Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, в якому зазначає, що відповідачі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Вони не працюють, не мають сталого заробітку, схильні до зловживання алкогольними напоями. В їх квартирі відсутні елементарні умови для проживання дітей та дорослих, внаслідок чого двоє старших синів [PERSON] та [PERSON] проживають за іншою адресою. Менша дочка [PERSON] також проживає епізодично або у бабусі за межами міста, або у подруги. Безконтрольність з боку батьків, їх байдужість до навчання та виховання доньки мають негативний вплив на формування її особистості. Дитина перебуває на внутрішкїльному обліку, як учениця, яка схильна до правопорушень. Адміністрація та педагогічний колектив Вільногірської загальноосвітньої школи №3 приділяють багато уваги індивідуальній, навчально-виховній роботі з [PERSON] та її батьками, але це не дало позитивних результатів. Службою у справах дітей, Вільногірським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді здійснювався контроль за умовами проживання [PERSON], в ході якого батькам дівчини вказувалось на необхідність змінити свій спосіб життя, забезпечити в квартирі належні умови для проживання усіх членів сім'ї. Проте надані рекомендації відповідачами ігноруються, внаслідок чого ситуація в сім'ї невпинно погіршується. Позивач просить відібрати малолітню [PERSON] у її батьків (відповідачів по справі), передати дитину під опіку бабусі дівчинки [PERSON] і при відібранні дитини вжити заходів відносно збереження за дитиною права на житло за адресою - [ADDRESS], кімн.1. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що в даний час фактично дитина вже проживає з бабусею, оскільки в її сім'ї тривалий час негативна обстановка, обоє батьки схильні до вживання алкогольних напоїв, тому вони не працюють, не мають будь-яких заробітків, не можуть створити для дитини нормальні умови для проживання, тому дівчинка не мала змоги проживати з батьками, вона проживала або у старших братів, або їздила до своєї бабусі в с. Вишневе. Відповідні служби займались цією сім'єю, але вплинути на ситуацію не вдалось. В даний час спостерігається як матеріальна, так і духовна деградація відповідачів. Вони не є інвалідами, але призвели до такого стану свою сім'ю. Динаміка розвитку та навчання дитини змінилась в бік погіршення. Так, дитина є дуже здібною, в молодших класах добре навчалась, а в даний час через не створення їй відповідачами елементарних умов для життя та навчання, в неї погіршилась успішність, їй навіть немає де проживати та готувати шкільні завдання. Вона просить задовольнити позов в повному обсязі, тому що вважає, що це буде відповідати інтересам дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Відповідач [PERSON], зокрема пояснив, що така ситуація в сім'ї сталася через те, що у них немає нормальної жилої площі. Тут, де вони зараз проживають, відключено електроенергію, немає води, тому що є заборгованість. Він не працює, з ГМК звільнився, тому що не знайшов спільної мови з керівництвом, в даний час він не може ніде працевлаштуватись. В судових дебатах відповідач відмовився від промови. Відповідачка [PERSON] суду пояснила, що вона підтримує все те, що сказав її чоловік. Останні років 5 вона не працює, раніше не працювала тому, що працював чоловік, а зараз вона не може працевлаштуватись, тому що в неї немає ніякої спеціальності, раніше вона перебувала на обліку в центрі зайнятості, зараз - її знято з обліку, тому що вона відмовилась від тих робіт, що їй тричі пропонували. На питання учасників процесу вона відповіла, що в даний час дочка навчається в 7-му класі, вона не знає, - хто є її класним керівником, коли останній раз була в школі, - вона не пам'ятає. Відповідачка [PERSON] пообіцяла, що вони постараються виправити свою поведінку, щоб повернути назад дочку. Представник третьої особи по справі - ради з питань опіки та піклування Вільногірськош міськвиконкому суду пояснив, що даний позов до суду є досить аргументованим. Відповідачі грубо ігнорують норми сімейного законодавства, не виконують свої батьківські обов'язки, в результаті чого двоє старших синів відповідачів по справі пішли з дому та проживають окремо. Молодшій дочці через тиждень виповниться 14 років, зараз вона вимушена проживати за межами м. Вільногірська. В квартирі відповідачів брудно, стіл грязний, дитині навіть немає де готувати уроки, вона є здібною ученицею, але дитинства в неї немає. Її батьки живуть своїми інтересами, у дочки навіть був педикульоз. Дуже шкода бабусю, що в її віці все звалилось на її плечі і вона пролила багато сліз через відповідачів. Представник третьої особи вважає, що даний позов подано виключно в інтересах дитини, він просить його задовольнити. Третя особа - [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю відповідачки. Вона бачила, як живуть відповідачі, її оцінка цьому є негативною. Причиною такого становища в сім'ї є те, що вони зловживають алкоголем. Вона дуже просить, щоб дитину не було направлено до інтернату, коли відберуть її у відповідачів. Вона вже відвезла дитину в Миколаївську область, де проживає її сестра, дівчинка там вже ходить до школи, вони з сестрою докладуть всіх зусиль, щоб покращилась успішність в школі, бо вона пропустила багато занять. На відповідачів у неї немає ніякої надії, вона згодна бути опікуном дитини. Свідок [PERSON] суду показала, що їх служба знайома з сім'єю [PERSON] давно, як з багатодітною сім'єю. Ще в 1998р. у них були побутові умови не дуже добрі, але терпимі, а зараз в квартирі дуже брудно, особливо на кухні, скрізь повністю антисанітарні умови. Дівчинка відповідачів є непоганою дитиною, але останнім часом вона пропускає дуже багато уроків в школі, тому що відсутній контроль з боку батьків і повністю відсутні умови для нормального проживання та навчання. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши в сукупності надані до справи докази, в тому числі : копію свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4), копії актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] (а.с.6,8-10,13,14,17,21), шкільну та психолого-педагогічну характеристики на ученицю [PERSON] (а.с.7,22- 25,26), копію карти вивчення підлітка, схильного до правопорушень (а.с.15), копію карти неповнолітнього, який перебуває на загальношкільному обліку (а.с.16), копію висновку служби у справах дітей від 19.10.2009р. №45 про відібрання малолітньої [PERSON] у її батьків без позбавлення їх батьківських прав (а.с.18,19), інформацію Вільногірського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про роботу з сім'єю [PERSON] (а.с.20), рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради про відібрання малолітньої [PERSON] у її батьків без позбавлення їх батьківських прав (а.с.26,27), характеристику на сім'ю [PERSON] (а.с.29), заяву [PERSON] про згоду бути опікуном дитини (а.с.30), суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Малолітня дочка відповідачів по справі - [PERSON], як пояснив представник третьої особи, в даний час знаходиться за межами м. Вільногірська, в Миколаївській області, де буде в подальшому проживати із своєю бабусею [PERSON], в судове засідання прибути не змогла. Вона надала суду письмову заяву, в якій висловила згоду перебувати під опікою її бабусі - [PERSON], тому що у батьків відсутні елементарні умови для нормального проживання та навчання (а.с. 36). У відповідності до ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.І ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому випадку дитина передається другому з батьків, бабі, дідові за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачі зловживають спиртними напоями, на протязі тривалого часу не працюють, матеріально не утримують дитину, в їх помешканні антисанітарні умови, вони не створили дитині нормальних умов для проживання та навчання. Дочка часто вимушена була знаходитись у подружки або їздити в с. Вишневе П'ятихатського району до бабусі. Своєю аморальною поведінкою відповідачі негативно впливають на виховання дочки. Мати дитини - відповідачка [PERSON] в судовому засіданні навіть не могла назвати в якому класі навчається її дочка, замість 8-го назвала 7-й клас, також не знає, - хто її класний керівник. За таких обставин у разі подальшого проживання дитини разом з відповідачами буде продовжувати існувати небезпека для її життя, здоров'я і морального виховання. Як пояснила бабуся малолітньої [PERSON] - [PERSON] (третя особа у справі), вона згодна бути її опікуном. В подальшому вона має намір проживати разом з внучкою у своєї сестри в Миколаївській області, в даний час дитина вже знаходиться там, вона влаштована в школу і відвідує заняття. З врахуванням встановлених судом обставин, які підтверджені матеріалами справи, у суду є всі підстави для задоволення позову виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до [PERSON] та [PERSON] про відібрання від них дитини - дочки [PERSON], [INFO] без позбавлення їх батьківських прав, тому що це буде повністю відповідати інтересам неповнолітньої [PERSON] і створить сприятливі, небезпечні умови для її здоров'я, життя та виховання. У відповідності до вимог ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Як встановлено при розгляді даної справи, відповідачі в даний час не працюють. На думку суду, відібрання у них дитини та стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дочки буде стимулювати їх на виправлення своєї поведінки, зміну способу життя та працевлаштування. Суд приходить до висновку, що в даному випадку буде доцільним та справедливим визначити розмір аліментів, які повинні виплачувати відповідачі на користь опікуна [PERSON] на утримання дочки, в твердій грошовій сумі - по 350.00 грн. з кожного відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Оскільки позивачем в позові не ставилась вимога про стягнення аліментів на утримання дитини, а це питання було вирішено за ініціативою суду, то суд вважає за доцільне та справедливе розпочати стягнення аліментів з дати ухвалення рішення суду - з 13.01.2010 року.

Outcome: approved