Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності і ділової репутації, та стягнення моральної шкоди розміром 3000 грн.. В судовому засіданні позивач, підтримуючи та обґрунтовуючи свої вимоги пояснив, що він працює лікарем-стоматологом. Займається приватною практикою. Стоматологічний кабінет розташований на першому поверсі житлового будинку №101 по вулиці Леніна у місті Кодимі, Одеської області в квартирі №3. Має всі дозволи на зайняття таким видом підприємницької діяльності. Практикує в зазначеному помешканні вже більше десяти років. 23 вересня 2009 року відповідач, від імені [PERSON] написав заяву до Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області, в якій зазначив, що він незаконно заволодів квартирою №3 в будинку №101 по вулиці Леніна, змусивши, всупереч своїй волі, виселитися з неї попереднього власника, незаконно відкрив там стоматологічний кабінет, не маючи на те відповідних дозволів. Вважає, що розповсюдження недостовірної інформації визначеному колу осіб ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Після подання відповідачем заяви до правоохоронних органів від імені [PERSON], до нього на протязі одного тижня приходили працівники міліції, відбирали пояснення. Йому доводилося відриватися від роботи. Ситуація, що склалася, вимагала від нього певного нервового напруження, що в кінцевому результаті призвело до загострення гіпертонічної хвороби. Довелося звертатися до лікаря-терапевта, купляти ліки. Було витрачено 897 грн.. За рекомендацією тих лікарів він проходив санаторний курс лікування на що було витрачено 4860 грн.. Хвороба та її лікування призвели до моральних страждань, які він оцінює в 3000 грн.. Представник позивача (на підставі ордеру) в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя та просив задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно заяви жильців будинку №101 по вулиці Леніна в місті Кодимі, адресованої начальнику Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області «шахрайським способом шумахер [PERSON] заволодів квартирою, вижив сім»ю працівника міліції» та незаконно займається підприємницькою діяльністю. Згідно посвідчення серії АІ №131182 [PERSON] є ветераном праці. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №7784 від 12 жовтня 2009 року від [PERSON] за путівку прийнято 4860 грн.. Згідно амбулаторної карти хворого [PERSON], 29 жовтня 2009 року при зверненні до лікаря-терапевта діагностовано гіпертонічну хворобу ІІ ступеня та призначено лікування. Згідно фіскальних чеків Кодимської аптеки №1 [PERSON] на придбання ліків витрачено 897 грн. 14 коп.. Згідно досліджених як документи пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вони знають [PERSON] як сусіда по будинку в якому мешкають. Яких-небудь незручностей [PERSON] використанням свого стоматологічного кабінету в квартирі [ADDRESS] їм не створює. Згідно договору купівлі-продажу серії АВЕ №718781 від 18 грудня 1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно рішенню виконавчого комітету Кодимської міської ради Одеської області №130 від 20 грудня 2002 року [PERSON] дозволено переобладнання житлової квартири [ADDRESS] під стоматологічний кабінет. Згідно актів перевірки епідеміологічної служби Кодимської районної санітарно-епідеміологічної станції діяльності стоматологічного кабінету [PERSON] порушень не виявлено. Згідно характеристики [PERSON] він характеризується позитивно за місцем мешкання. Суд, вислухавши вимоги позивача, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 32 ч.4 Конституції України передбачає, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї…, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Стаття 299 ЦК України передбачає також, що фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначив, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов»язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов»язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Судом установлено, що позивач працює лікарем-стоматологом, займається приватною практикою. Під стоматологічний кабінет переобладнав квартиру [ADDRESS]. Пенсіонер, але працює. 32 роки працював у Кодимській ЦРЛ стоматологом. Позитивно характеризується як спеціаліст і як сусід. Придбання квартири №3, її переобладнання під стоматологічний кабінет відбулося згідно вимог чинного законодавства. Яких-небудь незручностей для мешканців будинку не створює. 23 жовтня 2009 року відповідач від імені сусідки [PERSON] звернувся з заявою до Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області в якій звинуватив позивача в тому, що той «шахрайським» способом заволодів квартирою №3, і, всупереч вимог закону, використовує як стоматологічний кабінет. Задовольняючи частково позов [PERSON] суд виходив з того, відповідач, звертаючись із заявою до Кодимського РВ не мав наміру виконати свій громадський обов»язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, а переслідував мету за будь-яку ціну зашкодити діяльності позивача як стоматолога. Про це свідчить, зокрема і те, що відповідач із заявою до міліції звертався не від свого імені, а від імені сусідки. Отже, суд приходить до висновку про те, що відповідач, звертаючись із заявою до Кодимського РВ ГУМВС України про незаконність придбання житла та переобладнання його під стоматологічний кабінет відповідачем, тим самим поширив інформацію, що не відповідає дійсності певному визначеному колу осіб. При цьому він (відповідач) принизив ділову репутацію позивача як лікаря-стоматолога в громадській думці та думці окремих громадян. Судом також установлено, що в результаті таких дій відповідача у позивача загострилася гіпертонічна хвороба, він звертався за допомогою до лікаря-терапевата, який призначив лікування. Згідно наданих і досліджених у судовому засіданні фіскальних чеків, позивач витратив на придбання ліків 897 грн. 14 коп., а також проходив курс санаторного лікування на яке витратив, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №7784 - 4860 грн.. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає доведеним той факт, що матеріальні витрати, які поніс позивач стали результатом неправомірних дій саме відповідача. За загальним правилом (ст.1167 ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як зазначено в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Що стосується розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, то суд виходив при цьому з характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат. Суд урахував при цьому, що таке звернення відповідача до правоохоронного органу призвело до змін у виробничих стосунках позивача, зокрема змусила того відволікатися від виконання своїх прямих обов»язків як лікаря, давати пояснення представникам міліції та вишукувати додаткові резерви для поліпшення свого нервового стану. В той же час, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі ст.ст.32,55 Конституції України, ст.ст.297,299,1166 ч.1, 1167 ЦК України, ст.ст. 10,60, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial