Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 04.02.1971р. вона зареєстрована [INFO] в якому проживала сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], а лише у 1986 році зареєстрували шлюб. В 1975р. було видано свідоцтво про право власності на зазначений будинок на імя її чоловіка [PERSON], який помер 20.02.1999р. Вона прийняла спадщину після чоловіка і 19.12.2001р. в зазначений будинок за її згодою вселилася відповідачка, яка була дружиною її сина [PERSON], який помер 30.07.2004р. Після хвороби сина, чоловіка відповідачки, остання з будинку виїхала і проживає в с. Коновалівка з іншим чоловіком. У звязку з наведеним, відповідно до ст. ст. 71, 163 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинок по вул. Леніна, 44 в смт. Машівка Полтавської області. У попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала просить їх задоволити, у судове засідання не зявилася направила заяву з проханням справу слухати без її участі, оскільки не може зявитися в засідання за станом здоровя. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що з будинку по вул. Леніна, 44 в смт. Машівка дійсно вибула в кінці липня 2004 року і по даний час проживає в [INFO], але з реєстрації не знімалася, оскільки ніде прописатися. На сьогоднішній день перебуває в цивільному шлюбі від якого 19.12.2008р. народився син [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази прийшов до наступного. Судом установлено, що будинок по вул. Леніна, 36 ( в послідуючому нумерація змінена на будинок 44 по вул. Леніна ) в смт. Машівка Машівського району Полтавської області належав [PERSON], який 20.02.1999 року помер ( а.с. 8-9, 31 ). Позивач є єдиною спадкоємицею за законом після померлого чоловіка, що вбачається з повідомлення Машівської державної нотаріальної контори від 16.03.2010р. ( а.с. 28 ), і відповідно до ст. 549 ЦК, 1963 року належним чином прийняла спадщину, оскільки до дня смерті чоловіка проживала разом з ним по вул. Леніна, 44 в смт. Машівка і продовжує проживати за вказаною адресою, таким чином фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном ( а.с. 10 ). Відповідно до ст. 560 ЦК, 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Незважаючи на те, що позивач не отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на будинок по вул. Леніна, 44 в смт. Машівка після померлого чоловіка, хоча і належним чином прийняла спадщину, а тому суд вважає, що вона, як фактичний власник, має право звертатися до суду з вимогою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом. Згідно довідки Машівської селищної ради від 15.02.2010р. та копії домової книги [PERSON] дійсно зареєстрована 24.12.2001р. в будинку по вул. Леніна, 44 в смт. Машівка ( а.с. 11-13 ), чого не заперечує і сама відповідачка. Суд вважає, що посилання позивача про застосування до вказаних правовідносин норм ст. ст. 71, 163 Житлового кодексу України є безпідставним, оскільки спір виник з приводу проживання у житловому будинку, який фактично належить позивачу на праві власності, а тому до цих правовідносин слід застосувати ст. 405 ЦК України. В судовому засіданні відповідач не заперечувала і це стверджується довідкою Коновалівської сільської ради від 12.03.2010р., що з 2004 року вона дійсно проживає на території Коновалівської сільської ради без реєстрації ( а.с. 25 ). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що оскільки відповідач більше 5 років без поважних причин не проживає в належному позивачці будинку по вул. Леніна, 44 в смт. Машівка, будь-якої домовленості між сторонами щодо проживання встановлено не було, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування цим житлом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8, 50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved