Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 05 вересня 2008р. її чоловіком [PERSON]. укладено кредитно- заставний договір № НМК \\УАИ 12770323 з Красилівським відділенням Хмельницької філії „ ПриватБанку згідно якого банк зобовязався надати [PERSON]. кредит у розмірі 19375,52 доларів США. Однак всупереч умовам договору, банк кредит у визначеній вище сумі та грошовій одиниці не надав, а 05 вересня 2009р. без узгодження з позичальником та нею, його дружиною, перерахував на відкритий у банку гривневий рахунок 83690,00 грн., які в той же день списав для оплати за автомобіль Тiggoзгідно рахунку № 614508-961/125. Таким чином її чоловік, всупереч інтересам сімї, замість доларів США , погодився прийняти в кредит кошти в українській гривні, тим самим погодився на зміну умов договору, а саме на зміну валюти договору та суми договору. За перераховані кошти ним придбано автомобіль, який одночасно передано у заставу Банку за визначеною у гривні ціною. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, що також передбачено ст. 526 ЦК України. Таким чином договір в частині визначення валюти договору та суми договору ВАТ КБ „ПриватБанком не виконано, що свідчить про недійсність укладеного правочину. Також відповідно до ч.З ст. 61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Зважаючи на те, що банк не виконав умов договору в частині надання кредиту в доларах США , а позичальник - її чоловік, погодився прийняти кредит в українській гривні, тому п. 17.1.1. та 17.1.2. договору є недійсними в силу ст.203,215 та 629 ЦК України, що є підставою звернення до суду. На підставі наведеного просить визнати п. 17.1.1., 17.1.2. кредитно-заставного договору № НМК WAN12770323 від 05 вересня 2008р. укладеного [PERSON] зКрасилівськимвідділенням Хмельницької філії „ ПриватБанку недійсними. В судовому засіданні представники позивачки підтримали заявлені вимоги, просять позов задовольнити в повному обємі. Відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснив, що ним укладався кредитний договір на отримання суми кредиту в дол. США, а кошти за автомобіль банк перераховував в гривнях, хоча в поданій ним письмовій заяві не зазначено його валютного рахунку. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив що згідно умов договору ПриватБанк надав [PERSON] кредит у розмірі 19375,52 дол. США на термін до 04.09.2015р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Пунктом 17.1.1. кредитно-заставного договору сторонами визначено загальний розмір кредиту, п. 17.1.2. визначено валюту, у якій надавався кредит, п. 17.1.3. визначено мету надання кредиту, а саме на придбання автомобіля, на сплату перших страхових платежів за договорами страхування, сплату коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі, на сплату винагороди за надання фінансового інструменту, на сплату поліса обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності. Як передбачено ст.638ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору, п.п. 17.1.1.,17.1.2. є істотними без яких договір не міг би бути укладеним. Також згідно поданої [PERSON] заяви він доручив банку продати отримані ним долари США за українські гривні за курсом продажу іноземної валюти. Таким чином банк виконав умови укладеного договору. Окрім цього дружиною позичальника [PERSON] було дано письмову згоду на укладення [PERSON] кредитного договору № НМК XV АЫ 12770323 від 05 вересня 2008р. і жодного порушення з боку банку не було. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов не підлягаючим задоволенню. Укладений між [PERSON] і ВАТ КБ „Приват Банк договір №НМК >УАИ 12770323 від 05 вересня 2008р. не суперечить вимогам ст.ст. 1046,1048,1054 ЦК України, а також ст.203 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України. Недодержання банком вимог ст.203 ЦК України в судовому засіданні представниками позивачки не доведено. Як передбачено п. 17.1.3. укладеного кредитного договору визначено мету надання кредиту відповідачу [PERSON], а саме на придбання автомобіля, на сплату перших страхових платежів за договорами страхування, сплату коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі, на сплату винагороди за надання фінансового інструменту, на сплату поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вказані кошти були перераховані банком як в доларах США так і в гривнях. Окрім цього дружина відповідача [PERSON] надала письмову згоду на укладення ним оспорюваного кредитного договору, а сам відповідач подав письмову заяву від 05.09.2008р. про продаж банком іноземної валюти, що свідчить про виконання банком п. 17.1.1,17.1.2., 17.1.3. укладеного кредитного договору. Надані представником банку платіжні документи підтверджують повернення відповідачем отриманого кредиту саме в доларах, як зазначено в укладеному кредитному договорі та в додатку №1 до кредитно- заставного договору № НМК WAN12770323 від 05 вересня 2008р. Взвязку з наведеним позовні вимоги про визнання окремої частини кредитно-заставного договору недійсною судом визнаються безпідставними та не підлягаючими задоволенню.

Outcome: dismissed