Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що її батько [PERSON], який помер 19.08.2006 року в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області, мав у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Колгоспній, 44 в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області. На данний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючого документа на нього. Тому просить суд визнати за нею право на вказане спадкове майно. В суді позивачка свої вимоги підтримала, пояснила, що батько мав у приватній власності в с.Шпичинці будинок, правовстановлюючі документи на який за свого життя не оформив. Вона та відповідачка прийняли спадщину після смерті батька, однак на данний час відповідачка відмовляється від вказаної спадщити, а тому позивачка бажає отримати право на все спадкове майно батька. Оскільки нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив, тому вона просить суд визнати за нею право на вказане спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Колгоспній, 44 в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області. Відповідачка в суді позовні вимоги визнала, пояснила, що дійсно прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер 19.08.2006 року в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області, однак на данний час передумала і відмовляється від своєї частки спадщини на користь позивачки і тому просить її позовні вимоги задовільнити. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка є спадкоємцем по заповіту майна [PERSON], який помер 19.08.2006 року в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №045160, виданим 31.08.2006 року Шпичинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, заповітом [PERSON] від 20.11.1999 року, посвідченим 12.11.1999 року секретарем Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, та зареєстрованим в Спадковому реєстрі заповітів, що вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти\\спадкові договора) , наданого Бердичівською державною нотаріальною конторою Житомирськоїобласті 15.02.2007р. Також спадкоємцями [PERSON] по вказаному заповіту в рівних частках є [PERSON] та [PERSON]. З виписки з погосподарської книги Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області ( вих.№75 від 01.03.2010р.) вбачається, що відповідно до записів по :огосподарській книзі по с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області за [PERSON] рахується житловий будинок з господарськими будівлями, :озташований за адресою: вул. Колгоспна, 44 в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області. З Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Шпичинецькою :ільської радою Ружинського району Житомирської області 01.04.1999р., вбачається, що зищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0.85 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, і належить на праві приватної власності [PERSON]. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 19.02.10р., вбачається, що житловий будинок №44 по вулиці Колгоспній в с.Шпичинці Ружинського району побудований в 1960 році і має площу 67.4кв.м., господарські споруди: погріб, сарай, сарай,сарай побудовані також в 1960 році, правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] був власником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по вулиці Колгоспній,44 в с.Шпичинці Ружинського району Житомирської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивачка, як вбачається зі спадкової справи №65 Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області, заведеної до майна померлого 19.08.2006р. [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину по заповіту після його смерті шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори і тому до неї перейшло право власності спадкодавця на спадове майно. Однак з вищевказаної спадкової справи вбачається також, що ще одиним спадкоємцем по заповіту, який у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті [PERSON], є [PERSON] відповідачка по справі. Відповідно до ст.ст. 1269, 1273 ЦК України відмовитись від прийняття спадщини чи відкликати заяву про прийняття спадщини вона могла лише протягом шести місяців з часу прийняття спадщини. Тому заява відповідачки в суді про відмову від прийняття спадщини після спливу вказаного строку не має правового значення. Враховуючи положення ст.ст. 1267, 1270, .1278 ЦК України, якими передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними і змінити їх розмір за взаємною згодою спадкоємців можливо лише при спадкуванні за законом, тому суд приходить до впевненості, що спадкове майно [PERSON] належить його спадкоємцям по заповіту, які прийняли спадщину, в рівних частках: тобто по 1\\2 кожному. Як вбачається з листа державного нотаріуса Ружинської районної державної нотаріальної контори Житомирської області від 28.12.2009р., у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Тому суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, частково задовільняє позовні вимоги про визнання за позивачкою права на спадкове майно.

Outcome: dismissed