Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

ВАТ Державний ощадний банк України в особі філії Харківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати кредитний договір № 1710, укладений із [PERSON] 19.09.2008 року, та стягнути із відповідачки заборгованість в сумі 13\~859,17 грн., посилаючись на порушення нею умов кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просив стягнути із відповідачки заборгованість в сумі 14\~497,24 грн. В іншій частині позовні вимоги залишились без змін. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 19.09.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1710, згідно якого відповідачці були надані грошові кошти в сумі 10\~000 грн. на придбання побутової техніки. ( а.с. 11-13 ) За умовами договору кредит надано на 36 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 18 вересня 2011 року ( п.1.2 договору ) Відповідно до п.1.3 договору погашення кредиту та сплата нарахованих відсотків повинна здійснюватися рівними платежами в сумі 277,78 грн. не пізніше останнього робочого дня місяця, починаючи з наступного дня після видачі кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. ( ч.2 ст. 1050 ЦК України ) Судом встановлено, що відповідачка не здійснює платежів по погашенню кредиту і сплаті відсотків, чим порушила умови договору кредиту, Станом на 26.04.2010 року загальна заборгованість [PERSON] по кредиту складає 14\~497, 24 грн., з якої: заборгованість по кредиту 4\~842,21 грн.; заборгованість по відсотках 485,33 грн.; заборгованість по простроченому кредиту 4\~195,78 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам 3\~281,26 грн.; пеня по простроченному кредиту та відсоткам 1\~692, 66 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. ( ч.2 ст. 625 ЦК України ) Пунктом .4.1.1. договору кредиту передбачено, що в разі порушення взятих на себе зобов»язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченного платежу за кожний день прострочення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 14\~497,24 грн. підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускаєтсья лиша за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунком 7.1 договору кредиту передбачено, що припинення цього договору без згоди іншої сторони не допускається. Відповідачка не погоджується розірвати кредитний договір. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачкою були істотно порушені умови договори, у з»язку з чим позовні вимоги про розірвання кредитного договору підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved