Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Обґрунтовуючи свій позов позивач посилається на те, що він являється ліквідатором, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Посвідченням від 07.12.2006 року йому присвоєно першу категорію інваліда третьої групи від захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та призначена пенсія, яка згідно чинного законодавства не може бути нижчою ніж шість мінімальних пенсій за віком та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю 50% процентів мінімальної пенсії за віком. Згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був закріплений Постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30.05.1997 року. Проте субєкт владних повноважень не в повній мірі виконує умови чинного законодавства, тому за захистом своїх порушених та невизнаних прав позивач звернувся до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові та просить здійснити йому перерахунок призначеної державної та додаткової пенсії у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.02.2010 року з подальшим перерахуванням на майбутнє. Представник управління Пенсійного фонду України у Городищенському районі Черкаської області у судовому засіданні та доданому письмовому запереченні позовні вимоги не визнав та заперечує щодо їх задоволення посилаючись на те, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМ України через Міністра праці та соціальної політики. Згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте розмір мінімальної пенсії за віком у відповідності до якого поставлені позовні вимоги, стосується лише Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і не може бути застосовано до осіб, статус яких визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для узгодження цього питання Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи зокрема для учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідів третьої групи становить 980 грн. Після винесення рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року про визнання неконституційним пункту 28 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прийняті постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року та № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року. Таким чином розмір пенсії позивача станом на 01.12.2009 року складає 1077 грн 97 коп. А тому відсутні підстави для визнання дій управління Пенсійного фонду України у Городищенському районі неправомірними та проводити позивачу перерахунки та виплати до державної та додаткової пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки Управління Пенсійного фонду України у Городищенському районі діє в межах Закону та наданих йому повноважень. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є особою віднесеною до 1 категорії ( посвідчення серія А № 444653) та отримує пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської аварії». Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з неналежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, призначена державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю - є формою реалізації конституційного права громадян та соціального захисту, зокрема, соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є учасниками ліквідації наслідків на ЧАЕС. Вимогами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської аварії» встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Стаття 50 зазначеного Закону зазначає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Механізм реалізації обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи закріплений Постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30.05.1997 року Середньомісячний заробіток осіб, віднесених до категорії 1, інвалідність яких настала у зв'язку з Чорнобильською катастрофою і які працювали за межами зони відчуження, обчислюється згідно із статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими - по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Суд, співставляючи зазначені фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та об»єктивно і у відповідності до ст.212 ЦПК України досліджені в судовому засіданні всі докази, прийшов до висновку, що для розрахунку підвищень у відповідності до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно виходити з соціальної категорії мінімальна пенсія за віком, але з огляду на відсутність її грошового розміру щодо зазначеного Закону, потрібно керуватися розміром мінімальної соціальної гарантії як бази нарахування у відповідності до положень частини 3 ст. 46 Конституції України, положень Закону України Про прожитковий мінімум, яким визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема: для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України, законів України, формування Державного бюджету України. Судом не приймається до уваги посилання представника відповідача на те, що положення ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якого випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату в повному обсязі державних та додаткових пенсій згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» створюється ситуація правової невизначеності держави стосовно джерела фінансування, з якого має виплачуватися зазначені соціальні виплати. Поряд з цим у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Посиланні відповідача на прийняті для врегулювання спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року не є належним доказом для розгляду даного спору по суті, оскільки зазначені нормативні акти являються підзаконними актами, а тому за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що нарахування пенсій необхідно здійснювати виходячи з розмірів, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вимога щодо здійснення перерахунку пенсії згідно ст..ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в майбутньому не підлягає до задоволення, оскільки суд не наділений повноваженнями приймати рішення з приводу майбутніх правовідносин та обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому правового регулювання суспільних відносин. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов»язані зі сплатою ним при пред»явленні позову.

Outcome: approved