overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

позивач звернувся з вище означеним позовом до відповідача посилаючись на ті обставини, що 21.07.2009 року з відповідачем був укладений договір № 1423 про поставку 2-х вікон з металопластика. Ним відповідно до умов договору була внесена передплата у розмірі 80% в сумі 2400грн. До 24.10.2009 року відповідач не виконав свої зобовязання по договору, відмовився особисто приймати претензію, яку він вимушений потім направляти поштою і відповідь на яку відповідач так і не надіслав. Повинен виплатити пеню у розмірі 3% вартості роботи. Прострочка виконання зобовязання з 22.07.2009 року, оскільки відповідачем усно був указаний такий строк виконання договору по 24.11.2009 року складає 6768грн.( 2400x3% х94дн). Просив задовольнити позов, стягнути з відповідача пеню в сумі 6768грн., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. та внесену ним передплату в сумі 2400грн. Позиція відповідача невідома у звязку з неявкою. У судове засідання позивач не зявився, але подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, доповнень та змін до позову немає. Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд досліджує надані докази: копія договору, копія заказу до договору, копія заяви , копія відповіді, квитанція про оплату ІТЗ . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між сторонам був укладений договір № 1423 про поставку 2-х вікон з металопластика. Відповідно до умов договору була внесена передплата у розмірі 80% в сумі 2400грн. ( а. с 3-4). Відповідно до ст. 10 п.5 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи ( послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Судом встановлено, що відповідач своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором, а тому повинен виплатити позивачу пеню за прострочені дні з 22.07.2009 року по 24.11.2009 року ( 94 дні) в сумі 6768грн. ( 2400 грн. х З% х 94 дн.). Оскільки у позовній заяві позивач не ставить питання про розірвання договору, що передбачає виконання його у майбутньому, суд вважає, що в частині стягнення з відповідача передплати в сумі 2400грн. позивачу слід відмовити. Відповідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 120грн. . На підставі ст. 1166 ЦК України , ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, стягнути з відповідача заборгованість по квартплаті, перед ЖКП „ Промислове" в сумі 1074 грн. 39 коп., просить стягнути з нього цю суму. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив, зауважень з приводу позовних вимог не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд даного спору у відсутність відповідача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, - що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], і за відповідачем рахується заборгованість по квартплаті перед ЖКП „Промислове". Відповідач, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, п.7., якою затверджені Правила користування приміщеннями житлових будинків, зобов'язання виконують неналежним чином, зокрема не проводять оплату за надані послуги, внаслідок чого станом на 31.12.2009 року заборгував підприємству по квартплаті в сумі 1074,39 грн., що підтверджується оборотною відомістю по абоненту за період дії прямих розрахунків з ЖКП „Промислове". Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово - комунальні послуги" власник зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строк, встановлені законом чи договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Відповідно до ст..184 ЖК України фінансування затрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих депутатів, здійснюється за рахунок коштів житлово - експлуатаційних організацій, основним джерелом, яких є квартирна плата та відшкодування. Оскільки відповідачем вищезазначені норми законодавства не виконуються, плата за утримання будинку та при будинкової території відповідачем не вноситься, тому вони підлягають стягненню в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, котрий згідно рішення Міської ради звільнений від сплати державного мита, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на гараж № 217 в гаражному кооперативі № 5 посилаючись на наступні обставини: Він після смерті батька , як і мати та брат його спадкують гараж №217 в гаражному кооперативі № 5 по вул.. Б.Хмельницького в м. Червонограді Львівської області згідно рішення Червоноградської міської Ради №56 від 17 .02. 1983року батькові було виділено земельну ділянку під будівництво цегляного гаража в гаражному кооперативі №5 розміром 3,50 х 6,50 під будівництво цегляного гаражу № 217 Батько вступив в члени гаражного кооперативу №5 платив внески,але гаража батько не приватизував позивач і брат і мати проживали однією сім»єю,користувались машиною і цим гаражем . Мати та брат прийняли спадщину квартиру інше майно а відносно гаража вони відмовились від своїх часток в його користь., тому він просить визнати за ним право власності на гараж. Він користується даним гаражем по даний час . В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив аналогічне. Відповідачі повідомлені про день та час розгляду справи але не з»явились з невідомих суду причин. Вислухавши позивача, оцінивши документи суд приходить до висновку ,що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено ,що батько позивача помер в грудні 2008року гаража не приватизував і гараж не ввійшов в майно ,яке спадкують , а за рішенням Червоноградської міської Ради №56 від 17 .02. 1983 року батькові було виділено земельну ділянку під будівництво цегляного гаража в гаражному кооперативі №5 розміром 3,50 х 6,50 під будівництво цегляного гаражу № 217 проживали однією сім»єю,користувались машиною і цим гаражем . Мати та брат прийняли спадщину квартиру інше майно,а відносно гаража вони відмовились від своїх часток в його користь.,тому він просить встановити право власності на даний гараж Він користується даним гаражем по даний час . В справі мається довідка,що в гаражному кооперативі №5 є гараж під № 217 і заборгованості по оплаті членських внесків не має він належить [PERSON] відмова матері та його брата від гаража. Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

01 березня 2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Миколаївського регіонального управління про стягнення сум, де позов було задоволено частково. Але при ухваленні рішення суд не в повному обсязі вирішив питання про розподіл судових витрат, а саме про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору, враховуючи майновий характер вимог та положення ст. 80 ЦПК України. Згідно рішення суду з відповідача на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по вкладу в сумі 7800 євро /згідно курсу НБУ станом на 21.04.2010 року становить 83382, 00 грн./, проценти від суми простроченого зобовязання в сумі 471, 78 євро /згідно курсу НБУ станом на 21.04.2010 року становить 5038, 61 грн./, що в загальному становить 88420,61 грн.. Виходячи з цього, з ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Миколаївського регіонального управління необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1% від суми, що стягнуто з них на користь [PERSON], так як відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. А тому на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона до 21 грудня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого він не надає матеріальної допомоги. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони до 21 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.180, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно абз.2 ст.1 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року з 1 квітня 2010 рік встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років в сумі 917 грн. Оскільки відповідач не надає відповідну матеріальну допомогу на утримання дитини, то позов слід задовольнити і стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

26.02.201 Ороку позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі реєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги з еплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов*язань і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у сумі 3052,82 грн. яку вони добровільно не сплачують, тому просить стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі у судове засідання не зявились, але надали заяву, у якій просять розглянути справу за їх відсутністю, з позовом згодні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України. обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 3052,82грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

26.02.201 Ороку позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов'язань і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у сумі 4901,16 грн. яку вони добровільно не сплачують, тому просить стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі у судове засідання не зявились, але надали заяву, у якій просять розглянути справу за їх відсутністю, з позовом згодні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані ^щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 4901,16 грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь позивача ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

26.02.201 Ороку позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі іареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов*язань і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у сумі 4019,15 грн. яку вони добровільно не сплачують, тому просить стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі у судове засідання не зявились, але надали заяву, у якій просять розглянути справу за їх відсутністю, з позовом згодні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК. інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані /щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 4019,15 грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

26.02.201 Ороку позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі іареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов*язань і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у сумі 3165,57 грн. яку вони добровільно не сплачують, тому просить втягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі у судове засідання не зявились, але надали заяву, у якій просять розглянути справу за їх відсутністю, з позовом згодні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином і станом на 01.02.2010 рік виникла заборгованість у ^розмірі 3165,57грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі та стягнути на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом про виділ частки будинку, що є спільною частковою власністю, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 18 січня 2000 року, позивачка є співвласником будинковолодіння за адресою: м. Хмільник, вул. 1-го Травня, буд. 22, і відповідно до даних технічного паспорту на житловий будинок, співвласником якого є також Ґедзь [PERSON], їй належить 67/100 частки в спільній частковій власності. На теперішній час в позивачки виникла потреба переоформити право власності на належну їй частину житлового будинку, однак коли вона звернулась до відповідача з вимогою оформити конкретні частки в спільній сумісній власності (укласти відповідну угоду), він їй відмовив, пославшись на те, що в нього немає на це грошей та часу. Між ними виникають постійно сварки і непорозуміння стосовно використання майна, що є в їх спільній власності. Відповідач має самостійний вхід в житловий будинок та належна йому частина будинку переобладнана в ізольовану квартиру. Відмова відповідача в укладенні договору про поділ майна, що є у спільній частковій власності сторін, перешкоджають в реалізації права власності позивачки. Фактично їй належить та використовується нею у 67/ 100 частки спільної часткової власності, а саме: частина житлового будинку квартира №1, що складається з: 1-1 коридору площею 7,0 кв.м., кімнати 1-2 площею 11,7 кв.м., кухні 1-3 площею 10,7 кв.м., кімнати 1-4 площею 8,9 кв.м., та господарських будівель і споруд, г - ґанку, В- хліву, П/В - льоху, №1-огорожі, що знаходиться за адресою м. Хмільник, вул. 1-го травня, буд. 22, а також позивачці належить земельна ділянка площею 0,0550га, на якій знаходиться належна їй частина житлового будинку та господарські будівлі відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №029611. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки договором дарування частини будинку від 18 січня 2000 року доведено, що позивачка прийняла в дар 67\\100 будинковолодіння за адресою: м. Хмільник, вул. 1-го Травня, буд. 22; технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду інвентарний №3057 складеним 23 лютого 2005 року доведено, що співвласниками будинковолодіння за адресою: м. Хмільник, вул. 1-го Травня, буд. 22 є сторони по справі; довідкою №1586 виданою головою вуличного комітету доведено, що відповідач у квартирі №20 в м. Хмільнику, Вінницької області, вул. Столярчука, 29, не проживає більше десяти років; державним актом на право приватної власності на землю серії I- ВН №029611, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради №16 від 28 січня 2000 року. Таким чином позовні вимоги можливо задовольнити повністю, оскільки вони доведені показами та матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків в сумі 1318,73 грн посилаючись на те , що відповідачка є абонентом Іванівського РЕМ та має особовий рахунок № 5402/49. В порушення п.п. 42,48,53 Правил користування електроенергією для населення від 26.07.1999 року за № 1357 , відповідачка користувалася електроенергією поза приладу обліку , про що свідчить акт № 0068888 складений працівниками Іванівського РЕМ під час чергової перевірки 08.11.2009 року Збитки заподіяні Іванівському РЕМ протиправними діями відповідачки складають суму 1318,73 грн котру й досі не сплачено не дивлячись на попередження . В судове засідання представник позивача надав письмову заяву про слухання справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала, просить справу у разі неявки у судове засідання відповідача слухати заочно. Відповідачка у судове засідання не зявилася , про причини неявки не повідомила , хоча повідомлена була належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Суд, дослідивши матеріали справи перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного: Позивачем надано протокол № 131 від 08.11.2009 року згідно якого , відповідач порушив Правил користування електроенергією для населення від 26.07.1999 року за № 1357 шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач мимо ПО, розрахунок кількості не донарахованої електроенергії та її вартості № 0068888, акт № 0068888 складений працівниками Іванівського РЕМ під час чергової перевірки 08.11.2009 року, акт відмови від підпису, копія особового рахунку споживача , які є доказами вини відповідача. Відповідно до ч. 1ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст..61 Цього Кодексу. Відповідачем по справі не зазначено та не надано жодного доказу , в обґрунтування своєї позиції та заперечень щодо позову . Також суд вважає що обставини, на які посилалася представник позивача, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та суд приходить до висновку позов підлягає задоволенню . Таким чином суд приймає рішення про відшкодування збитків відповідачем у розмірі 1318,73 грн. Відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладено суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача відшкодування судових витрат у вигляді витрат по судового збору при звернені до суду з позовною заявою у розмірі 51 грн.00 коп та витрати на інформаційно- технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved