overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

В грудні 2009 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання [PERSON] втратившим права користування квартирою № 42 в будинку №18 по вул. О.Дундича в м.Рівне та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що 18.04.2000 року вона придбала у [PERSON] [ADDRESS],однак [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знявся,в квартирі не проживає і жодного разу там не з»являвся. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у праві користування та розпорядження майном. Покликаючись на викладені обставини,просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином,клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Зі згоди позивачки,суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так,відповідно до ст.ст.3,6,8 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація фізичних осіб, тобто внесення відомостей до паспортного документа із зазначенням адреси житла та знесення цих. л ших до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, проводиться за місцем проживання або місцем перебування. Судом встановлено,що 18.04.2000 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із будинкової книги та довідки ТзОВ «ЖЕО ЖБК»,відповідач [PERSON] по даний час значиться зареєстрованим у вищевказаній квартирі [ADDRESS]. Однак,як встановлено в процесі розгляду справи, відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим в цій квартирі, з моменту продажу квартири там не проживає. З актів від 10.07.2009 року,21.08.2009 року та 14.12.2009 року, затверджених головою ЖБК «Іскра» вбачається,що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ст.ст. 317, 319,ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що місце реєстрації [PERSON] - квартира [ADDRESS] не є його місцем проживання та перебування, він підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного, ст.ст.379,383,391 ЦК України, ст.ст.3,6,8 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

11.11.2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем одружені з 23.08.2005 р. Від шлюбу має сина [PERSON] [INFO] Просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки брачно-сімейні відносини припинені рік тому . Відновлювати відносини не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Відповідач в судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд зі згоди позивачки розглянув справу у відсутність відповідача при заочному розгляді. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені 23 серпня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відновлювати відносини позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері [PERSON], померлої 11 липня 2009 року. Позивач позовні вимоги змінив, про суду надав письмову заяву та підтримав пояснення за обставин викладених у позовній заяві, просив уточнені позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав суду заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у його відсутності. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що біржової угоди міни нерухомості від 11 лютого 1998 року однокімнатна квартира № 39 загальною площею 27,4 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м., що розташована за адресою м. рівне, вул.. Пирогова, 9 на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 11 липня 2009 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 080186. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті його матері [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] від прийняття спадщини не відмовлявся, інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, однак йому відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину у звязку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини та не виділено частки в праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього кодексу. Суд дійшов до висновку, що слід виділити позивачу, як співвласнику спільної сумісної власності 1/3 частину квартири № 39 будинку № 9 на вул. Пирогова в м. Рівне, залишивши по 1/3 частині вказаної квартири за померлою [PERSON] та відповідачем [PERSON] Спадкове майно після смерті померлої складається із 1/3 частин вказаної квартири. За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 28 березня 2008 року, за актовим записом № 138. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб розривають вдруге. Розривати шлюб в органах РАЦС відповідачка не бажає. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що у них з відповідачкою відсутні взаємо порозуміння та взаємоповага, внаслідок чого сумісне спільне життя стало неможливим. З червня 2008 року він спільно з відповідачкою не проживає, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст.225 ЦПК України судом ухвалено справу розглядати за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до Виконкому Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог позивачі в ході судового засідання посилалися на те, що 03 липня 2009 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON] і чоловіком [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Спірна квартира, відповідно до свідоцтва про право власності на житло належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] однак частка кожного відокремлена не була, внаслідок чого позивачі не можуть вступити у право спадкування. З урахуванням викладеного, просили суд: ●припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]; ●визначити частки учасників у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] у розмірі: 1/2 частина за [PERSON] і 1/2 частину за [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 року. Відповідач [PERSON] комітет Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання свого представника не направили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора - в судове засідання свого представника не направили, надали на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутностю. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 липня 2009 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON] і чоловіком [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Спірна квартира, відповідно до свідоцтва про право власності на житло належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] однак частка кожного відокремлена не була, внаслідок чого позивачі не можуть вступити у право спадкування. Так, відповідно до ч.2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Як вбачається з матеріалів справи, всі співвласники користувалися квартирою № 50 у будинку № 32 по вул. Ленінградській у м. Дніпропетровську спільно, будь які домовленості, стосовно збільшення часток не має. Внаслідок чого суд приходить до висновку, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач звернувся через суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що 10.09.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від зазначеного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. їх сімя розпалася і збереження її неможливе, оскільки немає порозуміння та любові. Тому просить шлюб розірвати. Розірвання шлюбу здійснюють уперше. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. ЕІа підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

ЖКП Покровське звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про примусове стягнення заборгованості по квартирній платі в сумі 1193 грн. 85 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача суду пояснила, що [PERSON] є уповноваженим власником, співвласником квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, власники квартир зобов'язані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території, згідно п. 5 ч. З ст. 30 Закону України Про житлово-комунальні послуги та п. 7 ч. 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року за № 45, власники, наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач порушує вказані вимоги законодавства, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 1193 грн. 85 коп., яку в добровільному порядку останній погасить відмовляється. Зважаючи на вище наведене ЖКП Покровське вимушене звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просить суд стягнути з відповідача на користь ЖКП Покровське заборгованість по квартирній платі в сумі 1193 грн. 85 коп. та судові витрати по справі, а саме: судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в прибуток держави. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату та час розгляду справи повідомлялось заздалегідь та у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомлено. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач в порушення вимог ст. 68 ЖК України, своєчасно не вносить плату за надані позивачем послуги, в звязку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 1193 грн. 85 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно зч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до [PERSON], у якому просить суд: - розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 липня 2002 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 187 та залишити на виховання позивачки доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилається на те, що 05 липня 2002 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб, який був зареєстрований у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 187. Від спільного подружнього життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, постійні сварки у звязку з несумісністю характерів, різні погляди на життя, ведення домогосподарства та виховання дитини. Майже півтора року, вони не підтримують подружніх стосунків та ведуть окреме сімейне господарство, мешкаючи у різних місцях. Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає не можливим. Спору про розподіл майна, що є їх сумісною власністю, у них не виникає. Позивачка вважає, що їх родина розпалась і не може бути відновлена. Примирення з [PERSON] не можливе. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд розірвати їх шлюб. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 05 липня 2002 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюне прізвище Анищенко) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис 187. (а. с. 06) Від шлюбу у сторін 25 листопада 2005 року народилася донька [PERSON]. (а. с. 07) При розірванні шлюбу неповнолітня донька [PERSON] лишиться проживати разом із матірю [PERSON]. Сторони півтора року не підтримують подружні стосунки, ведуть окремо господарство, мешкаючи к різних місцях. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Подальше спільне життя та збереження сімї суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 лютого 2008 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №204. Від шлюбу у них дітей немає. Вказує на те, що спільним подружнім життям вони проживали до квітня 2008 року, на даний час подружні відносини між ними не поновлено. На примирення з відповідачем не згідна, тому просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що збереження сімї та подальше спільне проживання сторін є неможливим і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати, поклавши повязані з цим витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] РЕМ ВАТ «Одесаобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданих збитків у розмірі 2674,13грн. та судових витрат у розмірі 171 грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] РЕМ, як структурна одиниця ВАТ ЕК "Одесаобленерго", здійснює поставку електричної енергії населенню згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.1999 р. №1357. 14.10.2009 р. в ході проведення рейдової перевірки абонентів с. Визирка, у абонента [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] працівниками [PERSON] РЕМ було виявлене порушення ПКЕЕ, а саме: підключення до мережі [PERSON] РЕМ, мимо приладу обліку, шляхом накиду. Згідно п. 53 ПКЕЕ, бригада склала акт №0068974 від 14.10.2009 р. Згідно п. 53 Правил і Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затверджених постановою НКРЕ від 22.11.1999 р. № 1416, було проведено розрахунок завданих збитків. Сума збитків складає 2674,13 грн. Таким чином, споживачка електричної енергії [PERSON] порушила Закон України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 р. і Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Суд погоджується з позовними вимогами позивача, так як в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] РЕМ ВАТ «Одесаобленерго» було завдано матеріальних збитків на суму 2674,13грн. Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат, також підлягають задоволенню, так як вони були понесені позивачем в результаті звернення до суду з питання відшкодування завданих збитків. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючим підставам. Згідно з ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. На підставі вищевикладеного, ст.1166 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України "Про електроенергетику", п.48, 53 Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved