Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи тим, що він має у власності похідний погріб вартістю 4629 грн., який розташовано на території належної йому присадибної ділянки по вул. Сумській, 36 в с. Лесківка Богодухівського району Харківської області. В жовтні 2008 року відповідач, що проживає по сусідству, з особистих неприязних стосунків, вивезла всю землю, якою був накритий погріб, що викликало його промерзання та обрушення стін споруди. В результаті неправомірних дій відповідача погріб став повністю непридатний для подальшого використання. [PERSON] не заперечує факт спричинення шкоди, але в добровільному порядку від її відшкодування ухиляється. В зв'язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача в якості відшкодовування шкоди вартість погреба, що становить 4 629 грн., а також понесені ним витрати по даній справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили стягнути з відповідачки вищеназвані кошти в якості відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила, пояснила, що два погреба - позивача та її стоять на території домоволодіння, між ними прохід не більше 2 м. Навесні під час сходу талого снігу, а також, під час дощу вся вода, що стікає з погреба [PERSON] та вода з двору тече їй у погреб. В зв»язку з цим, восени 2008 року нею була надібрана земля з проходу між погребами, частина цієї землі була надібрана з нижньої частини погреба позивача. Проте, це не призвело до того, щоб погреб став непридатним для використання. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Свідок [PERSON] пояснив, що є Зарябинським сільським головою і по роду своєї діяльності неодноразово був запрошений сторонами по справі для вирішення різних конфліктів. На протязі довгого періоду часу між [PERSON] та [PERSON] виникали сварки на ґрунті особистих неприязнених стосунків, так як вони є родичами - свекром та невісткою. Під час обслідування погреба в грудні 2008 року комісією було встановлено, що земля дійсно надібрана, але споруда та сільгосппродукція в ній знаходиться в задовільному стані. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 22.05.2009 року, виданого Зарябинською сільською радою належить житловий будинок № 36 по вул. Сумській в с. Лесківка Богодухівського району Харківської області. На його прибудинковій території знаходиться погріб, вартістю 4 629 грн. Відповідно до акту від 11 грудня 2008 року, складеного комісією в складі сільського голови Зарябинської сільської ради, 2-х депутатів Зарябинської сільської ради та дільничного інспектора Богодухівського РВ ГУМ ВС України, при обстеженні погребу [PERSON] було виявлено, що продукція знаходиться в задовільному стані, води не виявлено, лише на картоплі одне місце діаметром 50 см. було мокре, але не глибоко. Надворі на самому погребі [PERSON] надібрано землю. Постановою ДІМ Богодухівського РВ про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.12.2008 року, факт спричинення шкоди майну [PERSON] не встановлений. Актом, складеним комісією в складі сільського голови та секретаря Зарябинської сільської ради від 18.12.2009 року встановлено, що погріб не розрушений, пошкоджень немає, придатний для користування, сільгосппродукція знаходиться в задовільному стані, води на момент перевірки не виявлено. На поверхні погреба земля засипана. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При таких обставинах, твердження позивача про те, що в результаті дій відповідачки погреб став повністю непридатним для подальшого використання через обрушення стін не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачки коштів на відшкодування шкоди.

Outcome: dismissed