Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

В січні 2009 року позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (відповідач 1) та [PERSON] (відповідач 2) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 лютого 2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11119010000 (надалі. - Кредитний договір), відповідно до якого позивач надав відповідачу 1 грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 124 000.00 швейцарських франків строком з 16 лютого 2007 р. по 16 лютого 2017 р. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору та графіку погашення кредиту, відповідач 1 зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору відповідач 1 зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі та забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів, комісій у встановлені договором терміни. Терміни сплати кредиту та процентів встановлені пунктом 1.3. Кредитного договору, згідно з якими відповідач 1 зобов'язався кожного місяця сплачувати встановлені договором суми по погашенню кредиту. Однак, як зазначив позивач - відповідачем 1 встановлені договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються. Пунктом 9.2. кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору відповідач 1 підтверджує, що він повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обов'язки за даним договором і погоджується з ними. Таким чином, відповідачу 1 відомо про можливість застосування процедури примусового дострокового повернення кредиту, оскільки зазначені положення вказані в договорі, який підписаний ним особисто. Наданий позивачем кредит забезпечений порукою відповідача 2. про що між позивачем та відповідачем 2-16 лютого 2007 р. укладено Договір поруки № 96834 (надалі, - Договір поруки). місто Одеса Головуючого судді при секретарі Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель, відповідач 2, поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно з пунктом 1.3. договору поруки поручитель (відповідач 2) відповідає перед кредитором (позивачем) у тому ж обсязі, що й позичальник (відповідач 1). у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в кредитному договорі. Згідно з пунктом 1.4. договору поруки відповідальність поручителів і позичальника є солідарною. Ці пункти договору поруки цілком відповідають ст. 554 ЦК України, в яких зазначено, що при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарний боржник, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Відповідно до пункту 2.2. договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання. Згідно з положеннями пунктів 5.5., 5.7., 12.1. Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 Кредитного договору. Позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін у повному обсязі. Новий термін повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги Банку вважається таким що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому, у випадку неотримання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту від банку з будь-яких підстав (у тому числі у разі неповідомлення про зміну місця проживання) протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення, термін повернення кредиту вважається таким що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлень про дострокове повернення кредиту від Банку. Враховуючи викладене. 18 серпня 2009 р. обом відповідачам цінними рекомендованими листами з описами вкладення були відправлені письмові вимоги про дострокове повернення кредиту у повному обсязі, що підтверджується доданими до позовної заяви листами, описами вкладення у поштові відправлення з відповідними відмітками пошти. Згідно з положеннями статей 530. 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Таким чином, відповідно до зазначених листів та умов укладеного кредитного договору, термін повернення кредиту у повному обсязі настав 27 вересня 2009 р. Відповідачами встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються. Через невиконання відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 19 жовтня 2009 р. загальний розмір заборгованості відповідачів перед позивачем становить 924 457,02 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ на вказану дату (780.6715 грн. за 100 шв. фр.) складає 118 418.18 швейцарських франків, що складається з: 863 814,34 грн,- сума заборгованості за основним та простроченим кредитом55 839,95 грн,- сума заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом4 802.73 грн - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідачі у судовому засіданні визнали позов у повному обсязі, але посилалися на те, що зараз у них виникло тяжке матеріальне становище, що привело до неможливості своєчасно погашати наданий кредит. Вислухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідачів, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлене наступне: Згідно з договором про надання споживчого кредиту № 11119010000 від 16 лютого 2007 р. АТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 124 000,00 швейцарських франків строком з 16 лютого 2007 р. по 16 лютого 2017 р. що підтверджується: договором про надання споживчого кредиту № 11119010000 від 16 лютого 2007 р, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON]; договором поруки № 96834 від 16 лютого 2007 р.; розрахунком заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11119010000 від 16 лютого 2007 р. станом на 19.10.2009 р. Згідно з положеннями пунктів 5.5, 5.7, 12.1. Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за даним договором. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 Кредитного договору. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 628 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у повному обсязі і стягує солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11119010000 від 16 лютого 2007 р, станом на 19 жовтня 2007 р. у сумі 924 457,02 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату (780,6715 грн. за 100 шв. фр.) складає 118 418.18 швейцарських франків. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, то витрати на розгляд цивільної справи також мають бути стягнуті з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат по сплаті державного мита також підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved