Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заробітну плату за січень-червень 2009 року в сумі 4344 грн. 69 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 521 грн. 36 коп. втрати купівельної спроможності, 391 грн. 02 коп. суми інфляції, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не проводив виплату заробітної плати з січня 2009 року, в день звільнення розрахунок проведений не здійснений, в зв'язку з чим позивачу спричинена шкода. В судовому засіданні позивач подала заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, згідно якої просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день розгляду справи в сумі 5815 грн. 80 коп.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомлені, про дату розгляду справи сповіщено у встановленому порядку, про що наявний підпис В зворотному поштовому повідомленні в матеріалах справи (а.с. 19-20). У відповідності до ч. 4 ст. 169, ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у відсутність представника відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала на підприємстві відповідача і наказом № 23/а-к від 29 травня 2009 року була звільнена за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки ( а. с. 2). Відповідно до довідки № 185 від 14 жовтня 2009 року заборгованість з виплати загробної позивача за січень-червень 2009 року становить 4344 грн. 69 коп. ( а. с. 3). Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи заявлені позовні вимоги і надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості розрахунку при звільненні в сумі 4344 грн. 69 коп. підлягають задоволенню, оскільки порушення права позивача в отриманні розрахунку при звільненні з підприємства відповідача знайшло своє підтвердження, також підлягають задоволенні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5815 грн. 80 коп.( 35 грн. 90 коп. середньоденний заробіток * 162 робочих дня), оскільки відповідачем доказів відсутності вини у невиплати розрахунку при звільненні не надано. Позовні вимоги в частині стягнення 521 грн. 36 коп. втрати купівельної спроможності, 391 грн. 02 коп. суми інфляції задоволенню не підлягають, оскільки позивачем в порядку ст. 60 ЦПК України не надано належних і допустимих доказів. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати: 101 грн. 50 коп. судового збору на користь держави та 120 грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ на користь Головного управління державного казначейства України у Чернігівській області.

Outcome: partial