Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] . 12.11.2008 року звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] ., [PERSON] . про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права приватної власності на нерухоме майно, - квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.2008 року між нею та відповідачами було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлової квартири [NUMBER] по [ADDRESS] Згідно з цим договором сторони домовились, про купівлю – продаж житлової квартири за ціною 5000 гривень. На виконання дійсних намірів позивачка передала відповідачам гроші в сумі 5000 гривень, а відповідачі передали їй житлову квартиру. Після отримання грошей та прийняття житлової квартири відповідачі зобов’язалися посвідчити правочин в нотаріальному порядку в строк до 21 жовтня 2008 року, але минав час і відповідачі не виконали свої зобов’язання за договором. Під всякими приводами ухиляються від нотаріального посвідчення правочину. Договір купівлі-продажу до цього часу нотаріально не посвідчений, що позбавляє позивача можливості оформити право власності на житлову квартиру. Просила визнати договір купівлі-продажу житлової квартири укладений між нею та відповідачами дійсним та визнати за нею право приватної власності на житлову квартиру. Позивач у суді позов підтримала посилаючись на підстави викладені у заяві. Наполягає на визнанні договору купівлі – продажу нерухомого майна дійсним та визнанні права приватної власності на нерухоме майно, оскільки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення правочину купівлі-продажу квартири. Просила віднести судові витрати на її рахунок. Відповідачі до суду надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позов визнали повністю. Згодні, щоб за позивачкою визнали право приватної власності на квартиру [NUMBER] , розташовану по [ADDRESS] Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є визнання права власності на квартиру [NUMBER] , розташовану по [ADDRESS] , внаслідок правочину купівлі – продажу. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами діючого цивільного законодавства: ст. 220 ч. 2, 655, 657, 328, 334, 392 ЦК України; ст. 2, 12, 13 Закону України «Про власність»; п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року відповідно до яких, кожен має право мати у своїй власності майно, яке він придбав внаслідок правочинів не заборонених законом. В судовому засіданні встановлено: факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу квартири, що підтверджується письмовою розпискою відповідачів (а. с. 27, 32), тобто вчинення правочину не забороненого законом. Факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу житлової квартири. Відповідачі порушили вимоги ст. 657 ЦК України і нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу житлової квартири. За договором купівлі-продажу виконані всі істотні умови: відповідачі отримали гроші за квартиру в сумі 5000 гривень і передали її у власність позивачки, яка сплатила обумовлену ціну квартири і прийняла її у власність. Отже відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, то суд може визнати такий договір дійсним за позовом сторони, яка повністю виконала істотні умови договору. Таким чином, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» є підстави для визнання договору купівлі-продажу житлової квартири, укладеного 11 жовтня 2008 року між сторонами дійсним. Відповідно до ст. 328, 334 ЦК України, ст. 2, 12, 13 ЗУ «Про власність» право власності на нерухоме майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору купівлі-продажу, не посвідченого в нотаріальному порядку, дійсним. За таких обставин суд приходить до висновку, що договір купівлі – продажу житлової квартири [NUMBER] , розташованої по [ADDRESS] слід визнати дійсним. Право власності позивачки на куплену нею житлову квартиру, порушене відповідачами і підлягає відновленню шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права приватної власності на нерухоме майно відповідно до ст. 220 ч. 2, та ст. 392 ЦК України. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права приватної власності на квартиру [NUMBER] , розташовану по [ADDRESS] за позивачкою. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то суд, враховуючи думку позивачки, відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України вважає можливим віднести судові витрати в сумі 81 гривні за рахунок позивача і з відповідачів не стягувати. На підставі зазначеного ст. 220 ч. 2, 655, 657, 328, 334, 392 ЦК України; ст. 2, 12, 13 Закону України «Про власність»; п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року і

Outcome: approved