overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом де в обґрунтування своїх вимог зазначає, що ТОВ „Луганськвода” в особі Свердловського департаменту постачає відповідачу, однак остання не сплачує за воду станом на 01.10.2008 року, має заборгованість 554 грн. 73 коп. Відповідач була письмово попереджена про необхідність погашення заборгованості, але до наступного часу заборгованість не сплатила. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за постачання води у сумі 554 грн. 73 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтверджує, підтвердила обставини висловлені в позовній заяві, наполягала на його задоволенні. Додатково пояснила, що за відповідачкою склалася заборгованість в сумі 554 грн. 73 коп., яка до сьогоднішнього дня не сплачена. Просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість в сумі 554 грн. 73 коп. та інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30.00 гривень на користь позивача, та судовий збір на користь держави. В судовому засіданні відповідач не з'явився, належним чином був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до довідки ТОВ „Компанія „Луганськвода” заборгованість відповідача за складає 554 грн. 73 коп. Згідно доповідної контролера абонентського відділу відповідачка має заборгованість, яку до сьогоднішнього часу не погасила. Згідно ст. 68 ЖК України наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.4 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, споживані газ і електроенергію» заборгованість громадян, які не уклали договір про реструктуризацію заборгованості і не сплачують поточні платежі, стягаються житлово-комунальними підприємствами за рішенням суду. Квартирна плата за комунальні послуги в будинках державної і спільного фонду вноситься щомісячно у встановленому законом терміни. Відповідно до п.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: ВДВС Сахновщинського РУЮ Харківської області, про стягнення заборгованості по аліментним платежам та неустойки за прострочення сплати аліментів на неповнолітню доньку -[PERSON], [INFO] народження у розмірі 4883,01 грн. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментним платежам та неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 4883,01 грн. В цілях забезпечення позову накласти арешт на його майно. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні з позовом згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 1993 року [PERSON]. зобов”язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] народження. Виконавчий документ про стягнення аліментів знаходиться на виконанні у ВДВС Сахновщинського РУЮ Харківської області. За період з 01.01.2008 року до теперішнього часу [PERSON]. аліменти у встановленому законом порядку не виплачував, добровільно матеріальної допомоги не надавав, в результаті чого за ним виникла заборгованість. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України відповідач повинен сплатити неустойку у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки за період з 01 січня 2008 року по 20 жовтня 2008 року становить 2340,05 грн. з розрахунку 1% за кожний прострочений день. У відповідності до ст.ст. 180-184 СК України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини може брати участь в утриманні дитини в грошовій або натуральній формі. Кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, про визнання права власності на самовільну забудову, посилаючись на те, що на підставі договору дарування №1-757 від 03.02.1964 року позивачці належить на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS] Рішенням міськвиконкому №433 від 15 липня 1997 року за домоволодінням [ADDRESS]закріплена земельна ділянка площею 999,99 кв.м. у приватну власність. Позивачка без відповідного дозволу добудувала на вказаній земельній ділянці до власного домоволодіння житлову прибудову літ. а2 та переобладнала житлову кімнату літ. 1-9. Самовільні споруди побудовані з додержанням вимог будівельних норм України. Самовільні добудови в домоволодінні позивачки не порушують права інших осіб і не погіршують нічиїх житлових умов. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнав і не заперечував проти визнання права власності за [PERSON] на житлову прибудову літ. а2 та переобладнану житлову кімнату літ. 1-9 [ADDRESS] Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, виходячи з наведеного, відповідно до п.4 ст. 130, п.4 ст. 174 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. У ході розгляду справи встановлено, що на підставі договору дарування №1-757 від 03.02.1964 року позивачці належить на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS] Рішенням міськвиконкому №433 від 15 липня 1997 року за домоволодінням [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 999,99 кв.м. у приватну власність, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю від 11 серпня 1997 р. №584. Позивачка без відповідного дозволу добудувала на належній їй земельній ділянці до власного домоволодіння житлову прибудову літ. а2 та переобладнала житлову кімнату літ. 1-9. Відповідно до висновку управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому №326 від 22.10.2008р. прибудова літ. а2 [ADDRESS] не порушує вимоги ДБН і не погіршує нічиї житлові умови. Управління містобудування та архітектури міськвиконкому не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на прибудову літ. а2 та переобладнану житлову кімнату літ. 1-9 [ADDRESS] Пунктом 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що він є сином [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] - його батько помер [INFO] року, в актовому запису про народження ім'я його батька помилково вказане [PERSON], замість [PERSON], а у паспорті та в актовому запису про смерть його ім'я вказане вірно [PERSON]. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення своїх спадкових прав. Встановити даний факт позасудовим шляхом не представляється можливим. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, заінтересована особа не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення заяви на підставі зібраних та оцінених доказів. Суд, вислухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. [PERSON] помер [INFO] року, після його смерті відкрилося спадщина у вигляді земельної ділянки. В актовому запису про народження заявника ім'я його батька помилково вказано [PERSON] замість [PERSON]. Згідно актового запису про смерть, ім'я померлого [INFO] року [PERSON], допитані судом свідки пояснили суду, що знають заявника як сина померлого [PERSON]. Факт, про підтвердження якого просить заявник, має для нього юридичне значення. Вказаний факт підтверджується наданими заявником доказами: копіями паспорту [PERSON] [NUMBER], актового запису № 91 від 03.07.2008 року про смерть [PERSON], актового запису № 11 від 15.01.1964 року про народження заявника як [PERSON], поясненнями свідків. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Заявниця [PERSON] . звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що у 1973 році її було прийнято на роботу в колгосп [INFO] В.Іллінської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Спеціалістом відділу кадрів було виписано трудову книжку на її ім’я, в якій було допущено помилку при написанні прізвища, а саме замість [INFO] написали російською мовою [INFO] На даний час вона оформляється на пенсію, але у зв»язку з тим, що допущено помилку у написанні її прізвища це є перешкодою. Просить встановити факт належності трудової книжки. Заявниця в судовому засіданні вимоги підтримала, посилаючись на підстави викладені у заяві. Наполягає на задоволенні заяви. Представник зацікавленої особи на ім’я суду надав заяву про слухання справи у його відсутність та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п.7,18 Ухвали Пленумові Верховного Судові України №5 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно Ухвали Пленумові Верховного Судові України №15 від 25.05.1998 року ”Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення”. Предметом спору є факт належності трудової книжки і цей факт підтверджується письмовими доказами по справі. Таким чином, є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності трудової книжки. Враховуючи зазначене п.7,18 Ухвали Пленумові Верховного Судові України №5 від 31.03.1995 долі із змінами, внесеними згідно Ухвали Пленумові Верховного Судові України №15 від 25.05.1998 долі ”Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 17.12.2004 року вони уклали шлюб, від даного шлюбу дітей не мають. Протягом тривалого часу разом не проживають, сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивачка наполягає на розірванні шлюбу та просить не виносити по справі заочне рішення. В судове засідання відповідач в судове засідання не з”явився двічі, хоча належним чином був повідомлений. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст.110,111,112,115 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст.110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

30 жовтня 2008 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом з підстав, передбачених ст.196 СК України. В обґрунтування вимог послалась на те, що відповідач не працював і не сплачував їй щомісяця аліменти у встановленому законом мінімальному розмірі, присуджені з 20 лютого 2008 року за рішенням Кіровського міського суду від 5 березня 2008 року на утримання дочки [PERSON], [INFO] року народження, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2522,06грн станом на 20 жовтня 2008 року. Просила стягнути пеню у розмірі 1% від суми несплачених щомісяця аліментів за кожен день прострочення, в загальній сумі 3098,76 грн. У судовому засіданні підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що з часу присудження аліментів не працював, частково сплачував кошти на утримання дитини, з розрахунком заборгованості, зробленим державним виконавцем, погодився, як із розміром неустойки за лютий - серпень 2008 року в загальній сумі 3098,76 гривень. Судом відповідачу роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ст.. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 с. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі наданих письмових доказів встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Кіровського міського суд увід 5 березня 2008 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі ј частки всіх видів доходу, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 лютого 2008 року до повноліття дитини. Станом на 20 жовтня 2008 року заборгованість складає 2436,38 грн,у тому числі лютий - 161,46 грн, березень - 398,38грн, квітень 484,29 грн, травень - 199,82грн, червень - 331,55 грн, липень - 54101грн, серпень 319,87грн. Згідно ст.. 196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З часу постановляння судового рішення та звернення його до виконання відповідач не мав поважних причин для несплати аліментів, а тому суд приходить до висновку, що заборгованість утворилася з вини відповідача. Розрахунок неустойки в 3098,76грн, зроблений позивачем і визнаний відповідачем, відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК і дорівнює 1% щомісячної суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на час звернення до суду. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в загальній сумі 81 гривня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON][INFO] народження в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON]. посилається на те, що 25 грудня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від сумісного життя в них народилася дочка [PERSON],[INFO] народження. На даний момент подружжя проживає окремо, а дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON]. знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки відповідач не приймає участі в вихованні дитини та не надає матеріальну допомогу на її утримання, хоча працює та має постійний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Надала заву про слухання справи в її відсутність в зв'язку з відрядженням. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON][INFO] народження в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про слухання справи в його відсутність в зв'язку з відрядженням. Позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку на дочку, до досягнення нею повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуватимуться аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частини, що належала дитині, що досягла повноліття. Копія свідоцтва про народження дитини свідчить про те, що відповідач являється її батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати позивачці на дочку аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Сторони знаходять в шлюбі з 25 грудня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 201. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]народження. Згідно матеріалів справи, позивачка просить шлюб розірвати, оскільки подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї була повна відсутність взаємного розуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, постійні сварки, які протягом певного часу переросли в взаємну неприязнь. Взаємні почуття втрачені, а характер стосунків такий, що робить неможливим подальше спільне проживання. Позивачка має стосунки з іншим чоловік, з яким має намір одружитися. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Надала заву про слухання справи в її відсутність в зв'язку з відрядженням. Наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про слухання справи в його відсутність в зв'язку з відрядженням. Просить розірвати шлюб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подружжя розірвали свої відносини, обоє наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO]народження в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON]. посилається на те, що 12 березня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від сумісного життя в них народився син [PERSON], [INFO]народження. На даний момент подружжя проживає окремо, а дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON]. знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки відповідач не приймає участі в вихованні дитини та не надає матеріальну допомогу на її утримання, хоча працює на шахта Ювілейній ВАТ «Павлоградвугілля» та має постійний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку на сина, до досягнення ним повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуватимуться аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частини, що належала дитині, що досягла повноліття. Копія свідоцтва про народження дитини свідчить про те, що відповідач являється її батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати позивачці на сина аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що їхня сім'я фактично не існує, вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують подружні стосунки. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином та своєчасно був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд , заслухавши думку позивачки, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: 01.03.2003 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб в Щербанівській сільській раді Полтавського району за актовим записом № 06(а.с.4). Як пояснила в судовому засіданні позивачка: шлюбні відносини між сторонами фактично припинено через постійні сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті. Подружжя на даний час проживає окремо та не підтримує стосунків. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO](а.с.5). Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами не виникає. За таких обставин суд приходить до висновку що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам одного з подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved