Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], який протягом розгляду справи уточнювався, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави. Позов мотивує тим, що між сторонами 06 серпня 2007 року було укладено Кредитний Договір №DN81AR03110305, відповідно до умов якого відповідач по справі отримала кредит у розмірі 82885,54 грн. Зазначає, що після отримання кредиту, відповідачка умови вказаного договору постійно порушує та не виконує взяті на себе зобовязання, через, що у позивача виникло право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Просить стягнути 55449,66 грн. залишку неповернутого кредиту; 556,59 грн. заборгованості по відсоткам; 315,04 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 2,35 грн. пені, та на задоволення вказаних вимог звернути стягнення на автомобіль DAEWOO NEXIA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що у відповідача станом на момент подачі позову та на час розгляду справи прострочена заборгованість відсутня, термін дії договору не скінчився, а за несвоєчасне виконання зобовязань ним добровільно сплачену неустойку, просить в задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] 06 серпня 2007 року було укладено Кредитний Договір №DN81AR03110305, відповідно до умов якого відповідач по справі отримала кредит у розмірі 82885,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.08.2014 року (п.7.1. [PERSON]). Відповідно до п.2.3. [PERSON] в окремих випадках має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, але при цьому він зобовязаний повідомити Позичальника про встановлення ним нового (дострокового) терміну повернення всієї суми кредиту шляхом направлення йому відповідної письмової вимоги. При цьому терміни дострокового повернення кредиту вважаються такими, що настали у дату вказану у цій вимозі. Доказів отримання відповідачем вимоги щодо встановлення нового терміну повернення кредиту позивачем не надано. Як вбачається з матеріалів справи протягом дії кредитного договору з боку відповідача зобовязання виконувались не завжди вчасно, проте станом на 22.01.2010 року у відповідача відсутня прострочена заборгованість, що також підтверджено представником позивача в судовому засіданні. Через несвоєчасне виконання зобовязань відповідач добровільно сплачував неустойку у вигляді пені на загальну суму 1132,60 грн., що також позивачем не оспорюється. Посилання позивача на ст.1050 ЦК України є необгрунтованим, оскільки в укладеному між сторонами договорі передбачений інший порядок встановлення нового терміну повернення кредиту. Натомість відповідно ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі ст.651 ЦК України випливає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлено, що якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, з огляду на повне виконання відповідачем умов кредитного договору та недоведеність позивачем встановлення нового терміну повернення кредиту, суд вважає за необхідне в задоволенні позову в частині стягнення суми відмовити. Позовна вимога щодо звернення стягнення на предмет застави є похідною від попередньої, а тому також задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed