Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Сторони вступили в зареєстрований шлюб 11 серпня 1997 року і разом прожили до листопада 2006 року, а 24 березня 2008 року рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду шлюб був розірваний. В звязку з розпадом сім'ї [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частку спільного майна подружжя, а саме: визнати за нею право власності на 1/2 житлового будинку з вбудованими приміщеннями кафе-бару по вул. Набережній, 2 в с. Атаки Хотинського району Чернівецької області загальною площею 280.0 кв. м. в тому числі: житлова площа 41.40 кв. м., площа житлового будинку 64.70 кв. м., кафе-бар 215.30 кв. м., навіс літ. «Б», замощення - 1. Крім цього, просить визнати право власності на А земельної ділянки площею 0.2498 га., яка розташована на території Атацької сільради, кадастровий номер 01:001:0001, та визнати таким, що втратило чинність свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.09.04 року виданого виконкомом Атацької сільради на ім'я [PERSON] та Державний акт про право власності на земельну ділянку від 07.07.2003 р. серії ЧВ № 025776, кадастровий номер земельної ділянки 01:001:0001, площею 0.2498 га., який виданий на ім'я [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] змінила частково позовні вимоги, і у звязку з тим, що вона погасила кредит, просить визнати право власності на 67/100 частин приміщення кафе-бару загальною площею 215.30 кв. м. Відповідач [PERSON] позов визнає частково і пояснив суду, що згідний поділити з позивачем житловий будинок з вбудованими приміщеннями кафе-бару. Не визнає позов в частині визнання права власності за [PERSON] на 1/2 земельної ділянки, так як земельна ділянка передана йому у власність до вступу в шлюб. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] і просить стягнути з неї половину вартості незавершеного будівництва житлового будинку, який розташовано по вул. Поворіна, 13 в с. Жовтневе Кам'янець-Подільського району Хмельницької області та половину вартості автомобіля [NUMBER], так як за час перебування в шлюбі вони побудували житловий будинок в с. Жовтневе та придбали автомобіль, який зареєстрований на [PERSON] [PERSON] зустрічний позов не визнає і пояснила суду, що в будівництві житлового будинку в с. Жовтневе [PERSON] участі не приймав, так як він був побудований до реєстрації шлюбу, а автомашину продав [PERSON] Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що за час шлюбу подружжя побудувало в с. Атаки по вул. Набережній, 2 житловий будинок з вбудованими приміщеннями кафе- бару, що стверджується висновком будівельно-технічної експертизи та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Вартість житлового будинку окремо становить 198176 грн., а вартість кафе-бару становить 286.134 грн. У відповідності з ст. 60 СК України майно, що набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. У разі поділу майна, що є субєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи поділ житлового будинку на дві частини можливий і кожному належить 1/2 дольова частка житлового будинку становить 32.35 кв. м. на загальну суму 99088 грн. Виконком Атацької сільради рішенням від 18 лютого 2010 року надав дозвіл на переобладнання житлової площі будинку на дві житлові квартири. Суд прийшов до висновку [PERSON] виділити 25.9 кв. м. частини будинку, а [PERSON] частку будинку площею 25.25 кв. м. Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно стверджено, що будинок з вбудованим приміщенням кафе-бару зареєстровано на [PERSON] Із копії свідоцтва № 66 про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 07 квітня 1998 р. видно, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець. Статтею 57 СК України передбачено правові підстави визначення майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, а ст. 61 СК України визначено обєкти права спільної сумісної власності., ст. 5 Відповідно до положень ст. 61 СК України 2 ЦК України, майно фізичної особи- підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Копією рішення Атацької сільради Хотинського району від 03 липня 1997 року державним актом на право постійного користування землею від 31 липня 1997 року стверджено, що земельна ділянка надана підприємцю [PERSON] Із копії свідоцтва про одруження видно, що шлюб сторін був зареєстрований 11 серпня 1997 року, тобто земельна ділянка була передана [PERSON] до вступу в шлюб. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу. Копією державного акта на право власності на земельну ділянку від 07 липня 2003 року стверджено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.2498 га. Відповідно до розяснення Верховного Суду України, земельна ділянка, право власності на яку набуто шляхом приватизації є особистою приватною власністю того із подружжя, кому вона безоплатно передана у власність, та не є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині поділу кафе- бару та земельної ділянки слід відмовити із-за безпідставності позовних вимог. Що стосується зустрічного позову, то він підлягає частковому задоволенню. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що в 2008 році він купив у [PERSON] за 3200 доларів США автомобіль марки «DAIMLER BENZ-209» і гроші особисто заплатив [PERSON] В звязку з тим, що не було грошей на оформлення договору купівлі-продажу автомашини [PERSON] видала йому довіреність на право керування транспортним засобом. Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 15 лютого 2008 року стверджено, що [PERSON] видала [PERSON] довіреність на право керування транспортного засобу марки «DAIMLER BENZ-209» номер державної реєстрації: 03027 ХМ. Сама [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON] купив в неї автомобіль марки «DAIMLER BENZ-209», однак він заплатив лише 1200 доларів США. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що за даний автомобіль [PERSON] повинна заплатити [PERSON] грошову компенсацію в сумі 12800 грн. (3200 доларів США * 8 грн. = 2560 грн. / 2 = 12800 грн.). Суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення 1/2 вартості не завершеного будівництва житлового будинку, який розташований по вул. Поворина, 13 в с. Жовтневе Кам'янець-Подільського району Хмельницької області слід відмовити, так як цей житловий будинок самочинно збудований, що стверджується довідкою виконкому Слобідо-Кульчієвецької сільради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області від 24 листопада 2009 року. Доводи [PERSON] про те, що нею здійснено погашення зобовязань [PERSON] перед банківською установою за рахунок її особистих коштів на загальну суму 48346.39 грн. і ця сума підлягає врахуванню при визначені розміру ідеальної частки приміщень кафе-бару неспроможні і спростовуються кредитним договором № 107 від 23 травня 2005 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28 вересня 2004 року. В судовому засіданні сторони підтвердили, що будівництво будинку з вбудованим приміщенням кафе-бару було завершено в 2004 році. Ці обставини стверджуються також свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.09.2004 року. Кредитний договір № 107 був заключний 23 травня 2005 року, тобто гроші отримані по кредитному договору не могли витрачатись на будівництво кафе-бару. На підставі ст. ст. 57, 60, 61 СК України,

Outcome: approved