Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі: стягнення належних до сплати при звільненні виплат; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки розрахунку: зобов'язання здійснити нарахування та сплату страхових внесків до пенсійного фонду: зобов'язання здійснити нарахування сум відшкодування моральної шкоди, стягнутої відповідно до рішення суду; покладення обов'язку на керівник? відшкодувати підприємству матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок незаконногс звільнення працівника; відшкодування моральної шкоди. Позивачем позовні вимоги змінювалися та доповнювалися. Остаточно просить суд: скасувати наказ про звільнення № 17 к. від 07.10.2009 р. поновити на посаді лаборанта хімічного аналізу ВАТ «Чисті метали». Також просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку з працівником при його звільненні та середній заробіток за час вимушеного прогулу. Зобов'язати відповідача. ВАТ «Чисті метали» провести нарахування та сплату страхових внесків до пенсійного фонду, зобов'язати відповідача провести нарахування суми у розмірі 500,0 грн. - матеріальний еквівалент відшкодування моральної шкоди, стягнутої за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, по справі № 2 208/2008 Р- Крім цього, просить стягнути з іншого відповідача, арбітражного керуючого [PERSON], матеріальний еквівалент відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням, в сумі 5000,0 грн. та покласти на нього обов'язок відшкодувати підприємству матеріальну шкоду, заподіяної внаслідок проведення виплат середнього заробітку за час вимушеного прогулу незаконно звільненого працівника. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла письмова заява про підтримку ним своїх позовних вимог, просить суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача. ВАТ «Чисті метали», надав суду письмове заперечення проти позову, просить суд у позові відмовити в повному обсязі. В судове засідання не з'явився інший відповідач по справі, який про день, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. 74 ЦП К України, за місцем роботи, до якого позивач пред'явив вимоги щодо стягнення відшкодування моральної шкоди, який також бур притягнутий до участі у справі в якості III ї особи без самостійних вимог, на стороні відповідача. ВАТ «Чисті метали», в частині покладення матеріальної відповідальності на, службову особу, винну в незаконному звільненні працівника, відповідно до ст. 237 КЗпП України. Справа розглядається с порядку ст. 169 ЦПК України, без участі сторін. В судовому засіданні були досліджені докази, копії: -трудової книжки позивача, згідно записів в якої позивача було звільнено в зв'язку з ліквідацією підприємства, відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 40 КЗпП України; -наказу № 12 від 29.07.2009 р. про ліквідацію ВАТ «Чисті метали», згідно до якого на підприємстві скорочені всі посади, попереджені працівники про наступне вивільнення, відповідно до ст. 492 Кзпп України та центру зайнятості повинно було бути надані відомості щодо переліку вивільнених працівників: -наказу № 17 - к від 07.10.2009 р. щодо звільнення з 07.10.2009 р. позивача за п. І.ч. І.ст. 40 КЗпГІ України та позивачеві згідно наказу проведене нарахування, в тому числі компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу: -лист відповідача. ВАТ «Чисті метали» № 35 від 29.09.2009 р. щодо звільнення позивача для вирішення питання про його звільнення; -акту відмови від підпису від 05.08.2009 р. про ознайомлення з наказом про ліквідацію; -розрахункового листка щодо суми наявного боргу підприємства перед працівником, в сумі 8171,58 грн.; -паспорту позивача та довідки про присвоєння йому коду; -постанови господарського суду Кіровоградської області від 12.05.2009 р.. по справі № 14/60, згідно якої ВАТ «Чисті метали», було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором підприємство було призначено арбітражного керуючого Мартинко В.1.; -ухвали господарського суду Кіровоградської області від 05.08.2009 р.. по справі № 14/60. якою зупинено провадження у справі, відповідно до ч. 1. ст. 79 [ТІК України, до закінчення касаційного провадження в цій справі: -виписка із засідання профспілкового комітету від 07.1 1.2009 р. щодо не надання згоди на звільнення позивача; -постанови Вищого господарського суду України від 04.1 1.2009 р.. по справі № 14/60, 492 КЗпП України, з попередженнЯіМ працівників за 2 місяці про наступне звільнення, повідомлення про вивільнення працівників до служби зайнятості та при цьому, згода профспілкової організації на звільнення працівника, в зв'язку з ліквідацією підприємства, не вимагається. Зупинення провадження у справі відповідно до ч. 1. ст. 79 1 ІІК України не зупиняє виконання судового рішення. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, те що вивільнення працівника відбулося відповідно до закону, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу га стягнення відшкодування моральної шкоди в сумі 5000.0 грн.. заподіяної позивачу його звільненням. Крім цього, безпідставні є вимоги щодо відшкодування моральної шкоди посадовою особою підприємства - арбітражним керуючим, так як відповідальність за порушення трудового законодавства повинно нести підприємство відповідач, в трудових відносинах з яким перебував працівник, відповідно до ст. 134 КЗпІ І України та ст. 1172 ЦК України. Крім цього не може сприйматися судом до уваги обгрунтування позивачем моральних страждань несплатою відповідачем тривалий час заробітної плати на протязі кількох років, так як позивачу було відомо про простій підприємства та відсутності виробництва, а також тс. що невиплата 2/3 частини заробітної плати працівників відбувається в зв'язку з стійкою неплатоспроможністю відповідача, а тому, доречним є посилання представника відповідача щодо застосування в цій частині 3 х місячного строку позовної давності, встановленого ст. 233 КЗпП України. Відповідно до ст. 43 Конституції України, ст. ст. 47. 116. 117 КЗпП України, власник зобов'язаний в день звільнення працівника провести з ним повний розрахунок. У разі порушення строків розрахунку з звільненим працівником, підприємство сплачує працівнику середній заробіток за весь час затримки розрахунку з ним. Позивач, щодо стягнення належних при звільненні працівника платежів, звернувся до суду із заявою про залишення цих вимог без розгляду, з урахуванням наявних судових рішень щодо стягнення суми боргу. Проте, згідно ст. 28 Закону України «Про оплату праці», у разі банкрутства підприємства чи ліквідації його у судовому порядку, зобов'язання перед працівниками такого підприємства щодо заробітної плати, яку вони повинні одержати за працю (роботу, послуги), виконану у період, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства, виконуються відповідно до законодавства про банкрутство, в порядку черговості, визначеною ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Таким чином, так як відповідач. ВАТ «Чисті метали» довів відсутність вини у невиплаті заробітної плати вивільненим працівникам, в зв'язку з його стійкою неплатоспроможністю та тривалим простоєм, що виключає його відповідальність згідно ст. 117 КЗпП України. Безпідставними та передчасними є позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача. ВАТ «Чисті метали», здійснити нарахування та перерахування Пенсійному фонду України страхових внесків з нарахованої але не виплаченої працівникові заробітної плати, так як такі нарахування відповідачем проводяться, а згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Так як виплата працівникові сум заборгованості із заробітної плати не здійснювалося, а тому, і перерахування страхових сум не відбуваюся. Відповідно до ст. 110 КЗпГІ України при кожній виплаті заробітної плати власник повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат: розміри та підстави відрахувань та утримань із заробітної плати: су ма заробітної плати, що належить до виплати. Стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди за рішенням суду не напежить до нарахувань із заробітної плати, а тому згадана сума не відповідно до якої були скасовані судові рішення місцевого господарського суду від 12.05.2009р. та суду апеляційної інстанції від 16.07.2009 р.. якими передбачено проведення ліквідації ВАТ «Чисті метали», а також те. що клопотання Фонду державного майна України щодо зупинення виконання судового рішення від 12.05.2009 р. місцевого господарського суду, так як ФДМ України не є учасником товариства та стороною у справі, залишилося без розгляду; -листа управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську № 10090/01-26 від 29.12.2009р. щодо не включення до страхового стажу строк роботи на підприємстві в зв'язку з відсутність відрахувань страхових внесків; -звернення арбітражного керуючого до місцевого господарського суду щодо роз'яснення власних повноважень ліквідатора під час ліквідаційної процедури: -відповіді місцевого господарського суду щодо власних повноважень ліквідатора; -судових рішень Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області щодо стягнення з відповідача. ВАТ «Чисті метали», на користь позивача, у різні періоди сум заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку га відшкодування моральної шкоди, а також поновлення на роботі; -клопотання Фонду державного майна України від 13.08.2009 р. щодо зупинення виконання рішення місцевого господарського суду від 12.05.2009 р.. відповідно до ст. 121і ГПК України; -постанови Верховного Суду України від 19.01.2010 р. щодо скасування постанови Вищого господарського суду України від 04.11.2009 р. згідно якого судові рішення апеляційного суду від 16.07.2009 р. та місцевого господарського суду від 12.05.2009 р. були залишені в силі, як законні; -звітів про за планове вивільнення працівників із списками працівників, що надавалися службі зайнятості, згідно ст. 492 КЗпП України; -довідка відповідача. ВАТ «Чисті метали», від 29.04.2010 р. щодо середнього заробітку позивача, заборгованості та нарахувань страхових внесків до пенсійного фонду України; -довідки відповідача. ВАГ «Чисті метали», від 29.04.2010 р. № 1. щодо відсутності коштів на рахунку підприємства на час вивільнення працівників, з додатками, виписками банку, платіжних доручень та відомостей щодо сплати працівникам сум заборгованості, в межах залишку на розрахунковому рахунку відповідача грошових коштів; -наказу № 46 від 01.12.2008 р. щодо простою підприємства та обмеження перебування на території підприємства його працівників; -постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2009 р. по справі № 14/60. якою була залишена в силі постанова місцевого господарського суду від 12.05.2009р.. якою відповідача. ВАТ «Чисті метали», було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура; -лист арбітражного керуючого на адресу банку щодо отримання грошових коштів на умовах кредиту, з метою погашення заборгованості перед працівниками та виплати вихідної допомоги, в сумі 1 000 000,0 грн.; -відповідь установи банку щодо відмови в наданні кредиту. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до постанови господарського суду Кіровоградської області гю справі № 14 60 від 12.05.2009 р.. відповідача. ВАТ «Чисті метали», було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура щодо відповідача. Згадану постанову місцевого господарського суду , судовими рішеннями Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2009 р. та Верховного Суду України від 19.01.2010 р.. було залишено без змін. Виконання судового рішення місцевого господарського суду від 12.05.2009 р.. відповідно до ст. 121і ГПК України, не зупинялося касаційними інстанціями, а тому , арбітражний керуючий, під час вивільнення працівників, діяв в межах ст. ст. 25. 33 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» га вивільнення працівників підприємства банкрута відбулося відповідно до ст. ст. 2, 4. 5і. п. 1. ч. 1. ст. 40 ст. ст. 43і. може бути включена до складу заробітної плати із відображенням суми такого відшкодування у розрахунковому листі працівника. Крім цього, безпідставними є посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 11 березня 2010 року. № 8-рп 2010. щодо надання офіційного тлумачення, відповідно до якого Верховний Суд України не мас право здійснювати повторну касацію, після того, як в касаційному порядку вищим спеціалізованим судом було переглянуте рішення судів апеляційної інстанцій та місцевого господарського суду, так як зазначене рішенця було проголошене і набрато законної сили після винесення Верховним Судом України свого рішення від 19.01.2010 р.. а тому, у відповідності до ст. ст. 67 - 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», зазначене рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі. Таким чином, суд приходить до висновку про не можливість задоволення позовних вимог. Судові витрати повинні бути розподілені між сторонами пропорційно задоволених вимог.

Outcome: approved