Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду, просить визначити частки у спільній сумісній власності, а саме в квартирі [ADDRESS], встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за нею право на ? частину спадкового майна. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала повністю, суду пояснила, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності її батькам [PERSON] та [PERSON]. 18.07.2008 р. її матір [PERSON] померла і вона успадкувала належну їй на праві власності ? частину даної квартири. [PERSON] який був її батьком, помер 14.12.2004 р. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з ? частини квартири [ADDRESS] та право власності на яку вона просить визнати рішенням суду. Стверджує, що вчасно прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з батьком на час його смерті. Представник відповідача виконкому Рівненської міської ради [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову у випадку відсутності інших спадкоємців [PERSON]. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення частки в спільній сумісній власності, встановлення юридичного факту, визнання права власності на спадкове майно підлягає до повного задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] в Рівне відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.12.1997 р. департаментом міського господарства міської ради, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Дана обставина вбачається з витягу з реєстру прав власності від 10.08.2009р. Право власності на дану квартиру було набуто відповідно до Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду". Оскільки Законом України „ Про приватизацію державного житлового фонду" не визначено умов, за яких один із членів сім"ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, то частка кожного є рівною. Враховуючи, що квартира належить на праві спільної власності двом фізичним особам, то частка кожного з них становитиме по ? частині квартири. З дослідженого судом свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що спадкодавець є її батьком. З показів допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що з 2003 року [PERSON], який є батьком позивачки, постійно хворів і вона доглядала його аж до самої смерті. Оскільки позивачка не була зареєстрована разом з батьком в квартирі [ADDRESS] на час його смерті, то факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем встановлюється судовим рішенням. Частина 2 статті 256 ЦПК України встановлює право особи в судовому порядку встановити факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „ Про судову практику у справах про спадкування" встановлює, що якщо постійне проживання особи із спадкодавець на час відкриття спадщини не підтверджено відповідним документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1226 ЦК України встановлює, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частина 5 ст. 126.8 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлює, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Відсутність доказів постійного проживання позивачки разом з батьком на день його смерті та не визначення його частки в даній квартирі, робить неможливими оформлення на неї спадкових прав, як його спадкоємця, в позасудовому порядку. Як вбачається з дослідженої судом спадкової справи № 327 до майна померлого 14.12.2004 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], яка є матір"ю позивачки. Свідоцтво про право на спадщину на ім"я [PERSON] не видано. 18.07.2008 р. [PERSON] померла. її спадкоємицею є позивачка, що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2009 p.. Інших спадкоємців [PERSON] та [PERSON], крім позивачки, судом не встановлено. Стаття 392 ЦК України встановлює право власника майна пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частина 2 статті 16 ЦК України встановлює одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визнання права. На підставі вищевикладеного, ст.1216,1268,256, 392, 16 ЦК України, Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: approved