Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що в про-вадженні Білоцерківського міськрайонного суду з вересня 2007 року по січень 2008 року знаходилася цивільна справа за її позовом до [PERSON] про визнання права на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS] в якій позивачка посилалася на те, що в березні 2004 року за наполегливими вимогами свого чоловіка - відповідача по справі, вона змушена була знятися з двома неповнолітніми дітьми з реєстрації з квартири [ADDRESS] і зареє-струватися на жилплощі матері відповідача, а саме в квартирі [ADDRESS] і ця реєстрація тривала до 04.04.2007 року. Коли ж позивачка з дітьми знялася з реє-страції по м.Фастову для перереєстрації в м.Біла Церква відповідач їй відмовив у цьому і ця відмова стала причиною звернення позивачки до суду. Під час розгляду вказаної справи в су-ді позивачці стало відомо про те, що відповідач приховав від неї та дітей факт приватизації спірної квартири, а саме те, що 09.09.2004 року він приватизував квартиру [ADDRESS] тільки на себе.Позивачка вказувала на те, що приватиза-ція квартири [ADDRESS] відповідачем була здійсне-на незаконно, оскільки факт зняття позивачки та дітей з реєстрації по жилплощі спірної квар-тири у березні 2004 року мав суто формальний характер, бо вона з дітьми постійно прожива-ла і проживає в спірній квартирі, ніколи вони не залишали квартири, весь час користуються житлом та позивачка приймає участь в утриманні вказаної квартири а також позивачка з від-повідачем проживали однією сім»єю. Позивачка також посилалася на те, що поскільки пра-вовий статус квартири змінився, то 29.01.2008 року вона залишила свою позовну заяву про визнання права на жиле приміщення без розгляду і звернулася до суду з вищевказаним по-зовом. Позивачка просила в судовому порядку визнати частково недійсними розпорядження Комунальної служби приватизації державного житло-вого фонду м.Біла Церква від 09.09. 2004 року №1-2-41 щодо приватизації [PERSON] квартири [ADDRESS] та свідоцтво про право власності №36556 від 09.09.2004 року, вида-не [PERSON]; визнати за позивачкою право власності на ј частку квартири [ADDRESS]; визнати право власності на ј частку вказаної квартири за [PERSON]; визнати право влас-ності на ј частку спірної квартири за [PERSON]; залишити у влас-ності [PERSON] ј частку квартири [ADDRESS] а також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] вказані по-зовні вимоги підтримали. Відповідач та його представник [PERSON] позов визнали частково в час-тині того, що дійсно при приватизації спірної квартири були порушені права неповнолітніх дітей сторін [PERSON] та [PERSON] а тому відповідач та його представник не заперечували проти задоволення судом вказаного позову в частині визнання частково недійсними розпорядження Комунальної служби приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква від 09.09.2004 року №1-2-41 щодо приватизації [PERSON]спірної квартири та свідоцтва про право власності №36556 від 09.09.2004 ро-ку та в частині визнання права власності на ј частину вказаної квартири за [PERSON] а також про визнання права власності на ј частину спірної квартири за [PERSON], а в задоволенні іншої частини позову відповідач та його представник просили відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Служби приватизації державного житлового фонду Фрашко Н.М. при вирішенні спору послалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши мате-ріали цивільних справ № 2-143 за 2008 рік, № 2-1904 за 2008 рік та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що 04.09.1991 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб від якого вони мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Наведені обставини підтверджуються ко-піями свідоцтв про укладення шлюбу та про народження дітей. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 20.06.2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверд-жується матеріалами цивільної справи за №2-1904 за 2008 рік. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до ордеру на жит-лове приміщення №000075 виданого Білоцерківським міськвиконкомом 28.08.2003 року [PERSON] на сім»ю з чотирьох чоловік було надано 3-х кімнатну ква-ртиру [ADDRESS]в ордер з правом вселення були вписані [PERSON] - дружина, [PERSON] - син та [PERSON] - дочка. Згідно до довідки ЖЕК №6 від 18.09.2007 року [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєструвалися у квартирі [ADDRESS] 07.10.2003 року і з вказаної довідки також вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зняті з обліку у зазначеній квартирі з 03.03.2004 року. Було також встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані з 18.03.2004 року по 04.04.2007 року [ADDRESS]. Наведене підтверджується поясненнями сторін, копією пас-порта позивачки та копіями талонів зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання. Крім вказаного, в судовому засіданні було встановлено, що 16.08.2004 року [PERSON] звернувся з заявою до завідуючого комунальною службою приватизації держав-ного житлового фонду міста в якій він просив оформити йому у власність квартиру [ADDRESS] і до вказаної заяви було надано також довідку ЖЕК №10 від 16.08.2004 року за №553 про склад сім»ї ізольованої квартири /одноквартирного бу-динку/ і займаних ним приміщень в якій було вказано, що у квартирі [ADDRESS] проживає і має право на житло на момент введення в дію Закону України «Про при-ватизацію державного житлового фонду» [PERSON] Наведене підтверджується копіями вказаних заяви та довідки. В судовому засіданні було встановлено, що 09.09.2004 року Комунальною службою приватизації державного житлового фонду міста Біла Церква було прийнято роз-порядження за №1-2-41 «Про передачу в особисту та спільну власність державних квартир /будинків/ громадянам міста» де в пункті 7 було вказано про передачу в особисту власність з умовою доплати за надлишкову загальну площу згідно розрахунку квартиру [ADDRESS] гр. [PERSON]- один, загальною площею - 81,50 кв.м., при нормі - 31,0 кв.м., з надлишковою загальною площею - 50,50 кв.м., з вар-тістю надлишкової загальної площі 9 грн. 09 коп. та дозволити видачу свідоцтв про право власності на житло На підставі вищевказаного розпорядження Комунальною службою приватиза-ції державного житлового фонду м.Біла Церква було видано свідоцтво про право власності за №36556 від 09.09.2004 року відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що причиною зняття з реєстрації з спі-рної квартири позивачки та дітей в березні 2003 року, стало те, що відповідач бажав встано-вити в квартирі індивідуальне опалення і щоб оплата нараховувалася за опалення в розмірі 50% на вимогу відповідача та за його сприяння позивачка з дітьми знялася з реєстрації з спі-рної квартири і вони були зареєстровані у м.Фастів за вказаною адресою у матері відповіда-ча. В 2007 році відповідач запропонував позивачці знятися з реєстрації з м.Фастова з кварти-ри його матері, бо вона була невзмозі оплачувати послуги за квартиру. Однак після того, як позивачка з дітьми знялася з реєстрації у м.Фастові відповідач відмовив їй у перереєстрації в м.Біла Церква у спірній квартирі. Наведені обставини підтвердили сторони у судовому засі-данні а також вказані обставини ствердили свідки по справі. Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встанов-лена судом. Відповідно до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власнос-ті. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного жит-лового фонду» із змінами і доповненнями, передача займаних квартир (будинків) здійснює-ться в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов»язковим визначенням уповноваженого власни-ка квартири (будинку). В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] з часу отримання квартири , тобто з 2003 року і по даний час постійно проживають в квартирі [ADDRESS]. На- ведені обставини підтвердили в судовому засіданні позивачка, її представник, свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON]. Також наве-дені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивачки, довідками гімназії Бі-лої Церкви від 14.12.2007 року за №6222, від 17.12.2007 року за №6229, довідкою Білоцер-ківської школи мистецтв №1 від 14.12.2007 року, характеристикою від 17.12.2007 року, на-правленнями поліклінічного відділу міської дитячої лікарні від 26.09.2005 року, витягом з історії хвороби [PERSON] від 23.09.2005 року,копією медичної карти амбулаторного хворого [PERSON]. Сам відповідач [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що з часу отримання спірної квартири і до листопада 2007 року сторони з дітьми [PERSON] і [PERSON] постійно проживали однією сім»єю в квартирі [ADDRESS]. Також наведені обставини підтверджуються матеріалами цивільних справ за №2-1904 за 2008 рік та за №2-143 за 2008 рік. Також встановлено, що у вказаній спірній квартирі постійно знаходяться речі позивачки та дітей сторін, меблі, що не заперечував від-повідач та вказане ствердили свідки в суді. Також в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] укладала в 2008 році договори про надання послуг по спірній квартирі а також остання оплачувала кошти за надані житлово-комунальні послуги по спірній квартирі у 2007-2008 роках. Наведені обста-вини підтверджуються матеріалами справи. Суд вважає, що Комунальна служба приватизації державного житлового фонду міста Біла Церква прийнявши вказане розпорядження від 09.09.2004 року №1-2-41 щодо приватизації [PERSON] квартири [ADDRESS] та видавши свідоцтво про право власності №36556 від 09.09. 2004 року на квартиру [ADDRESS] на ім»я [PERSON] порушила вимоги ч. 2 ст. 8 Закону України “Про приватизацію дер-жавного житлового фонду”, так як позивачка не надавала письмову згоду на проведення при-ватизації вказаної квартири в своїх інтересах та в інтересах своїх дітей, оскільки відповідно до ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадця-ти років (повнолітття), тому позивачка як законний представник своїх неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] мала надавати згоду на проведення приватизації вказаної квартири і в інтересах вказаних дітей. В ст. 356 ЦК України вказано, що власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд вважає, що поскільки [PERSON], [PERSON], неповнолітні [PERSON] та [PERSON] як сім”я постійно мешкали на час приватизації спірної квар-тири і мешкають по даний час в квартирі [ADDRESS], то вказана квартира повинна належати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності по ј частині кожному. В ст. 393 ЦК України вказано, що правовий акт органу державної влади,органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відпові-дає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом неза-конним і скасовується. В судовому засіданні було встановлено, що про своє порушене право та про порушене право неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] щодо незаконної приватизації спірної квартири позивачка дізналася в листопаді 2007 року, що вбачається з пояснень позивачки та її представника, матеріалів цивільної справи за №2-143 за 2008 рік за позовом [PERSON]. до [PERSON] про визнання права на жиле приміщення та показів свідків по справі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що необхідно ви-знати частково недійсними розпорядження Комунальної служби приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква від 09.09.2004 року №1-2-41 щодо приватизації [PERSON] квартири [ADDRESS]та свідоцтво про право власності №36556 від 09.09. 2004 року на квартиру [ADDRESS], видане на ім»я [PERSON]. Суд також вважає, що необхідно визнати право власності на ј частину квар-тири [ADDRESS] за [PERSON]. Також необхідно визнати право власності на ј частину квартири [ADDRESS] за [PERSON], 22.06.1992 року на-родження та необхідно визнати право власності на ј частину квартири [ADDRESS] за [PERSON], [INFO], а у власності [PERSON] слід залишити ј частину квар-тири [ADDRESS]. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню на користь по-зивача понесені ним витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в роз-мірі 30 грн. згідно платіжного доручення. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати /сплачене позивачем держмито при подачі позову до суду/ в сумі 200 гривень. Суд не приймає до уваги посилання відповідача та його представника на те, що позивачкі було відомо про приватизацію спірної квартири відповідачем ще в 2004 році, по-скільки відповідач відповідно до ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів в підтвердження своїх вищевказаних заперечень. Враховуючи наведене та

Outcome: approved