Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, у зв'язку з втратою годувальника. Свою заяву вона мотивує тим, що з 02.07.1959 р. з [PERSON] перебувала у шлюбі. Заявник та її померлий чоловік [PERSON] жили однією сім'єю та вели спільне господарство. 10.10.1985 р. її чоловік - [PERSON] помер. На час смерті чоловіка заявник працювала, але отримувала заробітну плату у розмірі 140 крб. У зв'язку з чим дохід чоловіка, який він отримував до своєї смерті був для заявника основним та постійним джерелом засобів до існування. Просить суд встановити факт перебування на утриманні померлого чоловіка. В подальшому заявник вимоги змінила та просила встановити факт втрати джерела засобів до існування, у зв'язку з втратою годувальника для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та суду показала, що вона з 02.07.1959 р. перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер 10.10.1985 року. За життя чоловіка вона працювала, але отримувала невелику заробітну платню, у звязку з чим знаходилась на утриманні свого чоловіка, який працював та отримував пенсію, та з його смертю вона втратила засоби до існування, просила суд встановити факт втрати заявником джерела засобів до існування. Представник заявника заяву підтримав, посилаючись на вищевикладені обставини та просив суд встановити факт втрати заявником джерела засобів до існування. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, проти заяви не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] заявник перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 02 липня 1959 р. м. Моспіно ЗАГС Пролетарський район Сталінської обл., актовий запис № 162, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. 10 жовтня 1985 року чоловік заявника - [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане бюро ЗАГС м. Тернівки Дніпропетровської області, актовий запис № 155. На час смерті чоловіка [PERSON] працювала та отримувала заробітну платню за період червень-жовтень 1985 р. відповідно у розмірі 157,73 крб., 180,20 крб., 164,63 крб., 161,51 крб., що підтверджується довідкою №24/591 від 18.09.2009 р. ВСП ш. «Благодатна» ВАТ «Павлоградвугілля». [PERSON] до смерті отримував пенсію за період січень-травень 1985 р. відповідно у розмірі 0,00153 грн., 0,00112 грн., 0,00242 грн., 0,00238 грн., 0,00081 грн. та отримував пенсію у розмірі 160 крб., що підтверджується довідкою №288 від 31.07.2009 р. ВСП ш. «Західно-Донбаська» ВАТ «Павлоградвугілля» та довідкою УПФУ в м. Тернівка, у зв'язку з чим дохід чоловіка, який він отримував до дня своєї смерті був для заявника основним та постійним джерелом засобів до існування. Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Оскільки факт, про встановлення якого подана заява, має для заявника юридичне значення, так як дає право для отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, і цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, у зв'язку з втратою годувальника задовольнити.

Outcome: approved