Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В поданому позові позивач посилається на те, що 28.12.2007 року вона передала відповідачу 11500 доларів США з метою купівлі квартири на її імя. 25.04.2008 року відповідач склав про це розписку. Однак на даний час відповідач свої зобовязання по купівлі квартири на імя позивача не виконав та грошові кошти не повернув. В звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в розмірі 92575 грн. 00 коп., відсотки за прострочення виконання зобовязання в розмірі 760 грн. 89 коп. та судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим первісно пояснювала, що 28.12.2007 року вона дійсно передавала відповідачу за для придбання останнім квартири на її імя грошові кошти в національній валюті - в розмірі 57500грн. На момент передачі позивачем грошових коштів відповідачу згадана сума була еквівалентна 11500 доларам США, з чим погоджувалися сторони. Виходячи з такого співвідношення відповідач на прохання позивача 25.04.2008 року склав розписку про отримання боргу в доларах хоча й отримував борг в гривнях. В наступному, після вступу в справу свого представника - адвоката [PERSON]. позивач змінила свою позицію, пояснюючи, що 28.12.2007 року вона передавала на вказані потреби відповідачу долари США в розмірі 11500, а її покази, щодо укладання угоди в гривнях суд не вірно зрозумів. Тому, позивач просила стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в розмірі 92575 грн. 00 коп., тобто суму еквівалентну на цей час 11500 доларам США, відсотки за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 760 грн. 89 коп. та судові витрати. Такої ж думки був і представник позивача - адвокат [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, наголошуючи на тому, що 28.12.2007 року він дійсно отримував від позивача грошові кошти, і, саме в гривнях, в розмірі 57500 грн. для купівлі квартири, але розписку склав лише 25.04.2008 року, коли про це його попросила позивач. Також, відповідач додав, що розписку він складав про отримання в борг, начебтЄ- доларів, в звязку з тим, що на той період часу сума, отримана ним в борг від позивача в розмірі 57500 грн. 00 коп. дорівнювала 11500 доларам США. Однак вважає, що він заборгував позивачу лише ті грошові кошти, які і були передані йому - тобто 57500грн. Представник відповідача - адвокат [PERSON] мав таку ж позицію. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливим задовольнити позов позивача частково за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Але, відповідно до ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором... Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду оригінал розписки, яка свідчить про те, що вона передала відповідачу в борг 11500 доларів США. Встановлено та не заперечувалося сторонами у справі, що відповідач до теперішнього часу грошові кошти позивачу не повернув. На підтримку позиції позивача, в судовому засіданні свідок [PERSON] - чоловік позивача, пояснив, що 28.12.2007 року позивач передавала відповідачу грошові кошти в розмірі 11500 доларів США на купівлю квартири, однак розписка в той день не складалась. Розписку відповідач написав лише в квітні 2008 року, але в квітні 2008 року позивач відповідачу грошові кошти не передавав, оскільки вони були передані ще в грудні 2007 року. Крім того, даний свідок вказуючи, що грошові кошти передавались саме в доларах США не зміг надати підтвердження щодо походження 11500 доларів США у сімейному бюджеті, але також вказав, що в день передачі позивачем грошових коштів відповідачу, тобто 28.12.2007 року, він укладав угоду про продаж квартири та отримав 11500 доларів США від її продажу в банку «Надра». Ці кошти і позичила позивач відповідачу. Однак, сама позивач в судовому засіданні, до появи її представника - адвокат; ' [PERSON] пояснювала, що 28.12.2007 року вона передавала відповідачу для купівлі квартири грошові кошти в національній валюті, в розмірі 57500 гривень 00 коп. Оскільки відповідач не купив їй квартиру, та не повернув їй 57500грн., а гривня знецінилася, вона написала заяву до органів внутрішніх справ про шахрайство відповідача. Після цього останній написав їй розписку, вказавши, що отримав в борг 11500 доларів США. Натомість, свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила, що вона знайома зі сторонами в справі, які неодноразово спілкувалися з нею з питань купівлі-продажу нерухомості в місті. Вона дійсно, 28.12.2007 року супроводжувала угоду чоловіка позивачки, щодо продажу квартири, та знає, що в той день за продаж квартири сім,<- позивачки отримала в банку «Надра», де покупець квартири оформлював отримання кредиту, грошові кошти саме в гривнях. В той же день отримані гривні позивачка передала відповідачу за для купівлі тим на користь позивачки іншої квартири. їй відомо, що відповідач не купив позивачці квартиру, та не повернув грошові кошти. При цьому додала, що позивач неодноразово зверталася до неї, розповідала, що передала відповідачу 57500грн., а той і квартиру не купив, і гроші не повернув, в звязку з чим, вона просила у неї допомоги вплинути на відповідача, щодо повернення грошей, або ж купівлі квартири. Також даний свідок вказала, що вона була присутня і при складанні відповідачем розписки, однак в той день ніяких грошових коштів позивач відповідачу не передавала. Вважає, що позивач вимагає від відповідача повернення грошових коштів вже в доларах США, в звязку з тим, що курс долара змінився на більше, а гривня знецінилась. Аналізуючи показання, учасників процесу, суд вважає, що позивач звертаючись з позовом до відповідача з проханням стягнути на її користь позику в розмірі 11500 доларів США, хоче за рахунок відповідача отримати суму, котру вона втратила через інфляційні процеси - в звязку з підвищенням курсу долару до гривні, та знецінення національної валюти. До такого висновку суд приходить в звязку з тим, що розуміючи, вірогідно, правові наслідки своєї позиції, позивач у справі суттєво змінила її - до вступу в процес свого представника - адвоката [PERSON], позивач пояснювала, що надала в борг відповідачу суму в розмірі 57500грн., а після вступу в справу представника - про те, що передавала в борг відповідачу 11500 доларів США. Крім того суд також критично відноситься і до пояснень свідка [PERSON], в частині, щодо передачі позивачем в борг відповідачу саме доларів США в звязку з тим, що даний свідок є чоловіком позивача та сума, еквівалентна 11500 доларам США. стягнута на її користь, може суттєво вплинути на матеріальний стан їх сім.ї. Разом з тим, суд приймає до уваги свідчення свідка [PERSON], які ніким не спростовані, та, навіть в деталях, щодо часу, форми та інших особливостей угоди співпадають з поясненнями всіх учасників процесу. В звязку з цим, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком [PERSON], оскільки остання перебувала в рівних відносинах зі сторонами по справі, а даних про її зацікавленість в результаті розгляду справи у суду відсутні. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача саме 11500 доларів США не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає, що в судовому засіданні встановлено саме факт отримання позичальником 57500 грн. 00 коп., тобто меншої кількості грошових коштів, ніж вказано у договорі. В звязку з цим, спірний договір необхідно вважати укладеним на фактично одержану позичальником суму, тобто 57500 грн. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В звязку з тим, що 57500 грн. 00 коп. це ї є сума позики, котру отримував відповідач від позивача, відсотки від неповернутої [PERSON] суми позики за період з 01.07.2009 року по 08.10.2009 року, як того вимагає позивач в позовній заяві, складають: 472 грн. 60 коп. (57500 грн. 00 коп. х 3 % річних : 365 /кількість днів у 2000 році/ х 100 /кількість днів прострочення з 01.07.2009 року по 08.10.2009 року, включно/ Позивач та її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні не побажали уточнити позовні вимоги, щодо періоду, відносно якого мають бути нараховані відсотки за прострочення виконання зобовязання за договором позики, в звязку з цим саме 472 грн. 60 коп. є сумою, котра повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача за прострочення виконання зобовязання за договором позики. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 57500 грн. 00 коп. та відсотки за прострочення виконання зобовязання за договором позики в розмірі 472 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати понесені позивачем слід стягнути із відповідача у сумі 695 грн. 00 коп.

Outcome: partial