Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду в вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є фізичною особою підприємцем та надає інформаційно-консультативні послуги по вивченню ринку нерухомості через належну йому агенцію нерухомості «Аист ». 21 серпня 2008 року між АН « АИСТ» та [PERSON] був укладений договір доручення № 6\\1 від 21.08.2008 року, до умов якого відповідачка зобовязалася сплатити інформаційні консультативні послуги по вивченню ринку нерухомості, підбору варіантів купівлі обєктів нерухомості по завданим параметрам: 3 - кімнатна квартира в районі Салтівки м. Харкова . Зазначає, що АН « АИСТ» була проведена робота по збору та пошуку варіантів квартири по завданим відповідачкою параметрам, в результаті чого був знайдений та запропонований відповідачці варіант квартири № 111 по пр.. 50 років ВЛКСМ у будинку № 59-г, в м. Харкові. 22 серпня 2008 року в офісі АН « АИСТ» відбулася зустріч з продавцем вищезазначеної квартири та відповідачкою, де був підписаний договір - зобовязання укласти договір купівлі продажу квартири. Основний договір купівлі продажу сторони за договором повинні були укласти не пізніше 19 вересня 2008 року. Стверджує, що за цей час АН « АИСТ» проведено роботу по підготовці пакету документів необхідних для купівлі продажу квартири. У встановлений граничний строк укладення договору купівлі продажу продавець та відповідачка зустрілись в офісі АН « АИСТ», де відповідачка заявила, що не в змозі купити вищевказану квартиру через відсутність в неї коштів на покупку, а також відмовилась сплатити інформаційні консультативні послуги. Пізніше було виявлено, що відповідачка самостійно, без послуг агентства АН «Аист» звернулась до продавця з проханням продати вищевказану квартиру. Так 07.10.2008 року між відповідачкою та продавцем було укладено договір купівлі продажу квартири № 111 по пр.. 50 років ВЛКСМ у будинку № 59-г в м. Харкові. Вказує, що умовами договору доручення № 6/1 від 21.08.2008 року, укладеного між АН «Аист» та відповідачкою, передбачена винагорода агентству за надання послуг в розмірі 2,5 % від вартості обєкту нерухомості та штраф у розмірі 2000 гривен у разі купівлі довірителем без участі повіреного обєкту нерухомості, інформацію на який довіритель отримав від повіреного. В добровільному порядку відповідачка винагороду та штраф не сплатила, у звязку з чим позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки винагороду за надання послуг у сумі 8500 гривень та штраф у розмірі 2000 гривень. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, обґрунтовуючи це тим, що вона дійсно купила квартиру № 111 по пр.. 50 років ВЛКСМ у будинку № 59-г, в м. Харкові, але позивач не виконав умови договору в частині збору документів необхідних для укладення договору купівлі продажу. В своїх запереченнях посилалась на те, що 16 серпня 2008 року вона уклала договір на інформаційно довідкове обслуговування з АН « Елітон». За умовами даного договору вона мала заплатити агентству за послуги винагороду в розмірі 4 %. Цим агентством 19.08.2008 року їй була запропонована для покупки квартира № 111 в будинку 59-г, по пр.. 50 років ВЛКСМ в м. Харкові. В звязку з тим, що обидва агентства нерухомості запропонували однаковий обєкт нерухомості, який ії зацікавив для покупки, агенти цих агентств усно між собою домовилися про розподілення винагороди, а саме: АН « Елітон» мав з отриманих від неї 4% віддати АН « АИСТ» 2, 5%. Після укладення договору купівлі-продажу вона заплатила винагороду АН «Елітон», тому вважає, що АН «АИСТ» має вимагати свій відсоток винагороди від АН « Елітон». В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], яка пояснила, що вона є співробітницею АН « АИСТ». 21.08.2008 року до їхнього агентства звернулося агентство нерухомості « Елітон» з проханням посприяти в огляді квартири № 111 в будинку № 59-г, по пр.. 50 років ВЛКСМ в м. Харкові, у звязку з тим що між власником цієї квартири і АН « АИСТ» укладено ексклюзивний договір на надання послуг по пошуку покупців на його квартиру. Цього ж дня представники агентств та відповідачка приїхали до вищезазначеної квартири для її огляду. Перед оглядом квартири між АН « АИСТ» та відповідачкою був укладений договір доручення, відповідно до умов якого відповідачка мала сплатити за послуги агентства 2,5 % від вартості обєкта нерухомості. Вказує, що при укладенні вищезазначеного договору представник АН « Елітон» пообіцяв відповідачці з отриманої ними винагороди в розмірі 4 % замість відповідачки сплатити АН «Аист» встановлену договором винагороду в розмірі 2,5 % . Але кошти ані від АН «Елітон», ані від відповідачки так і не надішли. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], яка пояснила, що на момент укладення договору доручення між АН « АИСТ» та відповідачкою вона була присутня в якості агента АН « АИСТ». Квартира № 111 в будинку № 59-г, по пр.. 50 років ВЛКСМ в м. Харкові оглядалась відповідачкою в присутності, також, і агента АН « Елітон». В результаті огляду, квартира відповідачці сподобалась та вона прийняла рішення її купувати. У звязку з чим нею, [PERSON], була проведена робота по підготовці документів для укладення договору купівлі продажу. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], яка пояснила, що 16 серпня 2008 року до АН « Елітон», де вона працювала агентом, звернулася відповідачка з проханням надати їй послугу щодо підбору квартири, у звязку з чим між останньою та агентством було укладено Договір на інформаційно-довідкове обслуговування. По заданим відповідачкою параметрам останній була надана інформація по вісьма обєктам нерухомості, серед яких була квартира № 111 в будинку № 59-г, по пр.. 50 років ВЛКСМ в м. Харкові. Для отримання детальної інформації про вищезазначену квартиру АН «Елітон» вимушено було звернутися до АН «Аист», так як між цим агентством та власником квартири був укладений ексклюзивний договір на надання послуг щодо пошуку покупців. Зазначає, що самостійно готувала документи для отримання відповідачкою кредиту на покупку квартири. Вважає, що, у звязку з тим, що АН «Аист» не приймало ніякої участі у підготовці вищевказаних документів, не вбачає підстав розподіляти винагороду. Суд заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши докази, встановивши факти та відповідні ним правовідносини, позов задовольняє частково по наступних підставах. Судовим розглядом встановлено, що 21 серпня 2008 року між підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір доручення № 6/1 , відповідно до п.1.1. ст..1 якого [PERSON] доручила, а [PERSON] прийняв на себе зобовязання по виконанню інформаційного, консультативно-довідкового обслуговування по питанням операцій з нерухомим майном на умовах, визначених цим договором. Наявність права на надання [PERSON] вищезазначених послуг підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію ФО-П та свідоцтвом про сплату єдиного податку. Пунктом 2.2.3 Договору доручення встановлено, що повірений, тобто [PERSON], зобовязаний регулярно, протягом строку дії договору, повідомляти довірителя [PERSON] про наявність інформації, що її цікавить відповідно до ст.. 1 цього Договору. Відповідно до п.2.4.5. Договору доручення, довіритель перед оглядом обєкту зобовязаний записати його адресу в п. 7 цього договору. Із таблиці, яка міститься в п.7 Договору доручення, видно, що [PERSON] 21.08.2008 року оглянула квартиру № 111 в будинку № 59-г, по пр.. 50 років ВЛКСМ в м.Харкові, що підтверджується її підписом. Пунктами 3.1. та 3.2 Договору доручення встановлено, що довіритель сплачує послуги повіреного, якщо в результаті наданих повіреним послуг та інформації був оформлений договір відчуження нерухомого майна зазначеного в ст.. 7 цього Договору на імя довірителя або його родича, або на імя третьої особи в інтересах довірителя, або на імя родича довірителя, третьої особи в своїх інтересах, якщо інформація про обєкт отримана ними від довірителя. У разі укладення угоди з використанням наданої повіреним інформації, незалежно від строків дії договору, довіритель виплачує повіреному винагороду в розмірі 2,5% від вартості обєкту. Згідно із ст.. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обовязку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка купила обєкт нерухомості, інформацію на який отримала від позивача, але винагороду останньому не сплатила. У звязку з тим, що суду не наданий договір купівлі-продажу, суд визначає розмір винагороди виходячи із вартості обєкту нерухомості, яка встановлена Договором - зобовязанням укласти договір купівлі-продажу від 22.08.2008 року та Додатковою угодою до договору завдатку від 22.08.2008 року, які укладені між продавцем квартири та відповідачкою. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню винагорода за Договором доручення в розмірі 7 788 грн. 75 коп. ( 311 550 грн. х 2,5 : 100). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з п.5.1 Договору доручення, «… Якщо протягом 50 днів з моменту оформлення договору відчуження обєкту оплату не буде проведено, …., с довірителя стягується сума, що вказана в п. 3.2 ст. 3 договору доручення та штраф в розмірі 2\~000 гривень.» Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню штраф за несплату винагороди за Договором доручення в розмірі 2 000 грн. В іншій частині позову суд відмовляє. Доводи відповідачки щодо домовленостей АН «Аист» та АН «Елітон» про розподілення між собою винагороди документально не підтверджені, тому до уваги судом не приймаються. . Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, в користь позивача з відповідачки слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 27 грн. 96 коп. Відповідно до п.18 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» позивач, як інвалід 2 групи, звільнений від сплати державного мита, тому судовий збір стягується з відповідачки на користь держави в розмірі 97 грн. 86 коп.

Outcome: partial