overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки та довідки архіву про заробітну плату, мотивуючи свої вимоги тим, в даний час вона звернулася в Управління пенсійного фонду України у Кіцманському районі по питанню призначення їй пенсії за віком. Даним управлінням їй було в цьому відмовлено, оскільки відповідно до трудової книжки від 04.12.1970 року виданої виробничим комбінатом управління кінофікації Чернівецької обласної ради та отриманої архівної довідки від 15.07 2009 року за № 521 з трудового архіву Кіцманського району Чернівецької області про заробіток для обчислення пенсії, в яких помилково вказано її дані як «Лаврук (Пилипчук) Ольга Степанівна» в той час коли вірним є «Лаврук (Пелепчук) Ольга Степанівна». Зазначає, що дані обставини помилкового запису підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження, де її дівоче прізвище вказано «Пелепчук». Вказує, що такі розбіжності виникли в результаті помилки, тому просила суд позов задовольнити. В судове засідання заявниця не зявилася, однак підтримала свої вимоги, звернувшись відповідною заявою до суду та просила справу розглянути за її відсутності. Зацікавлена особа не зявилися, але подала до суду письмове клопотання про підтримання заявлених заявником вимог та про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного, ст.ст. 256, 259 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час він людина похилого віку та бажає вирішити питання щодо відчуження майна, що належить йому на праві власності, а в подальшому щодо спадкування його дочкою [PERSON], однак із-за помилково вказаного в свідоцтві про народження дочки в графі «батько» [PERSON] замість [PERSON] це зробити неможливо, просив встановити факт родинних відносин, а саме те що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO]. Заслухавши пояснення представника заявника та зацікавлену особу, дослідивши інші докази по справі, суд вважає що його вимоги є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АВ № 548725 від 07.10.1969 року записано прізвище заявника «Козик», також аналогічний запис зроблено в свідоцтві про шлюб серії І-МИ № 403999 від 04.09.1988 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що він являється батьком [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного, ст.ст. 256, 259 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

15.01.2010 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що він народився в 1955 році в с. Кукільники Галицького району, в даний час звернувся до Пенсійного фонду в Галицькому районі з проханням про оформлення пенсії на пільгових умовах. Проте перешкодою до цього є те, що її прізвище в трудовій книжці, виданій Речицьким управлінням бурових робіт Гомельської області, Білорусія від 15 червня 1973 року, зазначено неправильно - [PERSON] замість [PERSON]. Встановити факт належності йому трудової книжки іншим шляхом, крім судового порядку, не може. Довідками № 616 та № 617 від 25.12.2009 року Кукільницької сільської ради стверджується, що він є жителем [INFO], що [PERSON] та [PERSON] - одна і та сама особа. Просить задовольнити заявлені ним вимоги і постановити рішення, яким встановити, що трудова книжка, видана 15 червня 1973 року Речицьким управлінням бурових робіт Гомельської області, Білорусія, яка належить йому. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився попередньо надіслав заяву в якій не заперечує проти заявлений вимог [PERSON] і просить справу розглядати у його відсутності. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає повністю до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився 14.05.1955 р. (а.с.4- 6). З довідок за № 616 та № 617 від 25.12.2009 року виданими Кукільницькою сільською радою стверджується, що він є жителем [INFO] та що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа ( а.с.11-12). За наведених вище обставин і доказів суд вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 15.09.2007 р. у відділі РАЦСу Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 238. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що від шлюбу він з відповідачкою мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Зазначив, що шлюбні стосунки з відповідачкою припинені близько року тому з тих причин, що між ними постійно виникали сварки через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Позивач у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань не надсилав. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, вказала, що спроби примирення з позивачем не дали позитивних результатів. Тому проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 15.09.2007року у відділі РАЦСу Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 238, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 031497, виданим відділом РАЦС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області 15.09.2007 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою та після розірвання шлюбу також буде проживати з нею. Шлюбні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, тому сторони мешкають окремо один від одного понад рік. Шлюбні відносини між сторонами не поновлювалися, тому їх шлюб носить лише формальний характер, що підтверджується доводами сторін по справі. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, на підставі ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

26.01.2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 05 березня 2005 р. в відділі РАЦС м. Первомайська було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 77. За час спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, хоча може і повинен її надавати, так як він працює, має стабільну заробітну плату, працездатний за віком та станом здоровя. Відповідач в попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В попередньому судовому засіданні встановлено, що згідно ксерокопії свідоцтва про народження 1-ФП № 011338 (а.с. 3), відповідач є батьком [PERSON], який народився 24.08.2005 р. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Так, згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи ксерокопію свідоцтва про шлюб від 05.03.2005 р. (а.с. 4); довідку ВАТ «Завод «Фрегат» № 26 від 19.01.2010 р. (а.с. 6); довідку з місця проживання від 24.01.2010 р. (а.с. 7) - суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. В попередньому судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя і має можливість утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає можливим, на підставі ст. 182 СК України, стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, в силу ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 51 грн. Крім того, в силу ст. 81 ч. 1 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання поважною причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де вказала, що 10 січня 2008 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння № 8 по вул. Костромській в м. Дніпропетровську, яке належало спадкодавцю на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 1974 року та свідоцтва про право на спадщину від 05 березня 2005 року. Вона є єдиним спадкоємцем, дочка спадкодавця. Вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважної причини, оскільки спеціаліст КП «ДМБТІ» довго проводив оцінку нерухомого майна та затримав виготовлення технічного паспорта. В даний час вона вирішила оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно, що і змусило її звертатись до суду з позовом. Просила суд визнати поважною причину пропуску нею строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 10.01.2008 року; визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], померлої 10.01.2008 року, в два місяці. Строк перебігу двох місяців обчислювати з дня набрання даним рішенням законної сили. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача заперечень по справі не надав. [PERSON] державна нотаріальна контори надала суду заяву в якій просила розглядати справу без участі свого представника у відповідності з діючим законодавством. Заперечень по справі не надала. Згідно ст. 130 ч. 4 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову в попередньому судовому засіданні, суд ухвалює рішення згідно ст. ст. 174 та 175 даного Кодексу. Судом встановлено, що 10 січня 2008 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння № 8 по вул. Костромській в м. Дніпропетровську, яке належало спадкодавцю на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 1974 року та свідоцтва про право на спадщину від 05 березня 2005 року. Позивач є єдиним спадкоємцем, дочка спадкодавця. Вона пропустили строк звернення до нотаріальної контори з поважної причини, оскільки спеціаліст КП «ДМБТІ» довго проводив оцінку нерухомого майна та затримав виготовлення технічного паспорта. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

[PERSON] 12.10.2009р. звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення про визначення йому додаткового строку на прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON], що померла 06 листопада 2003 р. Позов обґрунтовує тим, що на час смерті баби був у скрутному матеріальному становищі, що позбавило його вчасно звернутись у встановленому законом порядку з заявою про прийняття спадщини. Баба була співвласником квартири [ADDRESS]. Інші спадкоємці у Миколаївську державну нотаріальну контору заяв не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані обставини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] є внуком [PERSON]-М.С, яка померла 06.11.2003р. [PERSON]-М.С. була співвласником квартири [ADDRESS]. Строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON]-М.С. закінчився. Ніхто крім позивача із заявами про прийняття спадщини не звертався. Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з важким матеріальним становищем. У зв'язку з цим він не мав можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що причина пропуску цього строку є поважною. А тому позивачу доцільно визначити додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

З 06.08.1988 року сторони перебувають в юридичному шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON]»ю, [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом з тих мотивів, що сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач не заперечив проти задоволення даного позову. За таких обставин, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення даного позову, оскільки подальше збереження сімї стає неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Тому, на підставі ст.ст. 110 ч.І, 112, 114 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В січні 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], обидві [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходу відповідача до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, письмово просили розглянути справу у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. У відповідності із ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 174. Приймаючи до уваги думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в суду є підстави для задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розміри аліментів, що належать стягненню з відповідача, на підставі ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити їх в розмірі, про який просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В січні 2010 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], обидві [INFO]. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дітьми. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання дітей в розмірі 1/6 частки доходу відповідача до досягнення дітьми трирічного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися, письмово просили розглянути справу у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. У відповідності із ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 174. Приймаючи до уваги думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в суду є підстави для задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Згідно з ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про розміри аліментів, що належать стягненню з відповідача, на підставі ст. 80 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити їх в розмірі, про який просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 02.09.1978 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Їх шлюб було розірвано 18.10.2008 року. В період перебування в шлюбі, 27.04.1982 року відповідачу на сім"ю з двох осіб була надана кооперативна квартира [ADDRESS]. Сума пайового внеску за вказану квартиру, яка становила 5967 руб. 73 коп., була повністю була сплачена у 1991 році. У 1993 році відповідач отримав свідоцтво про право власності на спірну квартиру. В добровільному порядку відповідач відмовляється визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири та належним чином провести юридичне оформлення її прав, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог, пояснив, що спірна квартира була придбана, виплачена в період перебування в шлюбі з позивачкою. Зазначив, що шлюб їх було розірвано за рішенням суду в 1999 році. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 02.09.1978 року. Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб сторін було розірвано 18.10.2008 року. На ім"я відповідача на сім"ю з двох осіб (відповідач та позивачка) згідно до ордеру, виданого 27.04.1982 року була надана квартири [ADDRESS]. Квартира кооперативна, двокімнатна, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. Згідно до довідки від 30.10.1992 року №142, виданої ЖБК "Шовковик-6", членом кооперативу є відповідач, пайовий внесок за спірну квартиру було виплачено повністю, в сумі 5967 руб. 73 коп., в 1991 році. Встановлено, що спірна квартира згідно до свідоцтва про право власності на житло оформлена на праві власності на відповідача члена ЖБК "Шовковик-6". Вказане свідоцтво про право власності зареєстроване в БТІ 11.02.1993 року в реєстровій книзі №67 за реєстровим номером 684. Таким чином, в суді встановлено, що спірна квартира була отримана, були оплачені пайові внески в повному обсязі в період перебування сторін в шлюбі. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтями 69, 70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. По даній справі встановлено, що спірна квартира була придбана сторонами подружжям в період шлюбу, тобто є їх спільною сумісною власністю. Кожен з сторін має право власності на ? частину спірної квартири. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

22 січня 2010 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 10.04.1996 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою Херсонська область Білозерській район с. Іванівна, вул. Чепіноги, 13, яке при житті [PERSON] заповідала позивачці. Однак, оформити вчасно спадщину позивачка не змогла, в зв»язку з важким матеріальним становищем. В нотаріальної конторі у оформлені спадщини їй було відмовлено, в зв»язку з пропуском шестимісячного строку. Просить суд надати їй додатковий місячний строк для оформлення спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з викладених вище підстав, просила суд позов задовольнити. Представник третьої державної Херсонської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може надати йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після померлої [PERSON] (актовий запис № 14 Токарівською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 10.04.1996 року) залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою Херсонська область Білозерській район с. Іванівна, вул. Чепіноги, 13. При житті [PERSON] на випадок своєї смерті усе належне їй майно, в тому числі і зазначений житловий будинок заповідала [PERSON], а остання в передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, в зв»язку з важким матеріальним становищем суд, виходячи із принципів розумності та справедливості, вважає причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved