Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить скасувати рішення виконкому Бобровицької міської ради від 10.11.2009 року № 210 , яким їй відмовлено в постановці на квартирний облік , в подальшому нею було подано доповнення до позовної заяви в яких вона просить також зобовязати внести її в списки на позачергове отримання житла та зобовязати надати квартиру в будинку по вул. Чернігівська, 11 в м. Бобровиця. Свої вимоги обґрунтовує тим, ш;о вона проживає в [INFO], яка віднесена до зони гарантованого добровільного відселення , внаслідок радіоактивного забруднення після Чорнобильської катастрофи . Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на самостійне переселення мають громадяни , які проживають в зонах обовязкового та гарантованого добровільного відселення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 706 від 16.12.1992 року, особи які виявили бажання переселитися отримують направлення для переселення. За зверненням позивачки їй було видано направлення Чернігівською обласною державною адміністрацією на переселення до м. Бобровиці, де позивачка з відповідною заявою звернулася до Бобровицької районної державної адміністрації та Бобровицької міської ради для взяття її на квартирний облік. Рішенням виконавчого комітету Бобровицької міської ради № 210 від 10.11.2009 року позивачці було відмовлено в постановці на облік та розяснено , що питання щодо пошуку та придбання житла для громадян , які переселяються з радіоактивних територій не належить до компетенції міської ради. Даним рішенням на думку позивачки грубо порушені її права, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , ст.ст. 32, 36, 46 ЖК України та п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов . В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача зазначила, що на даний час вимога про постановку на облік Бобровицькою міською радою визнається , а стосовно надання житла ні на час розподілу квартир, ні на час розгляду справи в суді вимоги не могли бути задоволені, оскільки особи , які переселяються з зони добровільного відселення самостійно займаються пошуком житла, кошти на його придбання або на компенсацію придбаного самостійно виділяються з державного бюджету. Заслухавши представників сторін , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 31 ЖК УРСР громадяни , які потребують поліпшення житлових умов , мають право на отримання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського фонду в порядку , передбаченому цим кодексом та інші нормативними актами. Відповідно до ст. 36 ЖК УРСР облік громадян , які потребують поліпшення житлових умов здійснюється за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених чинним законодавством громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання. Відповідно до ст.ст. 42,43 ЖК УРСР жилі приміщення надаються лише громадянам , які перебувають на обліку і в порядку черговості. Відповідно до ст. 46 ЖК УРСР громадяни , житло яких стало непридатним для проживання внаслідок стихійного лиха та інші особи зазначені в даній статті мають право на позачергове отримання житла і такі особи включаються до окремого списку. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» кожен громадянин , що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення має право на самостійне переселення . Відповідно до відповіді, наданої Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (а. с. 68) с. Тужар Козелецького району, де проживає позивачка віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Прийнявши рішення про переселення такі особи звертаються до обласних державних адміністрацій за місцем переселення для отримання направлення в населений пункт в який виявили бажання переселитися та до обласної державної адміністрації за місцем , де будуть проживати для реєстрації та зясування питання чи бажає особа отримати житло в будинках громадського житлового фонду або житлово-будівельного кооперативу чи придбати житло. Позивачка отримала таке направлення для переселення в м. Бобровиця та виявила бажання отримати житло в будинку громадського житлового фонду, проте отримати таке житло позивачка має право лише за умови перебування на квартирному обліку , а так як в містах облік громадян ведеться саме виконавчими комітетами міських рад правомірно звернулася до виконкому Бобровицької міської ради з заявою про постановку її на облік осіб, які потребують житла , де повинна бути включена до списку на позачергове отримання житла, в окремий від інших осіб список. Отже виконавчий комітет незаконно відмовив позивачці в постановці її на квартирний облік , а тому рішення виконкому підлягає скасуванню. Позивака просить скасувати рішення № 210 від 19.11.2009 року про відмову їй в постановці на облік, проте дане рішення стосується не лише позивачки , а тому визнати його незаконним та скасувати необхідно лише в частині, що стосується саме позивачки. Оскільки позивачці незаконно відмовлено в постановці на облік , то вимога постановки на облік також підлягає задоволенню. Так як вона є особою , що має право на позачергове отримання житла, то підлягає задоволенню і вимога про внесення її в списки на позачергове отримання житла. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути видане на вільне жиле приміщення. Відповідно до довідки Бобровицької міської ради в м. Бобровиця по вул. Чернігівській , 11 вільні квартири в будинку відсутні, ухвала суду про забезпечення даного позову шляхом заборони розподілу квартир була скасована на тій підставі, що позивачка не ставила вимогу про зобовязання надати їй квартиру, хоча на час розгляду справи в апеляції станом на 18.01.2010 року) судом були прийняті доповнені позовні вимоги саме про зобовязання надання квартири і при залишенні заборони суду можливо було б задовольнити і дану вимогу), а тому вимога про зобовязання надання квартири позивачці задоволена не може бути . Так як при постановці позивачки на облік було порушено чинне законодавство, внаслідок чого вона була позбавлена права отримати житло в будинку по вул. Чернігівській , 11 в м. Бобровиця , то позивачка вправі звернутися до правоохоронних органів щодо перевірки законності дій посадових осіб при постановці її на облік, законності розподілу квартир в будинку, в якому позивачка розраховувала отримати квартиру та притягнення їх до відповідальності.

Outcome: partial