Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського Управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні власністю та анулювання реєстрації, посилаючись на те, що вона 25 березня 2009 року придбала у відповідачів по справі квартиру, яка розташована за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 10, кв. 2, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON]. Після укладання договору відповідачі забрали всі свої особисті речі та переїхали мешкати за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 10, кв. 42. Крім цього відповідачі також зобовязалися знятися з реєстрації, але до теперішнього часу цього не зробили. Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідачі повідомили про те, що претензій на житло не мають. На протязі всього часу відповідачі в квартиру не зявлялися. Участі в оплаті комунальних платежів не приймають. В звязку з чим просить усунути перешкод в користуванні власністю та анулювання реєстрації відповідачів по справі, захистивши її право власника, шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, яка розташована за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 10, кв. 2 та зобовязати Лозівський відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області анулювати реєстрацію відповідачів по справі. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог по мотивам, викладеним у позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, але надали суду свою заяву в якій просили справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського Управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області проти задоволення позовних вимог не заперечував, вважав можливим задовольнити його в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка згідно договору купівлі-продажу квартири від 25 березня 2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 25 березня 2009 року набула право власності на квартиру, яка розташована за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 10, кв. 2. Дана квартира була зареєстрована в Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області 09 квітня 2009 року та наданий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 25 березня 2009 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], відповідачі по справі зобовязалися знятися з реєстрації до 25 березня 2010 року, але цього не зробили, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» від 19 березня 2010 року. Відповідачі відразу після укладення договору купівлі-продажу квартири забрали всі свої особисті речі та вибули на інше постійне місце проживання, а саме до м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 10, кв. 42, де вони і мешкають по теперішній час. Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідачі повідомили про те, що претензій на житло не мають. При цьому ключі від квартири залишили собі. На протязі всього часу, а саме з моменту укладання договору купівлі-продажу квартири, тобто більше ніж рік відповідачі в квартиру не зявлялися. Всі обовязки звязані з договором найма житлового майна виконує позивачка по справі. Позивачка, як власник квартири, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачами не укладала, ніяких обовязків перед ними не має, повністю розрахувалася за квартиру. Окрім того після укладення договору купівлі-продажу квартири, у відповідачів відпали законні підстави для користування спірною квартирою. Згідно зі ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідачів права позивачки обмежені. Відповідачі в даному разі своїм протиправним поводженням створюють перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме не можливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг та нарахування комунальних послуг, якими позивачка не користується, але повинна сплачувати з вини відповідачів. Неодноразові, як усні так і письмові вимоги позивачки щодо зняття з реєстрації відповідачі ігнорують, чим не виконують обумовлені ними умови щодо дотримання терміну зняття відповідачів з реєстрації. Позивачка ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідачі не зверталися, особистих речей, майна, яке належить відповідачам в квартирі не має. Згідно довідки комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» від 19 березня 2010 року встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають більш ніж один рік. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved