Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON], посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що він з відповідачкою [PERSON] з вересня 2007 року по листопад 2008 року перебував у фактичних шлюбних відносинах, в період спільного проживання вони придбавали майно, яке позивач просить поділити між ними. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що він з відповідачкою з вересня 2007 року по листопад 2008 року перебував у фактичних шлю¬бних відносинах. В період їхнього спільного проживання вони придбавали майно, яке він просить поділити між ними. Так, він просить виділити йому наступне майно: набір меблів «Анжеліка», загальною вартістю 3600 грн., чотири акваріуми для рибок, загальною вартіс¬тю 400 грн. та стіл журнальний, вартістю 350 грн.. Просить виділити відповідачці наступ¬не майно: кольоровий телевізор «Samsung», який він оцінює на суму 2300 грн., DVD про¬гравач Ріопеег, вартістю 1900 грн., декоративного кота, породи «Шотландська віслоуха», вартістю 1000 грн. та декоративного кролика з кліткою для нього, вартістю 250 грн.. В судових засіданнях позивач, а в останньому його представник, підтримували заявлені вимоги з викладених у позові підстав. В первісних судових засіданнях відповідач не визнавала позов, вважаючи його безпідставним, просила у задоволенні відмовити, оскільки ніколи не перебувала у подру¬жніх стосунках з позивачем, не спів мешкала з ним, не вела спільного господарства, не мала спільного бюджету, позивач орендував у неї житло, і обставини, які ґрунтується по¬зов являються його фантазіями. В останнє судове засідання 09.03.2009 року відповідач не з'явилася, направивши до суду листа у якому просила розглядати справу у її відсутність, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, представник позивача не запе¬речувала проти заочного розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вва¬жає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в суді, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з вересня 2007 року по листопад 2008 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. В період їхнього спільного проживання сторони придбавали майно. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України та ч. З ст. 368 ЦК України майно, набуте по¬дружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної влас¬ності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (дохо¬ду). Суд критично оцінює пояснення відповідачки [PERSON] про не перебу¬вання з позивачем у фактичних шлюбних відносинах, оскільки її позиція спростовується не тільки показами допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], а також і її власними поясненнями від 08.12.2008 року у відмовному матеріалі № 8968/08 та поясненнями від 05.02.2009 року у відмовному матері¬алі № 684/09, де відповідач детально розповідаючи про свої відносини з позивачем, навіть зазначає термін їх спільного проживання. На підтвердження своєї позиції до заявлених вимог, відповідач не надала жод¬них доказів. Таким чином, презумпція права спільної сумісної власності подружжя на вка¬зане майно залишається непохитною. Таким чином судом встановлено, що майно, вказане у позовній заяві, було придбане сторонами за час їхнього спільного проживання та є спільною сумісною власні¬стю подружжя. За ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що нале¬жить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним до¬говором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя гро¬шової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зок¬рема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його зго¬дою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В суді з'ясовано, що у своїх вимогах про поділ майна позивач відступає від рі¬вності часток на користь відповідачки і присудження грошової компенсації не вимагає. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній влас¬ності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Протягом судового розгляду справи сторони не змогли добровільно розділити в натурі спільне майно. За таких обставин суд вважає можливим виділити позивачу [PERSON] на праві приватної власності майно на загальну суму 4350 грн., а саме: > набір меблів «Анжеліка», загальною вартістю 3600 грн., > чотири акваріуми для рибок, загальною вартістю 400 грн., > стіл журнальний, вартістю 350 грн.. Суд вважає можливим виділити відповідачці [PERSON] на праві приват¬ної власності майно на загальну суму 5514,16 грн., а саме: > телевізор «Samsung», вартістю 2182,50 грн. (накладна 2Т1-02579), > DVD програвач Ріопеег, вартістю 1665,83 грн. (накладна 2Т1 -02579), > декоративного кота, породи «Шотландська віслоуха», вартістю 1000 грн., > декоративного кролика з кліткою для нього, вартістю 250 грн.. З врахуванням вартості спільного майна при пред'явленні позову [PERSON] повністю сплатив судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгля¬ду справи. Згідно ст.ст. 79, 80, 81, 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з від¬повідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн.. Відомостей про витрата на правову допомогу позивачем не представлено.

Outcome: approved