overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 01 грудня 2008 року померла її та відповідачки мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Шевченка, 18 в с, Гребельки Броварського району Київської області. Ще при житті - 07 липня 2004 рою, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно яконз заповіла позивачці все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те. шо буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. При відсутності заповіту' спадкоємцями першої черги за законом були б позивачка та її сестра [PERSON]АВ. - відповідачка по справі, яка відмовилась від спадщини на користь позивачки, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане домоволодіння їй відмоалено в зв'язку з тим. що мати не отримала нравовстановлюючий документ на будинок. Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове домоволодіння. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки домоволодіння належало померлій, позивачка є спадкоємцем за заповітом і прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Територіальної громади с. Давидівці в особі Давидівської сільської ради, Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації, третьої особи: Відділу Держкомзему в Кіцманському районі про визнання права власності на спадкове майно та права на земельну частку /пай, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.11.2009 року в с. Давидівці, Кіцманського району Чернівецької області померла\~його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якого по заповіту являється позивач, інших спадкоємців, а також осіб, які б мали право на обовязкову частку після смерті [PERSON]немає. Позивач не може одержати в державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як є самочинно споруджені будівлі, які знаходяться на далекій відстані від сусідніх\~присадибних земельних ділянок і не створюють перешкод в її користуванні, а\~тому просив задовольнити заяву. Позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі позовні вимоги визнали повністю та не заперечують проти їх задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~328,\~373,\~376,\~386,\~392,\~1225,\~1299 ЦК України\~та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Відділу Держкомзему у Кіцманському районі про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.03.2002 року в селі Іванківці Кіцманського району Чернівецької області помер його дід [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме земельний пай та майновий пай. Спадкоємцем цього майна по закону є позивач та відповідачі по справі, тобто діти покійного, які відмовились від своїх часток\~на користь позивача, який в управління спадковим майном вступив своєчасно, тому що хоронив свого діда, розпорядився його особистими речами після смерті, і в нього на руках знаходяться правовстановлюючі документи, а тому просив задовольнити позов. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі позов визнали повністю та не заперечують проти його задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~373,\~374,\~392,\~1268 ЦК України\~та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт його проживання однією сім'єю з громадянкою [PERSON] яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що з 1999 року до моменту смерті [PERSON] проживала з ним однією сім'єю. Також в своїй заяві заявник зазначив, що проживав з [PERSON] протягом десяти років починаючи з 1999 р. до моменту її смерті. За час спільного проживання ними було відремонтовано житловий будинок за адресою [ADDRESS] та придбано за спільні кошти будинок за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні заявник пояснив, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, на яке він має право як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, проте для прийняття спадщини йому необхідно встановити факт проживання однією сім'єю з померлою. В судовому засіданні заявник підтримав заяву частково та просив її задовольнити в частині встановлення факту проживання однією сім'єю, в частині визнання права на частку в майні просив залишити без руху. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне майно померлої. З 1999 р. заявник постійно проживав з померлою за адресою [ADDRESS] як член родини, при цьому вели разом з померлою спільне господарство, здійснили ремонт будинку за адресою [ADDRESS], придбали житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Факт проживання заявника з покійною однією сім'єю з 1999 р. підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідом заявника, та проживає за адресою [ADDRESS]. Також [PERSON] зазначила, що заявник проживав з [PERSON] за адресою [ADDRESS] та той факт, що вони спільно вели домашнє господарство. Крім того свідок зазначила, що [PERSON] була одинока і окрім заявника не мала близьких родичів, що заявник піклувався про неї, вони спільно долали життєві незгоди. Свідок [PERSON]., що проживає за адресою [ADDRESS] також підтвердила факт проживання однією сім'єю, заявника, з померлою починаючи з 1999 року до моменту смерті і що крім іншого заявник займався похованням [PERSON] Відповідно до ст. З Сімейного кодексу України Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналізуючи добуті в судовому засіданні докази у сукупності, суд вважає, що [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет. І Таким чином, суд приходить до висновку, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню в частині встановлення факту проживання сім'єю. І

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Коханівка по вул. Лесі Українки, 37, Полонського району Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов [PERSON] підтримав, пояснив, що в 1990 році в період шлюбу вона разом з чоловіком [PERSON] побудували зазначений будинок, котрий станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору, головою якого був чоловік. В 2003 році чоловік помер та після його смерті позивачка як спадкоємиця за законом не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на будинковолодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1990 році під час шлюбу позивачка разом з покійним чоловіком [PERSON], який був головою колгоспного двору, побудували згаданий вище жилий будинок, на котрий він не отримав правоустановчий документ. Після смерті чоловіка на його ? частку жилого будинку з господарським спорудами відкрилась спадщина, у фактичне управління якою вступила позивачка. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення представника позивачки, дані технічного паспорту, рішення виконкому та довідки сільської ради, свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки будинок побудований в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому відповідно до ст.22 КпШС України згаданий будинок є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Після смерті спадкодавця позивачка як спадкоємець за законом відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК України 1963 року, набула право власності на ? частку вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно та на своє утримання 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні [PERSON] позов змінила, просила стягувати з відповідача аліменти по 300 грн. щомісячно на дитину, пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги дитині, хоч має таку можливість. Вимогу про стягнення коштів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку зняла. Відповідач змінений позов визнав, пояснив, що він ніде не працює та погодився сплачувати аліменти на дитину лише в сумі по 300 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зміненого позову. Встановлено, що відповідач в повній мірі не виконує обовязок передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй дитині, а тому з нього слід здійснити стягнення аліментів. Так як [PERSON] має мінливий, нерегулярний дохід тому, відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України на думку суду має становити по 300 грн. щомісячно на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

01 березня 2010 року позивачі звернулися до відповідача з вказаним позовом посилаючись на те що останній отримав від них у борг фуражну пшеницю вагою 30 тонн 556 кг. на суму 30556 грн. і зобовязався повернути гроші за неї в термін до 01.02.2010 року. Оскільки відповідач у вказаний термін кошти не повернув, просили стягнути з нього на їх користь вказану заборгованість. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив що пшеницю отримав, проте з ним не розрахувалися покупці в звязку з чим він не зміг розрахуватися з позивачами. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з розписки відповідач [PERSON] отримав у позивачів [PERSON] та [PERSON] пшеницю фуражну вагою 30 тонн 556 кг. на суму 30556 грн., вказану суму зобовязався повернути до 01.02.2010 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі викладеного суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вищевикладеного суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню і з відповідача має бути стягнуто на користь позивачів заборгованість за договором позики у сумі 30556 грн. в рівних частках. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів мають бути стягнуті судові витрати, а саме 305 грн. 56 коп. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, у якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], посилаючись на те, що строк пропущений ним з поважної причини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 23.08.2009 року померла його мати [PERSON] та залишила на його імя заповіт на все своє майно, що належатиме їй на момент смерті. Позивач невірно зрозумів в який термін необхідно прийняти спадщину, тому з відповідною заявою звернувся після сливу шестимісячного строку. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вважає, що немає підстав для встановлення додаткового строку, так як згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України незнання закону не є непереборною силою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази у справі, приходить до наступного. Згідно з заповітом від 24.06.2009 року [PERSON] заповіла [PERSON], [INFO] все своє майно, що буде належати їй на день смерті. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1993 року, виданого Харківським міським центром приватизації, [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. 23.08.2009 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті матері позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як в силу похилого віку та юридичної неграмотності не зрозумів в який термін необхідно це зробити. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 25 лютого 1995 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різне ставлення до життєвих цінностей, та через втрату любові. Шлюбних відносин вони не підтримують з січня 2010 року, з того ж часу не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 1995 року. /а. с. 5/ Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. /а. с. 6/. Судом встановлено, що сторони з 2010 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, втратили один до одного почуття любові. В судовому засіданні сторони просили строк для примирення не надавати. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісяця до її повноліття, посилаючись на те, що з 20.06.1994 року знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. У квітні 2003 року сторони припинили шлюбні відносини і з цього часу [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частині усіх видів заробітку щомісяця до її повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно представленого суду свідоцтва про народження, виданого Комінтернівським ВРАГС м.Харкова від 15.01.1999 р. (запис № 22 від 15.01.1999 р.), батьком [PERSON], [INFO] вказаний [PERSON]. Як вбачається з довідки КП „Жилкомсервіс Комінтернівська філія дільниця № 20 від 31.07.2009 року, неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір*ю за адресою: м. Харків, в-д Тарасівський,12, кВ.85. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає, турботи до дитини не проявляє. Фактично, вихованням та утриманням неповнолітньої [PERSON], [INFO] займається тільки мати, однак її доходів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1\\4 частині усіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.. Суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки відповідач є інвалідом 2-ї групи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення боргу за кредитним договором. Просять стягнути з відповідача борг за кредитним договором оскільки відповідач порушив зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, а також заборгованість по відсоткам за користування кредитом; пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, всього на загальну суму 14795 гривень 94 копійки. Як на попередньому слуханні справи так і в судовому засіданні представник позивачів підтримав заявлені вимоги в повному об'ємі. Відповідач як на попереднє слухання справи так і на судове засідання не з'явилася. Судом за відомим місцем реєстрації відповідача було направлено судові повістки і копію позовної заяви з документами. Про час і місце розгляду справи відповідач неодноразово повідомлялася. Причин своєї неявки в судове засідання відповідач суду не повідомила, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що ВАТ "[PERSON] Аваль" відповідно до умов кредитного договору номер 010/2326/73335 від 13.10.2008 року надав відповідачу кредит у сумі 15000 гривень на споживчі потреби, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,9% з кінцевим терміном повернення 27.10.2010 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Підтвердженням того, що між сторонами був укладений договір є кредитний договір відповідно до якого відповідач зобов'язаний був погасити кредит до 27.10.2010 року, проте на січень 2010 року відповідач не виконує узяті на себе зобов'язання і має борг у сумі 14796 гривень 94 копійки, відповідно до наданих документів. Тобто між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити борг за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Тобто суд проаналізувавши надані документи, вважає, що в судовому засіданні було доведено, що у відповідача перед позивачем виникли грошові зобов'язання, і тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Тому вимоги в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на користь позивача також підлягають задоволенню. На підставі наведеного і

Outcome: approved