Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

[PERSON] (позивач) в лютому 2010 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилається на те, що з відповідачем по справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2000 року; мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням уточнень позовних вимог у судовому засіданні, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання 10.03.2010 року не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 10.03.2000 року, актовий запис № 102. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується, поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], до його повноліття на користь матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.02.2010 року, оскільки відповідач є батьком [PERSON] і зобов'язаний матеріально його утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, на підставі вимог ст. ч.3 ст. 88, ч. 3 ст. 81 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved