Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

10 листопада 2008 року [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до Іллічівської міської ради Одеської області про визнання права власності (а.с.6-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно Державного акту на право власності на землю від 06 квітня 2004 року він є власником земельної ділянки площею 0,061 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, [ADDRESS]. На вказаній земельній ділянці він (позивач) самовільно побудував нерухоме майно, яке зазначене у технічному паспорті, виготовленому комунальним підприємством “Бюро технічної інвентаризації” м.Іллічівська станом на 15 січня 2007 року, як: двоповерховий дачний будинок під літерою “А”, літня кухня під літерою “Д”, душ під літерою “Ж”, вбиральня під літерою “З”, сарай під літерою “И”, дворові споруди №1-2, І. Так як вищевказана забудова зроблена без належного дозволу та належно затвердженого проекту отримати правовстановлюючі документи можливо лише у судовому порядку. За таких обставин він (позивач) вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач у судовому засіданні підтримав позов та просить задовольнити його. Представник відповідача - представник Іллічівської міської ради Одеської області у судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача та представника відпові-дача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,061 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, [ADDRESS], що підтверджу-ється Державним актом на право власності на землю від 06 квітня 2004 року, виданим на підставі рішення Іллічівської міської ради від 17 січня 2003 року №122/17-ХХІV (а.с.14). Згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська станом на 15 січня 2007 року (інвентарний №3780) за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, [ADDRESS] знаходяться самовільно побудовані нерухомі об'єкти, а саме: двоповерховий дачний будинок під літерою “А” загальною площею 77,3 кв.м., в тому числі житловою - 52,1 кв.м., літня кухня під літерою “Д”, душ під літерою “Ж”, вбиральня під літерою “З”, сарай під літерою “И”, дворові споруди №1-2, І, що підтверджується вказаним технічним паспортом (а.с.8-13). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супере-чать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормою ст.376 ЦК України передбачено, що житловий буди-нок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved