Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивач ТОВ Управління капітального будівництва звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю „Управління капітального будівництва" та Крюківщинською сільською радою Києво - Святошинського району Київської області укладено Договір найму (оренди) земельної ділянки від 01.09. 2007 р. № 39 площею - 0,60 га, якій введений в дію рішенням 12 сесії 5 скликання Крюківщинської сільської від 19.10.2007 р. №б/н. Земельна ділянка, надана під розміщення 80 квартирного житлового будинку (відповідно до рішення 8 сесії 5 скликання від 16.02.2007 року Крюківщинської сільської ради - дозволено будівництво 6-ти поверхового 120 квартирного житлового будинку) і відповідно до рішення Крюківщинської сільської ради від 31.08.2008 р. №5/9 їй присвоєна поштова адреса: с. Крюківщина, вул. Балукова, 2-6. На земельній ділянці знаходиться збудовані Відповідачем цегляний сарай та погріб, які перешкоджають позивачу будівництво 120 квартирного житлового будинку і в разі порушення позивачем своїх договірних зобов'язань з його будівництва, позивач буде нести перед інвесторами юридичну відповідальність. Фактично відповідач порушує право позивача на користування земельною ділянкою. Вважає, що споруди є самочинним будівництвом оскільки вони збудовані на земельній ділянці, яка не була відведена Відповідачу для цієї мети, а також без належного дозволу та належно затвердженого проекту на будівництво. Позивач двічі письмово , звертався до відповідача щодо знесення самочинно збудованих споруд в добровільному порядку в тому числі за рахунок позивача, але відповідач не тільки їх не знесла, а й не надала відповіді на звернення. Тому просив знести цегляний сарай та погріб, що самочинно збудовані [PERSON] на земельній ділянці площею 0,60 га, яка надана в строкове платне користування Товариству з обмеженою відповідальністю „Управління капітального будівництва" за адресою: 08136, Київська область, Києво - Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Балукова, 2-6, усунувши перешкоди в користуванні земельною ділянкою, та стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і день слухання справи повідомлена, причини неявки суд не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 19 квітня 2010 року зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, за первісним позовом у судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, Крюківщинська сільська рада надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу квартири від 16 серпня 2002 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали належну їм на праві власності квартиру № 8 по вул. Балукова в с. Крюківщина [PERSON] Згідно договору дарування квартири від 21 квітня 2003 року [PERSON] подарувала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] М.В. Згідно довідки виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради № 63 від 16 лютого 2006 року на відведеній земельній ділянці під будівництво житлового будинку по вул. Балукова (біля садка) в с. Крюківщина знаходяться тимчасові господарські споруди, які самовільно побудовані. Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України. Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Позивач посилається на те, що відповідач використовує вищевказану земельну ділянку без документів, що посвідчують право власності, або право користування земельною ділянкою, в тому числі на умовах оренди, що є порушенням вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Під самовільним зайняттям земельної ділянки відповідно до ч. 15 ст. 1 Закону України «Про Державний контроль за використанням та охороною земель» слід розуміти: будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність, або надання у використання (оренду) або за відсутності вчиненого правочнну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Таким чином, суд вважає, що дії відповідачки є самовільним зайняттям земельної ділянки. Згідно вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідачкою не надано доказів, що земельна ділянка відводилась відповідачці для зведення вказаних спірних споруд, відсутні також докази про наявність у неї належного дозволу чи належно затвердженого проекту, вказані будівлі не введені в експлуатацію. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» № 1351/09 від 26 травня 2009 року за даними Реєстру прав власності нерухомого майна станом на 26 травня 2009 року за [PERSON] право власності на сарай та погріб до квартири за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Як вбачається з матеріалів справи за договором Найму (оренди) земельної ділянки від 1 вересня 2009 року Крюківщинська сільська рада, як орендодавець, та ТОВ «Управління капітального будівництва», як орендар, уклали даний договір, відповідно до якого орендодавець згідно з рішенням 3 сесії 5 скликання від 20 червня 2006 року Крюківщинської сільської ради надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку під розміщення 80 квартирного житлового будинку, яка знаходиться в с. Крюківщина, вул. Балукова Києво-Святошинського району. В оренду за вказаним договором передана земельна ділянка загальною площею 0,60 га за рахунок земель запасу сільської ради. Вказаний договір оренди введено в дію з 1 вересня 2007 року рішенням 12 сесії 5 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району від 19 жовтня 2007 року. Рішенням виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради від 31 січня 2008 року № 5/9 «Про присвоєння поштової адреси будинку по вул. Балукова в с. Крюківщина» вирішено присвоїти 120 квартирному житловому будинку, який будує ТОВ «УКБ» в с. Крюківщина по вул. Балукова поштову адресу: с. Крюківщина, вул. Балукова, 2-6. Позивач ТОВ «Управління капітального будівництва» звернувся з позовом до суду до [PERSON], в якому на підставі вимог ст. ст. 376, 395, 396 ЦК України, просив зобов»язати відповідача [PERSON] знести цегляний сарай та погріб, що самочинно збудовані на земельній ділянці площею 0,60 га, яка надана в строкове платне користування ТОВ «Управління капітального будівництва» та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Згідно висновку Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції № 1685 від 27 травня 2009 року «Про неможливість закінчення будівництва 6-типоверхового ж/будинку в с. Крюківщина по вул. Балукова, 26» вбачається, що вищевказані будівлі утримуються в антисанітарному стані, частина із них (сараї) напівзруйновані, мають незадовільний санітарно-технічний стан і є місцем виплоду мишевидних гризунів. Дане порушення та розміщення самочинних будівель не дає змоги будівельникам проводити роботи по вертикальному плануванню території, а саме: обладнання ігрових майданчиків, встановлення відмостків навколо ТП, встановлення вуличного освітлення і проведення озеленення згідно проекту. Вищезазначені факти є порушенням вимог ДБН-3 60-92, ДСН «Планування та забудови населених пунктів» № 173 від 19 червня 1996 року, а також проектно-кошторисної документації на будівництво житлового будинку, яка узгоджена з відповідними службами району та області. Без вирішення питання зносу самочинних будівель санепідемстанція не може підписати акт вводу 120-квартирного жилого будинку в експлуатацію. Згідно вимог ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ст.395 Цивільного кодексу України право користування є одним з видів речового права на чуже майно. Згідно ст.. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна , відповідно до положень глави 29 ЦК.. Позивач двічі письмово що підтверджується листами ТОВ „Управління капітального будівництва" . від 30 липня 2008 року №243 та від 02 вересня 2008 року №270 , звертався до відповідача щодо знесення самочинно збудованих споруд в добровільному порядку в тому числі за рахунок позивача, але відповідач не реагує на ці вимоги. За правилами ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або користувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірні споруди є самочинним будівництвом, оскільки вони збудовані на земельній ділянці, яка не була відведена [PERSON] у встановленому чинним законодавством порядку, а також без належного дозволу та належно затвердженого проекту, відсутні правовстановлюючі документи на вказані будівлі, а тому позов ТОВ «Управління капітального будівництва» підлягає задоволенню і [PERSON] необхідно зобов»язати знести цегляний сарай та погріб, що самочинно збудовані на земельній ділянці за адресою: вул. Балукова, 2-6, с. Крюківщина, Києво-Святошинського району. Згідно вимог ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved