Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою про визнання недійсним договору дарування ? частини квартири [ADDRESS], який було укладено 13.05.2009 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу [PERSON], з тих підстав, що вказаний договір був укладений під впливом помилки. В судовому засіданні позивачка та її представник пояснили, що договір був укладений за усною домовленістю сторін про те, що обдарований буде здійснювати довічний догляд позивачки, оскільки вона потребує його. Позивачка [PERSON] є людиною похилого віку, має 86 років, слабке здоровя, погано чує і бачить. Укладаючи договір дарування ? частки квартири зі своїм онуком [PERSON] позивачка вважала, що укладає договір довічного утримання, за яким онук буде допомагати, утримувати та постійно доглядати її. [PERSON] не був зареєстрований в квартирі і не користувався нею, хоча і був співвласником вищевказаної квартири. Він проживав і працював у м. Славутич. [PERSON] стало відомо, що в сімї [PERSON] не все складалося добре, тому вона запропонувала онуку [PERSON] переїжджати в м. Бориспіль та доглядати за нею. З цією метою 13.05.2009 р. вона подарувала йому свою ? частину вищевказаної квартири. Позивачка [PERSON] також пояснила суду, що договір дарування не читала, а лише підписала і віддала онуку [PERSON] Розяснень від нотаріуса вона не чула. 29.05.2009 року [PERSON] помер, покінчивши життя самогубством. Представник відповідачки [PERSON], яка є дружиною померлого, спадкоємцем 1 черги за законом, надав заперечення проти позову та просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні він пояснив, що відповідно до преамбули договору дарування, сторони при підписанні цього договору перебували при здоровому розумінні та ясній памяті, розуміли значення своїх дій та діяли добровільно, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів. Відповідно до п.п. 10-11 даного договору, сторони засвідчили, що договір не укладається під впливом тяжких для сторін обставин, укладення договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі. Представник відповідачки [PERSON] заперечує наявність у позивачки вад слуху та зору. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та в судовому засідання пояснила, що є матірю [PERSON], спадкоємцем 1 черги за законом. З телефонних розмов з сином вона дізналась про негаразди в його родині та про намір сина переїхати в м. Бориспіль. Вона сама часто відвідує [PERSON]та доглядає за нею. Про існування договору дарування між [PERSON] та [PERSON] їй не було відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка була лікуючим лікарем [PERSON] з 2007 року зазначила, що [PERSON] нічого не бачить на ліве око, а на праве око бачить погано, розрізняє силуети, читати не може. Третя особа [PERSON] в суді вказала, що позов не визнає. Вона, як нотаріус, яка посвідчила договір дарування, розяснювала сторонам наслідки договору. Пояснила також, що [PERSON] прийшла до неї без супроводження сторонніх осіб, сама прочитала і підписала договір, жодних зауважень не висловила. Суд вислухавши пояснення сторін їх представників, покази свідків, дослідивши та оцінивши інші докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір дарування ? частки квартири [ADDRESS]. З медичних довідок, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] страждає на міопію високого ступеня обох очей та хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість ІІІ ступеня. Вказаним підтверджується потреба позивачки в довічному утриманні та догляді. За правилами ст. 722 ч.1 ЦК України, право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Встановлено, що майно фактично не було передане [PERSON] З матеріалів справи слідує, що і на даний час власником ? спірної частки квартири є позивачка [PERSON] , технічний паспорт на квартиру та ключі знаходяться у неї. В квартирі як проживала, так і до тепер проживає [PERSON] Виходячи з обставин справи, суд прийшов до переконання, що між позивачкою та [PERSON] в дійсності існували договірні відносини довічного утримання. Позивачка передала свою частку квартири [PERSON] з умовою, що той догляне її до смерті. На цей факт вказує також відсутність у змісті договору дарування умов звільнення приміщення та зняття з реєстрації дарувальника. Тобто, при укладанні договору дарування сторони домовились з проживанням [PERSON] до дня її смерті саме у відчуженій нею частині квартири, що є ознакою договору довічного утримання. За змістом ст. 717 ч.2 ЦК України, договір, що встановлює обовязок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. На підставі ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до п. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. На підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Таким чином суд прийшов до висновку, що укладаючи договір дарування, позивачка добросовісно помилялась, що таким чином забезпечить себе з боку обдарованого довічним утриманням та увагою. Таку помилку суд вважає істотною, а тому договір дарування ? частини квартири слід визнати недійсним, як такий, що укладений внаслідок помилки. На підставі викладеного,

Outcome: approved