Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

ЗАТ КБ «Приват Банк» в особі Вінницької філії Приват Банку звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за договором кредиту, зазначаючи, що відповідно до укладеного договору ( без номеру) від 29.03.2007 року [PERSON] 23.01.2009 року отримав кредит у розмірі 2000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість, яка на момент звернення з заявою до суду склала 2391 грн. 72 коп. . Дана сума складається : - 1789,46 грн. заборгованість за кредитом ; - 602,26 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В зв»язку з тим, що відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати даний борг, а тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник ЗАТ КБ «Приват Банк» в особі Вінницької філії Приват Банку [PERSON]. не з»явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність , позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явився , судом направлялись повідомлення про дату та місце судового розгляду, які повернулись з поштового відділення з відміткою про тимчасове вибуття адресату з місця проживання. У відповідності до ст. 74 ЦПК України, відповідача [PERSON]повідомлено про час та місце судового розгляду через оголошення в пресі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено , що 29.03.2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» в особі Вінницької філії Приват Банку ЗАТ КБ «Приват Банк» в особі Вінницької філії Приват Банку та [PERSON] укладеного договір ( без №) , відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами даного договору , передбачено написання заяви позичальником ( а.с.5 ) ; роз»яснення позичальнику умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою ( а.с.6-7) Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до наданих позивачем розрахунків збитків, які складені згідно Правил користування платіжною карткою - ЗАТ КБ «Приват Банку» в особі Вінницької філії Приват Банку ЗАТ КБ «Приват Банк» заподіяна шкода в розмірі 2391 ,72 коп. , що є підставою для її стягнення з відповідача, оскільки інтереси позивача підлягають судовому захисту. Оскільки судом встановлено, що позивачем виконано всі умови договору, тобто виконано зобов»язання перед позичальником, а відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов»язання , завчасно не розрахувався , в результаті чого виникла заборгованість, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення боргу в примусовому порядку Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 79 та п.2. ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат, зокрема, відносяться витрати по сплаті судового збору та витати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи . Як вбачається з матеріалів справи , позивачем 18.09.2008 року відповідно до платіжного доручення сплачено державне мито в розмірі 25 грн.50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн. Зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved