Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] поси-лаючись на те що з відповідачем по справі вони 1 вересня 1990 року зареєстрували шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, тому позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлю-бу. Діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач не надає матеріальної допо-моги по їх утриманню, необхідної для виховання та навчання дітей. На теперішній час старша донька [PERSON] досягла повноліття, але вона навчається на 3 курсі денної форми навчання Харківського інституту банківської справи університету банківської справи НБУ (м.Київ), а отже вона потребує матеріальної допомоги і відповідач зо-бовязаний утримувати її до досягнення 23 років. Позивачці важко самостійно матеріально забезпечувати дітей, тому вона змушена звернутись з вказаним позовом до суду і враховуючи матеріальне становище відповідача, а також беручи до уваги, що діти постійно потребують особливого харчування, менша донька раз на рік має проходи-ти медичне обстеження за станом здоровя, старша навчається на контрактній основі, тому позивачка вважає, що з відповідача має бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання надав заяву про можливість слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постанови-ти при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи позивачки, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копій свідоцтв про народження (а.с.3,4) у сторін по справі народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.5) сторони уклали шлюб 01.09.1990 року. З довідки №2486 від 04.12.2009 р., виданої виконкомом Татарбунарської міської ради Одеської області (а.с.5), вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Довідкою №189 від 09.10.2009 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] є студентом 3 курсу факультету банківської справи денної форми навчання Харківського інституту банківської справи університету банківської справи НБУ (м.Київ) терміном навчання 4 роки по 28.06.2011 року. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син, продов-жують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зо-бовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено що, якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 14 грудня 2009 року. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь по-зивачки на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved