Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерного банку „Укргазбанк 16 липня 2009 року звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та пені, звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.04.2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100/03/М7. [PERSON] п. 1.1 даного Договору, Позичальнику були надані кредитні кошти на придбання нерухомості на загальну суму 95 000,00 доларів США на строк з 25.04.2008 до 24.04.2018 зі сплатою процентів виходячи з 12.9% процентів річних у валюті кредиту. Факт отримання Позичальником кредитних коштів в сумі 95 000,00 доларів США підтверджують заява на видачу готівки № 22_56 від 25.04.2008, підписана особисто Позичальницею, меморіальний валютний ордер № ТR.4460.1.18 від 25.04.2008. [PERSON] п. 3.3.1 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту щомісячно, з першого по десяте число кожного місяця, в розмірі не менше 1/120 від суми отриманого кредиту, що становить 792,00 долари США. [PERSON] п. 3.1.10 Кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом, Банк нараховує проценти виходячи із 13,9% процентів річних у валюті кредиту, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов"язався сплачувати проценти щомісячно, не пізніше десятого числа наступного місяця, а також в день дострокового погашення кредиту або в день дострокового розірвання договору. Стаття 530 Цивільного кодексу України, визначає - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог 1 Цивільного кодексу України, згідно ст. 526 ЦКУ. Але, Позичальником не виконуються зобов'язання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів. Так, 27.06.2008 Позичальником був востаннє сплачений платіж з повернення суми кредиту за червень 2008 року у розмірі 731,37 доларів США. Повернення суми кредиту за період з липня 2008 року по червень 2009 року не здійснено. 25.06.2008 сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 1 031,01 доларів США. Проценти за користування кредитом за період з липня 2008 року по червень 2009 року не сплачені. Доказом зазначеного є розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 19.06.2009. Таким чином, станом на 19.06.2009 сума простроченої та поточної заборгованості [PERSON] складає 105 364,94 доларів США, з яких: *прострочені проценти - 11 948,94 доларів США; *прострочений кредит - 9 504,00 доларів США; *поточний кредит - 83 912,00 доларів США. Стаття 549 ЦКУ встановлює, що пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання та яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У зв'язку з тим, що Позичальник не повертає кредит, не сплачує проценти, а також, відповідно до умов її. 5.3 Кредитного договору. Позичальник, у разі порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0.1 % процентів від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такою прострочення до повного погашення заборгованості, але в межах строку позовної давності. Станом на 19.06.2009 сума нарахованої Позичальнику пені за прострочення сплати процентів та кредиту складає 28 810,73 гривень. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед Банком станом на 19.06.2009 становить 105 364,94 доларів СІМА та 28 810,73 гривень, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості Позичальника. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦКУ визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Стаття 629 ЦКУ визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що регулюють правовідносини позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, відповідно до ст. 1049 ЦКУ. Частина 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, визначає якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У зв'язку із зазначеним та реалізуючи своє право, закріплене у ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, Банк просить суд стягнути всю заборгованість за Кредитним договором, а не лише прострочену. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між [PERSON] та Банком був укладений Договір іпотеки без оформлення заставної №100/03/М7/1з від 25.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1725. [PERSON] умов її. 2.1.1 Договору іпотеки та п. 2.1 Кредитного договору, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Банком прийнято в іпотеку нерухоме майно нежитлове приміщення (вбудоване в перший поверх п'ятиповерхового житлового будинку), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, буд. 19 , приміщення 1, загальною площею 42,1 кв.м. та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1718. Право власності на нерухоме майно зареєстроване КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 29.04.2008, витяг № 18677630, реєстраційний номер об'єкту 16183385, номер запису 6481 в книзі 14Н-281. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. [PERSON] про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 18371966 від 25.04.2008, предмет іпотеки зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером 7111317. [PERSON] про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек № 18376111 від 25.04.2008, предмет іпотеки зареєстрований у Державному реєстрі іпотек, за реєстраційним номером 7114309, іпотекодержателем визначено ВАТ АБ «Укргазбанк». Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. [PERSON] п. 3.1.5 Договору іпотеки, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов'язання за Кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання Іпотекодавцем в повному обсязі або в частині виконано не буде, Іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності до умов Іпотечного договору. [PERSON] п. 3.1.6 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок Позичальником сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту. [PERSON] п. 6.1 Договору іпотеки, Гпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору. [PERSON] ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. 6.2 Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду. 25.04.2008, в порядку, передбаченому ст. 553 Цивільного кодексу України, між АЬ «Укргазбанк», Позичальницею та громадянкою України [PERSON] (надалі Поручитель) був укладений Договір поруки № 100/03/М7/ІП (надалі Договір поруки). [PERSON] розділу 1 Договору поруки, Поручитель поручився перед Банком за виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, зобов'язався нести солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору, відповідати за повернення заборгованості за Кредитним договором в тому ж об'ємі, що й Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, нені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному об'ємі. Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Стаття 543 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор мас право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. З метою досудового врегулювання спору, 28.04.2009 Позичальниці та Поручителю була направлена письмова вимога № 251/04 про виконання взятих на себе зобов'язань. Дану вимогу Позичальниця отримала особисто, про що свідчить її підпис; Поручителю письмова вимога була надіслана поштою, доказом чого є поштова квитанція № 5000701682279 від 05.05.2009. Ллє відповіді Банк не отримав, прострочена заборгованість не сплачена, зобов'язання й надалі не виконуються. Заявлені Банком вимоги щодо стягнення простроченої заборгованості по сплаті процентів та кредиту за Кредитним договором визначені у доларах СІНА, а не в національній валюті України на підставі того, що кредит Позичальнику був наданий саме у такій валюті доларах СШЛ. Крім того, при сплаті Боржником заборгованості в національній валюті України й наступним придбанням Банком іноземної валюти виникне курсова різниця, оскільки курс долара СШЛ до гривні на дату набрання рішенням суду законної сили буде відрізнятися від курсу на день виконання рішення суду, внаслідок чого, Банк понесе додаткові витрати по сплаті збору до Пенсійного фонду України, адже відшкодування Боржником таких витрат договором не передбачене. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язані, з боку Боржника є сплата процентів за користування кредитом у строки, у розмірі та у валюті, визначених Кредитним договором. Правомірність вимог Банку, щодо стягнення в судовому порядку заборгованості за Кредитним договором в іноземній валюті також підтверджена судовою практикою, зокрема, ухвалою Верховного Суду України від 02.06.2005 (додасться). 1 [одання Банком даної позовної заяви саме до Криворізького районного суду Дніпропетровської області грунтується на правовій нормі статті 114 ЦПКУ, яка визначає позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Встановлена законодавцем правова норма виключної підсудності є спеціальною та направлена на створення найкращих умов для розгляду, вирішення конкретної цивільної справи та ефективного виконання відповідного рішення. Виключна підсудність встановлена законом з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи, тому що це може бути здійснено саме у відповідному суді внаслідок знаходження в районі його діяльності основних доказів. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк заборгованість у розмірі 6000 доларів США заборгованості за кредитом, 5229 доларів США нараховані відсотки, пеня 13475,42 доларів США, а загалом 24704,42 доларів США, що з огляду на курс НБУ щодо зазначеної іноземної валюти становив на час здійснення розрахунку заборгованості 7.7673 грн., складає 191886,64 грн.; стягнути штраф у розмірі 19463,68 грн. за договором застави № 95/1 від 05.09.2005 року та договору про внесення змін до договору застави від 09.11.2005 року; а також судові витрати, а саме : держмито в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 250,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні присутній не був, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про розгляд справи шляхом подання оголошення у газету „Вісті Придніпровя, до суду не зявилася. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність не подавала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи, 05 вересня 2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційного банку „ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 95, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 6000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.06.2009 року (а.с. 7). [PERSON] п. 3 Договору, відповідач зобов'язався перед позивачем, зокрема сплачувати відсотки за користування кредитом, пеню, винагороду та комісію на умовах, передбачених цим Договором. Так, відповідно до умов Договору (п. 3.3) погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «25» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі достатній для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, та нарахованими процентами. Вказаний договір підписаний двома сторонами, тобто ЗАТ комерційний банк „ПриватБанк в особі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 1.3 Договору, забезпеченням виконання зобов»язань за Договором є особисті доходи та майно Позичальника, що належить йому на праві власності, а також договір застави рухомого майна № 95/1 від 05.09.2005 року (а.с. 13). Вказаний договір підписаний двома сторонами, тобто ЗАТ комерційний банк „ПриватБанк в особі [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Договором по користуванню кредитом у встановлені строки не виконувала, чим порушила умови Договору та вимоги діючого цивільного законодавства України, зокрема ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у встановлений договором строк. Так, станом на 17.08.2009 року її заборгованість за договором склала 24704,42 доларів США, або 191886,64 грн. Вказана заборгованість складається з наступного : -6000,00 доларів США - заборгованість за кредитом (46603,80 грн.), -5229,00 доларів США - нараховані відсотки (40615,21 грн.), -13475,42 доларів США заборгованість з пені (104667,63 грн.). Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши в сукупності всі докази, що маються в матеріалах даної цивільної справи, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6000 доларів США заборгованості за кредитом, 5229 доларів США нараховані відсотки, пеня 13475,42 доларів США, а загалом 24704,42 доларів США, що з огляду на курс НБУ щодо зазначеної іноземної валюти становив на час здійснення розрахунку заборгованості 7.7673 грн., складає 191886,64 грн.; штраф у розмірі 19463,68 грн. за договором застави № 95/1 від 05.09.2005 року та договору про внесення змін до договору застави від 09.11.2005 року. Крім того, на підставі ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» підлягають стягненню судовий збір в сумі 1700 грн.,а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250,00 грн.

Outcome: approved