Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою 15.01.2010 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши суду, що зараз скрутні часит не має прибутку щодо бізнесу і він не має можливості сплачувати аліменти більш ніж в мінімальному розмірі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню з наступних підстав: Позивачка і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, проти чого не заперечували, з літа 2009 року мешкають окремо та не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], що підтверджується актовим записом про реєстрацію народження № 3856 від 07.12.2001 року, в графі батько якого написано [PERSON]. На підставі ст..180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст..183 СК України розмір аліментів на неповнолітню дитину визначається судом як частка заробітку (доходу) батька чи матері. На підставі ч 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст..191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час але не більш чим за три роки. На підставі ст.184 Сімейного Кодексу України аліменти в твердій грошовій сумі можуть бути призначені ,якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Позивачка належним чином доказів суду про ці обставини не надала. На підставі ст.185 ч1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дини тину, що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Учасникам процесу було розяснено судом вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України стосовно того, що докази по справі надаються сторонами, а судом тільки оцінюються. Суд вважає, що позивачка довела суду обґрунтованість своїх вимог. Щодо додаткового стягнення коштів на розвиток здібностей дитини, суд вважає позовні вимоги доведеними та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини для розвитку її здібностей в сумі 200,00 гривень. Доводи відповідача стосовно падіння виробництва ,мінливості прибутку суд вважає такими ,що спростовані довідкою Ленінської ДПІ м. Харкова від 18.02.2010 року № 89/ш112-121, згідно з якою відповідач сплатив єдиний податок державі, вказавши, що його прибуток складає за 2009 рік 124636,00 гривень. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі ,а також нести додаткові витрати, які пов»язані з лікування та розвитком здібностей дитини. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню . Суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно- технічного забезпечення судового розгляду у порядку вимог ст.ст.81,88 ЦПК України.

Outcome: approved