Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

06.04.2010року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору та зобовязання внести запис про звільнення до трудової книжки, посилаючись на те, що 22.07.2008 року між нею та [PERSON] був укладений та зареєстрований в районному центрі зайнятості безстроковий договір № 452. 12.03.2010 року позивачка звернулася з письмовою заявою до відповідачки з прохання звільнити з посади продавця продовольчих товарів за власним бажанням. Вказана заява була вручена представнику відповідача за дорученням [PERSON]. Але до теперішнього часу вона не в змозі працевлаштуватися, так як третя особа без присутності відповідача не має можливості внести відповідний запис про звільнення до її трудової книжки та зняти з реєстрації договір № 452. Тому позивачка була вимушена звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, 22 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений безстроковий договір № 452 та зареєстрований в Балаклійському районному центрі зайнятості під № 20130800452 (а.с. 5). 12.03.2010року [PERSON] звернулася до [PERSON] з письмовою заявою про звільнення з посади продавця продовольчих товарів за власним бажанням (а.с. 6). Але до теперішнього часу трудовий договір не розірвано та не внесено запис про звільнення до трудової книжки [PERSON], про що не заперечує відповідач. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно вимог ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про не власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Витрати, повязані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу, суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved