overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що в квартирі [ADDRESS] мешкає відповідач [PERSON], яка зобов'язана сплачувати за послуги електропостачання, згідно Закону України «Про електроенергетику» та «Правил користування електричною енергією для населення». До теперішнього часу відповідач зобов'язання не виконав. Заборгованість утворилася за період з 20.07.2005 р. по 02.07.2008 р. та становить 1930,79 гривень. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача суму боргу за вищезазначений період в розмірі 1930,79 гривень та судові витрати у сумі 81 гривні. В судовому засіданні представник позивача Пічка І.Ю., позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно довідки КП «Жилкомсервіс» в квартирі [ADDRESS] прописана та мешкає [PERSON] Згідно норм діючого законодавства відповідачі повинні сплачувати за послуги електропостачання, але зобов'язання відповідачами не виконується і сума боргу складає, згідно розрахунку заборгованості за період з 20.07.2005 року по 02.07.2008 року 19301,79 гривень. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносять щомісяця в строки, встановлені законодавством України. Таким чином, суд задовольняє позов та стягує солідарно з відповідачів на користь АК «Харківобленерго» заборгованість у розмірі 1930,79 гривень. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 51,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи в сумі 30 грн., що суд стягує з відповідачів на користь позивача. На підставі ст. ст. 68, 145 ЖК, ст. ст.. 526, 530, 543 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

АК «Харківобленерго» звернулися з позовом до суду в якому просять стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги енергопостачання у сумі 2359 грн. 34 коп. за період з 01.10.2000р. по 25.01.2008р. В обгрунтування позову зазначили, що відповідач є споживачем електроенергії, яку постачає АК «Харківобленерго», однак, з 01.10.2000р. не сплачує за спожиті послуги, у зв»язку з чим виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача , Пічка І.Ю., яка діє на підставі довіреністі, позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача суму заборгованості 2359 грн. 34 коп. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлен належним чином. У зв»язку з чим суд розглядає справу за його відсутністю у порядку ст.169 ЦПК України. Суд , за згодою позивача, прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини и сторін. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінив надані суду докази, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, що постачає АК «Харківобленерго». (а.с.4) За період з 01.10.2000 р. відповідач не сплачує за спожиту електроенергію, у зв»язку з чим виникла заборгованість у сумі 2359, 34 грн., що вбачається із довідки нарахувань Салтівського РВЕ. (а.с.5) Згідно ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов»язані з виробництвом, передачею, постановкою та використанням енергії, регулюються цим Законом та «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів №1357 від 26.07.1999р. У відповідності з «Правилами користування електричною енергією для населення» споживачі зобов»язані оплачувати спожиту електроенергію у встановлений термін. Суд стягує з відповідача сумму заборгованності за спожиту електроенергію у сумі 2359, 34 грн. за період з 01.10.2000р. по 25.01.2008р. Також суд стягує з відповідача на користь АК «Харківобленерго» судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати за інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

АК «Харківобленерго» звернулися з позовом до суду в якому просять стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги енергопостачання у сумі 2572 грн. 20 коп. за період з 27.02.2007р. по 25.05.2008р. В обгрунтування позову зазначили, що відповідачка є споживачем електроенергії, яку постачає АК «Харківобленерго», однак, з 27.02.2007р. не сплачує за спожиті послуги, у зв»язку з чим виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача , Пічка І.Ю., яка діє на підставі довіреністі, позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачки суму заборгованості 2572 грн. 20 коп. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. У зв»язку з чим суд розглядає справу за її відсутністю у порядку ст.169 ЦПК України. Суд , за згодою позивача, прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини и сторін. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінив надані суду докази, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, що постачає АК «Харківобленерго». (а.с.4) За період з 27.02.2007 р. відповідачка не сплачує за спожиту електроенергію, у зв»язку з чим виникла заборгованість у сумі 2572, 20 грн., що вбачається із довідки нарахувань Салтівського РВЕ. (а.с.5) Згідно ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов»язані з виробництвом, передачею, постановкою та використанням енергії, регулюються цим Законом та «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів №1357 від 26.07.1999р. У відповідності з «Правилами користування електричною енергією для населення» споживачі зобов»язані оплачувати спожиту електроенергію у встановлений термін. Суд стягує з відповідачки сумму заборгованності за спожиту електроенергію у сумі 2572, 20 грн. за період з 27.02.2007р. по 25.05.2008р. Також суд стягує з відповідачки на користь АК «Харківобленерго» судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати за інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

АК «Харківобленерго» звернулися з позовом до суду в якому просять стягнути з відповідачки суму нарахувань за актом перевірки №02-23454 від 10.06.2008р. у сумі 380 грн. 75 коп. В обгрунтування позову зазначили, що при перевірці електроустановки [ADDRESS], за місцем проживання відповідачки, було виявлено безоблікове споживання електроенергії. Про що було складено акт та нараховано суму за спожиту електроенергію 380 грн. 75 коп. В судовому засіданні представник позивача , Пічка І.Ю., яка діє на підставі довіреністі, позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачки 380 грн. 75 коп. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. У зв»язку з чим суд розглядає справу за її відсутністю у порядку ст.169 ЦПК України. Суд , за згодою позивача, прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини и сторін. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінив надані суду докази, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, що постачає АК «Харківобленерго», що вбачається із договору про користування електричною енергією [NUMBER] від 05.02.2007р. (а.с.6-7) 10.06.2008р. при перевірці електроустановки за місцем мешкання відповідачки було виявлено безоблікове споживання електроенергії . Про що складено акт від 10.06.2008р. №02-23454. Згідно цього акту проведено нарахування у суммі 380 грн. 75 коп. (а.с.4) Сума за актом відповідачкою до теперішнього часу не сплачена. Згідно ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов»язані з виробництвом, передачею, постановкою та використанням енергії, регулюються цим Законом та «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів №1357 від 26.07.1999р. У відповідності з «Правилами користування електричною енергією для населення» споживачі зобов»язані оплачувати спожиту електроенергію у встановлений термін. Суд стягує з відповідачки суму матеріальних збитків 380 грн. 75 коп. Також суд стягує з відповідачки на користь АК «Харківобленерго» судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати за інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона [INFO] року уклала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON] Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає і надавати її у добровільному порядку відмовляється, просить суд постановити рішення, котрим стягувати щомісячно з нього в її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 400 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги зменшила. Просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти по 250 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі визначеному позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що сторони з [INFO] по [INFO] р. перебували в шлюбних відносинах (а.с.4). Від даного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON] (а.с.5). Після розірвання шлюбу дитина сторін залишилась проживати з матір'ю і перебуває на повному її утриманні (а.с.3). Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.141 згаданого Кодексу, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні свого сина наряду з позивачкою. Зважаючи на відсутність у нього систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України, приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, як це просить позивачка. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, суд, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріального становища, вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства і є достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.81 ЦПК України, стягує з відповідача в користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Судового збору з нього суд не стягує, оскільки він від такої сплати звільнений як потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Березолуківської сільської ради, [PERSON], [PERSON]про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що є спадкоємцем за заповітом житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS], який належав його матері [PERSON] на праві власності. На даний час він не має можливості оформити право власності на будинок з господарсько-побутовими спорудами як спадкоємець, в зв'язку з тим, що ці приміщення не були своєчасно зареєстровані спадкодавцем у встановленому законом порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на зазначене спадкове нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Представник відповідача Григорук В.С. позов визнав, не заперечує проти визнання права власності за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, на спадкове майно, яке належало його матері [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, згідні на визнання за позивачем, права власності на спадкове нерухоме майно після смерті їх матері [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та 2 перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З пояснень сторін, витягу з погосподарської книги № 6 за 2001-2005 рік Березолуківської сільської ради судом встановлено, що будинок з господарсько-побутовими спорудами [ADDRESS] належав [PERSON], яка померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10, 13). Згідно заповіту від [INFO] року спадкодавець [PERSON] заповіла все належне їй майно своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Із свідоцтва про народження позивача судом встановлено, що [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Волинського агентства нерухомості орієнтовна ринкова вартість житлового будинку в [ADDRESS] становить 10 000 грн. (а.с.15). Згідно довідки Волинського обласного бюро технічної інвентаризації спадкове будинковолодіння в [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.16). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи [NUMBER] щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], розпочатої 19 серпня 2008 року Рожищенською державною нотаріальною конторою, судом встановлено, що позивач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом згідно рішення Рожищенського районного суду від 29.09.2008 року по справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] відмовились від спадщини в користь позивача. На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS], як на спадкове майно. На підставі ст.ст.1217, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

У серпні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житла дійсним та права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 1999 року між нею та відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Дана угода згідно ст. 15 Закону України “Про товарну біржу” була зареєстрована Первомайською філією Південної товарної біржі, договір № 4673 від 28.10.1999 р. Здійснену угоду купівлю-продажу нерухомого майна вважає чинною, так як сторони виконали всі дії, передбачені нею, але вказана угода нотаріально не посвідчена по вині відповідача. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на жилий будинок. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав повністю, просив слухати справу в його відсутність. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, між сторонами складено угоду про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS], згідно якої продавець передав нерухоме майно, а покупець заплатив за нього 7 000 грн. З технічної документації на нерухоме майно вбачається, що спірне нерухоме майно на момент продажу належало відповідачу - [PERSON] Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності зі ст. 638 ЦК України правочин у вигляді договору вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Поскільки судом встановлено, що позивач повністю виконав договір, заплативши відповідачу передбачені кошти, а той передав у власність позивача майно, тоді як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, останній слід визнати чинним, оскільки згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлені вільним волевиявленням дієздатних сторін. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивач ВАТ "Полтаваобленерго" звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 359,02 грн. по оплаті за спожиту електричну енергію, вказавши в заяві, що відповідач не сплачує кошти за спожиту електроенергію, у встановлений термін передбачений , в результаті чого виникла заборгованість. Позивач прохає суд стягувати з відповідача суму заборгованості та витрати понесені за подачу позову до суду. Представник позивача в особі Малік О.А. позов підтримала в повному обсязі, прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Згідно ст..526 ЦК України зобов”язання повинні виконуватись в повному обсязі і у встановлені терміни. Згідно ст. 64,68 ЖК України комунальні послуги підлягають сплаті своєчасно і в повному обсязі всіма членами сім”ї наймача. Встановлено, що відповідач, проживаючи за адресою [ADDRESS], споживаючи електричну енергію, не сплачував за використану теплову енергію, в зв”язку з чим склалась заборгованість в сумі 359,02 грн. Розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти позову не має, а тому позов слід задовольнити. Керуючи ст.256 ЦК України, 64,68 Житлового Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позов тим, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі, який зареєстрували 20.04.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Прохає стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] ј частину від усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягає, прохає суд стягувати аліменти з відповідача в розмірі ј частини від всих видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини до її повноліття, щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Враховуючи думку сторін, визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Заслухавши сторони, дослідивши обставини справи, докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який зареєстрували 20.04.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Лубенського КЖЕУ (а.с.6), свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Відповідач не працює, добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ст.181 ч.3 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини від всих видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 14.09.1984 року в Лубенському відділі РАЦС Полтавської області вони зареєстрували з відповідачкою шлюб, про що зроблено актовий запис № 315. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося виявилося не вдалим, із - за постійних сварок та непорозумінь. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство більше 3 років, проживають окремо. Вважає, що шлюб має формальний характер, тому прохає суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб через органи РАЦС. Майнового спору між ними немає. В судовому засіданні позивач позов підтримав, на його задоволенні наполягає, прохає розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, та пояснила, що сім'я не розпалася, сварка, що сталася між ними не являється причиною для розірвання шлюбу, на розірвання шлюбу не згодна. 25.11.2008 року головуючим було винесено ухвалу про скасування судового рішення винесеного 21 жовтня 2008 року про розірвання шлюбу. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами припинено подружні стосунки більше 2 років, вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Спільне життя як подружжя суперечить інтересам позивача. Позивач не має намірів зберегти сім”ю, наполягає на розірванні шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved