Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка суду пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1991 року по 2004 рік. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається на третьому курсі в Технічному коледжі НУВГП. Протягом останнього часу відповідач не надає дитині належної матеріальної підтримки. Відповідач працює, має доходи і можливість надавати своїй дитині матеріальну підтримку. А тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, на весь час навчання, починаючи з дня подання позовної заяви. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначили що позов вважають безпідставним оскільки син навчається на державній формі навчання, отримує стипендію, є інвалідом та отримує пенсію. Крім того зазначили, що Відповідач має незадовільний стан здоровя є інвалідом третьої групи, потребує постійного лікування а тому не в змозі сплачувати навчання дитини. Заслухавши пояснення сторін, обєктивно та неупереджено, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З дослідженого судом свідоцтва про народження [PERSON], встановлено, що його батьком являється [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №002535 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 грудня 2004 року. Згідно ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчатись і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки Технічного коледжу НУВГП, [PERSON] навчається на третьому курсі, знаходиться на повному державному забезпеченню. Відповідно до ч.З.ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає син. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що [PERSON] проживає з мамою [PERSON] При визначені розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], є інвалідом з дитинства і йому встановлена 2 (друга) група. Крім того судом також встановлено, що Відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи у звязку з трудовим каліцтвом, однак продовжує працювати. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків суд, приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходів) Відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 182,199,200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial