Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач у червні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним договір поруки № 385-П від 05 березня 2008 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Центр», товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Бізнес» та приватним підприємством «Атіко-Крим». В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є одним із трьох співвласником ПП «Атіко-Крим», яким 26 вересня 2006 року були придбані на підставі договору купівлі-продажу нежитлові будівлі складу нафтопродуктів, що знаходяться за адресою: м.Сімферополь, Московське шосе 11 км, після чого 30 вересня 2006 року укладений договір оренди земельної ділянки під зазначеним нерухомим майном строком на 10 років. 27 травня 2009 року позивач дізнався, що в господарському суді Дніпропетровської області розглядається справа за позовом TOB «[PERSON] Центр» до TOB «Глобал Бізнес», ПП «Атіко-Крим» про стягнення боргу за поставлені нафтопродукти. Як зясувалося, згідно тристороннього договору поруки № 385-П від 05 березня 2008 року ПП «Атіко-Крим» є поручителем за виконання TOB «Глобал Бізнес» своїх зобов'язань перед TOB «[PERSON] Центр» за договором № 385 від 05.03.2008 року купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням пластикових смарт-карт на АЗС. Вважаючи, що оспорюваний договір поруки не відповідає вимогам закону як позбавлений для ПП Атіко-Крим будь-якого економічного сенсу та укладений не уповноваженою особою внаслідок зловживань керівництва підприємства та одного з співвласників [PERSON], спрямованих на звернення належного підприємству цінного нерухомого майна на користь інших осіб, що підтверджується копією постанови про порушення кримінальної справи від 19 травня 2009 року відносно [PERSON] за фактом підробки підпису [PERSON] як співвласника підприємства і намагання передати TOB «[PERSON] Центр» у заставу нафтобазу, що належить ПП «Атіко-Крим», як засіб забезпечення виконання зобов'язань з боку TOB «Глобал Бізнес», позивач просив суд визнати договір поруки № 385-П від 05 березня 2008 року недійсним. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав. Відповідачі своїх представників для участі в судовому засіданні не направили, про день та час його проведення повідомлялися належним чином (а.с. 70-73, 76), про причини неявки суд не повідомили, що є підставою для вирішення справи у заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є одним з трьох власників Приватного підприємства «Атіко-Крим», що підтверджується Рішенням власників ПП «Атіко-Крим» від 05.02.2008р., Статутом підприємства та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.02.2009 р. (а.с. 6-14). Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2008 р. між кредитором ТОВ [PERSON] Центр, боржником ТОВ Глобал Бізнес та поручителем ПП «Атіко-Крим» був укладений оспорюваний у справі договір поруки № 385-П, за яким поручитель зобовязався солідарно з боржником відповідати за виконання останнім зобовязань перед кредитором, що випливали з Договору купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням пластикових смарт-карт на АЗС № 385 від 05.03.2008 р. (а.с. 28). Від імені ПП Атіко-Крим даний договір був підписаний [PERSON] як директором підприємства. Оскільки зобовязання боржника за основним договором виконувалися неналежним чином, у лютому 2009 р. ТОВ [PERSON] Центр звернулося до Господарського суду Дніпропетровської обл. з позовом до боржника ТОВ Глобал Бізнес та поручителя ПП «Атіко-Крим» про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 1.084.428, 04 грн. (а.с. 25-27). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 215 ЦК України правочин може бути визнаним недійсним з підстав, передбачених п. п. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема якщо він суперечить положенням ЦК України або інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває права та обовязки через свої органи, що діють відповідно до установчих документів та закону. Як видно з Статуту ПП Атіко-Крим, його виконавчим органом є директор, що діє від імені підприємства без спеціального доручення (а.с. 10). Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], який 05.03.2008 р. підписав оспорюваний у справі договір поруки від імені ПП Атіко-Крим, на той час вже не був директором цього підприємства, оскільки був звільнений за власним бажанням з 23.07.2007 р. (а.с. 68, 69). За викладених обставин суд доходить висновку про те, що оспорюваний правочин суперечить закону як укладений у порушення встановленого законом порядку набуття юридичною особою ПП Атіко-Крим відповідних прав та обовязків, що є підставою для задоволення позову та визнання його недійсним. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved