Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно виконавчого листа №2-353/2007 року з відповідача на його користь проводиться стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , 22.06.1992 року народження та [PERSON] 17.03.1994 року народження у розмірі 50 гривень на кожну дитину. У 2007 році шлюб між сторонами було розірвано. На протязі травня 2007 року – вересня 2008 року відповідач сплатила тільки 150 грн. аліментів на обох дітей. Постійні звернення до виконавчої служби з приводу своєчасності отримання аліментів результатів не дають. Позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює один у сім»ї, інших доходів не має, тому вважає, що потрібно збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , 22.06.1992 року народження та [PERSON] 17.03.1994 року народження у розмірі 250 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з»явився, але надав до суду заяву в якій повідомив, що позов підтримує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач позов визнала частково і згодна сплачувати аліменти у розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Вислухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення Великолепетиського районного суду від 14.06.2007 року відповідача позбавлено батьківських та стягнуто з неї на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , 22.06.1992 року народження та [PERSON] 17.03.1994 року народження у розмірі 50 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану когось із них. Довідкою Великолепетиської селищної ради від 21.10.2008 року за № 4516 (а.с.) підтверджується, що в склад сім»ї [PERSON] входять : [PERSON] , 1939 року народження, дочка [PERSON] , 1992 року народження та дочка [PERSON] 1994 року народження. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Позивач працює, але на його утриманні знаходяться [PERSON] , 1939 року народження, дочка [PERSON] , 1992 року народження та дочка [PERSON] 1994 року народження, що значно погіршує його матеріальне становище. Відповідач позов визнала частково, а тому відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 14.06.2007 року може бути збільшений. Позовна вимога про стягнення аліментів у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку задоволенню не підлягає, так як аліменти у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку можуть бути присуджені лише при призначенні аліментів у частці від заробітку, що передбачено ст. 183 СК України. Також задоволенню не підлягає і вимога про стягнення аліментів починаючи з дня пред»явлення позовної заяви, що передбачено ст. 191 СК України, оскільки аліменти вже були присуджені за рішення Великолепетиського районного суду від 14.06.2007 року, а при розгляді даної цивільної справи розглядається лише питання про збільшення їх розміру, а тому вони підлягають стягненню з дня набрання чинності рішенням суду, а позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати у розмірі 58 гривень 50 копійок, оскільки вони підтверджені: квитанціями від 28.10.2008 року за № 15 на суму 51 грн. та № 16 на суму 7,50 грн. (а.с.). На підставі ст.ст.184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved