Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути на його користь 1523,42 гр. у відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гр. у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 29.10.2008 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Мітсубіші, номерний знак [NUMBER], по пр. Гагаріна в м.Харкові, виїжджаючи з прилеглої території не надала дороги його автомобілю «ДЄУ [PERSON]», номерний знак [NUMBER], внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем, яким керував він . Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова [PERSON] визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В результаті ДТП його автомобіль «ДЄУ [PERSON]», номерний знак [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень. Згідно з актом виконаних робіт вартість ремонту належного йому автомобіля склала 14478,11 гр., яку ним сплачено ВАТ «Харків-Авто» 7.11.2008 року та додатково за послуги банку 144, 78 гр. УСК «Дженералі Гарант» йому сплачено страхове відшкодування у розмірі 10686,45 гр. та повернуто банком 2413,02 гр. ПДВ. Позивач [PERSON] вважає, що в результаті цієї дорожньо- транспортної пригоди йому було завдано моральну шкоду, оскільки він та його родина тривалий час не могли користуватися автомобілем, йому довелося брати гроші в борг для ремонту автомобіля та повертати, відриваючи їх від сімї, крім того, він залишився без роботи. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали частково та просили зменшити розмір матеріальної шкоди, оскільки вважають, що ДТП сталася і з його вини. Позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХС № 099276, виданого ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків , власником автомобіля «DAEWOO LANOS», номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску є [PERSON] (а.с.15). Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17.12.2008 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Із постанови суду вбачається, що 29.10.2008 року о 16.00 г. Дьоміна Е.Е., керуючи автомобілем Мітсубіши», державний номер [NUMBER], по пр. Гагаріна, 86 в м.Харкові, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не надала дорогу автомобілю «DAEWOO LANOS», номерний знак [NUMBER] , що рухався по цій дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Згідно з цією постановою, причиною настання зазначеної пригоди стало порушення з боку водія [PERSON] вимог п.п. 10.2 Правил дорожнього руху. При цьому в діях позивача [PERSON] жодних порушень вимог Правил дорожнього руху не встановлено. Зазначена постанова суду набрала законної сили ( а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з актом виконаних робіт № ЗА-0037493 від 29.11.2008 року ВАТ «Харків-Авто» вартість ремонту автомобіля, належного позивачеві складає 14478,11 гр. (а.с.10). На підставі полісу добровільного страхування транспортного засобу №19 G-0149212 від 15.04.2008 року ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 10685, 45 гр. Згідно з довідкою відділення №812 АКІБ «УкрСиббанк» від 18.02.2009 року вищезазначену суму перераховано на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором / а.с.11,12/. На підставі калькуляції ВАТ «Харків-Авто» позивачем [PERSON] сплачено 14478,45 гр. за ремонт автомобіля та 144, 78 гр. за послуги банка / а.с.10,13,14/ гр.. З позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що ПДВ у розмірі 2413,02 гр. йому повернуто. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди 1523, 42 гр.. Позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь завдану йому моральну шкоду в сумі 5000 гривен . В обґрунтування своїх позовних вимог в цій частині позивач [PERSON] зазначив, що в результаті дорожньо- транспортної пригоди йому було завдано моральну шкоду, оскільки він та його родина тривалий час не могли користуватися автомобілем, йому довелося брати гроші в борг для ремонту автомобіля та повертати, відриваючи їх від сімї, крім того, він залишився без роботи. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Аналізуючи зазначені обставини, суд вважає, що є підтвердження завдання позивачеві моральних страждань, втрат немайнового характеру, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та наявністю шкоди, вина особи, яка завдала шкоду, та вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 гривень. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь витрати зі сплати судового збору в сумі 65,24гр., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, що підтверджуються квитанціями (а.с.1-2). Таким чином, з урахуванням ставок судового збору Декрету КМУ Про державне мито від 21.01.1993 року з [PERSON] на користь [PERSON]. підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 59,50 гр. . Крім того, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень Всього з [PERSON] на користь [PERSON]. підлягає стягненню 2612,92 гр.. На підставі викладеного та

Outcome: partial