичне значення, що померла 12грудня 2008 року [PERSON], [INFO] є рідною сестрою померлому 11 жовтня 2003 року [PERSON], [INFO] та рідною тіткою [PERSON], [INFO] Таким чином є підстави для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, передбаченого п.1 ч.І ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Виконавчий комітет Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування м.Ковеля звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мотивуючи позов тим, що діти народились у одинокої мати [PERSON], з часу народження перебувають на утриманні та під наглядом діда і бабусі [PERSON], [PERSON], мати дітей проживає окремо, участі у вихованні дітей не приймає, третя її дитина усиновлена іншою особою. В судовому засіданні представник виконавчого комітету Ковельської міської ради позов підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Прокурор проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з*явилась, суду надано нотаріально завірене клопотання про слухання справи у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], народились у одинокої матері [PERSON] ( копії свідоцтв про народження дітей). З 02 листопада 2009 року малолітні діти перебувають на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради по другій категорії проживання дитини в сім*ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов*язків ( висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 03.03.2010 року № 068-1.20). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що діти проживають з ними з часу народження, мати не займається їх вихованням, проживає окремо, матеріальної допомоги не надає. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 11 березня 2010 року № 111 затверджено висновок органу опіки та піклування м.Ковеля про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Як вбачається з нотаріально завіреної заяви [PERSON] , вона визнає факт ухилення від виховання дітей починаючи з 2007 року та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, маючи реальну можливість виконати їх, але не вчиняють зазначених дій. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дочок. На підставі п.2 ч.1 ст. 164,165 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 132 гривні 60 копійок. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказав, що проведеною перевіркою додержання вимог природоохоронного законодавства щодо добування рибних ресурсів, в хода якої встановлено, що відповідач [PERSON] 15.02.2010 року о 08.45 годині в районі с. Карнаухівка Дніпровського водосховища здійснював лов риби забороненим знаряддям лову, а саме сітками жилковими 2 шт. та виловив рибу: щука - 2 шт., лещ - шт., карась 1 шт., загальною вагою 4,5 кг. Сума заподіяних збитків становить 132 гривні 60 копійок. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову суд ухвалює рішення у попередньому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1166 ЦК України «майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка ї завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини». Із протоколу № 0005944 про адміністративне правопорушення від 15.02.2009 року вбачається, що відповідач 15 лютого 2009 року о 08.45 годині в районі с. Карнаухівка Дніпровського водосховища здійснював лов риби забороненим знаряддям лову, а саме сітками жилковими 2 шт. та виловив рибу: щука - 2 шт., лещ - шт., карась 1 шт., загальною вагою 4,5 кг. Сума заподіяних збитків становить 132 гривні 60 копійок. Свою вину у скоєному адміністративному правопорушення відповідач визнав. Відповідачем було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Діями відповідача державним інтересам була спричинена шкода на суму 132 гривні 60 копійок, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що протягом останнього часу (майже два роки) вони припинили спільне проживання, сімя фактично розпалася, проживають окремо один від одного, шлюбні відносини припинені. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам , а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу, вважає збереження сімї неможливим . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4ст.130 ІДПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2006 року. Мають дочку [PERSON], [INFO] . Між сторонами шлюбні відносини припинені понад два роки через непорозуміння, які виникали в сімї, впродовж зазначеного часу сторони проживають окремо і в даний час відповідач створив іншу сім»ю. Паміру відновлювати шлюбні стосунки сторони не мають, так як за даний час втратили почуття любові і поваги одне до одного, сім»я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Таким чином, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Спорів відносно сумісно нажитого майна у сторін немає. Малолітню дочку суд залишає на подальше проживання при матері. Виграти, повязані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача, оскільки саме його вважає винним в розпаді сімї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними припинено шлюбно-сімейні відносини, оскільки між ними постійно відбувалися сварки через відсутність взаємопорозуміння та любові. Позивач вважає, що примиріння між ними неможливо. Відповідач позов визнала у повному обсязі, надавши письмову згоду з позовом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 1993 року, що був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини більше одного року. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача . Суд вважає, що визнання відповідачем предявленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинне збудовані будівлі, а саме: літ.„б1" площею 6,7 кв.м. та літ.«З», розміром 3,20 х 3,77 м. , які розташовані по вул.Леніна 34, м.Білгород-Дністровський. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В попередньому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, до рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 листопада 2006 року та технічного паспорту позивачка являється власником 20/100 частин домоволодіння по вул.Леніна 34, м.Білгород-Дністровський. Для поліпшення житлових умов позивачка на теріторії домоволодіння самочинно побудувала літ.„61" площею 6,7 кв.м. та літ.«З», розміром 3,20 х 3,77 м., за що, була притягнута до адміністративної відповідальності. Висновком №80 від 03.11.2009 вказані будівлі узгоджені з управлінням містобудування та архітектури виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради, не порушують прав інших осіб, є узгодження співвласників по домоволодінню та власників суміжних ділянок на розміщення сараю по межі земельних ділянок. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

25.11.2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між банком та відповідачем договором № DОХRRХ 86340114 від 26.01.2007 року, останньому був наданий кредит у розмірі 906, 0 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік на суму затишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.01.2008 року. Відповідач порушив, передбачені умови кредитного договору, зобовязання і станом на 11.06.2009 рік заборгованість складає 4194, 12 грн. Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку сплатити заборгованість, просить суд стягнути з нього борг примусово. Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 26.01.2007 року укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав у банку кредит у розмірі 906. 0 грн. строком до 26.01.2008 року з процентною ставкою 12% річних з щомісячним погашенням кредиту. Відповідач порушив умови укладеного з ним кредитного договору і станом на 11.06.2009 рік заборгованість складає 4194, 12 грн., яку необхідно стягнути з нього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 121, 29 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним та визнання за ним права власності на зазначену квартиру. В позовній заяві посилався на те, що придбав згідно договору купівлі- продажу від 24 березня 1998р. квартиру за адресою [ADDRESS], угода була зареєстрована на біржі з дотриманням вимог законодавства, сторонами були виконані умови договору. Оскільки договір не було нотаріально посвідчено, позивач не може розпорядитися належною йому власністю. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснивши суду, що сторонами по договору купівлі-продажу всі умови виконані, просив позов задовольнити. Зазначив, що договір необхідно визнати дійсним у звязку з необхідністю розпорядитись належною йому власністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була належним чйном повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник Полтавської філії Товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості» в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не зявились. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 березня 1998 року між сторонами укладено договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS], який зареєстрований та посвідчений в Полтавській філії Товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості». Нотаріально договір посвідчений не був. За нормами ст. 128 ЦК України 1963 року (чинна на час спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторони умови договору виконали повністю. Тому суд приходить до висновку про необхідність визнання договору купівлі-продажу дійсним. За позивачем необхідно визнати право власності на квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про встановлення ідеального розміру частки у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В позові посилалась на те, що вказана квартира згідно свідоцтва про право власності на житло була приватизована [PERSON], [PERSON], нею, та її синами [PERSON] та [PERSON]. 25.11.2001р. помер батько [PERSON], а 09.01.2009р. померла мати [PERSON]. Частки співвласників у спільному майні визначені не були. Тому з метою прийняття спадщини після [PERSON] позивач просить суд визначити частки співвласників у спільній сумісній власності на квартиру. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 березня 2000 року відділом приватизації житла [PERSON] КЕЧ району на підставі Закону України Про приватизацію державного житлового фонду видано свідоцтво про право власності на кв. № 6 за адресою: вул. Пушкіна, 101а у м. Полтаві на сімю із пяти чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зазначена квартира зареєстрована КП Полтавське БТІ „Інвентаризатор на праві приватної власності 05 травня 1998 року за реєстровим № 125 - 16983. [PERSON] успадкувала після [PERSON] 1/5 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 липня 2002р. 09 січня 2009р. [PERSON] померла. Отже, частки співвласників мають розподілятися наступним чином: 2/5 частини квартири [ADDRESS] належали [PERSON], яка померла 09.01.2009р.; 1/5 частини [PERSON]; 1/5 частина [PERSON] та 1/5 частина [PERSON]

Outcome: approved