Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 6500,00 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.03.09 р. відповідач взяв у позивача в позику грошові кошти в сумі 10400,00 грн. з умовою повернення до 10.05.09 р., про що надав йому власноручну письмову розписку. Однак, у домовлений термін суму позики позивачу повернув лише частково в розмірі 3900,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив позовні вимоги з 6500,00 грн. до 3300,00 грн. та пояснив, що за час провадження у справі [PERSON] повернув йому частину боргу в розмірі 3200,00 грн., а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 3300,00 грн. та покласти на нього судові витрати. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про зміну позовних вимог, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав, заперечень проти позову не подав, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З пояснень [PERSON] та наданої позивачем розписки судом встановлено, що 10 березня 2009 року [PERSON] взяв у [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 10400,00 грн., які зобовязувався повернути до 10 травня 2009 року. На розписці наявні підписи позичальника [PERSON] та позикодавця [PERSON] Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,\~ незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так як з розписки вбачається досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору позики, а саме суми позики, умов надання позики, строку її повернення, що засвідчено їх підписами, суд прийшов до висновку про додержання позичальником [PERSON] та позичкодавцем [PERSON] вимог закону про письмову форму договору позики, отже, про дійсність договору позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так як строк договору позики сплинув, суд вбачає правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики. Як встановлено з пояснень [PERSON], на даний час відповідач не повернув йому частину позики в розмірі 3300,00 грн. Судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved