overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 212 грн. 76 коп. заборгованості по оплаті за телекомунікаційні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] являється споживачем телекомунікаційних послуг, які надає ВАТ Укртелеком, оплату за які з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 212 грн. 76 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. До викладених в позовній заяві пояснень доповнила, що на час розгляду справи в суді борг не сплачений. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду даної справи не звертався. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами иникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини, через що відповідач, як споживач телекомунікаційних послуг, має обов»язок сплатити спожиті телекомунікаційні послуги. Згідно ст.ст. 33, 63 Закону України «Про телекомунікаційні послуги» від 18.11.2003 року, телекомунікаційні послуги надаються за умови дотримання споживачем Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та оплати замовлених послуг ( далі-Правил). Відповідно до п.40 Правил, плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду. Факт отримання відповідачем телекомунікаційних послуг та їх несплати підтверджується даними його особистого рахунк як абонента телефонної мережі загального коритсування України. Таким чином, відповідач та позивач вступили в договірні правовідносини, які підтверджуються взаємним волевиявленням сторін. Судом встановлено, що [PERSON] являється користувачем телефонного номеру 64-14-66, про що свідчить заява на встановлення та наряд на встановлення телефонного номера від 06.05.1997 року (а.с.6,7). Згідно розрахунку, заборгованість за телекомунікаційні послуги за період з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року складає - 212 грн. 76 коп ( а.с. 5). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 16.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4715,03 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.09.2004 року по 30.09.2009 року складає 4715,03 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.09.2004 року по 16.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 16.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4805,07 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обов'язків не виконують, добровільно заборгованість не погашають, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.11.2006 року по 30.09.2009 року складає 4805,07 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.11.2006 року по 16.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 16.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 5319,27 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обов'язки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно Зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ N9 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.03.2005 року по 30.09.2009 року складає 5319,27 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.03.2005 року по 16.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11,88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 365 грн. 19 коп. заборгованості по оплаті за телекомунікаційні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] являється споживачем телекомунікаційних послуг, які надає ВАТ Укртелеком, оплату за які з 01.02.2009 року по 30.09.2009 року не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 365 грн. 19 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. До викладених в позовній заяві пояснень доповнила, що на час розгляду справи в суді борг не сплачений. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що не сплачувала за надан послуги в зв»язку з скрутним матеріальним становищем. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 33, 63 Закону України «Про телекомунікаційні послуги» від 18.11.2003 року, телекомунікаційні послуги надаються за умови дотримання споживачем Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та оплати замовлених послуг ( далі-Правил). Відповідно до п. 40 Правил, плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду. Судом встановлено, що [PERSON] являється користувачем телефонного номеру 63-86-88, згідно типового договору про надання послуг електрозвязку від 01.08.2006 року (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованість за телекомунікаційні послуги за період з 01.02.2009 року по 30.09.2009 року складає - 365 гривень 19 копійок (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом до [PERSON] просить визнати його таким, що втратив право користування будинком №24 по пров. Дьошина в м. Чернігові. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку 24 по пров. Дьошина в м. Чернігові. На даний час в будинку, крім неї, зареєстровані її повнолітні діти та колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким було розірвано 25.07.2005 року. Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач виїхав із даного помешкання і з 2005 року проживає за іншою адресою. В добровільному порядку скасувати свою реєстрацію відповідач відмовляється, а сплачувати комунальні послуги за відсутнього відповідача у неї не має можливості. Вказаними діями [PERSON] порушує її права як власника житла. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. До викладених в позовній заяві пояснень доповнила, що з 2005 року відповідач не мешкає в будинку, його особистих речей в будинку немає. В судовому засіданні свідок [PERSON] - сусідка позивачки [PERSON], підтвердила той факт, що відповідач з 2005 року в даному будинку не проживає. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.22), про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 31 січня 1992 року [PERSON] в цілому належить житловий будинок з надвірними спорудами по пров. Дьошина, 24 в м. Чернігові (а.с.8). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою м.Чернігів провул.Дьошина, 24 (а.с.23), однак у вказаному будинку останній не проживає - відсутній більше одного року, що підтверджується актом вуличного комітету від 10.12.2009 року (а.с.7). Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач за вказаною адресою відсутній більше року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України він втратив право на користування цим будинком. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

19.11.2009 року ВАТ Укртелеком звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Свої позовні вимоги мотивує наступним. [PERSON] являється споживачем послуг телефонного звязку, про що свідчить заява відповідачки від 15.02.1994 та наряд від 20.05.1994 року на встановлення телефону, номер 64-34-17 за адресою вул. Нахімова 30, м. Чернігів. Проте, користуючись телекомунікаційними послугами, відповідачка неналежним чином виконує свої обовязки щодо сплати рахунків за отримані послуги, а тому за період з 01.04.2009р. по 30.09.2009р. виникла заборгованість в сумі 603 грн. 35 коп. В добровільному порядку відповідачка борг не сплачує, в звязку з чим позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, послався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання відповідачку повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В звязку з відсутністю відповідача за згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази по справі суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд встановив, що відповідно до заяви [PERSON] від 15.02.1994(а.с. 6) їй за адресою вул. Нахімова 30, м. Чернігів було встановлено телефонний номер, про виконання робіт свідчить наряд від 20.05.1994 року на встановлення телефону, номер 64-34-17 (а.с. 7). Відповідно до ст.. 33, 63 Закону України „Про телекомунікації від 18.11.2003 року телекомунікаційні послуги надаються за умови дотримання споживачем Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та оплати замовлених послуг. Відповідно до п. 40, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонентна плата за отримані телекомунікаційні послуги вносяться споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа поточного місяця, що настає після повного розрахункового періоду, та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої оплати. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 01.04.2009 р. по 30.09.2009 р. має заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 603 грн. 35 коп. (а.с. 5). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов своє підтвердження факт несплати вартості наданих послуг телефонного звязку відповідачем. З відповідача підлягають стягненню судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

ВАТ «[PERSON] банк Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення 3437 грн. 62 коп. заборгованості по кредитному договору. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/1087/59425 про відкриття відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку для здійснення розрахунків за допомогою платіжної картки, з лімітом кредитування у розмірі 2700 гривень 00 копійок, строком на 24 місяці з 02.08.2007 року по 01.08.2009 року зі сплатою 10% від залишку заборгованості на картковому рахунку. Відповідно до п.2.4 кредитного договору в разі непогашення кредитної заборгованості з моменту білінгу по 15 число наступного після білінгу місяця, відсоткова ставка з 15 числа до моменту погашення даної заборгованості автоматично збільшується на 34,8 % річних і становить 34.9 %. Оскільки позичальник не виконує умови кредитного договору, кредитні кошти своєчасно не повертає, з урахуванням збільшеної відсоткової ставки заборгованість за кредитною лінією станом на 28.10.2009 року становить 3437 грн. 62 коп. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав і до викладених в позовній заяві пояснень доповнив, що на даний час сума заборгованості не сплачена. Відповідач у судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: 02.08.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/1087/59425 про відкриття відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку для здійснення розрахунків за допомогою платіжної картки, з лімітом кредитування у розмірі 2700 грн. 00 коп., строком на 24 місяці з 02.08.2007 року по 01.08.2009 року зі сплатою 10% від залишку заборгованості на картковому рахунку (а.с.3). Станом на 28.10.2009 року заборгованість за кредитною лінією становить 3437 грн. 62 коп., з яких: 2700 грн. сума непогашеного кредиту, 737 грн. 62 коп. сума несплачених процентів за користування кредитом (а.с.5). Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування, то на підставі ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовільнити в повному обсязі. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувсь з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач позов визнала не заперечує проти його задоволення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: 1.Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. 2.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 15.07.2008р. в Старокостянтинівському РАЦСі, актовий запис №93. Від проживання в шлюбі дітей не мають. Сімейне життя не склалось з причин різностей характерів, примирення та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо біля року. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 - 112 СК України.

Outcome: approved