Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.11.1985 року, від якого мають трьох дітей. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею при подачі позову. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач створив нестерпні умови для спільного проживання, постійно влаштовує скандали, в грубій формі ображає її честь та гідність. Подальше спільне проживання стало неможливим. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому. Крім того, пояснила, що разом з відповідачем не проживають біля 1 року і стільки ж не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що примирення і збереження їх сімї неможливе. Неповнолітню дочку [PERSON] просить залишити на вихованні з нею, судові витрати покласти на неї. Відповідач в судове засідання не зявився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. (а.с.16). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.1985 року (а.с.6), від якого мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.7), [PERSON], [INFO] (а.с.8), та неповнолітню [PERSON], [INFO] (а.с.10). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що на протязі значного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Позивачка в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу і залишенні неповнолітньої дочки на вихованні з нею, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Дитину, дочку [PERSON], суд залишає на вихованні з позивачкою за її клопотанням, оскільки спору про це у сторін не виникло. Враховуючи те, що позивачка просила покласти витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, на неї, суд звільняє відповідача від сплати цих витрат і покладає сплату державного мита в сумі 17 грн. на позивачку. Крім того, з відповідача також належить стягнути судові витрати, понесені позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved