Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що [PERSON] був її чоловіком. 13.08.2009 року чоловік позивачки помер. 19.05.1998 року позивачкою [PERSON], разом із чоловіком [PERSON], та сином [PERSON] - відповідачем по справі, була приватизована квартира [ADDRESS], яка є обєктом спільної сумісної власності, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло №Дз-472, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження № Дз - 368 від 07.04.1998р. Всі троє разом мешкали в цій квартирі. Після смерті [PERSON], позивачка, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки у спільному майні не виділена частка померлого. У співмешканців квартири [ADDRESS] склався визначений порядок користування квартирою, вони володіли нею і вважали, що кожному з них належить по 1/3 її частині. В звязку з тим, що позивачка не може переоформити спадщину, просить виділити частки в спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] - по 1/3 частині за позивачкою [PERSON], відповідачем - [PERSON] та покійним [PERSON], у рівних частках за кожним. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надавши суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позов визнав повністю. Представник третьої особи правом участі в судовому засіданні не скористався, надав заяву у якій вказав, що проти позову заперечень не має. Суд вважає можливим винести рішення при проведені попереднього судового засідання згідно зі ст. 130 ч. 4 ЦПК України у звязку з тим, що відповідачі визнали позов повністю, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та задовольнити позов згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло за №Дз-472, виданого 19.05.1998 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження № Дз - 368 від 07.04.1998р., житлове приміщення - квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить: відповідачу [PERSON], позивачці - [PERSON] та покійному [PERSON], як уповноваженому власнику. Як вбачається з відповідних копій паспортів, свідоцтва про шлюб, позивачка є дружиною покійного [PERSON] 13.08.2009 помер чоловік позивачки, батько відповідача, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Після смерті чоловіка, позивачка, як спадкоємець за законом звернулася до ІІІ-Ї Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №198\\01-14 від 16.02.2010р. у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в звязку з тим, що на імя померлого [PERSON] не визначені частки у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS], та нотаріусом рекомендовано з цього питання звернутися до суду. В спірній квартирі позивачка проживає до теперішнього часу, а покійний проживав до дня своєї смерті. Даний факт підтверджується копією довідки відповідного змісту. За життя покійного [PERSON] в сімї склався визначений порядок користування квартирою, власники володіли нею і вважали, що кожному з них належить по 1/3 її частині, спору з приводу рівності часток в спільному сумісному майні - квартирі [ADDRESS] у них не було. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Оскільки дана квартира була набута у власність відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду , то за своєю правовою природою, набуття ними права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. Тобто, розподіл часток майна передбачає їх рівність, а отже, суд приходить до висновків, що кожному з вищевказаних власників квартири належить по 1/3 частині даної квартири. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визначити частки в обєкті спільної сумісної власності, а саме - квартирі [ADDRESS], що належить позивачці, відповідачу та померлому [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, - виділивши кожному з них по 1/3 частині даної квартири.

Outcome: approved