overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 166. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сумісне життя між сторонами не склалось із-за несхожості характерів, поглядів, інтересів, які виявилися в процесі сумісного проживання, що привело до втрати почуття, взаємної поваги та кохання. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, і тому просила розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], до початку судового засідання, надала суду письмову заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі, в порядку ч.4 ст. 174 ЦПК України, так як відповідач визнав позов. Відповідач [PERSON], до початку судового засідання надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Просив суд розглянути справу на попередньому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 174 ЦПК У країни, без його участі. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб 18.10.2006 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 166 (а.с.7,8). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9) Позивачка вважає, та з нею погоджується відповідач і суд, що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, так як вони не проживають сумісно, спільного господарства не ведуть, спір про розподіл майна відсутній, між ними досягнуто домовленість про місце проживання дитини. Згідно ст.ст. 105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача, за його згодою. Згідно ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 109, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.03.2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Павлівської сільської ради, Марийського району, Донецької області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 2. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сумісне життя між сторонами не склалось із-за несхожості характерів, поглядів, інтересів, які виявилися в процесі сумісного проживання, що привело до втрати почуття, взаємної поваги та кохання. Позивач вважає, що подальше сумісне життя з відповідачкою неможливе та суперечить його інтересам, і тому просив розірвати даний шлюб. Позивач [PERSON], в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу, в порядку ч.4 ст. 174 ЦПК України. Відповідачка [PERSON], позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Просила суд розглянути справу в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб 03.03.2006 року, зареєстрований виконкомом Павлівської сільської ради, Марийського району, Донецької області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 2.(а.с.6). Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с7) Позивач вважає, та з ним погоджується суд, що подальше сумісне життя з відповідачкою неможливе та суперечить його інтересам, так як вони не проживають сумісно, спільного господарства не ведуть, спор про розподіл майна відсутній, між ними досягнуто угоди про утримання дитини. Згідно ст.ст. 105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача. Згідно ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 109, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 серпня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання дітей немає. Подружні відносини склалися погано потій причині, що відповідачка не відчуває обовязку перед сімєю. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально, оскільки з квітня 2009 року вони проживають окремо і не підтримують подружні відносини, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідачка на слухання справи не з»явилась, подала заяву пре розгляд справи в її відсутності, позов визнала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає необхідним, позов задоволити. Судом обєктивно встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, тому примирення між ними виключається. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Заявник просить встановити факт прийняття спадщини після смерті своєї тітки [PERSON], яка померла 20 березня 2006 року, посилаючись на те, що на час смерті спадкодавця він постійно проживав разом з нею. В судовому засіданні заявник пояснив, що 20 березня 2006 року померла його тітка [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, після її смерті спадкове майно фактично перейшло в його володіння, так він здійснює користування ним та його обслуговування і ремонт. Інших спадкоємців крім заявника у померлої немає. Позивач пояснив, що у строк встановлений для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але фактично прийняв спадщину після смерті тітки, так як постійно проживав з тіткою на час її смерті, проводив ремонт житлового будинку який є частиною спадкового майна, користувався і розпоряджався ним, предметами домашньої обстановки та вжитку. З матеріалів справи видно, що 20 березня 2006 року померла тітка заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №029912 від 20 березня 2009року та рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №2-608 від 05.05.201 Ороку яким встановлено факт родинних зв'язків заявника та померлої [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Жовтневій, №149, в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок виданим виконавчим комітетом Новопетрівської сільської Ради від 20.07.1989року та зареєстрованим Миколаївським ОБТІ за реєстровим №470 від 20.07.1989року. На час смерті [PERSON] заявник фактично проживав з нею в одному будинку, що підтверджується довідками Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №575 від 22.03.2006року^шаи №1346 від 01.10.2009року. Заявник фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав в будинку вул. Жовтневій, №149, в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, проводив його ремонт, розпоряджався предметами домашньої обстановки та вжитку, які входили до спадкового майна, заключав договори на його обслуговування, що підтверджується договором про користування електричною енергією №41370381 від 23.09.2009року, атами технічної перевірки, актом про заміну приладу обліку, протоколом перевірки ізоляції електричного обладнання, складеними працівниками ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», згідно яких користувачем в будинку вул. Жовтневій, №149, в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області виступає заявник. Таким чином відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину. З наведеного видно, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Заявник просить встановити факт, що він є племінником [PERSON], яка померла 20 березня 2006 року, посилаючись на те, що його батько [PERSON] та померла [PERSON] є рідними братом та сестрою. Заявник у судовому засіданні пояснив, що 20 березня 2006 року померла його тітка [PERSON], померла та батько заявника є рідними братом та сестрою, а отже заявник є племінником померлої, зараз виникла необхідність підтвердити родинні відносини для отримання спадщини. Заявник зазначив, що він звертався до органів РАЦС, але перевіркою актовий запис про народження [PERSON] 1918року народження не знайдено, тому заявник вирішив звернутися до суду для встановлення факту родинних зв'язків. З матеріалів справи видно, що 20 березня 2006 року в м. Миколаїв у віці 87років померла тітка заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №029912 від 20 березня 2006року. Заявник є сином [PERSON] (свідоцтво про народження І-ФП №007236 від 12.05.2005року), який в свою чергу є рідним братом померлої [PERSON]. Після смерті [PERSON] у заявника виникла необхідність підтвердити родинні відносини з померлою, для прийняття спадщини, однак актового запису про народження [PERSON] 1918року народження не збереглося, що підтверджується довідкою міського відділу РАЦС Миколаївського МУЮ, довідкою відділу РАЦС ГУЮ в Миколаївській області №7-738-3.17 від 22.10.2009року, та довідкою державного архіву Миколаївської області №01-23/933 від 20.10.2009року. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд пригадать до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як факт родинний зв'язків померлої та заявника підтверджується: свідоцтвом про народження заявника І-ФП №007236 від 12.05.2005року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-ФП №029912 від 20 березня 2006року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЯО №980467 від 04 лютого 1952року, довіреністю даною [PERSON] [PERSON] і посвідченою 16.02.2006року секретарем Новопетрівської сільської ради, довідкою Новопетрівської сільської ради №574 від 22.03.2006року, згідно якої заявник здійснив поховання [PERSON], та іншими матеріалами справи. З наведеного видно, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається нате, що 21 січня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] - 10 02.2004 року народження. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, просить його задоволити в ровному обємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. В них народився син [PERSON] - [INFO] який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням матеріального становища обох сторін. Враховуючи те, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1 д свого заробітку, є працездатним, інших утримань з його заробітньої плати не проводиться тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14.02.2009 померла [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина в складі будинковолодіння по вул.Шевченка,9 у с.Воскодавинці Красилівського району. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (свідоцтва про право власності) на належний [PERSON] будинок, спадкові права на нього [PERSON], як спадкоємець за заповітом, оформити не може. Просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 14.02.2009, право власності на належне їй за життя будинковолодіння по вул.Шевченка,9 у с.Воскодавинці Красилівського району. У судовому засіданні позивач ці вимоги підтримав. Представник Воскодавинської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про те, що позовні вимоги визнає і справу просить розглядати у його відсутності. Позивач щодо розгляду справи у відсутності відповідача не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ "Тепловозоремонтний завод", в якому посилаючись на те, що перебував з відповідачем в трудових відносинах, був звільнений 24.02.2010 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, проте не отримав розрахунку при звільненні, просить стягнути заборгованість з заробітної плати станом на день звільнення в розмірі 6503 грн. 89 коп. В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] доповнив позовні вимоги, просив поряд із заборгованістю по заробітній платі стягнути з ВАТ "ТРЗ" на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 3027 грн. 26 коп. Позивач в судовому засіданні позов підтримав позов, просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача ВАТ "Тепловозоремонтний завод" в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ВАТ "Тепловозоремонтний завод" та згідно записів трудової книжки звільнений з посади старшого майстра 24.02.2010 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу ВАТ "ТРЗ" № 66 від 24.02.2010 року. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Між тим, як встановлено в судовому засіданні ВАТ "Тепловозоремонтний завод" не здійснило повний розрахунок з [PERSON] при його звільненні, відповідно до довідки ВАТ "ТРЗ" № 70-15/455 від 23.03.2010 року розмір заборгованості становить 6503 грн. 89 коп., середній заробіток [PERSON] становить 1447 грн. 89 коп. Згідно положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, з ВАТ "ТРЗ" підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 3027 грн. 26 коп. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ "Тепловозоремонтний завод", в якому посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в трудових відносинах, був звільнена 04.03.2010 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, проте не отримала розрахунку при звільненні, просить стягнути заборгованість з заробітної плати станом на день звільнення в розмірі 4219 грн. 10 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 1357 грн. 70 коп. Позивач в судовому засіданні позов уточнила позовні вимоги в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача ВАТ "Тепловозоремонтний завод" в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ВАТ "Тепловозоремонтний завод" та згідно записів трудової книжки звільнена з посади діловода канцелярії 04.03.2010 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу ВАТ "ТРЗ" № 74 від 04.03.2010 року. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Між тим, як встановлено в судовому засіданні ВАТ "Тепловозоремонтний завод" не здійснило повний розрахунок з [PERSON] при її звільненні, відповідно до довідки ВАТ "ТРЗ" № 70-15/379 від 10.03.2010 року розмір заборгованості становить 4219 грн. 10 коп., середній заробіток [PERSON] становить 1096 грн. 28 коп. Згідно положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, з ВАТ "ТРЗ" підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 2088 грн. 00 коп. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 лютого 2010 р. частково задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. В мотивувальній частині ухваленого рішення судом вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Між тим в резолютивній частині рішення суду не вирішено питання про стягнення на користь позивачів 15 грн. судового збору і інформаційно-технічних витрат, а саме по 7 грн. 50 коп. на користь кожного, що згідно положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

01 квітня 2010 року прокурор Чернівецького району звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що держава в особі НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області внаслідок проведення судово - хімічного дослідження з вини [PERSON]. понесла витрати, що складають 300,48 грн. У судовому засіданні прокурор свої вимоги щодо стягнення витрат на проведення судово-хімічного дослідження підтримує і просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач повідомлений завчасно, в судове засідання не зявився , не повідомивши причини неявки. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що під час огляду гр..[PERSON] 10.06.2009 року працівником міліції ст..о/у СКР Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції [PERSON] було виявлено та вилучено небезпечний наркотичний засіб-канабіс. 20.06.2009 року ст. .о/у СКР Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції [PERSON] винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за ст..ст. 307, 310 КК України. Відносно гр..[PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення ВІ №3100256 від 20.06.2009 року за ч.1 ст.44КУпАП.. Останній у вчиненому правопорушенні вину визнав в повному обсязі. Матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що проводилось судово-хімічне дослідження, розрахунок витрат на проведення якого підтверджує, що сума збитків, завданих державі в особі НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області становить 300,48 грн. Спірні правовідносини регулюються на підставі статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З відповідача також слід стягнути на користь держави 51 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст., ст. 1166, ЦК України,

Outcome: approved