Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

У лютому 2006 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу частини жилого будинку недійсним, посилаючись на те, що за договором купівлі-продажу від 14 жовтня 2005 року [PERSON], який діяв від його імені по дорученню, посвідченому 10 травня 2005 року, продав сімї [PERSON] належні йому на праві особистої власності 67/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель до нього, що розташовані в м. Боярка, Києво-Святошинського району, вул. Пушкіна, 21. 33/100 частин жилого будинку, які належали його сестрі [PERSON], за її дорученням [PERSON] також за цим договором продала сімї [PERSON]. [PERSON] купили жилий будинок в цілому. Як вказано в п. 3 договору купівлі-продажу за домовленістю сторін продаж жилого будинку вчинено за 69000 грн., які продавці отримали особисто від покупців повністю готівкою до посвідчення даного договору. Він є громадянином США і йому необхідно було терміново виїхати з України, а тому він залишив [PERSON] доручення на ведення його справ в суді та щоб він підготував всі необхідні документи для продажу його частини жилого будинку та знайшов покупців. Домовленості на те, що він буде продавати його частину жилого будинку у його відсутності, не було. Крім того, він не думав, що [PERSON] оформить договір за таку незначну суму, а тим більше не поверне йому належні за продаж гроші. [PERSON] порушив їхні домовленості та неправомірно заволодів належними йому коштами. Йому стало відомо про те, що будинок продано за значну суму грошей, яка не вказана в самому договорі. Тобто така неправомірна угода грубо порушила його права як власника 67/100 частин жилого будинку по вул. Пушкіна, 21 в м. Боярка. Зараз він просто вимушений звернутися до суду з цією заявою, оскільки в силу вимог ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. В звязку з тим, що [PERSON] обманув його, він вважає за необхідне визнати недійсним правочин купівлі-продажу його частини будинку. В результаті грубого обману з боку [PERSON] він позбувся права власності на належну йому частину жилого будинку та не отримав за неї гроші. [PERSON] перевищив свої повноваження, оскільки він не схвалив вчинення даного правочину та навіть не знав, що він буде продавати будинок саме 14 жовтня 2005 року за таку мізерну суму. Він повинен був сам приїхати та підписати всі необхідні документи. Враховуючи викладене, [PERSON] просив визнати правочин договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2005 року в частині продажу належної йому 67/100 частин жилого будинку, який розташований в м. Боярка, вул. Пушкіна, 21, недійсним. Ухвалою суду від 9 листопада 2009 року судом притягнуто до участі у справі в якості третьої особи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON]. Ухвалою суду від 9 листопада 2009 року судом притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 15 січня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON], та представник відповідачів позов не визнали та заперечували проти його задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] позов не підтримала та заперечувала проти його задоволення. У судове засідання представник органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2005 року [PERSON] видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON], якою уповноважив [PERSON]М продати за ціну та на умовах на його розсуд належні йому на праві приватної власності частину жилого будинку та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м. Боярка, Київської області, вул. Пушкіна, 21, підписати договір купівлі-продажу, отримати належні йому в результаті продажу гроші, а також вчиняти всі інші дії, необхідні для належного виконання наданих йому цією довіреністю повноважень. Ця довіреність видана без права передоручення строком на три роки і дійсна до 10 травня 2008 року. Згідно вимог ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє. Судом встановлено, що [PERSON], діючи в межах наданих йому [PERSON] повноважень, на підставі зазначеної довіреності уклав від імені [PERSON] договір купівлі-продажу жилого будинку від 14 жовтня 2005 року, за яким продав 67/100 частин жилого будинку № 21 по вул. Пушкіна у м. Боярка, який належить [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду від 8 квітня 2005 року відповідачам у справі сімї [PERSON]. Інші 33/100 частин жилого будинку, які належали на праві власності [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду від 8 квітня 2005 року, продані [PERSON] від імені [PERSON] відповідачам сімї [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 5 жовтня 2004 року. Згідно умов п. 3 вказаного договору за домовленістю сторін продаж жилого будинку вчинено за 69000 грн. Вказану суму грошей продавці одержали особисто від покупців повністю готівкою до посвідчення даного договору. Цей договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] діяв відповідно до вимог закону та в межах наданих йому [PERSON] повноважень. А тому у відповідності до вимог ст. 239 ЦК України укладений [PERSON] в інтересах [PERSON] договір купівлі-продажу належної йому 67/100 частин вказаного жилого будинку припинив право власності позивача на дану частину спірного жилого будинку. За вказаним договором купівлі-продажу право власності на цей будинок набули відповідачі [PERSON]. Підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу 67/100 частин вказаного жилого будинку від сімї [PERSON] не доведено. Доводи позивача про вчинення обману з боку [PERSON] в результаті продажу належної частини жилого будинку, безпідставні, оскільки необгрунтовані ніякими доказами. Посилання представника позивача в судовому засіданні, що продаж належних 67/100 частин жилого будинку здійснено за завищеною ціною, ніж та, яка вказана в договорі, не підтверджуються наявними в справі доказами. Згідно рішення Боярської міської ради № 124/16 від 7 листопада 2006 року надано дозвіл сімї [PERSON] на приєднання до складу будинковолодіння здійснених внутрішніх перепланувань приміщень першого поверху будинку, а саме приміщення кухні площею 11,4 кв.м., переобладнати в тамбур та коридор, житлову кімнату площею 8,3 кв.м. збільшити за рахунок площі коридора та перегородки на 5,1 кв.м., кухню площею 10,2 кв.м. переобладнати в житлову кімнату та ванну кімнату та перепланування мансардного поверху будинку, а саме житлову кімнату переобладнати в коридор та житлову кімнату зі зменшенням житлової площі, житлову кімнату площею 24 кв.м. розділити на дві житлові кімнати з облаштуванням між ними приміщення коридора та на обладнання технічних приміщень в мансардному поверсі існуючого гаража. Враховуючи викладене, вартість 67/100 частин жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами в м. Боярка, вул. Пушкіна, 21 становить 94405 грн., в тому числі 67/100 частин земельної ділянки площею 580 кв.м. становить 43935 грн., на висновок експертизи якої посилається представник позивача, що жилий будинок продано за нижчою ціною, ніж зазначено в договорі, суд не може погодитись з даними доводами, оскільки після укладення договору купівлі-продажу будинку позивачі здійснили будівельні роботи та перепланування жилого приміщення, що збільшило вартість жилого будинку. Також в судовому засіданні представник позивача пояснила суду, що всі кошти за проданий будинок [PERSON] передав сестрі [PERSON] [PERSON] для передачі їх [PERSON], однак остання кошти від продажу будинку не передала позивачу. За таких обставин суд на підставі вимог ст. 31 ЦПК України розяснив представнику позивача право на уточнення позовних вимог. Однак в судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтвердивши факт передачі грошей [PERSON] [PERSON], відмовилась звернутися до суду з позовом про стягнення коштів за договором купівлі-продажу до [PERSON], пояснивши, що вона не має наміру заявляти до [PERSON] вимог про повернення коштів, а підтримує позовні вимоги до сімї [PERSON] і [PERSON] За таких обставин, коли дії повіреного [PERSON] щодо укладення договору купівлі-продажу 67/100 частин жилого будинку відповідно до вимог ст. 1003 ЦК України були правомірними, конкретними та здійсненими, і, крім того, підстав, передбачених ст. 215 ЦК України для визнання договору купівлі-продажу 67/100 частин жилого будинку, позивачем та його представником не доведено, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed