Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

ВАТ „ВТБ Банк 24 лютого 2010 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37088 гривень 08 копійок. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказала, що 17 березня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної карти та їх обслуговування № 119519, згідно якого банк надав в користування відповідачу [PERSON] кредит в сумі 25000 грн.. Банком обовязок щодо видачі кредиту виконано. Відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання щомісячно до 15 числа, здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за його користування згідно з графіком платежів, але за час користування кредитом відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання. Станом на 14.01.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 37088 грн. 08 коп., з них: -заборгованість за кредитною лінією - 25540 грн. 79 коп.; -заборгованість за відсотками - 10883 грн. 16 коп.; -заборгованість за 3 % річних - 664 грн. 13 коп.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і з тих же підстав, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 37088 грн. 08 коп., а також стягнути держмито в сумі 370 грн, 88 коп, та 120 грн. інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в солідарному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини не явки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, ще у спразі можливо ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, 17 березня 2008 року ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної карти та їх обслуговування №119519, згідно якого банк надав в користування відповідачу [PERSON] кредит в су 25000 грн.. Банком обовязок щодо видачі та отримання кредиту виконано, що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання карти від 27 березня 2008 року Відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання щомісячно до 15 числа, здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за його користування згідно з графіком платежів Відповідно до ст. ст. 526,533 ч.1 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Станом на 14.01.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 37088 грн. 08 коп.. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. На підставі викладено,

Outcome: approved