overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 березня 2010 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] Пенсійного фонду України у Липоводолинському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „Дітям війни Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. Вона, [PERSON], народилася 22 листопада 1937 року в селі Кімличка Липоводолинського району і відповідно до Закону України № 2195 від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" являється дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, починаючи з 1 січня 2006 року, вона повинна отримувати соціальну грошову допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але за 2009 рік така допомога їй не виплачувалася. Виплачена вона лише в розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком, замість ЗО. Отже недоплата становить 20 відсотків. Верховна Рада України Законом № 3235 від 20 грудня 2005 року "Про державний бюджет України на 2006 рік" /стаття 77 та 110/ та Законом України в№ 489 від 19 грудня 2006 року "Про державний бюджет України на 2007 рік" /стаття 71 п. 12 призупинила дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою передбачено такі соціальні виплати. Однак Конституційний Суд України своїми рішеннями від 9 липня 2007 року №6 рп/2007 та 10-рп /2008 від 22 травня 2008 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором. Вказав, що за кредитним договором №014/0746,82,0020056 від 2 жовтня 2008 року відповідач отримав від банку кредит у сумі 11187 грн.96 коп. до 2.10.2010р. під 29,5% річних. Станом на 17.02.2010р. заборгованість відповідача склала 9888 грн.41 коп. У судовому засіданні представник банку [PERSON] підтримав позов та прохав суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 9888 грн.41 коп. та витрати банку по сплаті судового збору в сумі 98 грн.88 коп. та інформаційно-технічному забезпеченню в сумі 120 грн. Відповідач позовні вимоги банку визнав та пояснив, що з причини фінансової кризи виникла заборгованість перед банком, яку він визнає та зобовязується погашати. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає змінені позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору. Як вбачається з договору між сторонами від 2.10.2008р. банк надав [PERSON] споживчій кредит в сумі 11187 грн. 96 коп. строком до 2.10.2010р. Згідно з представленим розрахунком станом на 17.02.10р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 9888 грн.41 коп., суми судових витрат банку підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 23.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1500 грн. строком до 23.05.2014 року зі сплатою 26,9% річних за користування кредитними коштами. Умови кредитного договору відповідачем не виконуються. Станом на 20.05.2009 року заборгованість становить 1720,12 грн. Прохав стягнути з відповідача вказану суму заборгованості а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 51 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Ст. 1050 ЦК України передбачає що, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з кредитним договором від 23.05.2008 року відповідачу був наданий кредит в сумі 1500 грн. Як вбачається з представленого розрахунку станом на 20.05.2009 року заборгованість становить 1720,12 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання їхнього шлюбу, який був зареєстрований 11.03.1995 року Відділом РАГС Заводського району м. Запоріжжя (актовий запис № 69). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що шлюб у обох перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], 01.08.1995року народження. Сімейне життя з відповідачєм не склалося через несумісність характерів. Поступово між позивачем та відповідачкою було втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Позивачка з відповідачєм сумісне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що за таких обставин подальше сумісне проживання і збереження родини неможливе. Збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини. Спір про поділ майна подружжя у даний час відсутній. Відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, тому що вважає, що збереження сімї з позивачкою за обставин, які склались, неможливо. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов обґрунтований, відповідає вимогам закону і не суперечить інтересам сторін, зважаючи на відносини які склались у сторін, що є підставою для його задоволення. Суд вважає, покласти витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу на відповідача. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем. Відповідач [PERSON] допомоги на утримання сина не надає, в звязку з чим [PERSON] просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця, до досягнення дитини повноліття. Позивач в судове засідання зявилася, на задоволені позову наполягала. Відповідач до суду не зявився про день слухання справи, повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2007 року, згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 060599 від 27 квітня 2007 року. Відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-ВЛ № 094669 від 06 серпня 2007 року. На утримання дитини матеріальну допомогу не надає ні в грошовій ні в натуральній формі. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обговорюючи питання про розмір аліментів суд вважає можливим задовольнити позов повністю в сумі 300 грн., що станом на 07.05.2010 року становить не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 21 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 123. Шлюб в неї та у відповідача перший. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2009 року шлюбні стосунки з відповідачем в них припинилися, вони не живуть разом та не ведуть спільне господарство. Причиною розпаду сімї є незбіжність характерів, відсутність з боку відповідача поваги до неї та зобовязань щодо матеріального забезпечення сімї, ухилення від сплати аліментів та виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливо. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб зареєстровано 21.06.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 123 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюб у сторін розривається вперше. Із пояснень сторін вбачається, що вони не бажають відновлювати сімейні стосунки та зберегти сімю, вважають, що збереження шлюбу суперечить їх особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. Від строку на примирення сторони відмовились. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови в позові про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача за його клопотанням. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та коштів на її утримання, в позовній заяві вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006р., який був зареєстрований Ленінським РАЦС а/з № 651. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] 31.07.2009р.н., який мешкає з нею, та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину та на її утримання просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дитини, та кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця, до досягнення дитиною 3-х річного віку. Відповідач позов визнав частково, вважає розмір аліментів на дитину, запропонований позивачкою завищеним, не заперечую проти стягнення аліментів на його дитину в розмірі 1/6 частини заробітку. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі сг.180-183 СК України, оскільки відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини, а батьки повинні утримувати матеріально своїх неповнолітніх дітей, а якщо вони ухиляються від своїх обов'язків, з них повинні стягуватися аліменти. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України та Закону України "Про Державний бюджет України на 2008р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вимога позивачки є законною у зв'язку зі зміною законодавства з цього питання. Крім того, відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною 3 років. Неповнолітня дитина сторін син [PERSON] 31.07.2009р.н., тому позивачка не працює, знаходиться у відпустці до досягнення дитиною 3-річвого віку, тому суд вважає, що вона дійсно потребує кошти на своє утримання, в запропонованій сумі 1/6 частині заробітку відповідача, а розмір аліментів на утримання однієї дитини повинен складати ? частину заробітку відповідача, оскільки такий розмір стягнень від заробітку відповідача, забезпечить його прожитковий рівень. Обґрунтування позовних вимог підтверджується довідками з місця проживання позивачки, про склад сім'ї, свідоцтвами про одруження, та народження дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що відповідачу надаються телекомунікаційні послуги за адресою: м. Херсон, вул. Р.Люксембург, 59 (тел.43-67-59). Співвласником вказаної квартири є [PERSON] За період з вересня 2008р. по листопад 2009р., у відповідача виникла заборгованість по сплаті за телекомунікаційні послуги в розмірі 780грн.96коп., у звязку з цим на її адресу було надіслано попередження про необхідність погашення заборгованості і про наслідки несплати. Зазначена сума боргу на сьогоднішній день не оплачена. Просить стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії заборгованість за телекомунікаційні послуги в сумі 780грн.96коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 51грн.00коп., та суму витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.00коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у її відсутність, за наявними матеріалами в справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Згідно довідки Херсонського державного БТІ вих.№4284/09 від 11.11.2009р., житловий будинок №59 по вул. Р.Люксембург в м. Херсоні належить [PERSON] 79/100 частини на підставі договору міни №2-03 від 11.12.1997р., та [PERSON] 21/100 частини документи не оформлені. Згідно розрахунку заборгованості за телекомунікаційні послуги, абонент телефону №436759 за період з вересня 2008р. по листопад 2009р., має заборгованість в розмірі 780грн.96коп. Згідно реєстру повідомлень населенню, [PERSON], 20.10.2008р., направлялося попередження про необхідність оплати заборгованості за телекомунікаційні послуги, однак на вказане попередження абонент не відреагував. Відповідно до ст.33 Закону України «Про телекомунікації», та п.32, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р., №720, споживачі телекомунікаційних послуг зобовязані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що позовні вимоги ВАТ «Укртелеком» в особі обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON], є абонентом ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії та користується наданими послугами телекомунікації, але за період з вересня 2008р. по листопад 2009р., має заборгованість у розмірі 780грн.96коп., яка підлягає стягненню на користь позивача. Також стягненню з [PERSON], на користь ВАТ «Укртелеком» в особі Херсонської філії підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 51грн.00коп., та витрат на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 120грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 16.02.2010р. він придбав житловий будинок за адресою: м. Херсон, с. Комишани, вул. Кооперативна, 15. Пізніше позивачу стало відомо, що в придбаному ним будинку зареєстровані сторонні особи: [PERSON] та [PERSON] Наявність реєстрації в придбаному будинку вказаних осіб перешкоджає позивачу користуватися власним майном та вимушує нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів, які нараховуються на всіх зареєстрованих в будинку. Просить усунути перешкоди у користуванні власністю за адресою: м. Херсон, с. Комишани, вул. Кооперативна, 15, шляхом зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою та виселити, зобовязати ВГІРФО Комсомольського ВМ ХМО УМВС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Херсон, с. Комишани, вул. Кооперативна, 15. