overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка зазначала, що з 05.09.1987 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, тому з січня 2008 року сторони проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, стягнень по виконавчим документам нікому не платить, є фізично здоровою особою, має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивачка працює в буфеті на Хлібзаводі в місті Броварах, але цих коштів для утримання дитини не вистачає. Донька знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивачки. Домовленості з відповідачем щодо утримання дочки не досягнуто, оскільки останній не цікавиться життям та здоровям дитини. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд про задоволення позову. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.4) і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд приходить до правильного висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що в період з 1994 року по 1998 рік вона проживала однією сімєю з відповідачем. 30 червня 1998 року вона народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач. По домовленості з відповідачем він повинен був надавати допомогу на утримання доньки в розмірі 400 грн. щомісячно, проте надавав таку допомогу в невеликих розмірах, а з січня 2009 року відповідач допомогу на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, а також заборгованість за період з 01 січня 2009 року по листопад 2009 року в сумі 4260 грн. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, зазначав, що має на утриманні неповнолітню доньку, мінливий заробіток, а тому згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно. Судом встановлено, що 30 червня 1998 року позивачка народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження на а.с.4. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач отримує пенсію, а також працює директором ПВКФ „Бригіта, отримує заробітну плату (а.с. 29). Вказану обставину він підтвердив в судовому засіданні. Крім того, відповідач має на утриманні неповнолітню доньку Крістіну, [INFO]. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість позивачем надавати допомогу на утримання неповнолітньої доньки, визначивши розмір аліментів у частці від доходу, а саме у вигляді 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При цьому судом враховано стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а також наявність на утриманні у нього неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Між позивачкою та відповідачем була досягнута домовленість про надання останнім допомоги у сумі 400 грн. щомісячно. Мотивуючи свої вимоги про стягнення аліментів за минулий час, позивачка вказувала на те, що відповідачем надавалась така допомога, проте не в повному обсязі. Таким чином, позивачкою не надано доказів ухилення відповідача від надання допомоги на утримання доньки, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають відхиленню. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В грудні 2009 р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом зазначаючи, що сторони перебувають у шлюбі з 13.09.2002 року, актовий запис № 638, зареєстрований міським відділом РАГС Херсонського обласного управління юстиції. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на спільне життя, різні характери. Постійно виникають суперечки та сварки, втрачені почуття любові та поваги. Фактично шлюбні відносини припинені з березня 2009 р. Спору про розділ майна та місце проживання дитини не мають. Позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, судові витрати стягнути з неї. Строк на примирення не потрібен. Відповідач у судове засідання з'явився,пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Строк на примирення не потрібен. Суд дослідив матеріали справи, заслухав пояснення сторін. Суд приймає до уваги пояснення сторін, також те що спільне життя сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на спільне життя, різні характери. Постійно виникають суперечки та сварки, втрачені почуття любові та поваги. Фактично шлюбні відносини припинені з березня 2009 р. Спору про поділ майна між сторонами не має. Після розірвання шлюбу дитина буде мешкати з матір»ю. Аналізуючи викладене судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, шлюб між сторонами зберегти не має можливості. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

сторони в шлюбі з 06.08.1998р., мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] 12.10.2009р. [PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що шлюб з відповідачем носить формальний характер, так як він зловживав спиртними напоями, ображав її морально, бив, кошти на утримання сім'ї давав нерегулярно оскільки офіційно не був працевлаштований займався приватними роботами, з 2007р. разом не проживають, стосунків не підтримують. Сім'я розпалась остаточно збереження її не можливе, дітей просить залишити при ній. В судовому засіданні [PERSON] М І. позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, пояснила, що рішенням Городоцького районного суду від 02.10.2007р. їй відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про розірвання шлюбу, однак з часу винесення вказаного рішення відповідач з сім'єю не проживає, шлюб з відповідачем існує формально, просить такий розірвати, дітей залишити при ній. Відповідач в судове засідання а саме 20.11.2009р., 21.12.2009р., 02.02.2010р. не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належно (а с. - 13а). Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК У країни суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружижя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З долучених до справи свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження (а.с. - 4, 5) видно, що сторони з 06.08.1998р. в шлюбі, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] З пояснень позивачки встановлено, що з відповідачем разом не проживають і не підтримують подружніх стосунків з 2007р. Враховуючи наведене, і те, що відповідач а саме 20.11.2009р., 21.12.2009р., 02.02.2010р. неодноразово в судові засідання не з'являвся, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належно (а.с. - 13а), позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що дальше спільне проживання сторін і збереження між ними шлюбу є неможливим, а тому розриває такий. Дітей сторін - [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO], які постійно проживають з [PERSON], суд і надалі залишає при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що 24.11.2007 року уклав шлюб з [PERSON], яка після одруження носить прізвище [PERSON]. Від попереднього шлюбу з [PERSON] [PERSON] має дочку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.12.2005 року, [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки [PERSON]. Заявник зазначає, що [PERSON]. визнає його батьком, він постійно турбується про неї, утримує... її матеріально, біологічного батька [PERSON] не знає. Просив надати дозвіл йа- усиновлення ним [PERSON], внести зміни до актового запису про народження дитини, записати його батьком [PERSON] та змінити їй по-батькові відповідно до його імені. Будь-яких перешкод для усиновлення не має, він має добрий стан здоров'я,позитивно характеризується, в дієздатності не обмежений, має житло та роботу. Орган опіки і піклування надав висновки про можливість його бути усиновителем та про доцільність усиновлення. Просив в судовому порядку постановити рішення про усиновлення ним [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, обґрунтувавши її вищенаведеними обставинами, пояснив, що з дівчиною в нього склались нормальні дружні стосунки, вони разом проводять багато (часу, [PERSON] визнає його за рідного батька. Зацікавлена особа - [PERSON], просила заяву задовольнити, зазначивши, що це буде відповідати інтересам дитини, підтвердила пояснення заявника. Вислухавши пояснення заявника, зацікавлену особу, - допитавши [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив:заявник проживає в шлюбі з [PERSON], яка від попереднього шлюбу з [PERSON] має дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 19.12.2005 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Біологічного батька [PERSON] не знає, визнає [PERSON] за батька. Заявник постійно турбується про [PERSON], утримує її матеріально. Будь-яких перешкод для усиновлення не має, заявник має добрий стан здоров'я, позитивно характеризується, в дієздатності не обмежений, має житло та роботу. Згідно висновків служби в справах неповнолітніх Андрушівської районної державної адміністрації, заявник може бути усиновителем, усиновлення ним [PERSON] е доцільним і.таким, що відповідає інтересам дитини. Зазначені обставини вважаються судом доведеними, т.я. вони підтверджені належними письмовими доказами :довідками про наявність житла, довідками з місця роботи заявника, висновками служби в справах неповнолітніх Андрушівської районної державної адміністрації, поясненнями в суді [PERSON]. Відповідно до ст.207 Сімейного кодексу України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що усиновлення [PERSON] заявником є доцільним та відповідає інтересам дитини, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Дубовий Гай по вул. Центральній, 27, Полонського району Хмельницької області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що в 1973 році на виділеній земельній ділянці вони разом з чоловіком [PERSON] збудували зазначений жилий будинок та прийняли у 1979 році в експлуатацію. Зазначила, що до колгоспного двору даний будинок не відносився. В 2003 році чоловік помер та після його смерті відкрилась спадщина на ? частину жилого будинку, яким вона користується. У 2009 році вона оформила на себе право спільної сумісної власності подружжя на ? частину майна, але як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Представник сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1973 році покійний [PERSON] та [PERSON] побудували згаданий вище жилий будинок, на котрий спадкодавець за свого життя не отримав правоустановчий документ. Після смерті чоловіка [PERSON] оформила на себе право спільної сумісної власності подружжя на ? частину майна. Про належність будинку [PERSON] свідчать пояснення позивачки, дані рішення та довідки виконкому сільської ради. Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємиця за законом відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК України 1963 року шляхом фактичного вступу в управління спадщиною, набула право власності на ? частину вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейні стосунки між сторонами поступово погіршувалися, сімя фактично розпалася, сторони протягом тривалого часу не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, подальше подружнє життя та примирення неможливе. В попереднє судове засідання сторони не зявилися, направивши спільну заяву, в якій позивач підтримує позовні вимоги, просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає. Справу просять розглянути у їх відсутність. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 листопада 1988 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1516. Від цього шлюбу у сторін є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, сімя фактично розпалася понад три роки тому, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, подальше подружнє життя неможливе. Спору щодо місця проживання дітей немає діти залишаються проживати з матірю. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, зазначаючи, що 20.09.2008 р. між сторонами був укладений договір добровільного страхування засобу наземного транспорту серія ACT 004938 та сплачено загальний страховий платіж у сумі 4469 грн. Предметом страхування є майнові інтереси позивача пов»язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом [PERSON] Лачетті ВТ 8582 АН. 26.02.2009року о 20.40 стався страховий випадок за участю автомобілю позивача, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення. 27.02.2009р. позивачем була подана заява про повідомлення настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування № 127. На день подання зазначеної позовної заяви до суду відповідач не надав жодного повідомлення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач просить зобов»язати відповідача ЗАТ Страхова компанія «Інкомстрах» здійснити страхову виплату в сумі 24501, 50 грн. - у зв»язку з настанням страхового випадку, а саме ДТП , що сталося 26.02.2009 року, у відповідності до умов Договору добровільного страхування засобу наземного транспорту від 20.09.2009 р. У судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з»явився. Про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача та прийшов до наступних висновків та відповідних їм правовідносин. 26.02.2009р. о 20.40 на вул.. Жуковського та вул.. Некрасова стався страховий випадок з автомобілем позивача [PERSON] Лачетті ВТ 8582АН, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення та видана довідка про ДТА від 26.02.2009 р. Як передбачено п.31.3 Договору страхування позивач у визначений термін звернувся із заявою з усіма необхідними документами до відповідача про виплату страхового відшкодування. Суд, дослідивши матеріали справи та прийшов до висновку, що збоку позивача були вчинені всі дії необхідні для сплати страхового відшкодування, передбачені п.31.1 Договору страхування. Позивач у визначений термін 27.02.2009 р. звернувся із заявою з усіма необхідними документами до відповідача про виплату страхового відшкодування, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою про ДТП. Відповідно до висновків експертизи проведеної експертом - автотоварознавцем [PERSON], було встановлено суму матеріального збитку вчиненого позивачу як власнику автомобіля [NUMBER] у сумі 24 501, 50 грн. В порушення п.31.1 Договору страхування від 20.09.2008 року серія АСТ 0049338 відповідач не сплатив позивачу страхове відшкодування, чим порушив його права як споживача на отримання послуг по страхуванню майнових інтересів. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. На підставі у вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги зменшив. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 3443,52 грн. станом на 01 лютого 2010 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КТП «Комуненергія» РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що КТП «Комуненергія» Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою [ADDRESS] квартиронаймачем якого є відповідач по справі. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 01 лютого 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 3443,52 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №2271 від 22 грудня 2009 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як було встановлено в судовому засіданні КТП «Комуненергія» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved