Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

[PERSON] 01 лютого 2010 року звернувся до Галицького районного суду з позовом до Залуквянської сільської ради Галицького району і просить визнати незаконним та скасувати рішення Залуквянської сільської ради від 28.12.2009 року за № 3-19/2009 про відмову у затвердженні проекту відведення йому земельної ділянки та визнати за ним, [PERSON] право на користування земельною ділянкою в с. Залуква по вул. Калуська, 63ж, загальною площею 0.8444 га для обслуговування і реконструкції викупленого приміщення ветсанпропусника під житловий будинок терміном на 49 (сорок девять) років з правом викупу. В судовому засіданні [PERSON]JI. позов підтримав і суду пояснив, що рішенням Залуквянської сільської ради Галицького району від 04.12.2008 року йому було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0.844 га з передачею в оренду для обслуговування і реконструкції викупленого приміщення ветсанпропусника під житловий будинок по вул. Калуська, 63ж в с. Залуква Галицького району за рахунок земель запасу бувшого господарського двору агрофірми «Дністер». 25 червня 2009 року він звернувся до Залуквянської сільської ради із заявою про затвердження проекту відведення вищезазначеної земельної ділянки з передачею її в оренду на 49 років з правом подальшого викупу. З цією метою він на договірній основі замовив виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в ПП «Ленд», отримавши для цього попередньо висновки управління земельних ресурсів, відділу будівництва та архітектури, санепідемстанції, Національного заповідника «Давній Галич», Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області. Після виготовлення проекту землеустрою від Головного управління Держкомзему в Івано-Франківській області ним отримано висновок державної землевпорядної експертизи про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно. Таким чином, ним добросовісно та у встановлений строк виконано усі вимоги рішення Залуквянської сільської ради від 04 грудня 2008 року. Відповідно до вимог ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та висновок державної землевпорядної експертизи ним було подано до Залуквянської сільської ради, яка в місячний строк мала б прийняти рішення про надання земельної ділянки в користування. Однак, рішенням № 5-18/2009 від 30 червня 2009 року в затвердженні проекту земельної ділянки сільська рада йому необгрунтовано відмовила. Вважаючи це рішення незаконним, він оскаржив дії Залуквянської сільської ради до суду. Рішенням Галицького районного суду від 07.12.2009 року визнано незаконним та скасовано рішення Залуквянської сільської ради № 5-18/2009 від 30.06.2009 року в частині відмови йому у затвердженні проекту відведення спірної земельної ділянки. Однак, і за наявності рішення суду, Залуквянська сільська рада й надалі безпричинно відмовляє йому у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду, не даючи йому при цьому письмової обґрунтованої відмови щодо задоволення його заяви. Крім того вважає, що він має законні підстави на користування земельною ділянкою, оскільки відповідно до ч.5 ст. 120 Земельного кодексу України право на володіння земельною ділянкою належить особі, яка має на праві власності будівлю або споруду. Зважаючи на вищенаведені обставини, він змушений звернутися до суду з вимогами про визнання права на користування земельною ділянкою загальною площею 0.8444 га, яка знаходиться по вул. Калуській, 63ж в с. Залуква Галицького району і яка необхідна йому для обслуговування і реконструкції викупленого приміщення ветсанпропусника під житловий будинок терміном на сорок девять років з правом викупу. Просив задовольнити його позов. Представник відповідача - сільський голова с. Залуква, [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і суду пояснив, що 22 грудня 2009 року [PERSON]JL звернувся до Залуквянської сільської ради з письмовою заявою, в якій просив затвердити проект відведення земельної ділянки по вул. Калуська, 63ж в с. Залуква для обслуговування житлового будинку з передачею в оренду з правом викупу на 49 років площею 0.8444 га. Залуквянська сільська рада розглянула дану заяву і, враховуючи те, що викуплене [PERSON]JL, приміщення ветсанпропусника під житловий будинок по вул. Калуській, 63ж в с. Залуква є одним спільним приміщенням будинку тваринника по вул. Калуська, 626, який відповідно до договору купівлі-продажу від 29.05.2008 року належить [PERSON], яке теж повинно мати територію для обслуговування, сесія сільської ради зобовязала [PERSON]JI. погодити використання даних земельних ділянок із [PERSON], або погоджувалася затвердити проект відведення земельної ділянки в розмірі 0.8444 га при умові, що будинок тваринника по вул. Калуській, 626 і приміщення ветсанпропусника по вул. Калуській, 63ж буде власністю однієї особи. Зважаючи на те, що станом на 28 грудня 2009 року питання щодо користування вищезазначеними земельними ділянками залишались неузгодженими, затвердити проект відведення земельної ділянки [PERSON]J1. сесія погоджувалася в меншому, ніж 0.844 га розмірі. Оскільки, на такий варіант [PERSON] не погодився, рішенням сесії від 28.12.2009 року йому було відмовлено у затвердженні проекту відведення земельної ділянки. В позові просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що на підставі рішення Залуквянської сільської ради від 27.06.2008 року позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, приміщення ветсанпропусника, яке знаходиться по вул. Калуська (бувша Леніна), 63ж в с. Залуква Галицького району Івано-Франківської області, що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 року, копією витягу з реєстру права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ. З копії рішення пятнадцятої сесії сільської ради пятого скликання Залуквянської сільської ради від 04 грудня 2008 року вбачається, що цим рішенням [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0.85 га з передачею в оренду для обслуговування і реконструкції викупленого приміщення ветсанпропусника під житловий будинок в с. Залуква по вул. Калуська, 63ж за рахунок земель запасу бувшого господарського двору агрофірми «Дністер» для чого [PERSON] рекомендовано виготовити проектну документацію протягом шести місяців. Такий проект землеустрою було виготовлено і разом з висновком Державної експертизи землевпорядної документації подано позивачем в установлений строк до Залуквянської сільської ради із заявою про його затвердження. Однак, рішенням сільської ради від 30.06.2009 року в затвердженні проекту відведення позивачу було відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням, [PERSON] у вересні 2009 року звернувся дб Галицького районного суду з позовом про визнання вказаного рішення незаконним. З копії рішення Галицького районного суду від 07.12.2009 року, яке набуло законної сили вбачається, що позов [PERSON] було задоволено і рішення Залуквянської сільської ради за № 5-18/2009 від 30.06.2009 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки в с. Залуква по вул. Калуська, 63 ж за рахунок земель запасу бувшого господарського двору агрофірми «Дністер» визнано незаконним та скасовано. Враховуючи наявність рішення суду, позивач 22 грудня 2009 року повторно звернувся до Залуквянської сільської ради з письмовою заявою з проханням затвердити проект відведення земельної ділянки. Однак, рішенням від 28.12.2009 року йому в цьому було відмовлено без обґрунтування в самому рішенні такої відмови. Відповідно до ч.З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені конституцією та законами України, прийнятими у межах їхньої компетенції. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та в оренду врегульований ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України. За змістом ст. 123 цього кодексу надання земельних ділянок у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою, яка протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Крім того, відповідно до ч.5 ст. 120 Земельного кодексу України право на володіння земеліною ділянкою належить особі, яка має на праві власності будівлю або споруду. Такою спорудою позивач володіє на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме, приміщення ветсанпропусника, яке знаходиться по вул. Калуська (бувша Леніна), 63ж в с. Залуква Галицького району Івано-Франківської області. Таким чином, в рішенні Залуквянської сільської ради від 28.12.2009 року про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачі позивачу земельної ділянки в користування не зазначено обґрунтованих причин такої відмови. В судовому засіданні представник відповідача теж не навів суду аргументованих доказів, які б свідчили про підставність та обґрунтованість відмови позивачу у затвердженні наданого ним проекту відведення земельної ділянки та надання йому цієї ділянки в користування для обслуговування і реконструкції викупленого приміщення ветсанпропусника під житловий будинок терміном на сорок девять років з правом викупу. За наведених в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 118, 120, 123. 124, 151 Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 16, 377 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: approved