Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги уточнили. Остаточно просять суд зобовязати виконавчий комітет Рівненської міської Ради надати сім»ї позивача квартиру з розрахунку 13,65 кв.м. на кожну особу та додаткової у вигляді однієї житлової кімнати з числа житла, що буде збудоване або надійде у розпорядження відповідача за рахунок капітальних вкладень згідно цільового призначення для постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є інвалідом другої групи по захворюванню, пов»язаному з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Його сім»я, яка складається з семи чоловік проживає в трьохкімнатній приватизованій квартирі, житловою площею 38,8 кв.м., яку вони мають намір залишити для себе. Відповідно до п.10 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він, як особа віднесена до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в разі потреби поліпшення житлових умов, має право на забезпечення жилою площею протягом одного року з дня подання заяви. Згідно довідки відділу обліку та розподілу житла виконавчого комітету Рівненської міської ради від 10 березня 2009 року за №183, його сім»я у складі 2 осіб (його та дружини) знаходиться у списку на позачергове отримання житла з 22 травня 2001 року під №274, а в окремому списку сімей, серед яких є члени сім»ї, віднесені до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, сімї у складі яких є діти, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідність яких повязана з наслідками аварії на ЧАЕС та сімї, які втратили годувальника, який був постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, з 22 травня 2001 року під №39. Його право та право членів його сімї на забезпечення жилою площею протягом одного року з дня подання заяви є порушеним, оскільки житло він мав отримати ще в 2002 році. На підставі викладеного, просять суд заявлені позовні вимоги задоволити. Представник виконавчого комітету Рівненської міської ради в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала посилаючись на ті обставини, що на сьогоднішній день обласній державній адміністрації, цільове призначення капітальних вкладень для відповідної категорії населення на будівництво, що потребують поліпшення житлових умов, з державного бюджету не надходило. У звязку з чим ордери на отримання житлових приміщень Виконавчий комітет Рівненської міської ради протягом тривалого часу не надавав. На підставі наведеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу. Представник третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації в судовому засіданні просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу посилаючись на ті обставини, що Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації, яке являється правонаступником відділу у справах захисту населення наслідків від аварії на Чорнобильській АЕС облдержадміністрації відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 13 листопада 2008 року №152-к «Про припинення діяльності відділу у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС облдержадміністрації», головним розпорядником коштів за бюджетною програмою «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено МНС. У 2008 році кошти, передбачені для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від головного розпорядника коштів в область не надходили. А бюджетом України на 2009 рік дані кошти в 2009 році не передбачені. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі є інвалідом другої групи по захворюванню, повязаному з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А №031129, виданого 20 вересня 1995 року Рівненською міською радою з якого вбачається, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З дослідженої в судовому засіданні довідки серії МСЕ №026160 виданої 19 листопада 2003 року МСЕК вбачається, що [PERSON], [INFO], встановлена друга група інвалідності з 19 листопада 2003 року довічно, захворювання повязане з виконанням обовязків в/служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до п.10 ст.20 Закону України №796"ХИ від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи віднесені до категорії 1, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на позачергове забезпечення жилою площею. Особи, зазначені в цьому пункті забезпечуються житловою площею протягом року з дні подання заяви. Крім загальних підстав, передбачених законодавством України, такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються особи, які забезпечені жилою площею нижче рівня середньої забезпеченості громадян у даному населеному пункті, або які проживають в комунальних квартирах. Особам, які перенесли променеву хворобу будь-якого степеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, надається додаткова жила площа у вигляді окремої кімнати. Відповідно до ст.63 Закону України №796_ХІІ від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов»язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. З дослідженої в судовому засіданні довідки від 10 березня 2009 року №183 виданої начальником відділу з обліку та розподілу житла виконавчого комітету Рівненської міської Ради вбачається, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку при міськвиконкомі у списку на позачергове отримання житла, як постраждалий внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, з 22 травня 2001 року під №724 складом сім»ї 2 особи (він, дружина). В окремому списку сімей, серед яких є члени сім»ї, віднесені до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, сім»ї, у складі яких є діти, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідність яких повязана з наслідками аварії на ЧАЕС та сім»ї, що втратили годувальника, який був постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії сім»я [PERSON]М, перебуває з 22 травня 2001 року під №39. Таким чином, з 22 травня 2001 року сім»я позивача набула право на позачергове отримання житла з урахуванням додаткової житлової площі за умови залишення за ним належного на право приватної власності житла. Відповідно до ч.3 ст.46 Житлового Кодексу України та п.47 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень» (затверджених Постановою Кабінету Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470), громадяни, що мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку, відповідно до якого їм і повинне надаватись житло. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 13 листопада 2008 року №152-к, пунктом 1 припинено діяльність відділу у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС облдержадміністрації як юридичної особи шляхом приєднання до головного управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації. Пунктом 2 вищезазначеного Розпорядження установлено, що відносно прав та обов»язків відділу у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС облдержадміністрації, в тому числі і трудових відносин, правонаступником є головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації. З дослідженого в судовому засіданні повідомлення заступника голови Рівненської обласної державної адміністрації [PERSON] на №2-4687/09 від 02 грудня 2009 року вбачається, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2008 року №230 «Про затвердження Порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», головним розпорядником коштів за бюджетною програмою «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено МНС. У 2008 році кошти, передбачені для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від головного розпорядника коштів в область не надходили. Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» на виконання програми «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2009 році кошти не передбачено. За встановлених обставин, у відповідності до чинного законодавства, Рівненським міськвиконкомом може бути надана придбана за рахунок коштів державного бюджету та розпорядником виділених на такі цілі коштів за постановою КМ України квартира з додержанням вимог ст.ст.48-50 Житлового Кодексу України згідно черговості, встановленої вищезазначеним списком. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що в судовому засіданні було встановлено, що вільних коштів, передбачених на реалізацію програми забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також квартир, збудованих за рахунок таких коштів на даний час в розпорядженні відповідача немає, Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» на виконання програми «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2009 році кошти не передбачено, тому в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави. Оскільки, при подачі позову до суду, позивач звільнений від сплати державного мита по справі, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed