Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що: 1) з відповідачем мають одну неповнолітню дитину, яка проживає разом з нею і повністю знаходиться на її утримані; 2)відповідач ніяк не утримує дитину; 3) стан здоров'я та матеріальне становище дитини потребує присудження з відповідача аліментів; 4) стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють присудження з нього аліментів; 5) у відповідача нема інших дітей, непрацездатних дружини, батьків; 6) посилаючись на ці обставини, просить за рішенням суду присудити з відповідача на її користь кошти на утримання дитини (аліменти) достатні для задоволення розумних потреб дитини в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача також аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, викладених в позові, наполягала на присудженні аліментів з відповідача. У судовому засіданні відповідач проти позову не заперечував, погодився з вимогами позивача про присудження з нього аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні, відповідно до відомостей свідоцтва про народження дитини встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину доньку Валентину, [INFO]. Дитина проживає разом з мамою позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач батько дитини ніяк не утримує дитину. Стан здоров'я та матеріальне становище дитини потребують присудження з відповідача аліментів. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють присудження з нього аліментів. У відповідача нема інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини виконання батьками обовязку утримувати дитину, дійсні причини позову, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved