overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача кошти за заподіяний збиток в сумі 2906 грн.40 коп., посилаючись на слідуюче. Відповідач по справі являючись споживачем електроенергії Петрівського РЕМ ВАТ “Кіровоградобленерго” порушив вимоги правил користування електроенергією для населення, а саме здійснив зрив пломби енергопостачальної організації ВАТ “Кіровоградобленерго” на кришці боксу. Самовільне підключення споживача до системи енергопостачання ВАТ “Кіровоградобленерго” на ввідному автоматі. Електроенергія, що споживається споживачем не сплачується, внаслідок чого Петрівському РЕМ ВАТ “Кіровоградобленерго” було заподіяно шкоду на суму 2906 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача подав клопотання про заміну неналежного відповідача з [PERSON] на [PERSON],так як [PERSON] помер [INFO], а тому не міг вчинити вказане порушення Правил користування електричною енергією, суд вказане клопотання задовольнив та визнав [PERSON], належним відповідачем по даній справі. Представник позивача в судове засідання не з'явися але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі з позовом згоден. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ВАТ “ Кіровоградобленерго” підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з актом ( а.с.5) підтверджується порушення правил користування електричною енергією. Відповідач акт підписав власноручно. Згідно розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості, на підставі складеного “Акту про порушення ПКЕЕН” № 013565 від 12.10.2008 року споживачу розрахунковим шляхом на підставі “ Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН” визначена кількість недоврахованої безобліково спожитої електроенергії і її вартість за період з 12.10.2005 року по 12.10.2008 рік. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов слід задовольнити . Вказані правовідносини регулюються Законом України “Про електроенергетику” та Правилами користування електроенергетикою для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що 06 червня 2007 року з відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір про надання кредиту розміром 73883,30 гривень, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 червня 2014 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється кожного місяця де позичальник повинен надати банку грошові кошти в сумі 1192,20 гривень, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідача 61600,96 гривень, однак позивач при попередньому розгляді справи змінив розмір своїх позовних вимог і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом, яка станом на 09.12.2008 рік складає 20882 гривні. Представник позивача в судове засідання не з'явився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі , позов підтримав. Відповідач також в судове засідання не з'явився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, з позовом на суму 20882гривні згоден в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов закритого акціонерного товариства комерційного банку “Приват Банк” підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ комерційний банк “Приват Банк” був укладений кредитний договір про надання кредиту в розмірі 73883,30 гривень(а.с.4-6), із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.06.2014 року, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто,якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. А тому позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 526,527,530, 536,1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визначення часток у майні, що є спільною сумісною власністю. У позовній заяві позивачі посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який помер 30 вересня 2008 року. За рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області на сім'ю була надана трикімнатна квартира [ADDRESS], яка була приватизована та всіх зареєстрованих мешканців квартири. 12 вересня 1998 року виконавчим комітетом Карлівської міської ради Полтавської області видано свідоцтво про право власності на житло у якому зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачам та їх померлому сину. Але в даних документах не визначено розмір частки кожного. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача - Карлівська міська рада в судове засідання не з`явився, але від нього надійшов до суду лист, в якому позовні вимоги позивачів визнає повністю і не заперечують проти їх задоволення, а також просить справу розглянути за відсутності представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. В ході розгляду справи встановлено, що 12 вересня 1998 року виконавчим комітетом Карлівської міської ради Полтавської області видано свідоцтво про право власності на житло у якому зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та померлому 30 вересня 2008 року - [PERSON]. Відповідно до частини другої ст.372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, яке є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином[PERSON], [PERSON], [PERSON] при його житті на праві спільної сумісної власності належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS]. кожному.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Сумська філія Закритого акціонерного товариства “ Український мобільний зв”язок “ свої вимоги мотивує тим, що відповідачка, в порушення умов укладеного договору про надання послуг зв”язку, не вносила, у зв”язку з чим утворилась заборгованість, а надання послуг було припинено. Суму заборгованості та нарахованого штрафу позивач і просить стягнути на свою користь. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачка позов не визнала, оскільки через нетривалий час після укладання з позивачем договору про надання послуг, вона вирішив відмовитись від його умов та не користуватися відповідними послугами. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: відповідно до ст. 526 ЦК України зобов”язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що між в сторонами 29.11.2005 року було укладено договір про надання послуг мобільного зв»язку та додаткова угода до нього ( а.с. 11-13 ), Відповідачка, в односторонньому порядку відмовилася від виконання умов укладеного договору про надання послуг зв”язку, не вносила плату за надані послуги, у зв”язку з чим утворилась заборгованість, надання послуг було припинено, відповідачу було також нараховано штраф ( а.с. 5 ). За таких обставин, суму боргу та штрафу належить стягнути з відповідача на користь заявника. Суд критично відноситься до позиції відповідачки, вважає, що вона суперечить чинному цивільному законодавству. Зокрема, відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати договірної неустойки, оскільки відповідачка підписувала договір свідомо, договір є чинним і на час ухвалення рішення. Окрім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України на відповідачку необхідно покласти і понесені позивачем судові витрати по справі : судовий збір в розмірі 51 гривня 00 копійок та 30 гривень 00 копійок витрати на інформаційно - технічні забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “ Сумське підприємство обслуговування житла “ ( далі - ТОВ ) свої вимоги мотивує тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] протягом тривалого часу, а саме з листопада 2001 р. по листопад 2007 р. не в повному обсязі вносять плату за утримання житла, у зв”язку з чим заборгованість по експлуатаційних витратах та по комунальній електроенергії позивач і просить стягнути на свою користь. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідачі до суду не з»явились, про час розгляду справи повідомлялися. Суд, заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного : в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] протягом тривалого часу, а саме з листопада 2001 р. по листопад 2007 р. не в повному обсязі та несвоєчасно вносять плату за утримання житла, у зв”язку з чим заборгованість за період з 01.11.2000 р. по 01.08.2003 року по експлуатаційних витратах та комунальній електроенергії складає 265 гривень 82 копійки, а за період з 01.08.2003 року по 01.11.2007 року ( коли склад сім»ї відповідачів змінився та став - 4 повнолітніх особи ) складає 486 гривень 95 копійок. Цю заборгованість необхідно стягнути на користь позивача на підставі ст.ст. 64-68 ЖК України, ст.ст. 11, 509, 526, 542-543 ЦК України . У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь ТОВ в дольовому порядку, в рівних частках , понесені витрати на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 30 гривень 00 копійок та сплачений судовий збір в сумі 51 гривня 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Барвінківське ПЖКГ Харківської області в особі директора [PERSON]. звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення суми заборгованості по квартплаті, вказавши що відповідач, будучи власником приватизованої квартири [ADDRESS] має заборгованість по квартплаті на суму 794.17 грн.. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з′явився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Згідно зі ст. 224 ЦК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає визнати причини неявки відповідача до суду неповажними і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. [PERSON] є власником квартири, розташованої в [ADDRESS] Згідно з договором від 1 счня 2007 року, заключеного з одного боку Барвінківським ПЖКГ в особі [PERSON]., а з другого - [PERSON]., споживач зобов'язувався оплачувати послуги у встановленні договором строки. Згідно з наданим розрахунком про нарахування та погашення заборгованості по експлуатаційним витратам, сума боргу по відношенню до [PERSON]. станом на грудень місяць 2008 рік склала 794.17 грн.. При цьому, починаючи з серпня місяця 2005 року відповідачем вказана сума взагалі не сплачувалася. Згідно з ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, [INFO] народила сина [PERSON] який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. В цьому звٰязку позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу). У судовому засіданні [PERSON] вказані позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з′явився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Із згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, [PERSON] [INFO]народила сина [PERSON] який проживає з нею і перебуває на її утриманні. [PERSON] у добровільному порядку ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровٰя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровٰя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно з ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приймаючи до уваги стан здоровٰя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, та ту обставину, що відповідач працює, має заробіток (доход), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про зміну форми стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги [PERSON]. мотивує тим, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 18 січня 1994 року з нього на користь колишньої дружини стягнено аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Коли позивач працював, з нього згідно виконавчого листа утримувалися аліменти на утримання дитини. На час звернення з позовом до суду, [PERSON]. ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. В цьому зв'язку позивач просив змінити форму стягнення аліментів на утримання дитини, стягнувши з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 50 грн. щомісяця. У судовому засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримав. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на те, що для неповнолітньої дитини, яка знаходиться на її утриманні, сума аліментів у твердій грошовій сумі по 50 грн. щомісяця замала. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 18 січня 1994 року з [PERSON]. на користь колишньої дружини стягнено аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Коли позивач працював, з нього згідно виконавчого листа утримувалися аліменти на утримання дитини. На час звернення з позовом до суду, [PERSON]. ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровٰя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровٰя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно з ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровٰя когось із них. Приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України про те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилаєтьсь на те, що з відповідачем не зійшлись характерами, внаслідок чого в сім'ї постійно виникали сварки та скандали, створились нестерпні умови для спільного проживання. А тому вважає, що сім`я фактично розпалася і зберегти її не можливо, тривалий період часу вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо та не підтримують стосунків. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та дала аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надав суду завірену нотаріусом заяву, відповідно до якої позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2003 року. Від спільного проживання мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з позивачкою. Внаслідок того, що сторони не зійшлися характерами, неналежної поведінки відповідача, що призводило до постійних скандалів та сварок, сім`я розпалася і зберегти її сторони не бажають. Тривалий період часу останні не ведуть спільного господарства і не підтримують ніяких стосунків, проживають окремо. Примирення категорично не бажають, оскільки втратили почуття любові і поваги. За таких обставин, суд вважає, що сім`я Ганабів фактично розпалася і зберегти її неможливо, а тому шлюб між ними підлягає розірванню. Наданий сторонам строк для примирення бажаного результату не дав. Неповнолітня дочка залишається проживати з матір'ю. При одержані свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути мито в доход держави з сторін в рівних частинах. На підставі ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради та Ізюмської міської ради про визнання права власності на самочинне реконструйоване нерухоме майно в якій зазначили, що їм на праві сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2004 року за № 5808. На їх звернення 2 квітня 2007 року рішенням Ізюмської міської ради 15 сесії 5 скликання №0814 вказана квартира була переведена до категорії нежитлових, а 19.05 2007 року їм було надано дозвіл на виконання будівельних робіт. На теперішній час вони провели реконструкцію вказаної квартири але з порушеннями - без належно затвердженого проекту. Тому на підставі ст.376 ЦК України вимушені звернусь до суду з позовом про визнання право власності. Представник позивачів у судовому засідання позовні вимоги підтвердив і просив суд визнати за позивачами право власності на самочинне реконструйоване нерухоме майно. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечували так як позивачі провели реконструкцію квартири без узгодженого проекту та відсутній акт державної приймальної комісії. Вислухавши представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини: Позивачам належать на праві сумісної власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2004 року за № 5808(а.с.16-18). 2 квітня 2007 року рішенням Ізюмської міської ради 15 сесії 5 скликання №0814 вказана квартира була переведена до категорії нежитлових, а 19.05 2007 року начальником інспекції держархбудконтролю Герич В.І. їм було надано дозвіл № 34 на виконання будівельно-монтажних робіт (а.с.13,15). Відповідно до довідки ТОВ “Розвідувач” вартість реконструкції становить 47.043 гривні (а.с.9-12). Згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об”єкту реконструкція по[ADDRESS] не затвержена та не зареєстрована в інспекції ДАБК (а.с.20-23). Відповідно до вимог ст.376 ГПК України будівля чи споруда вважають самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належно затвердженого проекту і право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і за позивачами слід визнати право власності на самочинне будівництво оскільки вони здійснили самочинне будівництво без належно затвердженого проекту, але без порушень будівельних норм..

Outcome: approved