Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

30 вересня 2008 року ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит” звернулось до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON]. про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2007 р. між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит” та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 22-100\07-ШД, згідно якого позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності банк повинен надати кредитні ресурси в сумі 15000,00 грн., із сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 24 квітня 2010 р. Банк виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі 242 грн. 00 коп. і нарахованими процентами та сплачувати комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 152 грн. 25 коп. У зазначений термін сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. В порушення п. 3.3. та п. 4.7 кредитного договору позичальник систематично порушував графік повернення кредитних ресурсів, несвоєчасно сплачував нараховані проценти та комісійну винагороду за користування кредитом, чим не виконав свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати відсотків, позичальник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплати процентів за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно п.3.5 кредитного договору банк має право зупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовжені строку дії кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов кредитного договору у випадках коли позичальник не своєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та процентами і комісійною винагородою, відповідно до умов договору. Станом на 01 вересня 2008 р. за позичальником існує заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій щомісячній комісії та пені складає: 28894,25 грн. з них: заборгованість по кредиту - 8191,08 грн., заборгованість по процентам - 2628,33 грн., заборгованість по простроченій комісії - 2131,50 грн., заборгованість по пені 15943,34 грн. 19 червня 2008 р. позичальнику особисто була вручена претензія з вимогою погасити заборгованість. Але позичальник ніяким чином на претензію не відреагував. Поручителем за позичальника по поверненню даного кредиту. відповідно до договору поруки від 25 квітня 2007 року № 22-100/07-ШД-ШД-П виступила [PERSON]. Звертаючись до суду позивач просить розірвати кредитний договір № 22-100\07 - ШД від 25 квітня 2007 року та стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит” заборгованість за кредитним договором в сумі 28894,25 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, послався на обставини викладені в позовній заяві, зазначив що на даний час заборгованість не сплачена. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. в судове засідання не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України розглянути справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідачів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що Проте [PERSON]. уклала кредитний договір з ВАТ „ Банк „Фінанси та Кредит” № 22-100\07-ШД від 25.04.2007 р. та отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 0,0001% річних, із строком повернення до 24 квітня 2010 р.(а.с.6-8), поручителем за позичальника по поверненню даного кредиту відповідно до договору поруки від 25 квітня 2007 року № 22-100/07-ШД-ШД-П виступила [PERSON]., яка зобов'язалась відповідати за зобов'язаннями [PERSON]. в повному обсязі (а.с. 10-11), але свої зобов'язання відповідачі належним чином не виконали, тому станом на 01 вересня 2008 р. виникла заборгованість по отриманому кредиту, несплаченій щомісячній комісії та пені в сумі 28894,25 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідачів [PERSON]. та [PERSON]. підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 288,94 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved