Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її колишнього чоловіка безвісно відсутнім, посилаючись на наступне. Вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з[PERSON]. Від спільного життя має неповнолітнього сина, [INFO] року народження. Після розірвання шлюбу 14.11.2000 року [PERSON]. до сина не приходив, матеріальної допомоги на його утримання не надавав, заявниця із[PERSON]. проживали окремо. На даний час у заявниці стала необхідність вивозити неповнолітнього сина за межі України для відпочинку, але вона не може цього зробити у зв'язку із відсутністю згоди на це батька дитини. Згоду останнього на вивезення сина отримати вона не може через відсутність протягом останніх двох-трьох років даних про місце перебування колишнього чоловіка [PERSON]. за місцем його мешкання, від нього немає ніяких відомостей. Мати останнього теж не володіє такою інформацією. У судове засіданні заявниця не з'явилася, так як надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності через терміновий виїзд за межі України. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з'явився, а надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що покладається на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини і прийшов до наступного. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з[PERSON]., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6). Від спільного життя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.7). Після розірвання шлюбу 14.11.2000 року заявниця із[PERSON]. проживають окремо, останній до сина не приходив, матеріальної допомоги на його утримання не надавав. На даний час у заявниці стала необхідність вивозити неповнолітнього сина за межі України для відпочинку, але вона не може цього зробити у зв'язку із відсутністю згоди батька дитини. Згоду останнього на вивезення сина отримати вона не може через відсутність протягом останніх двох-трьох років [PERSON]. в місці свого постійного мешкання. Мати останнього теж не володіє такою інформацією. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]. в місці його постійного проживання у[ADDRESS], протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, вказаних заявницею. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її вимоги об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одер­жання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсут­ності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON]. були три роки тому, то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня 2006 р. Задоволення заяви [PERSON]. має для неї та її дитини юридичне значення, оскільки надає можливість виїздити з неповнолітньою дитиною за межі України, що передбачено чинним законодавством України. Таким чином, зібрані докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]. безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved