Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що він 26.10.2007 року придбав у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1 га, що знаходиться у Дарницькому районі м. Києва, по 2-му провулку Бортницькому, 18, за 500000 грн. На підставі вказаного договору 20.12.2007 року він отримав Державний акт на право власності на дану земельну ділянку. [PERSON] пояснив йому, що за ділянкою наглядає і безоплатно користується сусід - [PERSON], який за усною домовленістю має на першу вимогу звільнити ділянку. Однак згодом зясувалося, що ділянка огороджена парканом та на ній [PERSON] збудовані споруди. Звернувшись до [PERSON], він уточнив, що [PERSON] ніколи нікому не надавав дозволу ні в усній ні в письмовій формі на забудову земельної ділянки, і так само не давав нікому дозволів попередній власник ділянки - [PERSON], який отримав її безоплатно у власність на підставі рішення місцевої Ради. На даний час він не може фактично здійснювати ніякі роботи по підготовці для будівництва будинку для його родини, він навіть не може безперешкодно зайти на свою територію, оскільки йому чинять перешкоди відповідачі. У звязку з цим він просить зобовязати відповідачів усунути перешкоди, що заважають здійсненню його права власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Київ, 2-й провулок Бортницький 18, шляхом знесення паркану та споруд, що на ній знаходяться. У звязку з тим, що він не може розпочати будівництво на своїй ділянці, в нього в родині виникли сварки. Він знаходиться у постійному нервовому стресі. Свої моральні страждання він оцінює у 50000 грн., які просить солідарно стягнути з відповідачів. Позивач в судове засідання не зявився, проте, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився про час та день розгляду справи в суді - повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, проте надав до суду свої письмові заперечення, просив у позові відмовити, посилаючись на те, що ще у 90-х роках його батьку [PERSON] розпорядженням № 388 від 11.08.1993 року було виділено три земельні ділянки, а саме 22, 20 та 18. Майже з цього ж часу його батько огородив виділену територію включаючи і земельну ділянку 18, понад 15 років його сім'я обробляє та користується вказаною ділянкою. На даній земельній ділянці є літня споруда, будиночок пасічника, в якому час від часу мешкають його батьки. Паркан і будівля на ділянці вже давно знаходяться. Даною земельною ділянкою ніхто не користувався і ніхто не обробляв, окрім його сім'ї. Його мати [PERSON] подала заяву до Київзему та Київміськради про приватизацію земельної ділянки № 18. На момент коли спірна земельна ділянка була виділена рішенням Київської міської ради [PERSON] в 1999 році, то ця земельна ділянка по 2 провулку Бортницькому 18 вже на той час належала сім'ї Костюк 6 років. До того ж при продажі [PERSON] зобов'язаний був спершу запропонувати купити цю земельну ділянку саме йому, так як він межував з ним і ця ділянка була за одним загальним парканом. На момент оформлення [PERSON] державного акту згідно вимог діючого законодавства необхідно було погодити межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами, однак до нього ніхто не звертався. Відповідач [PERSON] до суду не зявився про час та день розгляду справи в суді - повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, проте надав до суду свої письмові заперечення, просив у позові відмовити, посилаючись на те, що ще у 90-х роках йому розпорядженням № 388 від 11.08.1993 року було виділено три земельні ділянки, а саме 22, 20 та 18. Майже з цього ж часу він огородив виділену територію включаючи і земельну ділянку 18, понад 15 років його сім'я обробляє та користується вказаною ділянкою. На даній земельній ділянці є літня споруда, будиночок пасічника, в якому час від часу мешкає він з дружиною. Паркан і будівля на ділянці вже давно знаходяться. Даною земельною ділянкою ніхто не користувався і ніхто не обробляв, окрім його сім'ї. Його дружина подала заяву до Київзему та Київміськради про приватизацію земельної ділянки № 18. На момент коли спірна земельна ділянка була виділена рішенням Київської міської ради [PERSON] в 1999 році, то ця земельна ділянка по 2 провулку Бортницькому 18 вже на той час належала сім'ї Костюк 6 років. [PERSON] ніколи не використовував земельну ділянку за цільовим призначенням, а саме для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків та господарських будівель, і тому втратив право на тю землю. До того ж при продажі [PERSON] зобовязаний був спершу запропонувати купити цю земельну ділянку саме йому, так як він межував з ним і ця ділянка була за одним загальним парканом. На момент оформлення [PERSON] державного акту згідно вимог діючого законодавства необхідно було погодити межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами, однак до нього ніхто не звертався. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Згідно договору купівлі - продажу від 26.10.2007 року [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку в м. Києві у Дарницькому районі у 2-ому провулку Бортницькому. 18. загальною площею 0,1000 га. (а.с. 5). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.12.2007 року земельна ділянка розташована у 2-ому пров. Бортницькому 18, у Дарницькому районі м. Києва, загальною площею 0,1000 га. належить на праві власності [PERSON] (а. с. 6). Згідно нотаріально засвідченої заяви [PERSON], він ніколи нікому не надавав дозволу ні в усній ні в письмовій формі на забудову земельної ділянки чи користування земельною ділянкою розташованою у 2-ому пров. Бортницькому 18, у Дарницькому районі м. Києва (а.с. 7). Згідно довідки Обєднання «Рада громадського самоврядування мікрорайону Бортничі» № 170 від 30.03.2009 року, [PERSON] та її сім'я дійсно має та користується земельною ділянкою згідно розпорядження № 388 від 11.08.1993 року в Дарницькому районі мікрорайоні Бортничі по 2 пров. Бортницькому 18 (а.с. 12,18). Згідно листа [PERSON] від 31.03.2009 року, вона звернулася до Головного управління земельних ресурсів з питанням щодо виділення їй земельної ділянки № 18 по 2 провулку Бортницькому у Дарницькому районі м. Києва, для будівництва та обслуговування житлового будинку, (а.с. 14, 20). Відповідно до ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою про захист права власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України „Зміст права власності Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України „Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України „ Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України „Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі не мають права власності на спірне майно, оскільки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.12.2007 року земельна ділянка розташована у 2-ому пров. Бортницькому 18, у Дарницькому районі м. Києва, загальною площею 0,1000 га. належить на праві власності [PERSON], а довідка Обєднання «Рада громадського самоврядування мікрорайону Бортничі» не є належним законним документом, який надає право власності, а також, враховуючи те, що відповідачі безпідставно перешкоджають позивачу користуватися його власною земельною ділянкою, - то суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що саме ці дії відповідачів по вчиненню перешкод у користуванні земельною ділянкою призвели до погіршення сімейних відносин позивача. Дана шкода, не співмірною розміру завданої моральної шкоди.

Outcome: partial