Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

17.02.2010 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру № 34, загальною площею 85,29 кв.м., поверх 4, в будинку № 14 по вул. Погребняка в с. Чубинському Бориспільського району Київської області, зобов язавши Бориспільське РБТІ зареєструвати за нею право власності на зазначену квартиру. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.01.2006 року між нею та відповідачем було укладено Інвестиційний Договір № 81/2006/34/Ч-і, відповідно до якого відповідач (забудовник) повинен був за її (позивачки інвестора) рахунок здійснити будівництво об єкту (спірної квартири) та передати його їй (позивачці інвестору) на підставі акту прийому передачі. Закінчений будівництвом об єкт будинок № 14 по вул. Погребняка в с. Чубинському Бориспільського району Київської області, прийнято в експлуатацію на підставі акту державної приймальної комісії. Однак відповідач своїх зобов язань щодо передачі їй (позивачці) у власність спірної квартири не виконав, в зв язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом свого права. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить визнати за собою право власності на спірний об єкт інвестування. Відповідач свого представника до суду не направило, надало лист, в якому позовні вимоги визнає, просить слухати справу без участі свого представника. Третя особа направила лист, в якому просить проводити розгляд справи у відсутність свого представника, проти задоволення позову заперечень не має. Суд ухвалив слухати справу у відсутність представника відповідача та представника третьої особи. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову (заяви) проводиться в порядку, встановленому ст.ст.174, 175 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 13 січня 2006 року між позивачкою, [PERSON], та відповідачем, ТОВ «Агробудпереробка ЛТД», було укладено Інвестиційний Договір № 81/2006/34/Ч-і. Відповідно до п.1.1. зазначеного договору, відповідач (забудовник) своїми силами і засобами, за рахунок коштів позивачки (інвестора), здійснює будівництво обєкту - квартира № 34, загальною площею 85,29 кв.м., поверх 4, в будинку № 14 по вул. Погребняка в с. Чубинському Бориспільського району Київської області, і передає його позивачці (інвестору), яка приймає даний обєкт у свою власність. Обєкт інвестування квартира № 34, загальною площею 85,29 кв.м., поверх 4, в будинку № 14 по вул. Погребняка в с. Чубинському Бориспільського району Київської області. Умовами Договору, а саме п.2.6, 2.7, було передбачено загальну вартість обєкту інвестування в сумі 213225 грн. 00 коп. та отримання позивачкою (інвестором) нежитлового приміщення у власність (п.2.2. Договору) за умови здійснення інвестування у 100 % загальної вартості обєкту. На виконання умов договору, позивачка (інвестор) повністю виконала свої фінансові зобов'язання щодо інвестування об'єкту будівництва, що підтверджується меморіальним ордером № 185953 від 10.12.2007 року про оплату згідно Інвестиційного Договору в сумі 213225 грн. 00 коп.. Згідно п.3.1.1. Договору, позивачка (інвестор) має право отримати Акт прийому-передачі при передачі обєкту інвестування їй (інвестору) у власність від відповідача (забудовника). Але, в порушення умов Договору, відповідач (забудовник) не надав позивачці (інвестору) Акт прийому-передачі і не здійснив дій щодо передачі обєкта інвестування у власність позивачки (інвестора) та оформлення прав власності на обєкт інвестування на позивачку (інвестора). На підставі Акту державної приймальної комісії від 29.01.2008 прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом обєкт будинок № 14 по вул. Погребняка в с. Чубинське, Бориспільського району, Київської області. Однак відповідач своїх зобов'язань щодо передачі позивачці у власність нежитлового приміщення не виконав, чим порушує її права на отримання у власність передбаченого договором обєкту інвестування. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що з метою сприятливого та стабільного інвестиційного режиму держава встановлює державні гарантії захисту інвестицій. Держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її субєктів ст. 18 зазначеного Закону. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5, встановлено перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, зокрема це: «…рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна…». Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право власності на нерухоме майно. На час подання позовної заяви до суду відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо передачі обєкта інвестування у власність, ніяких дій на виконання своїх зобовязань не вчиняє, чим порушуються законні права позивачки, а тому позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати, сплачені останньою при подачі позову. В звязку з вищевикладеним, на підставі ст.19 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5, ст.ст.328, 392, 526 ЦК України,

Outcome: approved