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Представник позивача за дорученням в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, за наявними матеріалами в справі. Третя особа ВГІРФО Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області в судове засідання не зявилась, письмовою заявою просили справу розглядати у їхню відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку №15 по вул. Кооперативна в с. Комишани в м. Херсоні, що підтверджується договором купівлі продажу від 16.02.2010р., посвідченим нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №338. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Комишанської селищної ради Комсомольського району м. Херсона, вих. №419 від 08.02.2010р., за адресою: м. Херсон, с. Комишани, вул. Кооперативна, 15 зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.10 договору купівлі продажу від 16.02.2010р. продавець зобовязався звільнити житловий будинок та виписатися з нього протягом десяти днів з дня підписання даного договору. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON], в порушення вимог договору купівлі продажу та діючого законодавства України, до теперішнього часу не знялися з реєстраційного обліку в будинку №15 по вул. Кооперативній в с. Комишани м. Херсона, чим порушують права позивача як власника вказаного будинку, а також змушують його нести додаткові витрати щодо оплати комунальних та інших платежів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що їй та членам її сімї належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований, але фактично в ній не проживає її онук [PERSON], [INFO]. Останній весь час проживає разом з батьком [PERSON], в житловому будинку в с. Розлив Білозерського району Херсонської області, за місцем реєстрації батька. Наявність реєстрації в квартирі [PERSON] перешкоджає позивачу користуватися власним майном та вимушує нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів, які нараховуються на всіх зареєстрованих в квартирі. Просить усунути перешкоди в здійсненні права власності в користуванні квартирою №6 будинку №16 по вул. Полякова в м. Херсоні, шляхом зняття з реєстрації [PERSON] ВГРФО Комсомольського ВМ УМВС України в Херсонській області. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти тієї обставини, що його неповнолітній син [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], а фактично декілька років постійно проживає за місцем реєстрації батька, тобто його, однак вважає, що неповнолітній повинен бути прописаний за адресою позивача. Третя особа ВГІРФО Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області в судове засідання не зявилась, письмовою заявою просили справу розглядати у їхню відсутність. З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та членам її сімї на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №19705 від 09.02.1995р. Відповідно до довідки, виданої ПП «Жилтранс» вих. №1521 від 15.10.2009р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] чоловік, [PERSON] онука, [PERSON] онук. Відповідач [PERSON], який діє також в інтересах неповнолітнього [PERSON], не заперечував проти того, що неповнолітній син [PERSON], [INFO], декілька років не мешкає за адресою [ADDRESS], а проживає разом з ним та його співмешканкою в с. Розлив Білозерського району Херсонської області, де ходить до школи. Однак, оскільки його співмешканка заперечує проти реєстрації його сина у своєму будинку, він залишається зареєстрованим у позивача. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації [PERSON], в квартирі позивача [PERSON], за адресою: [ADDRESS], порушує її права як власника вказаної квартири та змушує нести додаткові матеріальні витрати щодо оплати комунальних та інших платежів. Стаття 107 Житлового кодексу України, передбачає, що у разі вибуття члена сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту він втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття, у звязку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Просить суд шлюб розірвати тому, що шлюбні стосунки фактично припинено більше місяця тому, їх поновлення не можливе, так як втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач у попередньому судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на його задоволенні. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, не має. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, зазначивши при цьому, що спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони прийшли до спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинено 16 березня 2010 року, їх поновлення та примирення сторін не можливе, у звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має.

Outcome: approved