Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] товариства «ПроКредитБанк» звернувся до суду 20.01.2010 року з названим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між [PERSON] товариством «ПроКредитБанк ( далі по тексту -позивач) та [PERSON] укладено кредитний договір № 19.1940 від 04 вересня 2006 року (далі по тексту - договір), за умовами якого кредитор (позивач) надає [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) грн. на строк користування 36 (тридцять шість) місяців із сплатою відсотків в розмірі 26 (двадцять шість) % річних, а [PERSON] зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та строки встановлені Договором. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту у розмірі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) грн. та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку та строк згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Стаття 530 ЦК України передбачає виконання зобов'язання в строк, що передбачений умовами договору. Однак, в порушення умов договору [PERSON] прострочено сплату чергових платежів, на час складання цієї позовної заяви прострочка склала 168 днів. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, не сплативши чергові платежі у строк та на умовах визначених договором, [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання. Абзац 5 пункту 2.2. договору передбачає, що у разі прострочення [PERSON] зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь позивача - пеню. За домовленістю сторін пеня встановлена в розмірі 0,5%, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Якщо сума пені, розрахована згідно умов цього пункту договору буде меншою 15,00 грн. за кожний день прострочення, сума пені автоматично вважається такою, що становить 15,00 грн. за кожний день прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, розмір пені за 168 днів прострочення виконання зобов'язань становить 3259,0 грн. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі, якщо договором встановлено зобов'язання позичальника - [PERSON] повернути позику - кредит частинами (з розстроченням), то в разі: прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Ця норма ЦК України знайшла своє відображення в пунктах 4.1. та 4.1.1. Договору які передбачають, що у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту, або прострочення сплати відсотків згідно графіку, більш ніж 3-х банківських днів, позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. Виходячи з того, що [PERSON]І грубо порушив умови договору, стосовно здійснення ним чергових платежів по поверненню кредиту згідно з графіком, позивач на підставі п.п. 4.1. та 4.1. договору та ч.2 ст. 1050 ЦК України, набув законного права вимагати дострокового погашення несплаченої частини кредиту в розмірі 5627,14 грн. та сплати процентів за користування кредитними коштами розмірі 447,07 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, розмір процентів за фактичне користування простроченим капіталом становить 369,76 грн. 04 вересня 2006 р. в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 19.1940 від 04 вересня 2006 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно № 19.1940-ДП1 (далі за текстом - договір поруки), згідно з умовами яких [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що [PERSON] протягом 3-х банківських днів з дня одержання повідомлення від позивача про порушення [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту та сплати зідсотків зобов'язується погасити суму заборгованості. Згідно п. 2.1. договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. Таке ж положення встановлюється і ст. 554 ЦК України, згідно зі змістом якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На момент подання позовної заяви, враховуючи вимогу про дострокове погашення кредиту, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 5627,14 грн. - заборгованість за кредитом, 447,07 грн. - відсотки за користування кредитом , 3259,01 грн. - пені за прострочення виконання зобов'язань, 369,76 грн. проценти за час прострочки. Загальна сума заборгованості становить 9702,98 грі (Дев'ять тисяч сімсот дві гривні 98 кой.). У звязку з порушенням зобовязання за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідачів (позичальника та його поручителя) солідарно на користь позивача вказану заборгованість по кредиту в сумі 9702,98 грн. (дев'ять тисяч сімсот дві гривні 98 кой., а також судові витрати, повязані з поданням позову сумі 97,03 гри., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судові засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, тому і виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлені: що Акціонерне товариство «ПроКредитБанк» надало відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 25 000,00 грн., згідно кредитним договором № 19,1940 від 04.09.2006., ( а.с.8), зі сплатою 26 % відсотків річних . Строк повернення кредитних ресурсів, згідно з графіку повернені кредиту та сплати відсотків становить 04.09.2009 року.( а.с. 9). З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком укладений договір поруки № 19,1940-ДПІ від 04.09.2006. з [PERSON] ( а.с. 10). Своїм підписом на договорі поруки засвідчила, ознайомлена з умовами кредитного договору № 19,1940 від 04.09.2006. і згодна його умовами. Внаслідок порушення та невиконання відповідачами умови кредитного договору та договору поруки, у відповідачів перед банком виник, і заборгованість, яка становить на день розрахунку від 21.09.2009 року 9702,98 гри та підтверджена розрахунком заборгованості, який додається до позову ( а.с. 2). На адресу відповідачів надіслані претензії, які датовані - 14.04.2009р 28.04.2009р., 18.05.2009 р., 18.05.2009 р., згідно яких позивач просить протягом 3-х банківських днів погасити заборгованість за кредитним договором ( а.с. 16). Крім того, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] згідно з договором поруки взяла на себе зобовязання відповідати повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобовязань по кредитному договору, а за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, та відповідає перед кредиторок порушення зобовязання боржником, суд вважає, що відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тобто поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Таким чином суд дійшов висновку, що заборгованість за кредитом необхідно стягнути з відповідачів солідарно. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів також необхідно стягнути понесені позивачем витрати, повязані з поданням позову та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved