Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Перший заступник прокурора Київської області звернувся в суд в інтересах Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 232510, виданий 16.07.08 Бузівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] та просив зобов'язати [PERSON] повернути державі в особі Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району земельну ділянку площею 0.18 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вул. Лісова , 59 в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області. В ході розгляду справи прокурор уточнив позовні вимоги, звернувся з позовом до [PERSON] [PERSON] [PERSON] про визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити дії, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки посилаючись на те, що перевіркою встановлено, що нібито на підставі рішення дванадцятої сесії 5 скликання Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району № 56 від 13.09.07 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Лісова, 59 в с. Бузова Києво-Святошинського району, а у подальшому 16.07.08 року Бузівською сільською радою [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 232510 площею 0,18 га в с. Бузова по вул. Лісова, 59 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 3222480800:08:002:0369 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 010832900355. У подальшому, [PERSON] 24.10.08 року уклала із [PERSON] договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки серії ВМА № 046790, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №7077. На придбану земельну ділянку [PERSON] 18.02.09 року отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 876256 площею 0,18 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222480800:08:002:0369, виданого Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010932900069. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] видано з грубим порушенням чинного законодавства. Зокрема, заява [PERSON] про передачу у власність земельної ділянки площею 0,18 га в с. Бузова по вул. Лісова, 59 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на пленарних засіданнях сесії Вузівської сільської ради Києво-Святошинського району 13.09.07 року не розглядалось та відповідне рішення не приймалось, що підтверджується протоколом відповідного засідання та рішенням сесії Вузівської сільської ради від 13.09.07, копії яких додаються. За результатами перевірки прокуратурою області порушена та розслідувана кримінальна справа № 47-1055 щодо Бузівського сільського голови Києво- Святошинського району [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст.сг. 368 ч. 3, 366 ч. 1 КК України. Ринкова вартість земельної ділянки, яка незаконно передана у власність [PERSON], відповідно до висновку оцінювача [PERSON] становить 202 212 грн. Виходячи з положень ст.ст. 4, 203, 215 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.08 року серії ВМА № 046790, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON], за яким право власності від [PERSON] перейшло до [PERSON] є таким, що суперечить цивільному та земельному законодавству, оскільки на підставі договору було відчужено земельну ділянку, яка незаконно вибула із власності держави, та перебуває у приватній власності в порушення чинного законодавства. Просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 232510, виданий 16.07.08 року Бузівської сільською радою Києво-Святошинського району Київської області [PERSON]. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,18 га серії ВМА № 046790 від 24.10.08 року укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 7077. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 876256, виданий 18.02.09 року Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі [PERSON]. Витребувати на користь держави в особі Бузівської сільської ради з незаконною володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,18 га, що розташована по вул. Лісова, 59 в с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровим номером 3222480800:08:002:0369. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Представник відповідачки [PERSON] позов визнала, але просила врахувати що відповідачка [PERSON] е добросовісним набувачем спірної земельної ділянки. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлені, згідно заяви представника просив розглянути справу за їх відсутності. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав. Згідно рішення дванадцятої сесії 5 скликання Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району № 56 від 13.09.07 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Лісова, 59 в с. Бузова Києво-Святошинського району, а у подальшому 16.07.08 року Вузівською сільською радою [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 232510 площею 0,18 га в с. Бузова по вул. Лісова, 59 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером 3222480800:08:002:0369 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010832900355. У подальшому, [PERSON] 24.10.08 року уклала із [PERSON] договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки серії ВМА № 046790, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №7077. На придбану земельну ділянку [PERSON] 18.02.09 року отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 876256 площею 0,18 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222480800:08:002:0369, виданого Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010932900069. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом 34 ч. 2 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 118 Земельного кодексу України грс ладянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельно'і ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Право власності на земельну ділянку виникає після одєожання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, форма якого заіверджується Кабінетом Міністрів України (ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що державний акт на право власності иг земельну ділянку [PERSON] видано з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки , заява [PERSON] про передачу у власність земельної ділянки площею 0,18 га в с. Бузова по вул. Лісова, 59 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на пленарних засіданнях сесії Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району 13.09.07 року не розглядалось та відповідне рішення не приймалось, що підтверджується протоколом відповідного засідання та рішенням сесії Бузівської сільсзкої ради від 13.09.07 року та прокуратурою області порушена та розслідувана кри інальна справа № 47-1055 щодо Бузівського сільського голови Києво-Свягошииського району [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 368 ч. З, 366 ч. 1 КК України. Ринкова вартість земельної ділянки, яка незаконно передана у власність [PERSON], відповідно до висновку оцінювача [PERSON] становить 202 212 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі- продажу, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду (ст. 210 Земельного кодексу України). Виходячи з положень ст.ст. 4, 203, 215 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.08 року серії ВМА № 046790, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON], за яким право власності від [PERSON] перейшло до [PERSON] є таким, що суперечить цивільному та земельному законодавству, оскільки на підставі договору було відчужено земельну ділянку, яка незаконно вибула із власності держави., та перебуває у приватній власності в порушення чинного законодавства Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 153 ЗК України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Крім того, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України). Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Стаття 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ст. 388 ЦК України). Земельна ділянка вибула з державної власності всупереч законодавству та волі держави в особі уповноваженого на те органу, що дає підстави для витребування її із чужого незаконного володіння. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або немайнового права та інтересу. Згідно ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради. В даному випадку оспорюваним державним актом на право власності на земельну ділянку порушено інтереси держави, захист яких покладено на органи прокуратури відповідно до ст. 121 Конституції України. Законом України "Про прокуратуру", ст. 45 ЦПК України. За таких обставин вимоги прокурора суд знаходить обгрунтованими. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обгрунтованість та доведеність вимог прокурора , оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved