overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади селища Лужани Кіцманського району, Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на самочинно збудований сарай (літ. Д) вартістю 21 023 гривні, що розташований в господарстві належному йому на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 27.07.1979 року, житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в смт. Лужани по вул. Незалежності, 15, Кіцманського району Чернівецької області. В 2009 році ним самочинно збудований новий сарай, який зведений без порушень санітарних та протипожежних норм, тому просив позов задовольнити Відповідачі в судове засідання не зявилися, але звернулися до суду з відповідними заявами про визнання заявлених позивачем вимог та просили справу розглянути за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наявності законних на те підстав, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з вищезазначеним позовом, посилаючись при цьому на наступне. 31.05.2008 року у Дзержинському відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між сторонами по справі. Від шлюбу є дитина - донька [PERSON], [INFO], який мешкає з матірю. Спільне життя між сторонами не склалося у звязку з різними поглядами на життя, різними характерами та життєвими інтересами. На цій підставі між сторонами почали виникати сварки та конфлікти. Поступово було втрачено почуття любові та поваги один до одного, що привело до відчуження подружжя. Подальше сумісне життя стало неможливим, виникали конфлікти, почалися сварки, сторони втратили спільну мову. У лютому 2009 року між сторонами були припинені шлюбні відносини. Позивач в судовому засіданні підтримала свій позов та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав, шлюб між сторонами був зареєстрований 31.05.2008р. у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 088202 від 31.05.2008 року. Від шлюбу є дитина - донька - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ш Сім*я сторін розпалася, шлюбні відносини припинені в лютому 2009 року, Сторони мешкають окремо один від одного. Сумісного бюджету в них не має. Примирення між сторонами неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач АК «Київенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 1 449 грн. 80 коп. та судових витрат по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії та неналежно виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на грудень 2009 року сума боргу за спожиту електричну енергію становить 1 449 грн. 80 коп. Представник позивача в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, що дає підстави до розгляду справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], але не сплачує за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 1 449 грн. 80 коп. Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 28 Правил у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. На момент виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію [PERSON] не звертався до позивача з заявою про складання графіка погашення своєї заборгованості або відстрочення терміну його оплати та не надала жодної довідки, яка б підтверджувала неспроможність погашення цього боргу. Таким чином суд вважає, що відповідач порушив права позивача і вони підлягають захисту, а позовні вимоги.позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі ЗО грн. 00 коп., а в дохід держави судовий збір, що дорівнює трьом неоподаткованим мінімумів доходів громадян.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач АК «Київенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON]М про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 1 275 грн. 77 коп. та судових витрат по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії та неналежно виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на грудень 2009 року сума боргу за спожиту електричну енергію становить 1 275 грн. 77 коп. Представник позивача в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, що дає підстави до розгляду справи у її відсутність та ухвалення заочного рішення відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], але не сплачує за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 1 275 грн. 77 коп. Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 28 Правил у разі відсутності у споживача коштів на оплат\ заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. На момент виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію [PERSON] не зверталася до позивача з заявою про складання графіка погашення своєї заборгованості або відстрочення терміну його оплати та не надала жодної довідки, яка б підтверджувала неспроможність погашення цього боргу. Таким чином суд вважає, що відповідач порушила права позивача і вони підлягають захисту, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі ЗО грн. 00 коп., а в дохід держави судовий збір, що дорівнює трьом неоподаткованим мінімумів доходів громадян.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач АК «Київенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 1 866 грн. 90 коп. та судових витрат по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії та неналежно виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на грудень 2009 року сума боргу за спожиту електричну енергію становить 1 866 грн. 90 коп. Представник позивача в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, що дає підстави до розгляду справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], але не сплачує за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 1 866 грн. 90 коп. Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 28 Правил у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. На момент виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію [PERSON] не звертався до позивача з заявою про складання графіка погашення своєї заборгованості або відстрочення терміну його оплати та не надав жодної довідки, яка б підтверджувала неспроможність погашення цього боргу. Таким чином суд вважає, що відповідач порушив права позивача і вони підлягають захисту, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 30 грн. 00 коп., а в дохід держави судовий збір, що дорівнює трьом неоподаткованим мінімумів доходів громадян.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач ПАТ Комерційний банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі - 28051,30 грн. та судових витрат у розмірі 280,51 грн. судового збору, 30,00 грн. витрати на інформаційно -технічне забезпечення. Представник позивача в судовому засіданні пояснив що 03 квітня 2008 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) уклало кредитний договір №218949-СШЮ (надалі кредитний договір) з [PERSON]. За умовами кредитного договору ПриватБанк надав [PERSON] кредит у сумі -5000,00 Доллар США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.03.2009 року. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 13.07.2009 року має заборгованість 3660,52 Доллар США. яка складається з наступного: -2655,72 Доллар США.-заборгованість за кредитом; -799, 42 Доллар США.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: -32,62 Доллар США.. - штраф (фіксована частина); -172,76 Доллар США.. - штраф ( відсоткова складова). А саме, 3660,52 Доллар США, що за курсом 7,66 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/273 від 22.07.2009 року складає 28051,30 грн. Представник позивача в судовому засіданні надав вищенаведені пояснення позов підтримує . Відповідач в судове засідання не зявився повідомлений належним чином рекомендованим листом , своїх заперечень суду не надав . Вивчивши матеріали справи , дослідивши докази та вислухавши пояснення представника позивача суд вважає, що є всі умови відповідно до ст.224 ЦПК України, для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого розгляду справи. Враховуючи вище наведене вказана сума в позові підлягає стягненню з відповідача в розмірі 28051, 30 грн. та відповідно до ст. 81 ЦПК України стягнення судових витрат у розмірі 280,51 грн. судового збору, 30,00 грн. витрати на інформаційно- технічне забезпечення . Суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

23.10.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 02.03.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідачки на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому судовому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідачки. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

09.11.2009р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 29.09.2007р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Фруктовській сільській ради Мелітопольського району Запорізької області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анну, 09.07.2008р. народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з липня 2009р., коли позивачка пішла жити до батьків. Причиною припинення шлюбних відносин стали, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, виховання дитини, втрата почуття любові та поваги, через що виникали конфлікти. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, проживають окремо. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила не надавати строк на примирення, шлюб розірвати та винести по справі заочне рішення в судовому засіданні за її відсутності про що надала суду відповідну заяву. Відповідач ані в попереднє судове засідання, призначене на 25.11.20092010р., ані в судове засідання 02.03.2010р. не зявився, про час і дату засідань був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписки, про причини не явки суд не сповістив. Таким чином, відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та винести по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння з питань ведення господарства, виховання дитини, втрату почуття любові та поваги, в звязку з чим в родині виникали конфлікти. На даний час сторони проживають окремо, у них роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть. Сторони не підтримують подружніх відносин липня 2009р. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені близько семи місяців тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач будучи повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, будь-яких заяв про незгоду з позовом або надання строку на примирення суду не надав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 07.06.2005 року рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області за нею було визнано право власності на нежитлове приміщення, розташоване по вул.Леніна-90 с.м.т.Юр`ївка Дніпропетровської області, загальною площею 57,23 м2. В березні 2006 року позивачем за власні кошти розпочаті будівельні роботи по будівництву у зазначеному приміщенні магазину, які були закінчені в червні 2006 року, при цьому загальна площа магазину становить 65 м2. Дозвіл на будівництво належним чином оформлений не був, однак вказане нерухоме майно побудоване згідно діючих норм і правил, підлягає узаконенню в установленому законом порядку. Посилаючись&nbsp;на ст.ст. 331,&nbsp;392 ЦК України, ;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на домоволодіння №6 по вул.Радянській смт.Білолуцьк, Новопсковського району, Луганської області, оскільки він не отримав свідоцтва про право власності на зазначений будинок. У судовому засіданні представник позивача наполягала на заявлених позовних вимогах. Представники відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, згодні з позовними вимогами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що у 1988 році позивач збудував будинок по вул.Радянській № 6 смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. Судом встановлено, що згідно довідки №68 від 21.01.2010 р., виданої виконкомом Білолуцької селищної ради Новопсковського району [PERSON] проживає за зазначеною адресою з 25.04.1988 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння № 6 по вул.Радянській смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи й не спростовані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

18.02.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.11.2008 р. в відділі РАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та [PERSON], актовий запис № 436, мотивуючи свої вимоги тим що вони після реєстрації шлюбу проживали окремо, між ними немає довіри, постійно виникали сварки при зустрічі, що стало причиною розірвання шлюбу. Строк для примирення їм не потрібний, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, відповідач, не заперечував проти розрвання шлюбу та просить прийняти рішення на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Так, згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В попередньому судовому засіданні встановлено, що 07.11.2008 р. в відділі РАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області актовий запис № 436, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], 11.02.1986 р. н., про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 2). Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню на підставі вимог ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved