Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

25 січня 2010 року позивач КП «Красноармійськтепломережа» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. Посилався на те, що відповідачі зареєстровані у [INFO], в. Красноармійську і у період з 01.02.2009 року по 01.11.2009 року ними не оплачувалися послуги з теплозабезпечення, які надавалися підприємством, через що за відповідачами за вказаний період існує заборгованість в сумі 633,94 грн. Просив задовольнити позов у сумі предявленої вимоги, та покласти на відповідачів судові витрати. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав заяву. Відповідачі позовні вимоги визнали, справу просили розглядати без їх участі, про що також надали заяву. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі у справі зареєстровані у [INFO], в. Красноармійську, що підтверджується довідкою КП «КЦЄЗ» на а.с.3. З копії особового рахунку, відкритого на імя відповідача [PERSON] вбачається, що позивачем нараховувалися суми за опалення, оплата яких відповідачами не здійснювалася, у звязку з чим за відповідачами за період з 01.02.2009 року по 01.11.2009 року існує заборгованість в сумі 633,94 грн. (а.с.4). Суд приходить до висновку, що між сторонами у справі фактично було укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч.2 ст.205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання позивачем (виконавцем) та прийняття відповідачами (замовниками) послуги з постачання теплової енергії. У відповідності з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 р. передбачено, що плата за комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням останнього (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК УРСР, квартиронаймач та члени його сімї зобовязані солідарно вносити плату за житлово-комунальні послуги в установлені строки. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачами зобовязання щодо оплати послуг з теплозабезпечення у вищевказаний період виконувалося неналежно, тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за теплозабезпечення є обґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним присудити з відповідача у дохід держави 51 грн. судового збору, від оплати якого позивача рішенням Красноармійської міської ради від 10.12.2009 року № 5/45-5 звільнено, а також, на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були понесені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 229 (а.с.1,5). На підставі викладеного,

Outcome: approved