Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Дванадцята Харківська Державна нотаріальна контора про скасування реєстрації права власності на спадок, усунення від спадку та визнання єдиними спадкоємцями. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 17.10.1986 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від подружнього життя народилися [PERSON] (у дівоцтві [PERSON]) та [PERSON]. З 1992 року подружжя разом не мешкало та не вело сумісного господарства. [PERSON] мешкав зі своїми батьками. У квітні 1994 року [PERSON] була придбана однокімнатна квартира за адресою: м. Харків, проспект Московський, б. 200/1, кв. 5. Шлюб між [PERSON] було розірвано рішенням суду від 17.10.1994 року. Після фактичного розірвання шлюбу ні колишня дружина [PERSON], ні діти не підтримували ніяких стосунків зі своїми батьком - [PERSON], який важко хворів, а саме: у 1988 році переніс важке хірургічне втручання на шлунку. Дуже довго проходила реабілітація, яка вимагала певного зосередження дієтичного харчування. У цей час [PERSON] не мав ніяких матеріальних прибутків. Допомагали тільки його колишня дружина [PERSON] та їх спільний син - [PERSON] та батько - [PERSON]. Усі останні роки колишня родина [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] жодного разу не цікавилися його станом здоровя. Про смерть батька [PERSON] та [PERSON] дізналися зі слів свого діда - [PERSON] через деякий час. На підставі викладеного позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили скасувати реєстрацію права власності спадкоємців на спадок від [PERSON], визнати відповідачів такими, що не мають права на спадок від [PERSON] - усунути від спадку та визнати позивачів єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що за декілька місяців до своєї смерті [PERSON] знаходився в безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, оскільки хворів через перенесений інсульт. Проте ані відповідач [PERSON], ані відповідач [PERSON] не відвідували свого батька. Піклувалися про [PERSON] тільки позивачі. Позивач [PERSON] також зазначав, що відповідачі не відвідували свого батька оскільки знаходилися під впливом своєї матері, колишньої дружини [PERSON] - [PERSON], у звязку з чим відмовилися ходити за батьком, не приймали участі в його похованні, не здійснювали матеріальної допомоги в утриманні спадкової квартири (прибирання, ремонт сантехніки, дверей та ін.) У судовому засіданні представник позивачів - [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, підтримала позов у повному обсязі і пояснила суду про обставини вищевикладені. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, пояснивши про наступне: його батьки розлучилися у 1994 році, коли йому було 8 років. Після розлучення батьків він підтримував стосунки з [PERSON]. Проте з часом батьком став все більш зловживати спиртними напоями, та під їх впливом поводився неадекватно. В останні місяці життя батька відповідач намагався налагодити з ним стосунки. В вересні 2006 року він та його сестра [PERSON] приїжджали до батька для того, щоб показати фотознімки з весілля сестри, але [PERSON]П, був в стані алкогольного спяніння, проте скарг на здоровя не висловлював. В вересні-жовтні 2006 року відповідач приїжджав до батька, але він був відсутній дома. В листопаді 2006 року з сестрою приїздили до батька, але він знов був у стані алкогольного спяніння. Всі спроби умовити батька перестати зловживати спиртними напоями ніяких результатів не дали. Відповідач зазначав, що коли він приїжджав до батька останній міг самостійно пересуватися по квартирі, виходити на вулиця, з проханням до відповідача про надання йому допомоги не звертався. [PERSON] також пояснив, що на похованні батька був відсутній, оскільки не знав про його смерть. Про це йому стало відомо від дідуся [PERSON] тільки в квітні 2007 року. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, подала до суду свої заперечення в яких просила відмовити в задоволенні позову, при цьому посилалася на наступне: перші роки після розлучення батьків, вона неодноразово приїжджала до батька інколи з матірю, інколи з братом. В подальшому побачення з батьком стали рідкішими і це було повязано з образом життя яким він вів, зловживаючи спиртними напоями. Після її весілля [PERSON] з чоловіком та братом приїхали до батька, проте він був в стані алкогольного спяніння та з ним важко було спілкуватися, але він міг самостійно пересуватися квартирою. Про смерть батька вона дізналися від дідуся [PERSON] в квітні 2007 року. У судовому засідання представники [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] підтримали доводи відповідача, зазначивши, що підстав для задоволення позовних вимог не має. Дванадцята Харківська Державна нотаріальна контора до судового засідання не зявилися, проте на адресу суду надіслали листа за підписом завідуючої [PERSON], відповідного до якого просили розглядати дану справу у відсутності їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов задоволенні не підлягає, виходячи з наступного. 07.02.2007 року помер [PERSON] у віці 64 роки, про що зроблено в книзі реєстрації смертей відповідний актовий запис за № 2135, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видано 08.02.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири № 5 по проспекту Московському, б. 200/1 в м. Харкові, яке придбано згідно договору купівлі - продажу від 04.04.1994 року (біржовій договір № 4-4/2), копія його дублікату, що має силу оригінала, знаходиться в матеріалах справи, і яка складається з однієї кімнати, житлової площі - 18,7 кв.м, загальної - 32,1 кв.м. Згідно зі ст. 1261 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги, оскільки [PERSON] був їх батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], де батьком записаний [PERSON] (IV-ВЛ № 346508), копія якого знаходиться в матеріалах справи та свідоцтвом про народження [PERSON], де батьком записаний [PERSON] (І-ВЛ № 291175), копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивачі по справі також є спадкоємцями першої черги. Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, повинно бути встановлено і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані. Як встановлено у судовому засіданні на день смерті [PERSON] було 64 роки, тому не можливо вважати його людиною похилого віку. Як розяснив Верховний Суд України у Поставні Пленуму № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування п. 6 - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги, піклування. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була знайома з [PERSON] у них були дружні стосунки. Відвідувала [PERSON] один раз на тиждень. Півроку до смерті [PERSON] не виходив на вулицю. З жовтня 2006 року він вже не міг вставати з ліжка. Даючи оцінку показанням свідка, суд критично відноситься до їх доводів, оскільки у судовому засіданні відповідач [PERSON] та у своїх поясненнях відповідачка [PERSON], зазначали, що у жовтні 2006 року відвідували свого батька який ознак безпорадного стану він не виявляв. Комунальна установа охорони здоровя - міська поліклініка № З Фрунзенського району м. Харкова у відповіді від 29.10.2009 року за № 405 повідомляла, що в реєстратурі поліклініки відсутня медична документації (амбулаторна карта хворого) відносно [PERSON], [INFO], який зареєстрований: [INFO], б. 200/1, кв. 5. Доводи позивачів про те, що [PERSON] тяжко хворів не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не було надано відповідних доказів на підтвердження цих доводів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливості його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Ухилення характеризується умисною формою вини. У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначав, що батько не звертався ні до нього, ні до сестри з проханням про надання допомоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні також підтвердив той факт, що його син [PERSON], не звертався до відповідачів з проханням про надання допомоги. Суд також повинен зясувати чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Як пояснила у судовому засіданні позивачі, вони надавали допомогу [PERSON], проте ані [PERSON], ані [PERSON] не надано переконливих доказів того, що [PERSON] потребував допомоги від інших спадкоємців. На день смерті [PERSON], відповідачці [PERSON] було 22 роки, а відповідачу [PERSON] - 20 років. Для застосування ч. 5 ст. 1224 ЦК України необхідно, щоб були усі признаки вказані в цій статті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON]П, помер у віці 64 роки, зловживав спиртними напоями, до відповідачів з проханням про надання допомоги не звертався. Доказів того, що [PERSON] важно хворів або мав каліцтво, суду не надано. Доказів того, що відповідачі по справі умисно ухилялися від надання допомоги своєму батьку, суду не надано. Суд вважає, що підстав для усунення від права на спадкування спадкоємців першої черги не має, у звязку з чим не має підстав для визнання позивачів єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] В позові [PERSON] та [PERSON] також просили скасувати реєстрацію права власності на спадок від [PERSON]. Проте згідно відповіді Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 15.06.2009 року за підписом завідуючої [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON] який помер 07.02.2007 року, було заведено спадкову справу, в якій знаходяться заяви про прийняття спадщини від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та заява від колишньої дружини спадкодавця - [PERSON] на одержання свідоцтва про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтв про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно відповіді Дванадцятої Харківської Державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст. 1299 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядаються в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких спав проводиться за правилами іншого судочинства. Проте право власності на спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири № по проспекту Московському, 6.200/1 у м. Харкові за спадкоємцями не було зареєстровано, тому звернення до суду з вимогою про скасування реєстрації права власності спадкоємців на спадок є передчасним.

Outcome: dismissed