overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 22 липня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 14400 доларів США строком до 22.07.2011р. Умови кредитного договору відповідачем не виконуються. Станом на 29.01.2009 року заборгованість становить 8051,41 доларів США, що за курсом НБУ складає 61995,86 грн. Прохав стягнути з відповідача вказану суму заборгованості а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 619,96 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Ст. 1050 ЦК України передбачає що, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з кредитним договором від 22 липня 2005 року відповідачу був наданий кредит в сумі 14400 доларів США строком до 22.07.2011р. Як вбачається з представленого розрахунку станом на 29.01.2009 року сума заборгованості за кредитом становить 8051,41 доларів США, що за курсом НБУ складає 61995,86 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 26 березня 2008 року між позивачем та відповідачем №1 був укладений Кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 15150 грн. строком до 26.03.2011р. Умови кредитного договору відповідачем №1 не виконуються. Станом на 01.06.2009 року заборгованість становить 18731,85 грн. Зобовязання забезпечено порукою, шляхом укладення договору поруки з відповідачем №2. Прохав стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 187,32 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомили, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Ст. 1050 ЦК України передбачає що, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з кредитним договором від 26 березня 2008 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 15150 грн. строком до 26.03.2011р. Як вбачається з представленого розрахунку станом на 01.06.2009 року сума заборгованості за кредитом становить 18731,85 грн. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед боржником солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Свято - Покровський монастир с. Тустаня Галицького району Івано-Франківської єпархії Української православної церкви звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить розірвати Договори дарування, укладені 08 жовтня 2004 року між Свято - Покровським монастирем с. Тустань Галицького району Івано-Франківської єпархії Української православної церкви, як Дарувальником та [PERSON], як Обдарованою про передачу в дар житлового будинку з приналежними господарськими будівлями за №59 по вул. Галицькій у с. Тустані Галицького району, вартістю 32 638 гривень; земельних ділянок площами 0,2316 гектара, 0,2500 гектара та 1,0766 гектара, що знаходяться по шосе на с. Медуху у с, Тустані Галицького району, вартістю 33 680 гривень 41 коп.. Позивач посилається на ті обставини, що відповідач повинна була використати земельні ділянки для будівництва нових приміщень і забезпечувати монастир продуктами сільського господарства. Проте у неї відсутні кошти для будівництва, будівлі вона не використовує, як не використовує і земельні ділянки. При цьому земельна ділянка заростає бурянами, а будівлі руйнуються. Відповідач погодилася з позовними вимогами і не заперечує щодо розірвання договорів. Крім цього відповідач підтвердила, що з часу укладення договорів дарування фактично не прийняла в дар майно. Вислухавши в судовому засіданні доводи представника позивача та відповідача, дослідивши докази по справі суд вважає, що в звязку з визнання позовних вимог позов слід задовольнити. Із договорів дарування, укладених 08 жовтня 2004 року між Свято - Покровським монастирем с. Тустань Галицького району Івано-Франківської єпархії Української православної церкви, як Дарувальником та [PERSON], як Обдарованою вбачається, що позивачем передано в дар відповідачу житловий будинок з приналежними господарськими будівлями за №59 по вул. Галицькій у с. Тустані Галицького району, вартістю 32 638 гривень; земельні ділянки площами 0,2316 гектара, 0,2500 гектара та 1,0766 гектара, що знаходяться по шосе на с. Медуху у с. Тустані Галицького району, вартістю 33 680 гривень 41 коп.. Відповідач з часу укладення договору не прийняла дарунок, не використовує за цільовим призначенням, що призводить до руйнування будівель, які належали позивачу і становлять для нього немайнову цінність. Відповідно до ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається за згодою сторін. Крім цього згідно ст. 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику майнову цінність. Із зазначеними у ст. 727 ЦК України обставинами відповідач погодилася в судовому засіданні, а також погодилася на розірвання договору дарування. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить законові та не порушує прав чи законних інтересів інших осіб, а тому в звязку з цим позовні вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 651, 727 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач в суд не зявився, своїх заперечень суду не надав. Доведено, що згідно з копією свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком дитини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно з поданими документами, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач в добровільному порядку матеріальної дпомоги не налає. У відповідності до ст.ст. 180,181 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала з 18.07.2003 р. в зареєстрованому шлюбі. Шлюбні стосунки в 2009 р. припинені. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримування дитини, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання їх сина, щомісячно, в розмірі ? частини із всіх видів його заробітку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував відносно його задоволення Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 174, 175 ЦПК України. Оскільки відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком, від шлюбу з яким у них народилося двоє дітей: син [PERSON], 12.08.1997р.н., та дочка [PERSON], 08.08.1999р.н. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться їхнім здоровям та вихованням, а тому просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини і просить суд позов задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив, тому суд проводить заочний розгляд справи. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких у них народилося двоє дітей: син [PERSON], 12.08.1997р.н., та дочка [PERSON], 08.08.1999р.н., що стверджується відповідно свідоцтвом про народження від 03.09.1997р, актовий запис №16, та свідоцтвом про народження від 26.08.1999р, актовий запис №11. Відповідач не надає кошти на утримання дітей, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 21 червня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 6000 грн. строком до 21.06.2009р. Умови кредитного договору відповідачем не виконуються. Станом на 23.09.2009 року заборгованість становить 4805,38 грн. Прохав стягнути з відповідача вказану суму заборгованості а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 51 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Ст. 1050 ЦК України передбачає що, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з кредитним договором від 21 червня 2007 року відповідачу був наданий кредит в сумі 6000 грн. строком до 21.06.2009р. Як вбачається з представленого розрахунку станом на 23.09.2009 року сума заборгованості за кредитом становить 4805,38 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви на прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що 11 жовтня 2004 року померла її мати [PERSON]. 06 вересня 2002 року [PERSON] склала заповіт на імя [PERSON], однак своєчасно подати заяву на прийняття спадщини позивач не змогла з поважної причини, оскільки вона є юридично необізнана в питаннях, щодо оформлення спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Горбівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області надіслав суду клопотання, розглянути справу за його відсутністю та задовольнити позовні вимоги позивача. Зважаючи на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову, а також розглянути справу без його участі, оскільки є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: [PERSON] померла 11 жовтня 2004 року, підтвердження чому копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 203284 від 13 жовтня 2004 року (а.с. 10). Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Горбівської сільської ради Н-Сіверського району Чернігівської області від 06 вересня 2002 року померла [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці - [PERSON] (а.с.9) Згідно свідоцтва про народження серії ЯГ №529159 від 14.01.1952 року [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 11) Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-КЕ №417408 від 23 березня 1984 року, [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.12). Згідно ст.1272 ч.З Цивільного кодексу України, спадкоємцю який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч.4, ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]»єва В.М. про захист права власності, визнання втративши право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач [PERSON] є власником будинку №13 по вул.. Широка в с. Сергіївка, Красноармійського району, Донецької області. Дом на лежить позивачу на прав особистої власності від 13.11.09р., котре видане державним нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області, реєстр 1528. Після оформлення спадку позивач вирішив продати вищевказане домоволодіння, нотаріус запитав довідку про зареєстрованих осіб у вказаному домоволодінні. Саме з цієї довідки позивав узнав, що в його будинку зареєстрований відповідач [PERSON]»єв В.М., котрий жодного дня не мешкав у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Сергіївської сільради № 812 від 23.12.09р. Через те, що у будинку прописана стороння людина позивач не може у повній мірі користуватися своїм правом власності, а саме продати вказане домоволодіння, бо нотаріус відмовляється здійснювати угоду, поки у домоволодінні зареєстрований відповідач. Відповідач не мешкав у будинку з 2003року без поважних причин, особисті речі його відсутні. В відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі є розписка, зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, відповідн6о до ст.. 224 ЦПК України. Третя особа Відділ еміграційної служби Красноармійського МРВ МВС України у Донецькій області повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку №13 по вул.. Широка в с. Сергіївка, Красноармійського району, Донецької області. Дом на лежить позивачу на прав особистої власності від 13.11.09р., котре видане державним нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області, реєстр 1528. Після оформлення спадку позивач вирішив продати вищевказане домоволодіння, нотаріус запитав довідку про зареєстрованих осіб у вказаному домоволодінні. Саме з цієї довідки позивав узнав, що в його будинку зареєстрований відповідач [PERSON]»єв В.М., котрий жодного дня не мешкав у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Сергіївської сільради № 812 від 23.12.09р. Через те, що у будинку прописана стороння людина позивач не може у повній мірі користуватися своїм правом власності, а саме продати вказане домоволодіння, бо нотаріус відмовляється здійснювати угоду, поки у домоволодінні зареєстрований відповідач. Відповідач не мешкав у будинку з 2003року без поважних причин, особисті речі його відсутні. Відповідно до ст. 163 ЖК України передбачає, що при тимчасової відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення у випадках та в межах строку, встановленого с.1,п.1 та 5ч.3 та ч.4 ст.71 ЖК України. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

18 січня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона має малолітнього сина [PERSON] Ріттель-Клімович, [INFO], батьком якого є відповідач по справі. З часу народження дитини [PERSON] долею його не цікавиться, жодного разу не телефонував, не приїжджав, повністю самоухилився від виконання батьківських обов»язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В зв»язку з чим просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] Ріттель-Клімович, [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до його повноліття. В судовому засіданні [PERSON] просила суд позов задовольнити з викладених вище обставин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення у пресі, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам. Представник органу опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона вважала, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач тривалий час не займається вихованням і утриманням свого сина та його долею не цікавиться. Вислухавши пояснення позивача, думку прокурора, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку їх ухилення від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав на підставі п. 2 ст. 164 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] Ріттель-Клімович, [INFO], батьком якого є [PERSON] Юрген. З часу народження дитини відповідач не займається його вихованням, долею сина не цікавиться, не піклується про його здоров»є, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, жодного разу не телефонував та не приїжджав до сина. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт невиконання відповідачем батьківських обов»язків щодо малолітнього сина. Згідно висновку органів опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона позбавлення [PERSON] Юргена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Ріттель-Клімович, [INFO] є доцільним. На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, оскільки ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Крім того, відповідно до ст. 180 СК батьки забов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки [PERSON] Юрген є батьком малолітнього [PERSON] Ріттель-Клімович, [INFO] він забов»язаний утримувати останнього до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved