Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача, що є володільцем джерела підвищеної небезпеки, в позовній заяві указав, що 17 січня 2007 року приблизно о 16 годині в районі зупинки громадського транспорту “Западна” по Донецькому шосе у Гірницькому районі м. Макіївки, водій автобуса ПАЗ 32054 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], що перебував у трудових відносинах з відповідачем і рухався у напрямку міста Макіївки, не обрав безпечного інтервалу від їдучого попереду автомобілю “Мазда 323” реєстраційний номер [NUMBER] під його керуванням, і скоїв наїзд на його автомобіль, в наслідок чого автомобіль був пошкоджений. Просив стягнути визначену спеціалістом - автотоварознавцем суму на відшкодування матеріальної шкоди - 7836.80 грн., на відшкодування моральної шкоди - 5000 грн, а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження і судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні свої вимоги і уточнив суму матеріальної шкоди, збільшивши її відповідно до встановленої експертизою - 9058.78 грн, і пояснив суду, що у зазначений час рухався на належному йому автомобілі „Мазда” по Донецькому шосе в напрямку міста Макіївки. В зв'язку з великим потоком автомобілів в районі зупинки громадського транспорту „Западна” перейшов на невелику швидкість, періодично пригальмовував, рухався у правому рядку біля осьової лінії. Проїхавши зазначену зупинку, в зв'язку з великим потоком автомобілів знову пригальмував і відчув удар ззаду. Він зупинив свій автомобіль, побачив, що його ззаду вдарив пасажирський автобус ПАЗ під керуванням [PERSON]У задній частині автомобілю справа - на бампері, кришці багажника, панелі задка він побачив пошкодження, була розбита права задня фара. Водій став вибачатися, пояснюючи, що не встиг загальмувати, викликав власників автобусу ля врегулювання конфлікту. На місце ДТП приблизно через три години приїхали співробітники ДАЇ, склали протокол за ст.. 124 КУПАП відносно водія автобусу. Він зазнав моральних страждань в наслідок пошкодження автомобілю і позбавлення можливості його використання, продав в пошкодженому стані, оскільки не мав коштів на його ремонт, в зв'язку з небажанням відповідача добровільно відшкодувати шкоду, змушений був звернутися до суду, для чого витрачав особистий час та грошові кошти. Окрім того в момент зіткнення він переніс нервове потрясіння. Крім сум на відшкодування матеріальної та моральної шкоди просив стягнути витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 520 грн, витрати на сплату судового збору в сумі 90.07 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення позову - 30 грн. Представник відповідача[PERSON], що діяла на підставі довіреності, позов не визнала. Суду пояснила, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем, автобус ПАЗ 32054 держномер [NUMBER] належить [PERSON] і переданий нею в оренду ТОВ [INFO] Вважала не доведеною провину [PERSON] у спричиненні пошкоджень автомобілю позивача у обсязі, на який посилається позивач. Автобус контактував з автомобілем позивача лівою частиною бамперу, який знаходиться нижче багажника автомобіля „Мазда”, тому вважає, що пошкодження бамперу внаслідок зіткнення не могло утворитися. Крім того, автомобіль позивача, що рухався поперед автобусу, різко загальмував, створивши умови для удару ззаду. У задоволенні позову просила відмовити. Третя особа [PERSON] вважав, що позов задоволенню не підлягає. Суду пояснив, що у зазначений час здійснив висадку і посадку пасажирів на зупинці громадського транспорту „Западна”, після чого почав рухатися і набрав незначну швидкість. Почавши рух, він об'їздив автомобілі, що були припарковані справа, тому виїхав на лівий рядок своєї смуги руху. Поперед нього рухався автомобіль „Мазда” під керування [PERSON], який зненацька загальмував, він не встиг зупинити заповнений пасажирами автобус і уникнути зіткнення. У нього склалося враження, що [PERSON] навмисне зупинив автомобіль з метою отримання ним механічних пошкоджень. Зазначає, що вживаючи заходи щодо уникнення зіткнення спрямував кермо вправо, і лівою частиною бамперу, що знаходиться значно нижче багажника „Мазди”, зачепив праву задню частину автомобіля також в області бамперу. Вважає, що в наслідок зіткнення автомобіль позивача не міг отримати наявні механічні пошкодження. Третя особа [PERSON] також вважала, що позов задоволенню не підлягає і навела ті ж мотиви, що і представник відповідача і третя особа[PERSON]. Суду пояснила, що є власником автобусу ПАЗ 32054 реєстраційний номер [NUMBER], даний автобус передала в оренду ТОВ [INFO] Суд вислухав сторони, допитав свідка, дослідив матеріали справи і дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Автомобіль “Мазда 323” реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності позивачу [PERSON].(а.с.11). Автобус ПАЗ 32054 держномер [NUMBER] належить [PERSON], відповідно до договору, укладеного[INFO] року між нею та ТОВ [INFO], останній прийняв зазначений автобус в тимчасове платне користування строком на один рік(а.с.47). Третя особа [PERSON] перебуває у трудових відносинах з підприємством відповідача, яке є юридичною особою і зареєстровано у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України(а.с.9), третя особа працює водієм що підтверджується копією трудової книжки (а.с.68-70), керує автобусом ПАЗ 32054 реєстраційний номер [NUMBER], дорожньо-транспортна пригода сталася в період робочого часу, що не заперечується сторонами, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню ці обставини не підлягають. Факт дорожньо-транспортної пригоди зафіксований шляхом складання протоколу огляду місця ДТП та схеми, протоколом огляду автомобілю “Мазда 323” реєстраційний номер [NUMBER], в якому зафіксовані його пошкодження, що видно з оглянутого в судовому засіданні адміністративного матеріалу 3-279/07, витребуваного з Кіровського районного суду міста Макіївки, копія якого долучена до матеріалі справи (а.с.12-15). З протоколу огляду місця події встановлено, що таке здійснялося з 18.30 17.01.2007 року, з пояснень водія [PERSON] видно, що він посилався на ті ж самі обставини, на які вказував у судовому засіданні. За даним фактом відносно [PERSON] складено протокол про за ст..124 КУпАП України і постановою Кіровського районного суду міста Макіївки від 02 лютого 2007 року, які також містяться у зазначеному адміністративному матеріалі, він притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу у дохід держави в сумі 34 грн(а.с.16) , з таким рішенням суду правопорушник погодився і у той же день сплатив визначений судом штраф. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 28.01.2008 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобілю „Мазда” [PERSON] складає 9058.78 грн, при дослідженні експертом взяті до уваги пошкодження автомобілю, встановлені при огляді транспортного засобу на місці ДТП, які узгоджуються з тими, на які посилається позивач, а також з тими, які встановлені спеціалістом-автотоварознавцем при безпосередньому огляді автомобілю „Мазда” відповідно до висновку спеціаліста - автотоварознавця Інформаційно-обчислювального центру Союзу експертів України від 23 січня 2007 року (а.с.13, 20-30, 88-92). Згідно висновку транспортно-трасологічної від 08.01.2008 року експертами при дослідженні взяті до уваги зазначені вище пошкодження автомобілю. Пошкодження в задній частині автомобілю „Мазда-323” реєстраційний номер [NUMBER] виникли внаслідок контактної взаємодії з передньою частиною автобусу ПАЗ - 3054 реєстраційний номер [NUMBER] при їх зіткненні в попутному напрямку(а.с.95-97). В судовому засіданні експерт [PERSON], що у складі комісії проводив транспортно-трасологічну експертизу, роз'яснив, що всі виявлені та описані пошкодження автомобілю „Мазда” є логічними і виникли при контакті з передньою частиною автобусу, що утворення пошкоджень поза зоною безпосереднього контакту настає внаслідок дії відповідної сили удару, достатньої для спричинення пошкоджень; пошкодження кваліфікуються як безпосередні, тобто спричинені в зоні безпосереднього контакту, а також як опосередовані, тобто такі, які утворюються в наслідок дії відповідної сили поза зоною безпосереднього контакту. Також експерт роз'яснив, що в статичному стані контактуючі частини можуть не співпадати, тобто діюча частина може фактично знаходитись не на одному рівні з місцем безпосереднього контакту, при цьому у динаміці в залежності від швидкості руху, завантаженості транспорту, має місце колебання кузову. Спеціаліст автотоварознавець [PERSON] суду пояснив, що проводив двічі дослідження пошкодженого автомобілю [PERSON]: [INFO] року за замовленням [PERSON] яка зазначила конкретні пошкодження, виключивши з їх числа пошкодження багажника, пояснивши, що ці пошкодження не мають відношення до ДТП. Це дослідження проводилось у присутності [PERSON], але він не повідомляв його про умови замовника. 27.02.2007 року він провів дослідження за замовленням [PERSON] і дослідив всі наявні пошкодження автомобілю. Пошкодження при обох дослідженнях ідентичні зафіксовані фотозйомкою(а.с.130-146, 147-161). Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що пошкодження автомобілю, які на час настання події були наявними, зафіксовані при безпосередньому огляді автомобілю співробітниками ДАІ і спеціалістами-автотоварознавцями узгоджуються між собою, спричинені були в наслідок дорожньо транспортної пригоди, що мала місце 17.01.2007 року між автомобілем Мазда і автобусом ПАЗ під керуванням [PERSON], всі письмові докази підтверджують доводи позивача про обставини справи і узгоджуються з висновками проведених в процесі слухання справи експертиз, тому суд визнає ці докази такими, що відображають дійсну картину ДТП. Суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автобусу ПАЗ [PERSON], який в наслідок порушення положень п.13.1 Правил Дорожнього руху, не вибрав достатньої безпечної дистанції руху, в наслідок чого при гальмуванні автомобілю, що рухався поперед нього, не зміг уникнути зіткнення. При цьому третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснював, що виїхав у лівий рядок своєї смуги руху, і у той час автомобіль позивача вже рухався поперед нього, не заперечував, що із-за недостатньої дистанції руху не зміг уникнути зіткнення з автомобілем позивача. Таким чином третя особа [PERSON], що був безпосереднім учасником ДТП, фактично визнав в судовому засіданні, що порушив правила дорожнього руху, і його провина підтверджується постановою Кіровського районного суду м.Макіївки від 02.02.2007 року про порушення ним п.13.1 Правил Дорожнього руху, з якою він погодився. Про те, його доводи, що він, спрямувавши кермо вправо, тільки зачепив лівою частиною бамперу автобусу праву задню частину „Мазди” і продовжив рух до бордюри, спростовуються висновками експертиз про місцерозташування і механізм спричинення пошкоджень, і на думку суду з технічної точки зору такі пошкодження, які є в наявності, не могли які утворитися при обставинах, на які посилається третя особа. Крім того,[PERSON] в попередніх судових засіданнях давав пояснення, що ударив „Мазду” ззаду, тобто в даному судовому засіданні змінив свої пояснення щодо механізму зіткнення. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача свідок [PERSON], суду пояснив, що у момент ДТП знаходився на передній площадці автобусу в якості пасажира і бачив момент удару, послався на обставини і механізм зіткнення таким же чином, як і третя особа [PERSON] в даному судовому засіданні. Також пояснив, що після ДТП знаходився на місці пригоди близько 20 хвилин і дочекався співробітників ДАІ. Пояснення даного свідка суд до уваги не бере, як такі, що є сумнівними і суперечать іншим доказам в справі. Так, сторони не заперечували, і судовий експерт [PERSON] роз'яснив, що знаходячись на передній площадці автобусу в якості пасажира, [PERSON] не міг бачити безпосереднього контакту, оскільки зона зіткнення не може знаходитись в зоні досяжності зору пасажира. Також, як видно з адміністративного матеріалу, співробітники ДАІ прибули на місце ДТП і оглядали місце події понад дві з половиною години після пригоди, у той час як свідок пояснював, що перебував на місці ДТП близько 20 хвилин і дочекався співробітників ДАІ. Крім того, справа слухалась протягом тривалого періоду, сторони неодноразово давали пояснення, але про наявність такого свідка та про його виклик в судове засідання відповідач та треті особи не заявляли. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03. 1992 року № 6 з наступними змінами “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при зіткненні кількох джерел підвищеної небезпеки, кожного з їх володільців перед іншим з них, вирішується на загальних підставах і відшкодовується винним - іншому. Згідно ч.1 ст.1172 Ц України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Розв'язуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст.. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, заподіяна фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі досліджених доказів суд доходить висновку про наявність вини водія підприємства відповідача - [PERSON] у факті дорожньо-транспортної пригоди та спричиненні автомобілю позивача механічних пошкоджень, а тому підприємство повинно нести відповідальність перед позивачем за спричинену шкоду відповідно до ст.. 1166, 1167 ЦК України. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач змушений був витрачати час на дії, пов'язані з встановленням розміру шкоди, та звернення до суду, на відповідний час позбавлений засобу пересування, ніс моральні страждання від самого факту ушкодження його майна, і від небажання винної особи відшкодувати шкоду у добровільному порядку. В зв'язку з наведеним були порушені нормальні життєві стосунки, всі вказані обставини в у своїй сукупності змушували позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних с страждань, ступня вини відповідача, з врахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає можливим і достатнім стягнути у відшкодування моральної шкоди 2000 грн, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Вимоги про відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження сумі 520 грн, підлягають задоволенню на підставі ст.. 1166 ЦК України, бо суми витрат підтверджені квитанціями (а.с.18,162). Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 90.07 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн(а.с.5,6), у дохід держави - судовий збір 0.52 грн по вимогах майнового характеру, 8.50 грн - по вимогах про відшкодування моральної шкоди, а всього судового збору - 9.02 грн.

Outcome: partial