overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивач просить стягти з відповідача збитки в сумі 1947,64 грн та судові витрати 81 грн., посилаючись на такі обставини. Відповідачка [PERSON] є абонентом, який споживає електроенергію, що постачає ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» за адресою [ADDRESS]. Користуючись електроенергією, відповідач має дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, збереження приладів обліку та пломб на них у разу розміщення приладів обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача, оплачувати спожиту електроенергію вчасно та в повному обсязі. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. 22 листопада 2006 року контролерами ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» під час перевірки з метою обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки у помешканні відповідача було встановлено, що вона порушила п. п. 14, 42 Правил користування електричною енергією для населення шляхом без облікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника: без лічильника, за що пунктом 48 Правил передбачено відповідальність. Про порушення було складено акт № 09121 від 22.11.2006 р. про порушення Правил користування електричною енергією для населення. Надалі було обраховано завдані збитки відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4.05.2006 р. № 562. Сума збитків склала 1947,64 грн. (розрахунок проведено за рік - з 22.11.2005 р. по день виявлення порушення). До цього часу сума збитків лишається несплаченою. Відповідачка до судового засідання не з'явилась. Постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд встановив, що відповідачка є абонентом позивача, особовий рахунок [NUMBER], споживачем електричної енергії, яку йому постачає позивач. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення він має вчасно оплачувати спожиту електроенергію, не порушуючи правил користування нею. Однак, як видно з акту № 09121 від 22.11.2006 р. за місцем проживання відповідача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме відсутність електролічильника (а. с. 6). Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4.05.2006 р. № 562, було обраховано суму збитків, завданих позивачеві з боку відповідача в сумі 1947,64 грн. (а. с. 5). Зазначені докази суд вважає достовірними, заперечень на них не подано. Зазначена сума збитків в сумі 1947,64 грн., а також судові витрати позивача в сумі 81 грн. належить стягти на користь останнього з відповідачки [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

В листопаді 2008 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 24.04.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на те, що сім'я розпалась через несумісність характерів, постійні суперечки, відсутність спільних з відповідачем інтересів, тому вона вважає, що подальше спільне життя неможливе і збереження шлюбу немає сенсу та є недоцільним. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Судом встановлені факти: шлюб між сторонами зареєстрований 24.04.2004р. відділом РАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області, актовий запис №11 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 24.04.2004 року відділом РАЦС Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 11); від спільного шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 24.06.2004 року відділом РАЦС Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №61); майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами, станом на 23.12.2008 року, немає, дитина проживає біля матері [PERSON] (показання свідків [PERSON], [PERSON]); за період спільного проживання між подружжям склалися неприязні відносини на грунті непорозумінь, несумісності характерів, відсутності спільних з відповідачем інтересів (показання свідків [PERSON], [PERSON]); шлюбні відносини сторони не підтримують понад півтора року, проживають окремо один від одного (показання свідків [PERSON], [PERSON]); термін для їх примирення, сторони просять не надавати, так як збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам (показання свідків [PERSON], [PERSON]); Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

В листопаді 2008 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 25.01.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, посилаючись на те, що сім'я розпалась через несумісність характерів, відсутність спільних з відповідачем інтересів, в зв'язку з чим вони понад півроку проживають окремо, а тому подальше спільне життя неможливе і збереження шлюбу немає сенсу та є недоцільним. Позивач, відповідач будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явилися звернувшись з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд визнав можливим вирішити справу у відсутність сторін в порядку письмового провадження. Судом встановлені факти: шлюб між сторонами зареєстрований 25.01.2007 р. відділом РАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області, актовий запис №3, від спільного шлюбу є син- [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 25.01.2007 року відділом РАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 3, свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 03.04.2007 року відділом РАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області, актовий запис № 26 ); майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами, станом на 23.12.2008 року, немає, дитина проживає біля матері [PERSON](заява [PERSON]вх.№8740 від 23.12.2008р.); шлюбні відносини сторони не підтримують з липня 2008р., проживають окремо один від одного, створили нові сім'ї (заява [PERSON]вх. № 8740 від 23.12.2008р., заява [PERSON] вх.№8565 від 16.12.2008р.); сторони [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з клопотаннями, з яких вбачається, що останні просять провести розгляд справи у їх відсутність та розірвати шлюб, без надання терміну на примирення (заява [PERSON]вх. № 8740 від 23.12.2008р., заява [PERSON] вх.№8565 від 16.12.2008р.); Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 7 червня 2002 року ним було придбано у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться [ADDRESS] Договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом. В процесі користування належною йому приватною власністю на приватизованій земельні ділянці було побудовано житловий будинок літ.Н-1 без відповідного дозволу уповноваженого на те органу та виготовлення документації, тобто самочинно. Зазначив, що згідно висновків фахівців побудований ним житловий будинок є придатним для постійного проживання, однак в реєстрації права власності відмовили, в зв'язку з тим, що будинок самовільно збудований. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав, підтвердив зазначені в позові обставини, надавши всі можливі докази на їх підтвердження. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” направив до суду телефонограму, з проханням розглянути справу за без його участі, при розгляді справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 7 червня 2002 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON], перший продав, а другий купив жилий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS] та приватизовану земельну ділянку розміром 0,36 га, яка передана для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства (а.с.4). В процесі користування власністю, [PERSON] на приватизованій земельній ділянці побудував житловий будинок літ. Н-1 розміром 6,36 Ч 8,60 кв.м (а.с.5-12). Відповідно до архітектурно-будівельного висновку, наданого Комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” 29 вересня 2008 року, будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,36 га [ADDRESS], без порушення Державних будівельних норм України ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень”. Планувальне вирішення будинку відповідає вимогам діючих на даний час державних будівельних норм ДБН В.2.2.-15-2005 „Житлові будинки. Основні положення” і тому визнано, що будинок є придатним для постійного проживання з житловою площею 23,3 м2 (а.с.13,14). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.15, 319, 331, 375, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивач 02.10.2008 р. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги водовідведення у розмірі 677 грив. 55 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER] Відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги водовідведення, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.01.2000 р. по 01.09.2008 р. у розмірі 677 грив. 55 коп. 01.04.2008 р. боржникам було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за послуги водовідведення у 10-ти денний термін. На момент пред'явлення позову боржники заборгованість не сплатили. У судовому засіданні представник позивача Поляцькова Г.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що заборгованість за послуги водовідведення, що утворилась за період з 01.10.2005 р. по 01.09.2008 р. у розмірі 366 грив. 24 коп. ним сплачена, про що надав до суду квитанцію, просив застосувати до цих правовідносин позовну давність. Відповідачі [PERSON]. і [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, в зв'язку з чим суд визнає їх неявку в судове засідання неповажною і розглядає справу за їх відсутністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: м. [ADDRESS] (а.с.2) і є споживачами послуг водовідведення. За період з 01.01.2000 р. по 01.09.2008 р. за відповідачами виникла заборгованість за послуги водовідведення у розмірі 677 грив. 55 коп. (а.с.4-6). Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за водовідведення. Згідно ст. 64 ЖК України відповідачі несуть рівні обов'язки по сплаті комунальних послуг. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови від позову. Заборгованість за послуги водовідведення, що утворилась за період з 01.10.2005 р. по 01.09.2008 р., тобто у межах позовної давності, у розмірі 366 грив. 24 коп. відповідачами сплачена, що підтверджується ксерокопією квитанції. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв'язку з закінченням позовної давності і сплатою заборгованості, що виникла у межах позовної давності.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивач 09.10.2008 р. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 1192 грив. 33 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], і є споживачами послуг водопостачання. В порушення вимог п. 3, 5 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-1У від 24.06.2004 р. відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.10.2006 р. по 01.10.2008 р. у розмірі 1192 грив. 33 коп. Скарг від відповідачів на якість послуг або їх відсутність за вищевказаний період не надходило. Внаслідок несплати відповідачами послуг водопостачання за вищевказаний період підприємство було позбавлено можливості виконувати свої зобов'язання перед державним і місцевими бюджетами. У судовому засіданні представник позивача Вірютіна О.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, у судове засідання не з'явились, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачів в судове засідання неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). За період з 01.10.2006 р. по 01.10.2008 р. за відповідачами виникла заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 1192 грив. 33 коп. (а.с.4). На час розгляду справи відповідачі заборгованість не сплатили. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за водопостачання. Згідно ст. 64 ЖК України відповідачі несуть рівні обов'язки по сплаті комунальних послуг, тому суд стягує солідарно із відповідачів заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 1192 грив. 33 коп. Позивач звільнений від сплати судових витрат (а.с.5,7), тому судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 51 грив. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грив., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів, в рівних частках з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивач 09.10.2008 р. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 553 грив. 76 коп., посилаючись на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] і є споживачем послуг водопостачання. В порушення вимог п. 3, 5 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-1У від 24.06.2004 р. відповідач не сплачував в повному обсязі за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.10.2005 р. по 01.10.2008 р. у розмірі 553 грив. 76 коп. Скарг від відповідача на якість послуг або їх відсутність за вищевказаний період не надходило. Внаслідок несплати відповідачем послуг водопостачання за вищевказаний період підприємство було позбавлено можливості виконувати свої зобов'язання перед державним і місцевими бюджетами. У судовому засіданні представник позивача Вірютіна О.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач зареєстрований і проживає за адресою:[ADDRESS] (а.с.3). За період з 01.10.2005 р. по 01.10.2008 р. за відповідачем виникла заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 553 грив. 76 коп. (а.с.4). На час розгляду справи відповідач заборгованість не сплатив. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за водопостачання. Таким чином суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судових витрат (а.с.5,7), тому судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 51 грив. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грив., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивач 15.10.2008 р. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 1462 грив. 33 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], і є споживачами послуг водопостачання. В порушення вимог п. 3, 5 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-1У від 24.06.2004 р. відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.11.2002 р. по 01.10.2008 р. у розмірі 1462 грив. 33 коп. Скарг від відповідачів на якість послуг або їх відсутність за вищевказаний період не надходило. Внаслідок несплати відповідачами послуг водопостачання за вищевказаний період підприємство було позбавлено можливості виконувати свої зобов'язання перед державним і місцевими бюджетами. У судовому засіданні представник позивача Вірютіна О.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, у судове засідання не з'явились, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачів в судове засідання неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). За період з 01.11.2002 р. по 01.10.2008 р. за відповідачами виникла заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 1462 грив. 33 коп. (а.с.4-5). На час розгляду справи відповідачі заборгованість не сплатили. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за водопостачання. Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст. 64 ЖК України відповідачі несуть рівні обов'язки по сплаті комунальних послуг, тому суд стягує солідарно із відповідачів заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 1462 грив. 33 коп. Позивач звільнений від сплати судових витрат (а.с.6,8), тому судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 51 грив. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грив., відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів, в рівних частках з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивач 15.10.2008 р. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 555 грив. 56 коп., посилаючись на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], і є споживачем послуг водопостачання. В порушення вимог п. 3, 5 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-1У від 24.06.2004 р. відповідач не сплачував в повному обсязі за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.07.2002 р. по 01.10.2008 р. у розмірі 555 грив. 56 коп. Скарг від відповідача на якість послуг або їх відсутність за вищевказаний період не надходило. Внаслідок несплати відповідачем послуг водопостачання за вищевказаний період підприємство було позбавлено можливості виконувати свої зобов'язання перед державним і місцевими бюджетами. У судовому засіданні представник позивача Вірютіна О.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). За період з 01.07.2002 р. по 01.10.2008 р. за відповідачем виникла заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 555 грив. 56 коп. (а.с.4-5). На час розгляду справи відповідач заборгованість не сплатив. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за водопостачання. Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судових витрат (а.с.6,8), тому судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 51 грив. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грив., відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved