Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 3.1. звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2006 року та 12.12.2006 р. між сторонами було укладено 2 договори про експлуатацію транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], а також додатковий договір про порядок розрахунків. Відповідно до них позивач передав відповідачу у тимчасове користування належний заявнику на праві власності автомобіль, за користування яким відповідач зобовязаний був сплачувати за кожен день роботи кошти в сумі по 110 грн. Після ДТП, яка мала місце 04.04.2007 року, відповідачу було надано інший транспортний засіб - ЗАЗ « Славута «. Позивачка зазначає, що відповідач за період з 14.11.2006 року по 13.03.2007 року заборгував 6810 грн. Окрім того, умовами договору від 12.12.2006 р. ( п. 4.3) передбачено, що у випадку скоєння ДТП, відповідач повинен відшкодувати і франшизу, розмір якої становить 1050 грн. вказані суми позивачка і просила стягнути на свою користь. Позивачка в останнє судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримку позову, слухання справи у її відсутність. Відповідач до суду також не з»явився, про час розгляду справи повідомлений телеграмою. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню , виходячи з наступного : у відповідності до ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Як було встановлено підчас розгляду справи, 14.11.2006 року та 12.12.2006 р. між сторонами дійсно було укладено 2 договори про експлуатацію транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], а також додатковий договір про порядок розрахунків. Відповідно до яких позивач передав відповідачу у тимчасове користування належний заявнику на праві власності автомобіль. Договори від 12.12.2006 року мають ознаки договору найму ( оренди ) транспортного засобу ( ст. 798 ЦК). За користування автомобілем в період з 12.01.2007 року по 12.02.2007 року відповідач зобовязаний був сплачувати кошти по 110 гривень за 26 робочих днів, що підтверджується додатковим договором та поясненнями відповідача в судовому засіданні у якості потерпілого (кримінальна справа №1-169/07 Сумського районного суду Сумської області-а.с. 341, 359 ). Після ДТП, яка мала місце 04.04.2007 року, відповідачу було надано інший транспортний засіб - ЗАЗ « Славута «. Згідно ст.ст. 526 та 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зокрема, наймач ( орендар ) зобовязаний своєчасно вносити плату за користування майном. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності за порушення зобовязань та про відшкодування збитків, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів підлягають : наявність між сторонами відповідних правовідносин, наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана, наявність причинного звязку між збитками і протиправним діянням, а також вини особи в заподіянні збитків. Доказів того, що позивачка отримала вищезазначені кошти відповідач суду не надав. Факт використання відповідачем належних позивачці транспортних засобів підтверджується і наданими суду копіями подорожніх листів ( а.с. 14-43 ). Діями відповідача порушені майнові права позивача як власника транспортного засобу, орендодавця, право на отримання прибутків від майна. Таким чином, за користування орендованим автомобілем, у відповідності з договором про експлуатацію транспортного засобу та додатковим договором про порядок розрахунків від 12.12.2006року, за 26 робочих днів, за період з 12.01.2007 року по 12.02.2007 року, відповідач повинен сплатити позивачці 2860 грн. (110 грн. * 26 днів). Згідно з п. 1.2 договору про експлуатацію транспортного засобу від 12.12.2006 року, його дія припинилася 12.02.2007 року. Інших достатніх та беззаперечних доказів того, що сторони обумовили плату за використання транспортних засобів позивачки в розмірі 110 грн. за робочий день та в строки, що знаходяться поза межами 12.01.2007 року - 12.02.2007 року, суду не надано. Це стосується як договору від 14.11.2006 року (а.с. 7), так і періоду після 12.02.2007 року. Зокрема, обидва договори про експлуатацію транспортного засобу передбачають здачу відповідачем виручки роботодавця та нарахування останнім заробітної плати відповідачу ( розділ 3 договорів ), тобто ці договори є за своє природою трудовими. Суд не знаходить підстав і для задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача франшизи в сумі 1050 грн. згідно з п. 4.3 договору від 12.12.2006 року, оскільки ним передбачено, що відповідач несе таку майнову відповідальність лише у випадку скоєння ДТП. Між тим, із вироку Сумського районного суду Сумської області від 17.07.2007 року по справі №1-169/07 вбачається, що винним в ДТП, яка мала місце 04.02.2007 року, було визнано [PERSON] Як позивачка, так і відповідач були визнані в цій кримінальній справі потерпілими. Більше того, згаданим вироком суду було вирішено позовні вимоги позивачки [PERSON] 3.1. про відшкодування їй майнової та моральної шкоди. Таким чином, відповідач 04.02.2007 року ПДР України та умов договору не порушував, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити за необгрунтованістю. На підставі ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати заявнику 51 гривню 00 копійок в рахунок повернення судового збору та 30 гривень 00 копійок в рахунок повернення витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи .

Outcome: partial