overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Прокурор Сарненського району в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідачі являються батьками малолітніх дітей, які з 28.03.2007 року р. були влаштовані у Рівненський притулок для неповнолітніх, так як з 2005 року сім»я наумових перебуває на обліку виконавчого комітету Клесівської селищної ради та служби у справах дітей Сарненської РДА, як така, де батьки ухиляються від належного виконання батьківських обов»язків. За час перебування дітей у Рівненському притулку для неповнолітніх ніхто з батьків та родичів дітей не відвідував. На підставі розпорядження голови Сарненської райдержадміністрації від 18.05.2007 року №201 малолітній [PERSON] був переведений з Рівненського притулку для неповнолітніх у спеціальний дошкільний дитячий будинок м. Рівне. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають у Вербській загальноосвітній школі інтернаті І-ІІ ст. Дубенського району Рівненської області. За цей період вони перебували за місцем проживання під час осінніх канікул 2007/2008 н.р.; літні канікули 2007/2008 н.р. вони також провели вдома. Через відсутність належних умов проживання Клесівська селищна рада звернулася з листом від 16.12.2008 р. № 641 до адміністрації Вербської загальноосвітньої школи інтернату І-ІІІ ст. з клопотанням щодо вирішення питання про перебування дітей у закладі і під час канікулярних періодів. Під час відвідування сім»ї [PERSON] за місцем проживання представниками Клесівської селищної ради та служби у справах дітей Сарненської райдержадміністрації з відповідачами неодноразово проводилися бесіди з приводу створення належних умов для утримання і виконання дітей та необхідності відвідувати їх за місцем перебування у державних дитячих закладах Проте, незважаючи на заходи, що вживалися з боку органу опіки та піклування Клесівської селищної ради, служби у справах дітей Сарненської райдержадміністрації, відповідачі не змінили свого ставлення до виконання батьківських обов»язків стосовно дітей. Прокурор Сарненського району в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення відповідно до заяви. Представник Служби у справах дітей Сарненської державної адміністрації Рівненської області позов підтримав, дав пояснення відповідно до заяви. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час і місце розгляду даної справи були повідомлені відповідно до закону, про що свідчить наявність розписки в справі. Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в справі є достатньо доказів в підтвердження негативної поведінки відповідачів, про що свідчать акти обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї [PERSON], упродовж більш як дворічного терміну, що діти перебувають в державних дитячих закадах, не вчиняли ніяких дій для поліпшення матеріально-побутових умов проживання, ухиляються від будь-якого виховання, матеріальної допомоги не надають. На підставі ст.ст. 164, 165, 167, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON] та сина [PERSON], які народилися у сторін від шлюбу, укладеного 23.01.1997 року, оскільки сім»я у них не склалася, шлюб між сторонами розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, дітьми не цікавиться та не опікується. Позивачка у відкритому судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення відповідно до заяви. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по факту того, що відповідач є батьком дітей, які утримуються матір»ю, врахувавши обставини щодо матеріального становища сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття і визначає розмір аліментів щомісячно по 1/3 частині усіх видів заробітку /доходу/ боржника, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до повноліття дітей. На підставі ст.ст.180, 181 ,182, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 5,6,212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів заборгованостіза отриману теплову енергію в сумі 1096грн. 13коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачі користуються послугами позивача по постачаннютепловоїенергії, однак своїх обовязків по оплаті отриманих послуг не виконують. В результаті чого станом на 01.02.2010р. виникла заборгованість на суму 1096грн. 13коп. Не виконуючи свої зобовязання по сплаті за спожиті послуги теплопостачання відповідачі не дають : можливості позивачу своєчасно розрахуватись з постачальниками газу та електроенергії, чим ; ставлять підприємство в скрутне матеріальне становище. Незважаючи на попередження про прийняття заходів примусового стягнення, відповідачі заборгованість не сплатили. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві.Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. [PERSON] в суд не зявився. Про час та місце розгляду справи належно повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача та відповідача, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає і задоволенню з таких підстав.Згідно довідки з місця проживання відповідачі проживають в [INFO], квартира приватизована. Відповідачі користуються послугами позивача по забезпеченню тепловою енергією, про що свідчать відкритий особовий рахунок №012205 та наявність розрахункової (абонентської) книжки, але свої зобовязання по оплаті отриманих послуг виконують неналежно. Сума боргу і підтверджується відповідним розрахунком і становить 1096грн. 13коп. Відповідно до п.23 Правил надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, і затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497, споживач ; зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Дані правовідносини регулюються ст. 360 ЦК України.Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51грн., в дольовому порядку - по 25 грн. 50коп. з кожного, та на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на ; суму 30грн., в дольовому порядку - по 15 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

КП «Житсервіс-2» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON], заборгованості по оплаті витрат на утримання житлових будинків та прибудинкових територій, мотивуючи тим, що відповідач належним чином оплату вказаних послуг не проводить, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 544 грн. 89 коп., проти виплати якої відповідач в добровільному порядку ухиляється. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами погодилась. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON]є власником квартири [ADDRESS]. Згідно даних особового рахунку №9376, заборгованість [PERSON]по оплаті витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території станом на 01.01.2010р. становить 544 грн. 89 коп. Вказана заборгованість утворилася за період з 01.02.2007р. по 01.01.2010р. Відповідно укладеного договору КП «Житсервіс-2» зобовязаний проводити весь комплекс робіт, необхідний для підтримання будинку в належному стані. Склад витрат повязаних з витратами на утримання будинку та прибудинкової території, які входять в плату за користування житлом, затверджені постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 р. П.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо фактично користувався ними. Оскільки відповідач оплату послуг КП «Житсервіс-2» належним чином та у встановлені строки не проводив, з нього належить стягнути заборгованість в розмірі 544,89грн. Також суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51грн., відповідно до ст.88 ЦПК, та на користь КП Житсервіс-2 витрати на ІТЗ в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

02.03.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом. На підтвердження своїх вимог вона вказує, що вона являється донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про її народження. На даний час вона навчається на денному відділенні на контрактній основі в інституті педагогіки і психології Державного закладу Луганського національного університету імені [PERSON], напрям - «Початкове навчання та англійська мова» , що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період її навчання в розмірі % частини його доходу(заробітку) щомісяця , починаючи з дня подання заяви до суду, по 01.07.2012 року . Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо дитина, яка досягла повноліття та продовжує навчання ,і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, то батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із наданих позивачем доказів встановлено, що позивач навчається на денному відділенні на контрактній основі в інституті педагогіки і психології Державного закладу Луганського національного університету імені [PERSON], напрям - «Початкове навчання та англійська мова», що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання. Відповідач не заперечує стягнути аліменти у вказаному розмірі. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в :-:ому просить стягнути з відповідача, аліменти на її користь у озмірі 1 \\ 4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з :-;я подачі заяви до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто ~з 20 серпня 2012 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в :вному обсязі та пояснила, що вона ніде не працює, займається ;:хованням дитини, потребує матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в :зному обсязі та пояснив, що його заробітна плата не дозволяє ему сплачувати аліментів на утримання дружини у такому розмірі к визначила позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає вдоволенню частково. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня І0 В року, який зареєстрований у Іллічівському відділі РАЦС чеської області, актовий запис № 4 62 (а.с.З) . Від шлюбу мають г.ільну дитину [PERSON], 20 серпня 2009 року =содження, який проживає з позивачкою (а.с.4). Згідно довідки про доходи відповідача від 26 січня 2010 зку(а.с.12), його середня заробітна плата складає (4573,41 с:-:./2) без врахування 690, 04 грн., аліментів які він сплачує за ;::-:онавчим листом (а . с. 16) . У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона :5ов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на ^дставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами. Позивачка здійснює догляд за сином, а відповідач добровільно е надає матеріальної допомоги. Згідно ч.2 ст.8 4 СК України дружина, з якою проживає :гина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до : : чгнення дитиною трьох років. У відповідності зі ст.80 СК аліменти присуджуються одному з здружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і =бо) у твердій грошовій сумі. Судом враховується, що відповідачем не надано дока неможливості надавати позивачці допомогу, яку вона безумоь- потребує, як особа яка здійснює догляд за дитиною до досягнен нею трьох років. При визначенні розміру аліментів суд також матеріальне становище платника аліментів, інші мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає, що користь позивачки з відповідача варто стягнути 1/5 частини е всіх його доходів щомісячно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на домобудівлі на підставі їх успадкування, покликаючись на те, що 5.08.2009 року помер [PERSON], після смерті якого, в селі Мизове відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] дочка спадкодавця, являючись спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому просить визнати за нею право власності на ? частину домобудівель. [PERSON] дружина спадкодавця, яка відмовилася від спадщини шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про відмову він прийняття спадщини, посилається, що їй на праві спільної сумісної власності подружжя належить ? частина цих домобудівель, а тому просить визнати право власності за нею на цю частину. В судовому засіданні [PERSON] і [PERSON] позов підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Так. згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а відповідно до ч.І ст.60 СК України майно, набуде подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як зясовано пояснень позивачів, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, на який відкрилася спадщина з 5.08.2009 р. в селі Мизов після смерті 1 рейца [PERSON], являється спільною сумісною власністю його і його дружини [PERSON] так як вони нажили цей будинок за час шлюбу. Оскільки у відповідності до вимог ст.70 Сімейного кодексу України частки спільного майна дружини і чоловіка є рівними, то спадкодавцю і його дружині належить по ? частині домобудівель. Виходячи з наведеного, суд вважає, що спадщина відкрилася лише на ? частину домобудівель, оскільки інша ? частина цих домобудівель належить [PERSON] [PERSON], являючись спадкоємцем першої черги за законом (дочка спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про її народження), спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виданою Мизівською сільською радою. [PERSON], яка також являється спадкоємцем першої черги за законом, від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка, відмовилася, що підтверджується повідомленням Старовижівської держнотконтори від 3.03.2010 року № 69. Інших спадкоємці першої черги за законом - відповідачі по справі спадщину не прийняли в установлений строк і в установленому законом порядку. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на ? частину домобудівель, які вона успадкувала за законом після смерті свого батька, а за [PERSON] слід визнати право власності на другу 1/2 частину цих домобудівель, які належать їй як дружині на праві спільної сумісної власності подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

05 жовтня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис № 51. У серпні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинилися у 2007 році, спільного господарства не ведуть, з червня 2008 року по даний час проживають окремо, почуття поваги та любові до відповідача нею втрачені. Причиною цього стало те, що у них виявилися абсолютно протилежні та психологічно несумісні характери та вкрай протирічні погляди на життя. Примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спору щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між ними не має. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

01.02.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису запис про батьківство. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2001 року проживав однією сім»єю з [PERSON]. В період сумісного зживання у них 02.07.2001 року народився син - [PERSON]. Але їх дружнє життя не склалось та з літа 2003 року вони проживають окремо. В літку 2009 року відповідачка йому повідомила, що [PERSON] не його син. Тому він був вимушений звернутися до суду з позовом про виключення з актового запису запис про батьківство. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд виключити запис про нього, як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. В попередньому судовому засіданні відповідачка позов визнала та підтвердила те, що [PERSON] не є батьком неповнолітнього [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які на посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження, виданого 30 січня 2002 року Вербівською сільською радою Балаклійського району Харківської області, гр. [PERSON] є батьком [PERSON]. [INFO], актовий запис № 1 (а.с. 6). Згідно довідки № 247, виданої 09.09.2009 року виконавчим комітетом Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, гр Згідно ч.1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що [PERSON] не є батьком неповнолітнього [PERSON], про що не заперечувала відповідачка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. Позивач у попереднє судове засідання не зявилась, проте надала суду письмову заяву, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечує. Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву та зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, та просить розглянути справу у його відсутності, проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні судове рішення ухвалюється в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 листопада 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВК в м. Києві 18 листопада 1989 року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві 30 вересня 2008 року, синів [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 31 жовтня 2000 року; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 15 лютого 2005 року. З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved