Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач 09.12.2009 року звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначила, що їй на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.03.2008 року належить на правах власності ? частина житлового будинку №14 по вул. 50 років ВЛКСМ в м. Нова Одеса Миколаївської області. Своє право власності на частину цього будинку вона зареєструвала в органах БТІ. Зазначає, що вона має право на володіння і користування і розпорядження своєю власністю, яка є частиною спільного будинку. Посилаючись на те, що вона бажає проживати в цьому будинку, а відповідач, як співвласник будинку, зі своїми родичами, в порушення її прав власника не дає їй можливості вселитися до будинку, просить суд винести рішення яким вселити її та її неповнолітню дочку [PERSON] в будинок №14 по вул. 50 років ВЛКСМ, в м. Нова Одеса Миколаївської області, а також просила стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Посилаючись на ті ж самі обставини справи і підстави позову, позивач просить суд її позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позову не визнали. Посилаючись на безпідставність позову, та на те, що ніяких перешкод по вселенню відповідач не чинить, просять суд в задоволені позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу і відповідачу, як колишньому подружжю, на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.03.2008 року, яке набрало чинності з 31.03.2008 року, належить кожному по ? частині житлового будинку №14 по вул. 50 років ВЛКСМ в м. Нова Одеса Миколаївської області. Рішення суду, яким за позивачем визнано право власності на ? частину цього будинку, остання зареєструвала в органах БТІ, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позивач та її неповнолітня дочка [PERSON] зареєстровані в цьому будинку на правах його мешканців. Позивач, як співвласник з визначеною часткою будинку, відповідно до ст.ст.355, 358 ЦК України, не змогла домовитись з відповідачем другим співвласником цього будинку щодо її вселення і проживання в спільному будинку, хоча має на це законне право. З досліджених в судовому засіданні обставин, які визнані відповідачем, вбачається, що позивач з малолітньою дочкою у їх спільному будинку не проживає, ключів від замків дверей будинку не має і вільно, безперешкодно попасти в середину цього будинку, до його приміщень і кімнат не може. З пояснень позивача вбачається, що всі її спроби поселитися в будинку були марними, так як кожного разу, коли вона приходила до будинку, то його двері були зачинені на замки. Відповідач не визнає позовних вимог, посилаючись на те, що він не чинить ніяких перешкод позивачу по вселенню в будинок. Не заперечує відповідач і прав позивача на проживання в цьому будинку. Разом з тим, суд зазначає, що така правова позиція і пояснення відповідача не відповідають обставинам справи і не спростовують пояснень позивача про те, що вона фактично позбавлена можливості самостійного, вільного, безперешкодного вселення в будинок. Самовільно вселятися до будинку позивач не бажає, вважає що таке вселення буде протиправним, а тому просить суд, щоб таке вселення було на підставі судового рішення. Суд зазначає, що той факт, що позивач, як співвласник будинку, фактично не може вселитися до нього, порушує її права, як власника (ст.361 ЦК України) на вільне володіння, використання і розпорядження своєю власністю житловим будинком. Відповідно до вимог ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Власник, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач, посилаючись на своє право приватної власності, визначив спосіб захисту свого порушеного права шляхом вселення до житлового будинку. Відповідно до ст.156 ЖК України допускається вселення до будинку, як його власника так і членів сімї власника будинку. Тому за таких вищевикладених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в загальній сумі 145,50 гривень.

Outcome: approved