Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивачі звернулась з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Пересувна механізована колона № 6 ", виконавчого комітету Сарненської міської ради, Фонду державного майна України, [PERSON] про визнання недійсними договорів № КПБ-51 від 29 березня 2005 року та від 9 серпня 2005 року купівлі-продажу нежитлових приміщень 2, 3, 4, 5 поверхів будівлі колишнього гуртожитку по [ADDRESS], просять зобов'язати відповідачів надати їм на час ремонту гуртожитку житлове приміщення, забезпечити позивачів та членів їх сімей відокремленими житловими приміщеннями у спірному гуртожитку та стягнути солідарно з відповідачів по 100 000 грн. кожному моральної шкоди. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що 29 березня 2005 року Фонд державного майна України безпідставно продав приміщення гуртожитку, який не підлягав приватизації, Відкритому акціонерному товариству "Пересувна механізована колона № 6 ", а 9 серпня 2005 року ВАТ "ПМК-6" незаконно продало вказаний гуртожиток громадянину [PERSON] Оскільки їх та членів сімей не забезпечили житловими приміщеннями, просять задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримав, обґрунтовуючи його тим, що укладенням спірних договорів порушені житлові права позивачів, а тому договори слід визнати недійсними з підстав недодержання вимог закону в момент їх вчинення. Представник відповідача - Сарненської міської ради [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] позову не визнали, пояснивши, кожен окремо, що укладенням спірних договорів права позивачів не порушувались, оскільки позивачі не являлись наймачами житлових приміщень. Представники відповідачів - ВАТ "ПМК-6" та Фонду державного майна України в судове засідання не з'явились, про відкладення розгляду справи не заявили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які не з'явились. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши документи і матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Статтею 129 ЖК України встановлено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно пунктів 9, 10 Примірного положення про гуртожитки", затвердженого 3 червня 1986 року Постановою Ради Міністрів УРСР № 208 жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Оскільки рішення адміністрації ПМК-6 та профкому підприємства про надання жилої площі позивачам у спірному гуртожитку не приймалось, спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у гуртожиток, їм у встановленому порядку не видавався, сам факт їх реєстрації за адресою гуртожитку не є недостатньою правовою підставою для набуття позивачами та членами їх сімей права на забезпечення жилими приміщеннями у спірному гуртожитку, в зв'язку з чим позовні вимоги про зобов'язання надати на час ремонту гуртожитку житлове приміщення, забезпечити позивачів та членів їх сімей відокремленими житловими приміщеннями та стягнути солідарно з відповідачів по 100 000 грн. кожному моральної шкоди є безпідставними. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Статтею 215 ЦК України передбачена можливість заінтересованої особи заперечувати дійсність правочину в т. ч. з підстав недодержання вимог закону в момент його вчинення. Оскільки позивачами заявлена вимога про визнання недійсними укладених відповідачами договорів про продаж гуртожитку, однак права, свободи та інтереси позивачів не порушені через відсутність у них прав на забезпечення житлом у вказаному гуртожитку, у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав. На підставі викладеного, ст. 129 ЖК України, ст.ст. 3, 15 ЦПК України, ст. 215 ЦК України,

Outcome: dismissed