Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим. що 03.07.2007 року уклав з відповідачем кредитний договір № 22149-53-07-2 про надання кредиту в сумі 11 000 гривень строком по 03.07.2009 року із сплатою 21 відсотків річних, з подальшим його поверненням щомісячними платежами, відповідно до оговореного графіку. Однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 14.09.2009 року заборгованість з повернення кредиту становить 13 474 гривні 25 копійок, які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, за обставин викладених вище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак будь-яких заперечень щодо позову не надіслав, та не надіслав повідомлення про причини неявки, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем 03.07.2007 року було укладено договір № 22149-53-07-2, відповідно до умов якого. Акціонерний банк „Київська Русь" надав позичальнику кредит в сумі 1 1 000 гривень, строком з 03.07.2007 по 03.07.2009 року, а позичальник прийняв на себе зобов'язання погашати кредит, сплачувати відсотки та фіксовану плату за користування кредитом, у відповідності з чітким графіком. Пунктами 1.4, 1.5 даного Договору передбачено, що відсоткова ставка по кредиту встановлюється на рівні 21 % річних, а фіксована плата за надання кредиту - 11% від суми кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 цієї ж статгі ІДК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 вищезазначеного кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України передбачена обов'язковість виконання умов договору сторонами. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе договірні зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати відсотків за користування належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість. Цивільним законодавством, а саме ст. 530 ЦК України передбачено, що у випадку якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином М . в установлении строк відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання і ^ зміна умов договору не допускається. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в раз. прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. В судовому засіданні встановлено, що позивач, маючи на меті в досудовому порядку врегулювати порядок погашення заборгованості, надсилав до відповідача попередження, однак останній жодним чином на них не відреагував. Частинами 1 та 2 ст. 625 ЦК України регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. " "а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 2.9 кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків повернення кредиту відповідач зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25 відсотків від суми простроченого платежу за кожний випадок прострочення. Крім того, згідно п. 2.10 кредитного договору, у випадку порушення строків оплати відсотків за користування кредитом відповідач зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний випадок прострочення. Таким чином, в силу вищевказаних норм та умов договору, загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем, станом на 14.09.2009 року, відповідно до наданого суду розрахунку (а.с. 7), складає 13 474 гривні 25 копійок, з яких: 10 012 гривень 52 копійки борг за кредитом, 1 678 гривень 12 копійок штраф за прострочення погашення кредиту та відсотків за кредитом. Отже, зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі Крім того, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судов, витрати в сумі 674 гривні 74 копійки, а саме: судовий збір в сумі 134 гривні 74 копійки (а.с.1). витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. (а.с.2), витрати на надання оголошення в газеті „Урядовий кур'єр" в сумі 420 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 509. 525, 526, 530. 625, 629,1049, 1050, 1054 ЦК України

Outcome: approved