Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка просить суд визнати недійсним нотаріально посвідчений 02 липня 2002 року договір купівлі - продажу, укладений між нею та ДП «Івашківський спиртзавод», зазначивши, що за умовами договору вона продала, а відповідач купив її приватизовану квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Продаж було вчинено за 12 499,87 грн., які відповідач зобов'язався перерахувати на її особистий рахунок у банківській установі протягом одного місяця з дня укладення договору. Однак на її неодноразові прохання перерахувати гроші за придбану квартиру відповідач цього не зробив. Вона неодноразово зверталася до директора вказаного підприємства, та він кожного разу запевняв, що найближчим часом підприємство перерахує гроші на її рахунок. Однак по теперішній час відповідачем гроші не перераховані. За станом здоров'я вона перебувала та перебуває за кордоном на лікуванні та не змогла своєчасно звернутися до суду з позовом про захист своїх прав та інтересів.. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, проте у судове засідання з'явилася її представник за дорученням [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачки змінила позовні вимоги та прохала суд про розірвати вказаний договір та повернути у власність [PERSON]. спірне майно. Представник відповідача ДП «Івашківський спиртзавод» [PERSON]., яка надала суду відповідне доручення в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, мотивуючи тим, що 28.04.2006 року в газеті „Голос України” опубліковано оголошення про порушення господарським судом Харківської області справи про банкрутство ДП „Івашківський спиртзавод”, а позивачка не пред”явила відповідних вимог. Але проти доводів позивачки про неотримання обумовленої договором суми грошей не заперечувала та не оспорювала цей факт. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача за дорученням [PERSON]. та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З наданого суду копії нотаріально посвідченого 02 липня 2002 року договору купівлі- продажу квартири за адресою: [ADDRESS], укладеного між [PERSON]. та ДП «Івашківський спиртзавод» вбачається, що позивач як діючий власник квартири продала, а відповідач придбав її приватизовану квартиру. Продаж було вчинено за 12 499,87 грн., які відповідач зобов'язався перерахувати на особистий рахунок позивачки у банківській установі протягом одного місяця з дня укладення договору ( а.с.7). Договір купівлі-продажу вказаної квартири в БТІ не зареєстрований до теперішнього часу, про що свідчить довідка КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» (а.с.8). За вимогами п. п. 4, 9 та 10 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. До договорів, що були укладені до 01 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення. Правила Цивільного кодексу України про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом, крім випадків, коли в договорах, укладених до 1 січня 2004 року, була встановлена інша відповідальність за такі порушення. Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли до часу набрання чинності Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року та продовжують існувати після набрання ним чинності, суд вважає за необхідне при вирішенні справі користуватися положення цього Кодексу, що застосовуються до прав і обов'язків сторін. Згідно вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а згідно вимог ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно вимог ст. 657 вказаного кодексу договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За вимогами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно вимог ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За вимогами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Твердження представника відповідача про те, що ухвалою Господарського суду Харківської області було відкрито провадження у справі № Б-19/30-06 про банкрутство ДП «Івашківський спиртзавод» та у місячній строк з дня опублікування оголошення в офіційному друкованому органі - газеті «Голос України» № 78-79, тобто з 28 квітня 2006 року, позивачкою [PERSON]. у відповідності до вимог статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ не були заявлені її вимоги до відповідача, тому її вимоги вважаються погашеними, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачка просить розірвати договір купівлі-продажу квартири, а не про повернення або стягнення суми кредиторської заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON]. взагалі не отримала кошти за свою квартиру від Державного підприємства «Івашківський спиртзавод», який порушив свої зобов'язання за вказаним договором. Також встановлено доданими до матеріалів справи довідками, що позивачка є хворою людиною та перебуває за кордоном- в [ADDRESS], в зв'язку з лікуванням та в зв'язку з чим вона не змогла своєчасно звернутися до суду з позовом про захист своїх прав та інтересів. Позивачка [PERSON]. та її представник на відшкодування судових витрат не наполягають. Виходячи з вищевказаного, відповідно вимог ст.ст. 203, 638, 640, 651, 653, 692 та п.п. 4, 9 та 10 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, згідно ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved