Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій зазначив, що 29.10.2004 на території магазину «Електроленд» по [ADDRESS] він уклав договір з Харківським ГРУ «ПриватБанк» в особі керівника відділення [PERSON] та ЧП «Техномаркет» в особі генерального директора [PERSON] на купівлю електроплитки «Горенье» та холодильника «Самсунг» загальною вартістю 6167,00 грн. Умови договору позивач виконав в повному обсязі у вересні 2005 року та в тому ж місяці уклав усну угоду з директором ПП «Техномаркет» [PERSON], яке орендувало приміщення у вказаному магазині, про відповідальне зберігання зазначеної техніки. В липні 2007 році він звернувся до відповідача з вимогою повернути залишені йому на зберігання речі, однак отримав відмову. Позивач вказує, що діями відповідача йому спричинено матеріальні збитки в розмірі 6200 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 грн. та просить стягнути з відповідача загальну суму в розмірі 26200 грн. в якості відшкодування спричиненої шкоди. Позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути на свою користь 6167,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 20000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і в їх обґрунтування дав пояснення відповідно до обставин, викладених в позові. Просив позов задовольнити в повному обсязі. В зв'язку з неодноразовою неявкою відповідача в судове засідання просить винести по справі заочне рішення. Представник третьої особи - Харківського ГРУ «ПриватБанк» надіслав заяву про слухання справи за його відсутності. Управління у справах захисту прав споживачів виключено з числа осіб, які беруть участь у справі. Відповідач про день і час слухання справи належним чином сповіщений, про що свідчать повідомлення про поштове відправлення та заперечення на позов, які надійшли до суду поштою, однак у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України, згідно заяви позивача, вважає доцільним проводити слухання справи за відсутністю відповідача та прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є у справі. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що на час придбання зазначеного майна знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з позивачем та майно фактично придбалось для спільного використання. Враховуючи що в квартирі, в яку придбалось майно, робився ремонт, була досягнута домовленість з відповідачем про залишення придбаної техніки на деякий час у нього на зберіганні. В наступному, звернувшись до [PERSON] з вимогою повернути майно,останній відмовив в цьому, посилаючись, що майно відсутнє. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що йому відомо про купівлю позивачем пральної машинки та холодильника в ЧП «Техномаркет», яка була залишена на зберігання відповідачеві. В наступному він разом з позивачем їздив до [PERSON] з метою отримати належне [PERSON] майно, однак [PERSON] відмовив в цьому, посилаючись на те, що його підприємство є банкрутом, а майно позивача відсутнє. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав позивача, свідків прийшов до наступного. Згідно п. 1.1 договору від 29.04.2004, укладеному між позивачем (позичальник), Харківським ГРУ «ПриватБанк» та ЧП «Техномаркет» (продавець) останній зобов'язується передати позичальнику у власність наступний товар за актом прийому-передачі: електроплита «Горенье», вартістю 3190,00 грн. та холодильник «Самсунг», вартістю 2977,00 грн., загальною вартістю 6167,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти товар у продавця та сплатити повну його вартість. На виконання умов договору банк зобов'язується надати позичальнику кредит в розмірі 4934,00 грн., що передбачено п. 1.2 договору (а.с. 7-8). Відповідно до п. 7.1 договору продавець зобов'язаний забезпечити зберігання предмету залога (придбане майно) до моменту передачі його позичальнику Умови договору позивачем виконані в повному обсязі, про що свідчать копії квитанцій про перерахування грошових коштів на користь банку (а.с. 10-16). Відповідач в запереченнях на позов не спростовує факту укладання зазначеного договору від 29.10.2004, однак не надає жодного доказу на підтвердження того, що майно за вказаним договором дійсно було передано позивачеві. Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно належить до виконання в цей строк. В силу ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язань наступають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, спричинена майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що його спричинила. В наслідок відсутності можливості користуватись придбаним майном, необхідності витрачати кошти на придбання іншої аналогічної техніки, порушенням нормальних життєвих умов та необхідністю звертатись до суду за захистом свої прав позивачу завдані моральні страждання. Оскільки відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, суд приходить до висновку щодо необхідності відшкодування моральної шкоди на користь позивача відповідачем у розмірі 5000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial