Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

У серпні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Фінансова група «Страхові традиції» (далі - ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції») про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що 8 грудня 2008 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування автомобіля КІА CERATO, н.з. АА7582СВ. 21 березня 2009 року стався страховий випадок - внаслідок дій третіх осіб було пошкоджено застрахований автомобіль. Відповідно до умов договору ним було повідомлено відповідача про страховий випадок та надано документи, передбачені зазначеним договором. Посилаючись на те, що відповідачем не було прийнято рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача на його користь 1 453 грн. 08 коп. страхового відшкодування, 5 841 грн. 06 коп. пені за прострочку виконання зобов'язання, у зв'язку з тим, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду на її відшкодування просив стягнути 5 000 грн. та судові витрати. У подальшому позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 1 453 грн. 08 коп. страхового відшкодування, 11 246 грн. 22 коп. пені за прострочку виконання зобов'язання, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що грудня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування автомобіля КІА CERATO, н.з. АА7582СВ (далі - Договір) (а.с. 6 - 7, 40 - 47). 21 березня 2009 року стався страховий випадок - внаслідок дій третіх осіб було пошкоджено застрахований автомобіль, про що свідчить постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 23 березня 2009 року (а.с. 13). Відповідно до умов договору позивач повідомив відповідача про страховий випадок та подав необхідні документи для отримання страхового відшкодування. Згідно зі рахунками від 25 березня 2009 року та 26 березня 2009 року, складених ТОВ «Український автомобільний холдинг» розмір матеріального збитку складає 1 453 грн. 08 коп. (а.с. 16- 17). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором (п. 5 ст. 989 ЦК України). Частиною 1 ст. 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Крім того, відповідно до п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У порушення вимог договору та чинного законодавства відповідачем не було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування або про виплату страхового відшкодування. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Обґрунтовуючи вимогу про стягнення пені, позивач посилався на норми Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення (ч. 5 ст. 10). Однак, відповідно до п. 8.1.5 Договору у разі несвоєчасної сплати Страховиком страхового відшкодування. Страховик зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виконання прострочення. За загальним правилом, встановленим ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У зв'язку з викладеним, при обчисленні розміру пені суд виходить з умов договору, які були погоджені сторонами. Згідно з п. 12.19.2 Договору виплата страхового відшкодування здійснюється не пізніше одного робочого дня від дати складання страхового акту. Страховик приймає рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування та складає страховий акт у наступні строки: при пошкодженні ТЗ до 3% від страхової суми - протягом двох робочих днів з дня отримання документів, згідно з розділом 10 цього Договору; при інших пошкодженнях ТЗ, в тому числі при повній загибелі ТЗ (крім випадків незаконного заволодіння) - протягом 14 робочих днів з дня отримання документів, згідно з розділом 10 цього договору (п. 12.19.1 Договору). Таким чином, розмір пені складає 37 грн. 49 коп.: період з 6 квітня 2009 року до 29 грудня 2009 року - 1 453,08 грн. * 0,01% * 258. Разом з тим, не можуть бути задоволені позовні вимоги у частині стягнення 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди виходячи з наступного. За загальним правилом особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або у випадках, передбачених нормами ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Частина 1 ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Види цивільної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором страхування встановлені главою 67 ЦК України, Законом України «Про страхування». Відшкодування моральної шкоди, як вид цивільної відповідальності, за неналежне виконання чи невиконання зобов'язань за договором страхування нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», а також Договором не передбачено. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди немає. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також 51 грн. судового збору підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial