Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

У листопаді 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування та матеріальної та моральної шкоди, заподіяної власником джерела підвищеної небезпеки наслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 4202,12 грн., мотивуючи позов тим, що 02 листопада 2008 року біля 04 год. [PERSON]перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2109, державний номерний знак [NUMBER] і, рухаючись по вул.. Шевченко в м. Мена Чернігівської області порушив вимоги ПДР України при виконанні маневру (рух заднім ходом) не впевнився, що це не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, не впорався з керуванням і скоїв наїзд на позивачку, коли вона стояла біля приміщення кафе. В результаті наїзду позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та ін., з якими знаходилась на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Менської ЦРЛ. 06.11.2008 року була винесені постанова про відмову в порушенні кримінальної справи по факту тілесних ушкоджень за відсутністю ознак злочину. Тому позивачка просить стягнути х відповідача матеріальну та моральну шкоду. 08.12.2008 року позивачка змінила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 392,62 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а всього на загальну суму 5392,62 грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в додатковій позовній заяві про зміну позовних вимог. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом , іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати шкоду на загальних підставах. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди” встановлено, що розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров”я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено в судовому засіданні, постановою Менського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2008 року відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч.2, 124 КпАП України за те, що 02 листопада 2008 року близько 04.00 год. в м. Мена по вул. Шевченка, перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння керував автомобілем марки ВАЗ-2109, державний номерний знак [NUMBER] та, виконуючи маневр рух назад, не впевнився у безпечному виконанні маневру в результаті чого здійснив наїзд на пішохода, який знаходився позаду автомобіля. Відповідно до постанови про відмову в порушені кримінальної справи по факту отримання тілесних ушкоджень від 06 листопада 2008 року, 02.11.2008 року біля 04.00 год. гр-н [PERSON]. керував автомобілем марки ВАЗ-2109, д/з [NUMBER] будучи в стані алкогольного сп”яніння та ,при виконанні маневру рух назад, здійснив наїзд на гр-ку [PERSON]., [INFO]народження. В результаті ДТП [PERSON]. отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких. Із довідки № 1861, виданої Менською центральною районною лікарнею від 17.11.2008 року та листка непрацездатності серії № 222221 від 13.11.2008 року слідує, що[PERSON] [INFO]народження знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Менської ЦРЛ з 04.11.2008 року по 12.11.2008року. В результаті ДТП позивачці завдана матеріальна шкода , яка складається з витрат коштів на придбання ліків та медичних препаратів для лікування в сумі 392,62 грн., що підтверджується довідками, виданими лікарнею, та фіскальними чеками. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди завданої позивачці, суд враховує, що внаслідок ДТП [PERSON]. отримала тілесні ушкодження, перенесла душевні страждання та стрес через спричинену загрозу її життю, зазнала болю, незручності через судову тяганину, а також, враховуючи вимоги розумності та справедливості вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн. За таких обставин, відповідач повинен відшкодувати позивачці заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 392,62 грн. та моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн. Судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial