Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

У серпні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Житловий будинок № 28 обслуговується ПП «Жилсервіс», відповідачі є споживачами житловокомунальних послуг, що надаються підприємством та зобов`язані вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги по обслуговуванню житлового будинку та прибудинкової територію. Однак, відповідачі не сплачують коштів за отримані послуги, внаслідок чого за період з 01.05.2003 року по 01.08.2009 року виникла заборгованість у сумі 2405,68 грн., яку позивач просив стягнути із відповідачів на його користь. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.05.2003 року по 01.11.2009 року у сумі 2601,10 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково та пояснила суду, що сума позову не відповідає дійсності, оскільки позивачем не вірно застосовані тарифи за оплату комунальних послуг, також жодного разу позивачем не було запропоновано скласти договір про реконструкцію заборгованості, навпаки при звернені до позивача з приводу отримання довідки про склад сім`ї для отримання пільг, як дитина війни, та як людина, що має другу групу інвалідності, для отримання пільг об оплаті за комунальні послуги було відмовлено в отримані довідки. Крім того зазначила, що окрім невірного застосування розміру тарифів, позивач не надає якісні послуги за наданим переліком робіт, а також надає їх не в повному обсягу. Вислухавши пояснення, осіб, що приймають участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності є власниками квартири [ADDRESS] та є фактичними споживачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які в період з 01.05.2003 року по 01.11.2009 року надавалися ПП «Жилсервіс» - позивачем по справі. Згідно із договорами: № 4 від 01.07.2005; № 7 від 03.03.2007 року; № 55 від 17.04.2009 року; укладеними між управлінням житлового господарства виконкому Херсонської міської ради та ПП «Жилсервіс», останнє в визначений період надає послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, мешканцям будинку № 28 по вул. Дорофєєва в м. Херсоні. З довідки, виданої ПП «Жилсервіс» вбачається, що [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], на ім'я якої відкрито особовий рахунок № 6080030 в ПП «Жилсервіс» по оплаті витрат на утримання будинку і прибудинкової території, у відповідності до якого загальна заборгованість за період з 01.05.2003 року по 01.11.2009 року складає 2601,10 грн. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. \~ Обов`язок власника квартири укласти договір та оплачувати надані житлово-комунальні послуги, що також передбачено п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572 в редакції постанови від 24.01.2006р. № 45, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, і таке визнано відповідачем [PERSON], що відповідачі є фактичними споживачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території на підставі чого обтяжені обов`язком своєчасної оплати послуг виконавцю за встановленими тарифами, які в свою чергу надавалися ПП «Жилсервіс». Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, а також - оплата їх у строки, встановлені договором або законом, а обов 'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Згідно до ст.ст. 257, 267 ЦК України позовна давність становить три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В звязку з тим, що відповідач [PERSON] частково визнала позов в межах строків позовної давності і заявила клопотання про застосування позовної давності, суд вважає необхідним заяву задовольнити та проводити розгляд позовних вимог щодо стягнення боргу в межах позовної давності, яка з урахуванням моменту звернення до суду повинна обчислюватись з серпня 2006 року по листопад 2009 року, що за позовними вимогами складає суму нарахованої позивачем заборгованості в розмірі 1964,53грн. В іншій частині вимог, тобто до серпня 2006 року позивачу необхідно відмовити, за пропуском позовної давності, який пропущено без поважних причин. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, зважаючи на посилання відповідача щодо неповного та неналежного (неякісного) надання позивачем визначених послуг, а саме не проведення низки зазначених останнім робіт: прибирання сходових маршів; дезінсекції; дератизації; пофарбування зовнішніх мереж газопостачання; тощо та надання інших послуг низької якості, а саме: несвоєчасне вивезення ТПВ; неякісне прибирання прибудинкової території, а також не надання стороною позивача доказів щодо розмірів тарифів за якими позивач проводить розрахунки суд вважає, що нарахована позивачем сума заборгованості, з урахуванням позовної давності, в розмірі 1964,53 грн., підлягає задоволенню частково, оскільки стороною позивача не надано належних і достатніх доказів щодо спростування тверджень відповідача та обґрунтування своїх вимог у повному обсягу. За таких обставин, відповідно до розрахунку відповідача, суд вважає, що загальна заборгованість відповідачів станом на 01.11.2010 року становить 1237,48 грн., яка в свою чергу і підлягає солідарному стягненню з останніх. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати по сплаті витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 51,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial