Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-01 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 21 березня 2007 року між ВАТ "Райффайзен банк Аваль" та ним був укладений договір кредиту № 014/8711/82/13965 згідно якого він отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 25\~000 доларів США строком на 120 місяців. На час укладання кредитного договору банку була надана достовірна інформація про його майновий стан та довідка про отримання доходу у національній валюті України. Позивач посилається на те, що зобовязання при проведенні розрахунків має бути виражене у грошовій одиниці України, якою є гривня. Режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, порядок здійснення валютного контролю регулюється Декретом КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Статтею 5 цього Декрету КМУ передбачено, що валютні операції проводять на підставі відповідної ліцензії Національного банку України. Однак банк відповідно такої ліцензії не має, тому й укладати договір у іноземній валюті права не мав. Крім того на час укладання кредитного договору іноземний курс валюти становив 100 доларів дорівнював 505 грн., на час розгляду справи цей курс є значно вищим, що є істотною зміною становища у звязку з чим погіршився його фінансовий стан. Означені умови договору є несправедливими, і відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для зміни умов договору внаслідок порушення договору другою стороною у разі істотної зміни обстановки договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін. Згідно частини 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Просить задоволити позов та змінити умови кредитного договору. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просять їх задоволити. Суду пояснили, що згідно наведених норм закону слід змінити умови кредитного договору, позаяк у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору він може бути змінений на вимогу однієї із сторін. Такою підставою є значний ріст курсу долара США по відношенню до гривні. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позову. Посилається на те, що сторони при укладанні досягли домовленостей по всіх істотних умовах договору. Позивач обрав саме таку валюту зобовязання у доларах США, а відповідно банк виконав зобовязання та надав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 25000 доларів США. Суд, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2007 року між ВАТ "Райффайзенбанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту № 014/8711/82/13965, згідно умов якого банк надав позичальникові [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 25\~000 доларів США строком на 120 місяців із сплатою відсотків в розмірі 13,75% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 20.03.2017 року. Факту укладання кредитного договору у валюті США за означених умов договору та отримання кредиту у доларах США позивач не оспорює. Суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника про те, що ціна договору визначена банком у доларах США за спірним кредитним договором з огляду на приписи Конституції України та ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» неправомірно, відповідно до яких резиденти України мають здійснювати розрахунки між собою лише у національній валюті України гривні. Такі посилання позивача та його представника спростовуються частиною 2 статті 524 Цивільного кодексу України згідно якої сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання і в іноземній валюті. Волевиявлення учасників правочину під час його укладання відповідало їх внутрішній волі та відповідає дійсним правовідносинам, які існували між сторонами договору згідно ст. 3 Цивільного кодексу України, позаяк воля позивача полягала в отриманні кредиту у іноземній валюті - доларах США, він їх отримав, та сплачував його частинами у відповідності до графіку погашення заборгованості. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення відносин позики згідно частини 2 означеної норми закону. Вимоги позивача є не що іншим, як вимаганням зміни умов зобовязання на вимогу однієї сторони, безпідставно, яка законом не допускається. Позивач не довів, а суд не встановив, істотного порушення умов договору другою стороною, і відповідно не може бути підставою для зміни умов договору судом, позаяк відповідач не змінював умов договору, а зміна курсу долара США не змінена ВАТ «Райффайзенбанк Аваль». Навпаки умовами договору, зокрема пунктом 8.3 кредитного договору передбачено, що у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе позичальник. З такими умовами при укладанні кредиту позивач погодився. Режим здійснення валютних операцій на території України, повноваження державних органів і функцій банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, порядок здійснення валютного контролю врегульовані Декретом Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року згідно з частинами 1, 2 та 4 статті 5 Національний банк видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно із цим Декретом; генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України. З урахуванням викладеного, а також на підставі дозволу на здійснення банківських та інших операцій за № 10-4 ВАТ «Райффайзенбанк Аваль» на підставі п.2 статті 6 названого Декрету уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію Національного банку України від імені купують і продають іноземну валюту.\~ Однак підлягає задоволенню вимога позивача про зобовязання відповідача не вносити змін щодо розміру процентів в односторонньому порядку в сторону збільшення відповідно до статті 1056-1 Цивільного кодексу України. Вона визначена договором при його укладанні і збільшена бути не може, а така умова згідно пункту 1.4 договору щодо права банку змінювати розмір процентів є нікчемною. На підставі викладеного та

Outcome: approved