Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

22 січня 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказував, що наказом по ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" №1066-ОС від 21.07.2009р. він був звільнений у звязку із скороченням штату. Даний наказ позивач вважає незаконним, оскільки при його звільнені були грубо порушені норми трудового законодавства та його права. А саме відповідач не надав йому новий штатний розклад, де були посади, які б він міг би займати, своєчасно не надано на ознайомлення наказ про звільнення з роботи та не проведені розрахунки по виплаті компенсації за не використану відпустку. Окрім цього відповідачем при звільненні не було враховано стаж роботи позивача, його кваліфікацію та продуктивність праці, що на його утриманні перебуває дружина та малолітній син. За вказаних вище обставин наказ про своє звільнення вважає незаконним та просив його скасувати, поновивши його на роботі та стягнути з ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Окрім цього, [PERSON] зазначив, що протиправними діями позивача, щодо звільнення йому було завдано моральну шкоду на суму 2000 грн., яка виразилась у душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих стосунків, неможливості утримати сімю та влаштуватись на роботу, у звязку із ненаданням трудової книжки. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Представник відповідача в судовому засіданні та письмових запереченнях проти позову зазначив, що позов він не визнає. По справі пояснив, що [PERSON] був звільнений з роботи у звязку із реорганізацію на підприємстві. Про дане звільнення він був своєчасно попереджений. Вакансії йому не пропонувались, оскільки звільнялись зразу більше 1000 осіб. Зважаючи, що вільних місць на підприємстві не було і відповідач не міг їх запропонувати, а позивач в свою чергу до центру зайнятості не звертався, вважає в цій частині дії ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" цілком правомірними. Підстав для поновлення на роботі не має, а своє переважне право на залишення на роботі позивач не довів. До відділу кадрів за трудовою книжкою станом на 15.02.2010 року [PERSON] не звертався. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем склалися трудові правовідносини щодо звільнення працівника з ініціативи уповноваженого органу у звязку скороченням чисельності або штату працівників, які врегульовуються ст.ст. 36, 40 ч.1, 43 Кодексу законів про працю України. Судом встановлено, що 21.07.2009 року [PERSON] наказом по ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" №1066-ОС від 21.07.2009 року (а.с.76) був звільнений з посади бортпровідника Відділу сервісу пасажиру на борту ПС Директорату сервісу пасажиру на борту ПС. Підставою для цього став наказ від 29.04.2009 року №85 (а.с.71-75), яким його було попереджено про наступне вивільнення у звязку із змінами в організації виробництва та праці (скороченням штату) (а.с.77) і з яким він був ознайомлений під підпис 08.05.2009 року. При цьому, через значне скорочення штату, обрати вакантну посаду по службах, йому не пропонувалось, пріоритетність залишення на робочих місцях в повній мірі не досліджувалась, що підтверджується поясненнями сторін, а тому у відповідності до ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. У разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділу, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ст. ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірванні власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року, на суд покладено обовязок охороняти конституційні права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, а відповідно до пункту 18 вказаної Постанови при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Як встановлено в судовому засіданні із свідчень сторін та матеріалів справи на підприємстві у звязку зі скрутним фінансовим становищем авіакомпанії, зниженням пасажиропотоку, з метою оптимізації штатної чисельності та на виконання рішення наглядової ради „Авіакомпанії „Аеросвіт 29.04.2009 року затверджено перелік пасад та підрозділів, які підлягають скороченню, згідно до якого було виключено із штатного розпису серед інших і Директорат сервісу пасажиру на борту ПС, в яку входили 34 бортпровідники, серед яких був позивач. Вказані обставини свідчать, що дійсно на підприємстві відбулась реорганізація та скорочення чисельності працівників. При цьому відповідачем не було здійснено заходи по наданню вивільнюваним працівникам вакантних посад по всьому підприємству, про що зазначалось сторонами в судовому засіданні. Вказане також підтверджується попередження про звільнення (а.с. 30). Документів, які б підтверджували ознайомлення позивача із списком посад в матеріалах справи відсутні. Дана обставина свідчить про порушення порядку постановки на облік працівників, які вивільнюються з підприємства, а саме ст.ст. 49-2, 49-4 КЗпП України. Посилання представника відповідача на масовість звільнення та можливість позивача самостійно стати на облік на біржу праці не відповідають вимогам КЗпП України, оскільки це є обовязок роботодавця, а тому не приймаються судом до уваги. Також судом встановлено, що відповідач не дотримався правил надання переважного права на залишення на роботі працівників у звязку із змінами виробництва в організації праці, що також є підставою для поновлення позивача на роботі. Доказів виконання вказаним вимог законодаства суду відпвоідачем надано не було. Відповідно до ст.42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним\~(при наявності двох і більше утриманців); особам, в сімї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у 2001 році закінчив Державну льотну академію України і отримав повну вищу освіту та здобув кваліфікацію інженера-пілота, що підтверджується копією диплому з додатком (а.с.14). Окрім цього в період з 20 березня по 11 червня 2008 року в Кіровоградському льотному училищі Державної льотної академії України він пройшов повний курс теоретичної підготовки за програмою CPL(A)/IR комплексний курс для отримання свідоцтва комерційного пілота (літак) CPL(A)/1R, що підтверджується копією диплому та довідки (а.с.15). В період з 13 червня по 01 липня 2008 року та з 28 жовтня по 28 листопада 2008 року в Кіровоградському льотному училищі Державної льотної академії України він закінчив курс теоретичної підготовки пілота при перенавчанні на повітряне судно АН-2 та курс теоретичної підготовки пілота при перенавчанні на повітряне судно АН-24/26, що підтверджується, відповідно, свідоцтвами № 013073, 012912. Також позивачем було успішно пройдено програму підготовки, що затверджена Державною службою України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації, та тестування за спеціальністю Бортпровідник Боїнг 737-200/300/400/500 та видано Сертифікат 1АТС, від 05.07.2005 року (а.с.17). 26 травня 2006 року ним було отримано Сертифікат навчального центру Аеросвіт, що підтверджує те, що він успішно пройшов програму перепідготовки, що схвалена Державною службою України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації, та тестування за спеціальністю Бортпровідник Боїнг 767-300ER (17). [PERSON] також успішно пройшов програму підготовки, що затверджена Державною Авіаційною Адміністрацією та тестування за спеціальністю Приватний пілот (PPL(A)) Класу/ типу ПС Літак однодвигунний поршневий сухопутний (SEP-L) Х-32 та видано Сертифікат ІАТС, від 10.05.2008 року (19). Окрім цього він має свідоцтво приватного пілота, від 30.04.2009 року (а.с.20) та вільно володіє двома іноземними мовами - англійською та польською. З досліджених в судовому засідань наказів ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" (а.с.86-171) встановлено, що тривалість безперервним стажем роботу [PERSON] на даному підприємстві перевищує час роботи інших працівників, які залишаються на даний час працювати в ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт". Представник відповідача зазначив, що даний аналіз по підприємству не проводився, а тому він не може заперечити дану обставину. На утриманні позивача перебуває дружина [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-БК №025705 від 20.05.2006 року (а.с.12) та син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-БК №124772 від 08.04.2008 року (а.с.11). Дружина позивача не працює, оскільки займається доглядом за дитиною та являється студенткою 5 курсу Національного авіаційного університету, факультету аеронавігації, термін навчання якої закінчується 01.03.2011 року (13-14). Зважаючи, що [PERSON] має високу кваліфікацію, має двох утриманців (дружину та дитину), інших доходів та членів сімї, які б працювали та мали додатковий дохід не має, стаж його роботи на даному підприємству перевищує стаж роботи інших представників, що свідчить про той факт, що він має переважне право на залишенні на роботі при звільненні. Згідно ч.1 та 2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Зважаючи, що при звільненні [PERSON] не було дотримано всіх вимог КЗпП України, його необхідно поновити на посаді бортпровідника відділу сервісу пасажиру на борту повітряного судна Директорату сервісу пасажиру на борту повітряного судна з 28.01.2009 року. Відповідно до довідки ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" від 17.02.2010 року №377 середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 3482 грн. 68 коп. (а.с.37). З розрахунку середньомісячної заробітної плати, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 114 грн. 20 коп. Термін вимушеного прогулу судом визначено в 261 календарний день. Таким чином, середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу на момент ухвалення рішення судом становить (114 грн. 20 коп. х 261 день) 29804 грн. 83 коп. Оскільки в судовому засіданні доведено вину відповідача у незаконному звільненні; вимушений прогул позивача тривав з 21.07.2009 року по 08.04.2010 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" на користь [PERSON] 29804 грн. 83 коп. в якості виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, відповідно до розрахунку, що міститься у позовній заяві (а.с.52, 63). Згідно до ч.1 ст.237-1 України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки протиправними діями відповідача позивачу було завдано душевних стражданнях, порушено його нормальні життєві звязки, він втратив можливість належним чином утримувати сімю та влаштуватись на роботу, суд приходить до висновку, що [PERSON] завдано моральну шкоду, розмір якої судом оцінено в 1000 грн. З викладених вище підстав, оскільки судом встановлено неправомірність звільнення позивача, підлягає скасуванню і наказ про звільнення останнього за скороченням в цій частині. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх недоведеністю. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 308 грн. 05 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 та ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з ЗАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93, а суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - відповідно до Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 36, 40 ч.1, 42, 43, 49-2, 49-4, 235, 237-1 КЗпП України, п. 1, 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про розгляд трудових спорів від 06.11.1992 року,

Outcome: partial