Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

16.12.2009 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на нерухоме майно, що знаходиться в с. Вороньків, Бориспільського району Київської області по вул. Леніна, 49, в порядку спадкування після смерті бабусі [PERSON], яка померла 10 грудня 2008 року. Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступним. 10.12.2008 року померла їх баба [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Леніна, 49 в с. Вороньків Бориспільського району Київської області. 18.12.2002 року на випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла в рівних долях позивачам : [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) А.І. та [PERSON]. Крім позивачів спадщину ніхто не прийняв, їх батько, син спадкодавці [PERSON] не бажає приймати спадщину після смерті своєї мами. У визначений законодавством строк позивачі звернулись до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину вони не можуть, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на імя спадкодавці [PERSON], в зв»язку з чим позивачі змушені звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. В судовому засіданні представник позивачів повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій проти позову не заперечував, просив справу слухати без його участі. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Київської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суд не повідомив, письмових пояснень та заперечень не надав. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2008 року померла бабуся позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 138475, виданим виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області /а.с. 12/. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 18.12.2002 року, згідно якого все своє майно заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі № 278. На день смерті [PERSON] заповіт не змінено та не скасовано /а.с. 13/. 28 липня 2009 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище -[PERSON]) А.І., уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Запорізької області /а.с.-9/. Після смерті бабусі позивачів відкрилась спадщина на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами по вул. Леніна, 49 в с. Вороньків Бориспільського району Київської області, які належали померлій [PERSON], що підтверджується виданим КП Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом на даний житловий будинок на її ім'я /а.с.15-18/. Земельна ділянка, на якій побудований житловий будинок № 49 по вул. Леніна в с. Вороньків, Бориспільського району Київської області, не приватизована та рахується за покійною [PERSON], що підтверджується довідкою Вороньківської сільської ради Бориспільського району від 18.01.2010 року № 144 /а.с. 40/. Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли у встановлений законодавством строк, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.04.2009 року /а.с. 34/ та дослідженою у судовому засідання копією спадокової справи № 183 щодо майна померлої [PERSON], розпочатої 01.04.2009 року /а.с. 35-39/. Згідно з висновком відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації від 12.02.2010 року № 376, станом на 11.02.2010 року земельна ділянка знаходиться в с. Вороньків по вул. Леніна, 49 забудована деревяним житловим будинком, господарчими спорудами : сараї, погріб, колодязь питний, убиральня. Будівелний паспорт на земельну ділянку відсутній, нормативні відсатні відносно червоних ліній вулиці щодо розташування житлового будинку витримані; житловий будинок по площам приміщень та розташуванню на земельній ділянці відповідає діючим Державним будівельним нормативам та правилам; нормативні відстані відносно червоних ліній вулиці не витримані, щодо розташування господарської споруди, яка позначена на графічному матеріалі № 2 (сарай), згідно діючих Державних будівельних норм і правил; господарська споруда, яка позначена на графічному матеріалі за №2 (деревяний сарай) не відповідає санітарним та протипожежним нормативам та правилам по розташуванню до житлового будинку /а.с. -50/. Відповідно до вимог ст. 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. За змістом ч.2, 3 ст.375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. Проте, згідно з вимогами ч. 3, 5 вказаної статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, або на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, якщо це не порушує права інших осіб. З наданих суду документів встановлено, що істотних порушень істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил при будівництві будинку та господарчих споруд спадкодавцем [PERSON] допущено не було, крім господарської будівлі позначеної на графічному матеріалі № 2 (деревяний сарай), яка не відповідає санітарним та протипожежним нормативам та правилам по розташуванню до житлового будинку. Таким чином, [PERSON], яка на відведеній їй для будівництва та обслуговування житлового будинку земельній ділянці збудувала жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами без належно затвердженого проекту, проте без істотних порушень та з дотриманням будівельних норм та правил, крім господарської будівлі № 2 (деревяний сарай), вона на момент смерті набула право власності на зведені нею будівлі та споруди по вул. Леніна, 49 в с. Вороньків Бориспільського району Київської області. Права інших осіб при цьому порушено не було. Спадкодавиця [PERSON] на момент смерті не отримала свідоцтво про право власності та не зареєструвала його в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації, проте право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями, крім будівлі №2 (деревяний сарай) має бути визнано за позивачами. Так, за змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивачі [PERSON], [PERSON], прийняли спадщину у вигляді домоволодіння по вул. Леніна, 49 в с. Вороньків Бориспільського району Київської області, що залишилась після смерті їх бабусі [PERSON] та набули право власності, з моменту відкриття спадщини, в порядку спадкування за заповітом на вказане нерухоме майно, крім господарської будівлі позначеної № 2 ( деревяний сарай), яка не відповідає санітарним та протипожежним нормативам та правилам по розташуванню до житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: partial