Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

15.09.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 02.04.2008р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPDNGI0000006690, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 75000грн. з терміном повернення до 02.04.2013р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 15,00% на рік за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ZPDNGI0000006690 від 02.04.2008р. з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки №467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку, позивач виконав передбачені кредитним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 75000грн., проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у неї виникла заборгованість перед банком. Станом на 06.06.2009р. відповідачка мала заборгованість у розмірі 66828грн. 48коп., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 64950грн. 33коп.; по процентам за користування кредитом у розмірі 1873грн. 17коп.; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 4грн.98коп. За умовами кредитного договору № ZPDNGI0000006690 від 02.04.2008р. встановлено обов'язки [PERSON] по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, відповідно до графіку погашення кредиту. 28.01.2010р. позивач уточнив повні вимоги в сторону їх збільшення до 68005грн. 85коп. (а.с. № 45-46), копію уточненої позовної заяви відповідачка отримала поштою (а.с. № 60). В попередньому судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав, своєю заявою від 25.03.2010р. просив справу розглядати за відсутністю їх представника ( а.с. № 61, 62-63). Відповідачка позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості по кредитному договору в редакції від 28.01.2010р. визнала, зі своєї сторони просила тільки врахувати два останні платежі за лютий та березень 2010року по 1793грн. кожний. Просила винести рішення суду в попередньому судовому засіданні 25.03.2010р. та вислати їй рішення суду поштою ( а.с. № 66-68). Представник відповідача - ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у судове засідання не зявився. Своєю заявою від 25.03.2010р. позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглядати за відсутністю їх представника ( а.с. № 64, 65). За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати рішення суду за відсутністю сторін з винесенням рішення суду в попередньому судовому засіданні на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № ZPDNGI0000006690 від 02.04.2008р. про надання кредиту, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит у загальному розмірі 75000 грн. в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредиту у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 02.04.2013р. Відповідно до умов п. 1.3 Кредитного договору строк повернення кредиту встановлюється графіком погашення кредиту, процентів тощо. Згідно із Графіком до договору № ZPDNGI0000006690 від 02.04.2008р. про надання кредиту [PERSON] повинна була повертати кредитні кошти рівними частинами. Враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконувала своїх обовязків за кредитним договором, станом на 28.01.2010р. відповідачка має заборгованість у розмірі 68005, 85грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 63339грн. 26коп.; по процентам за користування кредитом у розмірі 4591грн. 48коп.; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 75грн. 11коп. (а.с. № 9, 45, 46). Між тим, суд вважає, що даним рішенням суду відповідачці [PERSON] слід зарахувати сплачені нею дві суми за лютий та березень 2010р. по 1793 грн. (а.с. № 67), а всього зарахувати 3586грн., після чого, сума, яка буде підлягати стягненню з відповідачки рішенням суду, буде становити 64419грн. 85коп. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором обгрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ZPDNGI0000006690 від 02.04.2008р. з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. (а.с. № 10). Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Але, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200грн. солідарно з [PERSON] та з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] солідарно 200грн. на користь позивача , ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 644грн. 19коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial