Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

У серпні 2009 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON]. таким, що втратив право на користування житловим будинком № 29, по вул. Зеленій в с. Гуйва Житомирського району. Позов, з посиланням на вимоги ст.ст.71,72 ЖК України, мотивовано тим, після виконання судового рішення про вселення відповідача у спірне житло, останній був відсутнім понад шість місяців. У ході розгляду справи [PERSON] уточнила час протягом якого відповідач був відсутній у спірному житлі, а саме - з 11.01.2008 по 12.08.2009 та просила скасувати його реєстрацію. Підтримуючи свої вимоги, [PERSON], крім іншого, вказувала, що на виконання судового рішення відповідачеві 11.01.2008 були передані ключі від спірного житла.Відповідач у цей будинок взагалі не вселявся, хоча жодних перешкод йому ані позивачкою ані іншими членами її сім»ї не створювалися. Він одружився та добровільно, без поважних причин тривалий час відсутній у спірному житлі, не дбає про нього і втратив з ним зв»язок. Вважає, що надані [PERSON] копії квитанцій про оплату ним по 5 грн. за газопостачання житла та електроенергію не можуть бути належним доказом про збереження за ним будинку, оскільки ця сума не відповідає дійсної вартості наданих комунальних послуг за показниками лічильників, яких відповідач не знає з причин своєї відсутності, не враховуються службами, окрім цього така оплата послуг є вигідним для відповідача, оскільки за місцем свого фактичного проживання без реєстрації відповідач взагалі не здійснює комунальних платежів, Стверджує, що між відповідачем та її братом [PERSON] тривалий час існують неприязні стосунки, ( ще до первісних судових рішень), а тому бійка, яка виникла між ними у 2006 році, не стосувалася житлових питань і не є доказом того, що відповідач був відсутній внаслідок неправомірних дій. Відповідач бажає бути лише зареєстрованим у житловому будинку, зокрема, щоб уникати сплати дійсних комунальних платежів. [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Він визнав, що ключі' спірного житлового будинку отримав у січні 2008 року, визнав, що не намагався всеЦ в це житло, ключі віддав синові. Стверджував, що відсутність його у спірному жо зумовлено протиправної поведінкою брата позивачки, [PERSON], яким було вчян щодо відповідача злочин за ч.1,ст.15,ч.1 ст.115 КК України, а тому він побоюється за < життя та не може проживати у спірному житловому будинку разом з [PERSON] Тривалість судової іяі анини За попереднім йото ПОЗОВОМ, погрози позивачки на його адр неохайність у житлі, відсутність жилої площі на якій відповідач міг би проживати у спі квартирі, на думку останнього також свідчать про поважність причин його відсутшші спірному будинку понад встановлені строки. Стверджуємо надані позивачкою акти* належним доказом у справі, тому що ними охоплюється інший строк, ніж вказаний у позої Заперечуючи проти позову, представник відповідача [PERSON],вказував, протиправна поведінка брата позивачки ([PERSON]П.), засудженого за ч.І ст.15, ст.115 КК України, за злочин вчинений стосовно [PERSON], безуме?) нопідтвердз поважність причини відсутності відповідача у спірному житлі, оскільки заеуджен зареєстрований та проживав в ньому зі своєю співмешканкою Окрім цього [PERSON] заарештовано у травні 2009 року, а позов подано до суду до спливу шести місяців з ча його затримання, у житлі, а тому,на думку представника відповідача, останній не поруш строк, протягом якого за відповідачем зберігається житло при його тимчасової відсутніх відповідача Представник відповідача, [PERSON] також вважає позов безпідставнш зазначаючи, шо відповідач не проживає у житлі з поважних причин, оскільки на полві| спірного будинку, стосовно останнього було вчинено злочин. Причиною відсутності сш приміщенні, на думку [PERSON] є антисанітарний стан подвір»я та квартири. Ві що позивачку слід примусово зобов»язати провести приватизацію спірного житла з у відповідача, щоб він міг залишити свою частку синові. Просила відмовити у задоволі позову. Представники Житомирського РВ та ради просили позов розглядати за їх відсутній Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Беручи до уваги пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріа даної справи та справи № 2-3801/09, судом встановлені обставини, які відлові; житловим правовідносинам. Предметом спору є одноповерховий житловий будинок № 29, но вул. Зеленій, І Гуйва, Житомирського району, що перебуває у комунальній власності. Цей буд складається з 3-ох жилих кімнат, загальною площею 36,6 кв.м., та інших приміщень, даний час у спірному будинку зареєстровані: позивачка (наймач), члени її сім»ї - її син,1 - [PERSON], та відповідач (колишній член сім»ї)(а.с.78,80,82). Після набрання попереднім рішенням законної сили, відповідачеві 11.01.2008 б| передані ключі від спірного житлового будинку, що підтверджується відповідним державного виконавця та поясненнями сторін (а.с.27). Та обставина, що відповідач) вселився у спірне житло та не проживає в ньому до тепер, отримані ключі передав ЄЙ визнані сторонами та оспорюється іншими особами, які беруть участь у справі, а тому І приписами положень п.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказування. Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2009 цим судом [PERSON], члена сім»ї позивачки,було засуджено за ч.І ст.15,ч.1 т. 115 КК України на 7 років позбавлення волі, за те, що він 07.11.2006, на подвір»ї спірного будинку, під час сварки з відповідачем, яка виникла на фунті непрнязнекнх стосунків, з метою вбивства, наніс останньому удар сокирою в область голови, спричинивши відповідачеві середньої тяжкості тілесні ушкодження. Перевіряючи цей вирок, апеляційний суд зменшив [PERSON] покарання, зважуючи на таке: що між відповідачем і [PERSON] Тривалий чає існують меприязнені стосунки, 7.11.2006 саме відповідач у нетверезому стану прийшов до позивачки, з якою у нього з приводу вилучення майна (мопеда сина) виник конфлікт. Його намагався зупинити [PERSON] Відповідач перший вдарив засудженого в обличчя, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, а коли останній закрився від нього в веранді будинку, відповідач почав бити скло у вікнах веранди. Саме після таких дій відповідача, засуджений вибіг з будинку та наніс сокирою удар по голові відповідача, (а.с.32,57-58). Таким чином, злочин [PERSON]П, вчинено задовго до отримання відповідачем ключів від спірного жилого приміщення, конфлікт виник не з житлових питань, мав одноразовий характер, ініціатором бійки був сам відповідач. Зміст наведених судових рішень дають підстави для висновку суду, що неприємні стосунки між відповідачем та [PERSON] існували ще до розгляду судами первісних позовів сторін, у тому числі і позову відповідача про усунення перешкод у користуванні цим житлом.(а.с.5-7,23-26) Окрім цього із заяви відповідача, долученої останнім на обгрунтування своїх заперечень щодо позову, вбачається, що протягом 2007 року,( також після скоєного щодо нього злочину), він інколи, один раз на тиждень, відвідував своїх дітей у спірному будинку, проте тимчасово не проживав із - за поведінки позивачки. Свідок [PERSON] також пояснив, що до нього наприкінці 2007 року звертався відповідач з проханням підтвердити викладені в його заяві факти, проте він засвідчив лише підписи громадян, оскільки очевидцем його відвідувань дітей у спірному будинку він не був.(а.с.31). Ураховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає неґрунтовними покликання відповідача та його представників на скоєний [PERSON] злочин стосовно [PERSON], як на головну та важливу причину відсутності останнього у спірному житлі понад встановлені строки з 11 січня 2008 року. Доводи відповідача з приводу погроз позивачки, які він сприймав реально не знайшли свого підтвердження в суді. Так відповідач не пояснював які саме погрози висловлювала позивачкадким способом (усно,письмово, жестами, демонстрацією зброї тощо), чи стосувалося вони саме спірних питань, чи були погрози систематичними, одноразовими, жодних звернень до правоохоронних органів з цього приводу ним не робилося. Позивачка категорично заперечувала проти таких доводів. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], казали, що відповідача у спірному будинку не бачили, у с. Гуйва він майже не буває. Твердження відповідача у запереченнях (а.с.21), що позивачка замінила замок на вхідних дверях після отримання ним ключів, спростовуються непослідовними поясненнями самого відповідача, показаннями свідків та іншими доказами. Зокрема, відповідач поясняв, що отримані від спірного будинку ключі він віддав сину, який ними користується. Вдруге до позивачки за ключами не звертався. За свідченням [PERSON], вона проживала у спірному приміщенні із [PERSON] однією сім»єю з 2005 року до травня 2009 року ( до арешту останнього) з цього часу у неї був один той еамий ключ від вхідних дверей. За час її проживання замок на вхідних дверях не мінявся,жодного спору з приводу ключів або вселення відповідача не було. Свідок [PERSON] пояснила, що часто приходила в гості до сина сторін, проте відповідача у спірному будинку не бачила. У судовому засіданні відповідай не запере перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], вони спочатку разом прожиі м. Києві (гуртожиток по вул. Ольжича), потім з батьками дружини або з його матірю] Житомирі. З дослідженої судом справи за № 2-3801/09 видно, що 23.12.2005 році ВІДДІ одружився. У позові [PERSON] до відповідача, остання зазначала, з січня шлюбні стосунки між ними припинилися. Ці обставини, на думку суду, спроста доводи відповідача про наявність постійного зв»язку із спірним житлом. За пояснені відповідача він сплачував комунальні послуги, щоб допомогти своєму синові., а тому оі відповідачем протягом 2008 року послуг по газопостачанню та електроенергію по 5 грн доказом поважної причини відсутності відповідача у спірному житлі. Згідно із ст.6 ЖК України житлові будинки призначаються для пості® > проживання, а тому відвідування відповідачем сина не може свідчити про збереженні А ним спірного житла при його відсутності понад встановлених строків. Щ Відповідно до правової позиції, викладеній у ч.З п. 10 постанови Пленуму Верхов Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житло» кодексу України» №2 від 12.04.1985 року (зі змінами) наявність рішення суду про відповідача на користування житлом, не є перешкодою до розгляду і задоволення позову І визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням закої сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців. Таким чином ле| шестимісячного строку, протягом якого за відповідачем зберігається житло, починається 1 даному випадку з 11.01.2008 року, а не з часу затримання [PERSON] З огляду на наведене,

Outcome: approved