Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В жовтні 2009 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Корабельного відділення №8310 заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 383,69 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27 вересня 2007 року між філією Корабельного відділення №8310 ВАТ «Ощадбанку» та [PERSON] був укладений кредитний договір №232, згідно якого останній був наданий кредит на споживчі цілі в розмірі 14000,00 грн. строком на 36 місяців, тобто до 26 вересня 2010 року з відсотковою ставкою 25% річних. У свою чергу відповідач повинна була здійснювати помісячно погашення кредиту та відсотків згідно графіку платежів. В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, 27 вересня 2007 року були укладені договори поруки №232, №23/1 між філією Корабельного відділення №8310 ВАТ «Ощадбанку» та [PERSON] та [PERSON] , які є поручителями за зобов`язаннями [PERSON] . Проте відповідач [PERSON] порушуючи взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, виконувала свої зобов`язання не належним чином, в зв`язку з чим станом на 22 жовтня 2009 року у неї виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13 383,69 грн. Неодноразово позивач звертався до відповідачів з вимогами повернути кредити) заборгованість, але вимоги залишались без задоволення. В зв`язку з тим, що відповідачі не бажають добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, представник позивача просив в судовому засіданні стягнути цю суму в примусовому порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяви з клопотанням розглядати справу в їх відсутність, позов визнали, не заперечували проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до\~ч.4\~ст.130\~ЦПК України\~при визнанні\~позову ухвалюється\~судове рішення\~в порядку\~ст.\~174\~ЦПК України.\~Згідно з\~ч.\~4\~ст.\~174\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачами\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Суд, без дослідження письмових доказів по справі, вислухавши пояснення представника позивача, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 27\~вересня 2007\~року між\~сторонами був\~укладений кредитний\~договір №232\~строком 26\~вересня 2010\~року,\~згідно якого\~відповідачу був\~наданий кредит\~на споживачі\~цілі в\~розмірі 14\~000,00\~грн.\~зі сплатою\~25%\~річних.\~В забезпечення\~виконання зобов`язань\~по вищевказаному\~кредитному договору,\~27\~вересня 2007\~року між сторонами були укладені договори поруки №232, №23/1. Проте відповідач [PERSON] порушуючи взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала свої зобов`язання, в результаті чого станом 22 жовтня 2009 року у неї виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13 383,69 грн. з яких: 10 578,33 грн. - сума основного боргу, 1 976,29 грн. - сума несплачених відсотків, 75,00 грн. - заборгованість по супроводжуючим платежам, 754,07 грн. - пеня. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, 25% річних від суми боргу та пеню, що передбачені умовами договору. Відповідно до п.5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе кредитних зобов`язань, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,04 від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач - [PERSON] своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернула, продовжувала користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривала, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані до дня подачі позовної заяви в суд. Відповідно до ч.І ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також обов`язок про відшкодування держмита в розмірі 133,84 грн. та витрати а інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн., які були сплачені позивач, при подачі позовної заяви.

Outcome: approved