Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Так 15.07.2008 року позивач та громадянином [PERSON] уклали договір добровільного комплексного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспорту. 14.02.2009 року у м. Києві по просп. П. Григоренка при зїзді на просп. [PERSON], сталося ДТП за участю страхувальника та відповідача по справі. Відповідно до постанови Дарницького р-го суду м. Києва ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] СТ з ДВ «Гарантія» здійснила виплату по страховому відшкодуванню в розмірі 8 010.16 грн. В судовому засідання представник позивача зменшив розмір позовних вимог у звязку з виплатою третьою особою «СК «Українська страхова група» суми страхового відшкодування у розмірі 6 165.13 грн. про що подав відповідну заяву , та просив стягнути з відповідача на користь СТ з ДВ «Гарантія» суму збитків нанесених у ДТП що складаються у франшизи та витрати повязані з ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а також просив стягнути судові витрати. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав та пояснив, що його страхова компанія розрахувалась із позивачем. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав письмові пояснення та заяву про розгляд справи без участі представника. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні акти та відповідні до них правовідносини: 15.07.2008 року між позивачем та страхувальником [PERSON] було укладено договір № 22/88/0000/0608 добровільного комплексного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспорту в особливих умовах якого зазначено що виплата проводиться без урахування зносу складових деталей (а.с. 15). 11.02.2009року між ЗАТ «СК «Українська страхова група» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № ВС/3583754 про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 58). 14.02.2009року по просп. П. Григоренка при зїзді на просп. [PERSON], сталося ДТП за участю страхувальника та відповідача по справі. Відповідно до постанови Дарницького р-го суду м. Києва № 3-2538/09 від 18.03.2009 року ДТІІ сталася з вини відповідача [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до Звіту про вартість матеріального збитку від 09.03.2009 року №00085 та страхового акту від 18.05.2009 року № СНТ - 22/88/0000/0608 - 01 вартість відновлюваного ремонту без урахування фізичного зносу становить 8010,16 грн. (а.с.7-8, 23-29). Як вбачається з платіжного доручення № СК01233 від 01.06.2009 року СТ з ДВ «Гарантія» було сплачено суму страхового відшкодування 8 092. 90 грн. вигодонабувачу ТОВ КБ «Свробанк» згідно договору між позивачем та страхувальником [PERSON] 22/88/0000/0608 добровільного комплексного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспорту (а.с. 6). 29.07.2009 року СТ з ДВ «Гарантія» звернулась із регресною вимогою до ЗАТ «СК «Українська страхова група» щодо відшкодування збитків завданих джерелом підвищеної небезпеки, в порядку регресу (а.с. 62-63). Згідно платіжного доручення № 7863 від 16.09.2009 року ЗАТ «СК «Українська страхова група» виплатила страхове відшкодування СТ з ДВ «Гарантія» у розмірі 6\~165.13 грн. витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та за вирахуванням франшизи. Відповідно до ст. 993 ЦК України „До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 ЗУ „ Про страхування - „ До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збитки. Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України - „Шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала . Відповідно до ст. 1187 ЦК України прямо зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці, залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 1191 ЦК України «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Відповідно до ч. З ст. 61 ЦК України „ Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо, якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку висновку, що оскільки в судовому засіданні встановлено причинно наслідковйй звязок між діями відповідача, як такими, що безпосередньо призвели до ДТП, то відшкодування в порядку регресу має бути виконано у частині невідшкодованої суми ЗАТ «СК «Українська страхова група» на користь Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» з відповідача [PERSON] а не ЗАТ «СК «Українська страхова група», оскільки ЗАТ «СК «Українська страхова група» не брало на себе зобовязань перед [PERSON] на відшкодування витрати повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та за вирахуванням франшизи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved