Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

В липні 2009 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №8МО/2007 від 20 березня 2007 року, звернути стягнення на майно передане в заставу згідно договорів застави автотранспорту та застави майна від 20 березня 2007 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20 березня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», згідно зі статутом ПАТ КБ «Приватбанк», затвердженого Загальними зборами акціонерів від 30 квітня 2009року, та [PERSON] був укладений кредитний договір №8МО/2007, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 10 000,00 доларів США строком до 19 березня 2010року з відсотковою ставкою 16 % річних. В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, між ЗАТ КБ «Приватбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту та договір застави майна від 20 березня 2007 року. Відповідно до п.6 договорів застави майна в рахунок повернення кредитних коштів відповідач - [PERSON] передав позивачу в заставу нерухоме майно, а саме: музичний центр Panasonic, 2005 р.в., сер №RQT7531- L, відеокамеру JVC, модель GR-FX14EG, сер №097 Q0474 , 2003 р.в., телевізор LG, модель RT-20CA80VE, сер. №UT00067, 2003 р.в., відеомагнітофон NO VIP 5000 LRMK5, сер. № М10740937 , відеоплеєр Samsung, SRV- 16R, сер. №6VBWH00367V, 2003 р.в., спальний гарнітур - секція, вир. Житомир, матеріал ДСП, темної поліровки, холодильник Samsung, 2005 р.в., сер № 310674DA4600171D , мякий куток, виробництво Україна, 2005 р.в., диван, 2 крісла, оббивка мікровелюр, колір коричневий, пристінний гарнітур, матеріал виготовлення ДВП, колір світло - коричневий, складається з 5-ти секцій, 2002 р.в., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Гагарина,56; холодильник Samsung, 2007 р.в., 2-х камерний, сер №DA99-00584A, газову плиту Ardo, 2007 р.в., модель Ф5640G6X, сер № 20064000750 , матеріал виготовлення нержавіюча сталь, витяжку Ardo, 2007 р.в., модель А520, сер. № 040289026 21 01, матеріал виготовлення нержавіюча сталь комбінована з чорним пластиком, відеокамеру Panasonic, 2007 р.в., модель №NV-GS180EE, сер. №443NTSC, м`який куток 2006 р.в., виробництво Болгарія, угловий диван, крісло,6 стільців, оббивка мікровелюр з обробкою із натуральної деревини, колір бардо, диван - софа, 2005 р.в., виробництво Польша, оббивка велюр, колір коричневий, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Жукова, 159-А. Згідно з п.6 договору застави автотранспорту в рахунок повернення кредитних коштів відповідач - [PERSON] передав позивачу в заставу рухоме майно, а саме Автомобіль ВАЗ 21150, 2004 р.в., колір коричневий, номер шасі [NUMBER] ,тип транспортного засобу легковий седан - В, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] виданим Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ- УМВС України 29.12.2004 року ВЕС №015031 виданим РЕГ 1-го МРВ ДАІ м. Миколаїв ВДАІ УМВС в Миколаївській області 27.06.2007 року. Проте відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, в зв`язку з чим станом на 18 травня 2009 року у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 2234,37 долара США, що еквівалентно національній валюті 17 030,62 грн. за курсом Національного банку України (за 1 долар США - 7,62 гривень). В зв`язку з тим, що відповідач - [PERSON] не бажає добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, представник позивача в судовому засіданні просив звернути стягнення на предмет застави, в рахунок погашення кредитної заборгованості. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, не представили доказів проти задоволення позову,тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2007 року, на підставі кредитного договору №8МО/2007 [PERSON] отримав в ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (статут ПАТ КБ «Приватбанк», затверджений Загальними зборами акціонерів від 30 квітня 2009 року), кредит в розмірі 10 000,00 доларів США з відсотковою ставкою 16 % річних, строком до 19 березня 2010 року. В забезпечення виконання зобов`язань по вищевказаному кредитному договору , 20 березня 2007 року між сторонами був укладений договір застави автотранспорту та договір застави майна. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. [PERSON] повинен був повертати кредит згідно графіку платежів, однак в повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим станом на 18 травня 2009 року у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 2234.37 долара США,що еквівалентно в національній валюті 17 030,62 грн. за курсом Національного банку України (за 1 долар США - 7,62 гривень). Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.І ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Умовами договору застави майна, а саме п. 15.8.1 передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого - небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі; що визначаються на момент фактичного задоволення. Крім того, згідно з ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ч.І ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 22 договору застави майна передбачено, що реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умовами даного договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі - продажу предмету застави від імені заставодавця. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також обов`язок про відшкодування держмита в розмірі 170,31 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved