Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

1 квітня 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ПП «Ріелторська компанія Майя» про стягнення авансу у сумі 25250,00 грн., 5050,00 грн. та витрат пов'язаних із зверненням до суду. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2009 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу в розмірі 25250 грн.00 коп. Стягнуто з Приватного підприємства «Ріелторська компанія Майя» (код 24768007) на користь [PERSON] 5050 грн.00 коп., як суму отриманого авансу. Стягнуто в солідарному порядку з Приватного підприємства «Ріелторська компанія Майя» (код 24768007) та [PERSON] 303 грн.00 коп. витрати на сплату судового збору, 30 грн.00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року задоволені заяви [PERSON] та приватного підприємства «Ріелторська компанія «Майя» - скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2009 року, а справу призначено до слухання в загальному порядку. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] посилається на те, що 7 грудня 2007 року між ним та ПП «Ріелторська компанія Майя» був укладений договір доручення, відповідно до умов якого він передав відповідачу ПП «Ріелторська компанія Майя» через представника -керуючого філією № 7 [PERSON] грошові кошти у розмірі 5050,00 коп., що еквівалентно 1000 доларів СІЛА по курсу НБУ на 7 грудня 2007 року для забезпечення виконання договору відчуження нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 50. Представник агентства одержав вказану суму грошових коштів для сприяння продавцю в підготовці необхідних документів для відчуження вказаного об'єкта нерухомого майна. 17 грудня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено угоду про намір укласти договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач передав відповідачу [PERSON] аванс у розмірі 25250,00 грн. При укладанні вказаного договору [PERSON] повідомив відповідачів про те, що договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 50, буде укладений тільки у разі одержання ним банківського кредиту. Так як банк не надав йому кредит на придбання вказаного нежитлового приміщення позивач не мав можливості укласти договір купівлі-продажу, про що своєчасно повідомив відповідачів, але ні відповідач [PERSON], ні ПП «Ріелторська компанія Майя» не повернули йому одержані грошові кошти у сумах 25250 грн., та 5050 грн., у зв'язку з цим позивач був вимушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] позов не визнав, та у судове засідання, яке було призначене 7 на квітня 2010 року був повідомлений належним чином, але не з'явився, та про прич?-: неявки суд не сповістив. Представник відповідача приватне підприємство Ріелторська компанія «Майя» позов не визнав, та пояснив, що між ними та [PERSON] дійсно був укладений договір про надання послуг, та часткову оплату послуг компанії «Майя» у сумі 5050,00 грн. позивач дійсно здійснив, але вказані кошти були витрачені ними на пошук об'єкту нерухомого майна, підготовку передпродажного пакету документів, на неодноразові виїзди до КП «ОМБТІ та РОН», а також консультації спеціалістів для взяття кредиту в банку. Компанією «Майя» повністю були витрачені грошові кошти у розмірі 5050,00 грн., на вказані заходи які дійсно були ними здійснені. Вислухавши пояснення позивача, адвоката позивача, відповідача [PERSON] представника Приватного підприємства «Ріелторська компанія «Майя», дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] підлягаючими частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 7 грудня 2007 року між приватним підприємством «Ріелторська компанія «Майя» та [PERSON] був укладений договір доручення про те, що позивач [PERSON] передав, а представник вказаного підприємства прийняв 5050,00 грн., що еквівалентно 1000 (одна тисяча) доларів США по курсу НБУ на 7 грудня 2007 року для забезпечення виконання договору відчуження нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 50. 17 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] була укладена угода про намір укладання договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості, відповідно до умов угоди відповідач [PERSON] є продавцем позивач [PERSON] є покупцем. Як вбачається зі змісту укладеної угоди між сторонами і по справі, покупець [PERSON] передав, а продавець [PERSON] отримав в якості авансу грошову суму в розмірі 25250 (двадцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень, що еквівалентно 5000 (п'ять тисяч) доларів США по курсу НБУ на 17 грудня 2007 року для забезпечення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського,50. Повна вартість вищезазначеного нежитлового приміщення за вказаною площею 87 кв.м, складає 757500 (сімсот п'ятдесят сім тисяч п'ятсот) гривень, що еквівалентно 150000(сто п'ятдесят тисяч) доларів США. Строк остаточного розрахунку та оформлення договору купівлі-продажу узгоджено сторонами та встановлений до 18 січня 2008 року. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] було сплачено на користь відповідача [PERSON] 25250,00 грн., що становило еквівалент 5000 доларів США, та на користь відповідача приватного підприємства «Ріелторська компанія Майя» 5050,0 грн. : Відповідач [PERSON] заперечував щодо отримання ним грошових коштів у розмірі 25250,00 грн. Однак його заперечення спростовуються, як самим договором укладеним між ним та позивачем 17 грудня 2007 року, поясненнями позивача, представника приватного підприємства «Ріелторська компанія Майя» [PERSON], та поясненнями свідка, який був допитаний у судовому засідання - [PERSON], які пояснили, що [PERSON] отримав вказані грошові кошти у їх присутності, про що написав розписку (а.с.78). На думку суду, відповідачем [PERSON] не наданого жодного доказу, які б підтверджували, що він не отримав вказані грошові кошти у визначеному розмірі, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. шн. ак^ Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі склалися з приводу укладання в майбутньому договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 50, яке належало відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення офісу магазину від 10 квітня 2007 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» від 16 квітня 2007 року номер запису: 192 в книзі: 63- неж-151 (а.с.27,28). Відповідно до положень ст.ст. 546, 570, 571 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися завдатком. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. На думку суду, правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. [PERSON] 49 ЦК України підтверджують, що способи забезпечення виконання зобов'язання є похідними (вторинними) від основного зобов'язання та слідують його юридичній долі. У спірних правовідносинах основним зобов'язанням є угода, яка так і не була укладена, про купівлю-продаж нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 50, яке належало відповідачу [PERSON]. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися, оскільки завдаток як спосіб забезпечення виконання зобов'язання не може існувати сам по собі без основного зобов'язання, на забезпечення якого він спрямований. Оскільки договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону (тобто основне зобов'язання), між [PERSON] та [PERSON] укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору [PERSON] 25250,00 грн., що становило еквівалент 5000 доларів США, є авансом і повинні бути повернуті йому. Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного суду України від 13 жовтня 2005 року. 15 квітня 2009 року та інших. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Оскільки грошові кошти [PERSON] сплачував відповідачу [PERSON] у національній валюті - гривні, та позовні вимоги позивачем також зазначені у гривні, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача [PERSON] грошові кошти у сумі 25250,00 грн. сплаченого ним авансу згідно угоди від 17 грудня 2007 року. Крім того, договір авансу від 17 грудня 2007 року (а.с. 6) не є за своєю правовою суттю попереднім договором та положення ст. 635 ЦК України до нього не можуть бути застосовані. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь грошових коштів з Приватного підприємства «Ріелторська компанія «Майя», оскільки вказані грошові кошти були надані позивачем для оформлення документів для майбутнього договору купівлі-продажу, та надання консультацій та вирішення питання про надання кредиту позивачу, а в цієї частині зобов'язання перед позивачем відповідачем виконані в повному обсязі.

Outcome: partial