overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі 1/4 частини, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2001 року, від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в теперішній час сторони мешкають окремо, відповідач не надає добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 05 лютого 2010 року. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати удаваним правочин - довіреність, видану [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] на право продажу та керування автомобілем марки ВАЗ 21113; визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на автомобіль марки ВАЗ 21113, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; поділити майно набуте під час шлюбу, визнавши за нею (позивачем) право власності на легковий автомобіль ВАЗ 21113 та виділивши в натурі Уг частину садиби - житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Новобіла, вул. Польова, 14; визнати за відповідачем право власності на трактор МТЗ-80 та виділити йому в натурі Уг частину садиби: житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Новобіла, вул. Польова, 14. Сторони надали спільну письмову заяву та укладену і підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, які були долучені до матеріалів справи. За умовами мирової угоди: -Право власності на автомобіль марки ВАЗ 21113, рік випуску 2001, державний номерний знак [NUMBER] залишається за [PERSON]. Довіреність видана ним на [PERSON], та довіреність видана [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] залишаються чинними, а Уг частина вартості автомобіля відшкодовується [PERSON] [PERSON]. -Право власності на трактор МТЗ - 80, державний номер [NUMBER], двигун 211086, шасі 1601015 залишається за [PERSON] і Уг частина його вартості виплачується [PERSON] -На домоволодіння, розташоване за адресою: с. Новобіла, вул. Польова, 14 Новопсковського району Луганської області право власності залишається за [PERSON] і Уг частина його вартості виплачується [PERSON] -Загальна вартість автомобіля, трактора та домоволодіння по узгодженню сторін складає 100 000 (сто тисяч) грн. -[PERSON] виплачує [PERSON] 50 000 (пятдесят тисяч) грн. в рахунок отримання Уг частини вартості всього майна: автомобіля, трактора та домоволодіння. -Судові витрати за розгляд справи покласти порівну на сторони по справі. З положеннями ст. 206 ЦПК України, щодо наслідків укладення мирової угоди та закриття провадження у справі, сторони ознайомлені. Враховуючи, що укладена мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін, суд у відповідності до ст. 175, п. 4 ч.І ст. 205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

26 березня 2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають в [INFO], користуються наданими послугами, за послуги не сплачують, у звязку з чим утворилася заборгованість станом на 01.03.2010 року у сумі 4180 грн. 47 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 4180 грн. 47 коп. з теплопостачання та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, повязаного з розглядом цивільної справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленими належним чином , про причини неявки суд не повідомивши. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів з винесенням заочного рішення в порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі проживають в [INFO], користується послугами з теплопостачання, за які не сплачують, у звязку з чим утворилася заборгованість станом на 01.03.2010 р. у розмірі 4180 грн. 47 коп. Крім того, судом встановлено, що рішенням Полтавської міської ради від 11 грудня 2008 року позивача - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звільнено від сплати державного мита в 2009 році при подачі позовних заяв до районних судів у м. Полтаві про стягнення заборгованості з населення за спожиту теплову енергію . Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, враховуючи вище викладене, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 4180 грн. 47 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню державне мито на користь держави в сумі 51 грн., та на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, збереження сімї та шлюбу вважає неможливими. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21 грудня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні було встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечили б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

06 квітня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем в 2007 році. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки шлюбні стосунки не підтримуються з листопада 2009 року, спільне господарство не ведеться. Вона прийшла до висновку, що подальше сімейне життя є неможливим. На її думку сімя розпалась внаслідок різних поглядів на життя. Від шлюбу є дочка Юлія, [INFO], яка мешкає з нею, а відповідач в добровільному порядку надає допомогу на утримання дитини. Спору про поділ спільно нажитого майна немає. Відповідач позов визнав. Зазначив, що на сьогодні між ним та дружиною відсутнє взаєморозуміння, разом вони не мешкають, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї вважає відсутність почуття любові між подружжям. Спору про поділ спільно нажитого майна немає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 лютого 2007 року, мають дочку, [INFO]. Внаслідок конфліктних ситуацій, що виникли між сторонами, сімя розпалась. Сторони категорично стверджують, що сімя надалі існувати не може, примирення вважають неможливим. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України ,

Outcome: approved