overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідачів суму боргу за надані їм послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 7778 грн. 08 коп., посилаючись при цьому на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, шляхом відкриття особистого рахунку, але оплату за надані послуги в повному обсязі не сплачують. Заборгованість за період з 01.11.2006 року по 31.12.2009 рік склала 7778 грн. 08 коп. Відповідачі в судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що відповідачі повідомлені про слухання справи, відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, зі згоди пр. позивача, вважаючи, що в справі є достатньо даних про правовідносини сторін, суд вважає можливим постановити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. Позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.ст. 156, 162 ЖК України відповідачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі не сплачували послуги позивача, внаслідок чого у них утворилась заборгованість в період з 01.11.2006 року по 31.12.2009 рік в сумі 7778 грн. 08 коп. Відповідно до ст. 257 ЦК України строк позовної давності з вимог позивача становить 3 роки. Оскільки позивач до суду про стягнення заборгованості за період з 01.11.2006 року по 31.12.2009 рік в сумі 7778 грн. 08 коп. звернувся 15 лютого 2010 року строк позовної давності за заявленими вимогами на вказану суму позивачем пропущений. Відповідно до ст. 267 ЦК України закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.02.2007 року по 31.12.2009 рік в сумі 7224 грн. 12 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7224 грн. 12 коп.., а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову в розмірі 72 грн. 24 коп, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося ВАТ „ Укртелеком в інтересах ЦЕЗ „ №17 смт. Бородянка мотивуючі її тим, що відповідач заборгувала йому 414,21 гривень за телекомунікаційні послуги відповідно до умов договору. А тому, позивач відповідно до ст. ст.526, 530 ЦК України, п.п.12, 108 „ Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, п.3 ст.33 Закону України „ Про телекомунікації просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги електрозвязку в сумі 414,21 гривень та судові витрати. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання повторно не зявився хоча судом належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.. Зі згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд виносить заочне рішення. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгував позивачу плату за послуги електрозвязку в сумі 414,21 гривень, що вбачається з розрахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачувала послуги за електрозвязок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 120 грн., як витрати повязані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. держмита. Оцінюючи дослідженні докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач по справі заборгував позивачу станом на 01.12.2009 року плату за електрозвязок в сумі 1414,21 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося ВАТ „ Укртелеком в інтересах ЦЕЗ „ №17 смт. Бородянка мотивуючі її тим, що відповідач заборгував йому 1525,83 гривень за телекомунікаційні послуги відповідно до умов договору. А тому, позивач відповідно до ст. ст.526, 530 ЦК України, п.п.12, 108 „ Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, п.3 ст.33 Закону України „ Про телекомунікації просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги електрозвязку в сумі 1525,83 гривень та судові витрати. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання повторно не зявився хоча судом належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.. Зі згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд виносить заочне рішення. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгував позивачу плату за послуги електрозвязку в сумі 1525,83 гривень, що вбачається з розрахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачувала послуги за електрозвязок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 120 грн., як витрати повязані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. держмита. Оцінюючи дослідженні докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач по справі заборгував позивачу станом на 11.11.2009 року плату за електрозвязок в сумі 1525,83 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося ВАТ „ Укртелеком в інтересах ЦЕЗ „ №17 смт. Бородянка мотивуючі її тим, що відповідач заборгувала йому 1070,14гривень за телекомунікаційні послуги відповідно до умов договору. А тому, позивач відповідно до ст. ст.526, 530 ЦК України, п.п.12, 108 „ Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, п.3 ст.33 Закону України „ Про телекомунікації просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги електрозвязку в сумі 1070,14 гривень та судові витрати. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання повторно не зявився хоча судом належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.. Зі згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд виносить заочне рішення. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгував позивачу плату за послуги електрозвязку в сумі 1070,14 гривень, що вбачається з розрахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачувала послуги за електрозвязок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 120 грн., як витрати повязані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. держмита. Оцінюючи дослідженні докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач по справі заборгував позивачу станом на 01.12.2009 року плату за електрозвязок в сумі 1070,14 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося ВАТ „ Укртелеком в інтересах ЦЕЗ „ №17 смт. Бородянка мотивуючі її тим, що відповідач заборгувала йому 301,19 гривень за телекомунікаційні послуги відповідно до умов договору. А тому, позивач відповідно до ст. ст.526, 530 ЦК України, п.п.12, 108 „ Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, п.3 ст.33 Закону України „ Про телекомунікації просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги електрозвязку в сумі 1070,14 гривень та судові витрати. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання повторно не зявився хоча судом належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.. Зі згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд виносить заочне рішення. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгував позивачу плату за послуги електрозвязку в сумі 301,19 гривень, що вбачається з розрахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач своєчасно не сплачувала послуги за електрозвязок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 120 грн., як витрати повязані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення та 51 грн. держмита. Оцінюючи дослідженні докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач по справі заборгував позивачу станом на 01.12.2009 року плату за електрозвязок в сумі 301,19 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.03.1989 року. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин з грудня 2009 р. не підтримують сімейних стосунків, подальше спільне життя та примирення неможливе, проживають окремо. Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених в заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.1989 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Комсомольського міського відділу ЗАГС зроблено відповідний актовий запис за № 101. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з грудня 2009 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, позивач створив нову сім»ю. Примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів та родинних відносин, В обгрунтування заяви суду пояснила, що ім.»я її матері «Васса», в свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть вказано «Васса», однак в ряді правовстановлюючих документів, в т.ч. в державному акті на право власності на земельну ділянку, свідоцтві про народження заявниці і.м.»я матері помилково записано як «Василина», що створює складнощі при використанні своїх прав. В даний час їй необхідно встановити належність вказаних документів, а також факт родинних відносин, і зробити це інакше, ніж в судовому порядку, неможливо, даний факт необхідно встановити для належного оформлення пенсійного забезпечення та соціальних пільг. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. У відповідності до свідоцтва про народження IV ПЯ №332446 виданого Сташинським районним відділом ЗАГСу, свідоцтві про смерть 1-ГЮ №147647 виданого Хиноцькою сільською радою ім.»я матері заявниці «Васса», в державному акті на право власності на земельну ділянку ім.»я матері «Василина», що також підтверджується оглянутими в судовому засіданні особистими документами заявниці, довідкою, виданою Хиноцькою сільською радою №311 від 23.02.2010 року. На підставі наведеного суд знаходить підстави для встановлення факту належності [PERSON] вказаного вище документу. Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою, яка була матір'ю заявниці, що підтверджується поясненнями [PERSON], іншими письмовими доказами. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Військовий прокурор Дарницького гарнізону в інтересах Державного підприємства Міністерства оборони Укрвійськбуд звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідачів, в якому просив: стягнути на користь Державного підприємства Міністерства оборони України „Укрвійськбуд, солідарно, з [PERSON], [PERSON] та СущенкоАртема Васильовича заборгованість за експлуатаційні витрати та надані комунальні послуги в сумі 2658 грн. 26 коп. В обгрунтування позовних вимог Військовий прокурор Дарницького гарнізону у позові зазначив, що відповідачі проживають в [INFO], але своєчасно не платять за надані позивачем житлово-комунальні послуги, щодо експлуатації вказаної квартири, у звязку з чим, станом на липень 2009 року у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем на вказану суму. У судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачі визнали позов щодо необхідності сплати, саме ними, заборгованості за експлуатаційні витрати та надані комунальні послуги, проте суму визнали частково. Згідно зі ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, матеріали справи, в тому числі: розрахунок заборгованості користувачів щодо експлуатації квартири [ADDRESS] (а.с.5-6); довідки №153 та №229 про склад сімї та прописку у вказаній квартирі (а.с.4, 7); копії ордеру №921 на вказану квартиру (а.с.8), авізо та акту щодо передачі вказаного будинку по вул. Бориспільській в м. Києві (а.с.9-11), суд встановив наступні факти: відповідачі [PERSON], [PERSON] та СущенкоАртем Васильович проживають в [INFO], зокрема в період з 04.01.1985 р.; вказані відповідачі своєчасно не вносили плату за надані їм позивачем житлово-комунальні послуги, щодо експлуатації вказаної квартири, у звязку з чим у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на липень 2009 року складає суму 2658 грн. 26 коп. З положень ст.ст. 66, 67, 68 Житлового Кодексу України, вбачається, що особи, які користуються жилими приміщеннями в будинку державного і громадського житлового фонду, зобовязані щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З положень ст.625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 51 грн., збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Представник позивача 03.03.2010 року звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в судовому засіданні зазначив, що 27.06.2008 року між ВАТ „Всеукраїнський акціонерний банк та [PERSON] був укладений Кредитний договір, зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 24 % річних. Згідно до якого ВАТ „Всеукраїнський акціонерний банк передав відповідачу 16800 грн. Відповідач, згідно договору, зобовязувався щомісяця погашати отриманий кредит та відсотки по ньому, починаючи з 27.06.2008 року та з остаточною виплатою заборгованості до 27.06.2011 року. Однак своїх обовязків [PERSON] не виконує, у звязку з чим у нього станом на 10.02.2010р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 30104,03 грн. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 27.06.2008 року між сторонами укладено договір поруки, згідно якого відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання умов договору. У звязку з тим що відповідач ухиляються від сплати відсотків по кредиту на умовах визначених договором,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Прокурор Н-Сіверського району в інтересах ВАТ "Державний ощадний банк України" Новгород- Сіверська філія №3048 звернувся до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування заборгованості за кредитним договором №1423 від 22.12.2005 року, свій позов мотивуючи тим, що 22 грудня 2005 року "Державний ощадний банк України" та громадянин [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з умовами договору ВАТ "Державний ощадний банк України" з 22.12.2005 року по 21.12.2010 року надав відповідачу споживчий кредит у національній валюті на загальну суму 36780(тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок із розрахунку 19% річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом тим самим виконати свої зобовязання згідно укладеного договору. Кредит [PERSON] в сумі 36780грн.00коп. отримав 22.12.2005року та свої зобовязання передбачені кредитним договором не виконав. Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача ВАТ "Державний ощадний банк України" Новгород- Сіверська філія №3048 [PERSON] також підтримала заявлені позовні вимоги і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не зявився хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що 22.12.2005 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" Новгород-Сіверська філія №3048 і [PERSON], укладався кредитний договір №1423, згідно якого кредит наданий з 22.12.2005 року (а.с.7-8). Відповідно до претензії філії Н-Сіверського відділення Ощадного банку №3048 від 01.02.2010 року заборгованість станом на 01.02.2010 року складає 29757( двадцять девять тисяч сімсот пятдесят сім) гривень 05 копійок ( по основному боргу 26401грн. по відсоткам 3356,05грн.) Судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] являлася власником будинку та головою двору в с. Боровиця Чигиринського району, вулиця Кірова, 27, який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в погосподарській книзі Боровицької сільської ради Чигиринського району. 16 січня 2009 р. [PERSON] померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визначити належність вказаного будинку померлій, а за ним визнати право власності на нього. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за ним право власності на будинок розташований в с. Боровиця Чигиринського району, вулиця Кірова, 27, після померлої 16 січня 2009 р. [PERSON], пояснивши, що вона була його сусідкою, проживала одиноко, а він її доглядав, і на нього було оформлено заповіт, оскільки інших родичів у померлої не було. Він поховав [PERSON] власним коштом та в установлений строк прийняв спадщину після померлої, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а інших спадкоємців на майно не має. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що поскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що власником будинку розташованого в с. Боровиця Чигиринського району, вулиця Кірова, 27, була [PERSON], яка померла 16 січня 2009 р., що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 116450, довідками виданими Боровицькою сільською радою №№ 131,132 від 03.03.2010 року та страховим полісом СГ „ТАС, а тому можливо встановити факт належності померлій вказаного будинку. В судовому засіданні також знайшов підтвердження факт, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON], відповідно до заповіту від 24.01.1997 року, посвідченого виконавчим комітетом Боровицької сільської ради Чигиринського району, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, є позивач, який прийняв спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі серії HT № 430373, Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВММ № 745623, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має, тому за ним можливо визнати право власності на це домоволодіння. На підставі викладеного, ст.328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2001 року, мають спільну неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому вказує, що спільне життя не склалося в звязку з несумісністю характерів, в сімї постійно виникають сварки та суперечки, що негативно впливає на виховання дитини. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Оскільки збереження сімї суперечить її інтересам просить шлюб розірвати. В попередньому судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила позов задовольнити. На примирення не погодилася. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, на примирення не погодився та просив розірвати шлюб. Відповідно до ст. ст. 130, 174 ЦПК України в звязку з визнанням відповідачем позову суд в попередньому судовому засіданні ухвалює судове рішення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб укладений з відповідачем, оскільки відповідач позов визнав в повному обсязі, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Сімя існує лише формально, сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, і збереження сімї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] необхідно залишити проживати з матірю [PERSON]. При подачі позовної заяви [PERSON] сплачено держмито в сумі 08 грн. 50 коп. В судовому засіданні встановлено, що позивачка вже перебувала в зареєстрованому шлюбі, в звязку з чим з неї необхідно стягнути держмито в сумі 08 гривень 50 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved