overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

До суду із даним позовом звернувся [PERSON]. Посилається на те, що 22.10.2009 року в с.Лімні відповідач, перебуваючи в нетверезому стані, умисно побив його автомобіль, а саме: розбив переднє лобове скло та бокове скло. Сума спричиненої матеріальної шкоди складає вартість ремонту - 2888 грвн. 12 коп. та вартість товарознавчого дослідження в сумі 350 грв. Діями відповідача йому також спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він внаслідок протиправних дій відповідача переніс хвилювання, неспокій, змушений був їздити до міліції, суду, звертатися до спеціалістів-товарознавців. Просить суд стягнути із відповідача 1700 грвн. в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково і пояснив, що, дійсно, 22.10.2009 року він був випивший , поскандалив із позивачем і зі злості пошкодив його автомобіль. Згідний відшкодувати за спричинену матеріальну шкоду 3238 грв. 12 кой., але заперечує проти відшкодування моральної шкоди, обгрунтувати своє заперечення не зміг. Вислухавши сторони, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що 22.10.2009 року о 18.00 год. в с.Лімні відповідач умисно пошкодив автомобіль [NUMBER]. а саме: розбив переднє лобове скло та бокове скло автомобіля, спричинивши шкоду на загальну суму 3238 грвн. 12 коп. Наведені вище обставини підтверджуються: поясненнями сторін, скеруванням на товарознавче дослідження від 23.10.2009 року, квитанцією від 29.10.2009 року, висновком № 0201 від 27.10.2009 року, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.10.2009 року. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. В силу ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода відшкодовується особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. В силу ст. 23 ЦК України відшкодуванню також підлягає моральна шкода, завдана порушенням прав особи. Враховуючи те, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач переніс хвилювання, неспокій, за захистом своїх прав змушений був звертатися до міліції, спеціаліста, до адвоката і до суду, виступати в судовому засіданні, нормальний ритм його життя був порушений, суд вважає можливим задовольнити його позов та стягнути із відповідача відшкодування моральної шкоди в сумі 1700 гривень. В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із відповідача в користь позивача підлягають понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грвн. та витрат із ІТЗ в сумі 120 грвн. В силу ст. 84 ЦПК України, стягненню із відповідача в користь позивача підлягають понесені ним витрати по оплаті юридичної допомоги в сумі 750 грвн. згідно квитанцій. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], Сектора ГІРФО Словянського МВ УМВС України про зобовязання сектора ГІРФО зняти [PERSON] з реєстрації по квартирі [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтували тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі договору міни від 11.03.2003 року. З 11.03.2003р. у даній квартирі зареєстрована відповідачка- внучка [PERSON] З липня 2007 року відповідачка і цій квартирі не мешкає, з реєстрації не знялась до теперішнього часу. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час судового розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма у матеріалах справи, у зв'язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи у її відсутність. Відповідач Сектор ГІРФО у судове засідання не зявився надав суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність. Суд вислухавши доводи позивачки, перевіривши надані суду докази приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового розгляду з вірогідністю було встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором міни від 11.03.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 249100 від 28.03.2003 р. (а.с. 8, 9). В суді встановлено, що відповідачка з 11.03.2003р. зареєстрована у даній квартирі. З липня 2003 року відповідачка не мешкає у квартирі [ADDRESS], що підтверджується актом ТОВ „[PERSON] ЛТД від 24.03.2010 р.( а.с.12). Враховуючи, що [PERSON] не мешкаючи у даній квартирі, залишається зареєстрованою за вказаною адресою, це є порушенням прав власників квартири, гарантованих ст. 383 ЦК України, в частині вільного користування та розпорядження своєю власністю. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючі вищевикладене, суд вважає, що реєстрація [PERSON] перешкоджає власнику - позивачці по справі, в здійсненні свого права в користуванні та розпорядженні власністю. Таким чином, дане право підлягає захисту. Тобто, позивні вимоги про зняття 3 реєстрації відповідачки, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був зареєстрований 09.09.2006 року у виконкомі Богданської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, за актовим записом №29. Від шлюбу дітей не має. Відповідач на розірвання шлюбу в органах РАЦСу не згідний. Позовні вимоги, [PERSON], мотивує тим, що у спільному шлюбі з відповідачем вони прожили до вересня 2009 року, після чого із-за певних субєктивних причин, а саме, відповідач не приймав участі в забезпеченні сім'ї, шлюбні стосунки між ними припинено. З того часу разом із відповідачем не проживають, не ведуть спільне господарство, у зв'язку із чим сімейні стосунки між ними втрачено. Вважає, що з даних підстав збереження шлюбу є неможливим, цей шлюб існує лише формально, а примирення є недоцільним. Розірвання цього шлюбу буде в інтересах обидвох сторін, шлюб вона розриває вперше, на день подачі заяви до суду вагітною не є, тому просить суд розірвати шлюб, що був зареєстрований 09 вересня 2006 року у виконкомі Бо гданської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області за актовим записом №29, між нею, [PERSON] та [PERSON]. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача, а також стягнути із [PERSON] на її користь судові витрати, які складаються із 8,50 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 150 гривень за надання правової допомоги. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу підтримала, від заявлених вимог про стягнення з відповідача судових витрат, понесених нею при зверненні до суду, відмовилася. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що йому відомі позовні вимоги пред'явлені до нього, оскільки ознайомлений з матеріалами справи. Позов визнає, згідний на розірвання шлюбу. Просить справу в судовому засіданні розглянути без його участі. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони, як подружжя, тривалий час, а саме, з вересня 2009 року, не підтримують жодних відносин, позивачка на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідач на розірвання шлюбу згідний. Причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу є обґрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому заявлені вимоги слід задовольнити. Шлюб, що був зареєстрований 09 вересня 2006 року у виконкомі Богданської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, за актовим записом №29, між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] 17 гривень держмита на користь держави, а [PERSON] від сплати держмита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

13.04.2010року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з січня 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Спільних дітей у них немає. Сімейні стосунки не склалися внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями. В стані алкогольного сп'яніння він б'є її, виганяє з хати. Шлюб просить розірвати. На примирення не згодна. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що з позивачкою вони спільно проживають з березня 1991 року. Оскільки позивачка інвалід І групи, то всією хатньою роботою займається він. Спиртні напої він вживає але позивачку не б'є. Шлюб між ними просив розірвати. На примирення не згоден. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що з 17.01.2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не дали. Зважаючи на викладене, шлюб між сторонами підлягає до розірвання. Сторони повинні бути звільнені від сплати державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, на підставі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», оскільки позивачка інвалід 1 групи, а відповідач інвалід 2 групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

11.01.10 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10367,53 грн. та судові витрати. Заяву мотивує тим, що 08.03.2007 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № LVXRRX03260229, внаслідок укладення даного договору останній отримав кредит у сумі 1576,80 грн. з кінцевим терміном повернення 08.03.2008р. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та заборгованість останнього перед ПАТ КБ "Приватбанк" складає 10367,53 грн., а тому вимушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позові мотиви, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його присутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.03.2007 року було укладено кредитний договір № LVXRRX03260229, на підставі якого позивач видав [PERSON] кредит у розмірі 1576,80 грн. з кінцевим терміном повернення 08.03.2008 р. зі сплатою 1% на місяць. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 3 по 8 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 161,51 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач - [PERSON] зобовязання за вказаними договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитними договорами відповідач - [PERSON] має заборгованість - 10367,53 грн. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

19.03.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 7 жовтня 2005 року . Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до березня 2009 року. З цього часу сімя фактично розпалася. Основою розпаду сімї послугувало те, що сторони не зійшлися характерами. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, якою просить справу розглянути без його участі, позов визнає, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі 7 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб (а. с. 4). Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Однією сімєю сторони проживали до березня 2009 року. З цього часу сімя фактично розпалася. Основою розпаду сімї послугувало те, що між сторонами у справі відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сімї. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. Питання про місце проживання неповнолітнього сина сторонами вирішено добровільно. Сторони шлюб розривають вперше. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні позивач пояснив, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 29 вересня 2007 року в Старовірівській сільській раді Нововодолазького району Харківської області актовий запис №16. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але розірвати шлюб в порядку ст. 106 Сімейного кодексу України у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького РУЮ відповідач не бажає. На даний час сторони сумісне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, близько трьох років разом не проживають. Сімя існує без поваги один до одного, тому шлюб існує лише формально. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вислухав пояснення сторін, перевірив матеріали справи, надані докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки, зберегти шлюб бажання не мають. Суд вважає, що у відповідності до ч.2 ст.112 СК України подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечить інтересам неповнолітньої дитини, що має суттєве значення по справі. Витрати по справі суд вважає за доцільне стягнути з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 09 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №141135. Шлюб перший, від шлюбу мають доньку Ілону, 03.02.2009 року. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, на те що родина фактично розпалась, у зв'язку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому грунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим, спільного майна та спору про місце мешкання дитини в них не має. Судові витрати прохав покласти на нього в повному обсязі. Позивач та відповідач в попередньому судовому засіданні позов підтримав, прохав шлюб розірвати, судові витрати покласти на позивача в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, судові витрати залишив на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може. Судові витрати з урахуванням думки сторін, суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому 18.11.2000 році шлюбі .Сімейне життя з відповідачем не склалося, багато років разом не проживають, спільне господарство не ведуть та шлюб має формальний характер На підставі чого просила шлюб розірвати. Крім того, позивач посилається на те , що від даного шлюбу у неї з відповідачем є дитина : [PERSON], [INFO] . Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. В звязку з чим позивач просила суд стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 30% від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути з останнього аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше встановленого мінімуму, до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заветненською сільською радою Радянського району Автономної Республіки Крим 18 листопада 2000 року, актовий запис № 16. їх сімейне життя не склалося . Сторони з 2004року проживають окремо, не ведуть спільне господарство , шлюб має формальний характер. При викладених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам .За таких обставин вказаний шлюб необхідно розірвати. Крім того, від даного шлюбу сторони мають , згідно свідоцтва про народження Серії І-КГ № 063665 виданого 01.06.2001 року відділом РАЦС Дніпровського РУЮ м. Херсона, доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, батько дитини, відповідач по справі, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в порядку ст.. 88 ЦГІК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідач будучи батьком дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, а тому позивач просить її позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, повідомлення про причини неявки, заяву про слухання справи без його участі до суду не надсилав. Зі згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 липня 2002 року, мають одну неповнолітню дитину : дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дочки. Дитина знаходяться на утриманні позивачки матері дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 29 квітня 2010 року. Відповідач - батько дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем в змозі її надавати. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] суд, відповідно до вимог ст. 182, 183 СК України, визначає в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема враховується, що відповідач є працездатним, має регулярний дохід, інших утриманців немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 6 липня 2002 року перебуває у шлюбі із відповідачем. У шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило спільне проживання, окрім цього вона має намір створити іншу сімю, вважає, що подальше збереження сімї неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, повідомлення про причини неявки, заяву про слухання справи без його участі до суду не надсилав. Зі згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 липня 2002 року, мають одну неповнолітню дитину : дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується показаннями позивача. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved