overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності вона є власником ? частини кв. 20 по вул. Балакіна, ? м. Полтави , власником іншої ? частини є [PERSON] У зазначеній квартирі зареєстрований її син відповідач [PERSON] як член сім»ї. З 2001 року відповідач у вказаній квартирі не проживає , а фактично мешкає в м. Полтаві по вул. Некрасова,10. На даний час позивач має намір розпорядитись належним їй майном, а тому звернулась до суду в казаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву в якій позов визнав , з позовними вимогами згоден, просить справу розглядати в його відсутність. Представник Київський РВ ПМУ УМВС України у Полтавській області відділення ГІРФО в судове засідання не з»явивя, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник ГЖЕД № 7 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та третя особа [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 липня 1998 року на праві приватної, спільної сумісної власності належить кв. 20 по вул. Балакіна ? м. Полтави .Право власності зареєстровано за позивачем та третьою особою , що підтверджується записом у реєстровій книзі КП ПБТІ «Інвентаризатор» за № 117-16210 від 22 липня 1998 року . Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до довідки № 365 від 06 квітня 2010 року виданої ГЖНЕД № 7 у кв. 20 по вул. Балакіна ? м. Полтави зареєстрований [PERSON] . Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 квітня 2006 року. Шлюб зареєстрований Вільховецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально сім»ю не забезпечує, переїхав на постійне місце проживання до батьків у іншу місцевість. Просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з»явилася, але надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Позов підтримала повністю. Просить суд розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з»явився, але надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Позов визнав повністю. Просить суд розірвати шлюб, при цьому не згоден на строк примирення, так як спільно не проживають з позивачкою більше двох років і намірів проживати разом не мають. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за слідуючих підстав. По справі встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 квітня 2006 року. Шлюб зареєстрований Вільховецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося - не зійшлися характерами. Суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти, на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 від його заробітку /доходу/, посилаючись на те. що припинила з відповідачем подружні стосунки, він не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Сторони в судове засідання не зявилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. З заяви відповідача вбачається, що він позов визнав і погодився сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачкою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони в шлюбі мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Карину, [INFO]. Позивачка та відповідач припинили подружні стосунки, загальне господарство не ведуть. [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], а на доньку Карину сплачував аліменти згідно рішення суду, однак стягнення по виконавчому листу призупинено на підставі заяви позивачки. Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності суд вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] У відповідності до ст.ст. 81. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі - 120 грн. та судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що 22.01.2005 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружжя припинило шлюбно-сімейні стосунки в 2008 році, оскільки в сім»ї виникали сварки. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що збереження сім»ї неможливо, оскільки вона народила дитину від іншого чоловіка, з яким має намір створити нову сім»ю. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження 22 січня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, про що міським відділом РАЦС № 2 Харківського МУЮ вчинено актовий запис № 45 (а.с.6). У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що у 2008 році сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, оскільки мали різні характери та погляди на життя, відповідач порушував подружню вірність. У теперішній час позивач має намір створити сім»ю з іншим чоловіком, від якого народила дитину. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки сімя існує формально і не може бути відновлена. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Малолітнього [PERSON] Нікіту слід залишити на виховання матері [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що в листопаді 2009 р. за вини [PERSON] на пр.Гагаріна у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача отримав технічні ушкодження. Позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] 23313,39 грн. у відшкодування спричиненої майнової шкоди та 353,14 грн. судових витрат. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінив позовні вимоги та зменшив суму позову в частині відшкодування майнової шкоди до 12000,00 грн. Відповідач [PERSON] в частині стягнення 12000,00 грн. у відшкодування майнової шкоди та судових витрат позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено що постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 12 січня 2010 року [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З вказаної постанови вбачається, що 11 листопада 2009 року [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер 34571ХВ по пр.Гагаріна у м.Харкові, не вибрав безпечний інтервал руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив п. 13.1; 2.10 Правил дорожнього руху України (а.с. 46) Постанова набрала законної сили. Згідно Звіту № 139/2009 спеціаліста-товарознавця ПХО «Баранов и К» від 24.11.2009 р. загальна матеріальна шкода, спричинена власникові автомобіля [NUMBER], склала 23313,39 грн. (а.с. 5-14). Відповідно до ст. 1187,1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на вищенаведене, суд стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою 12\~000 грн. в межах суми заявленого позову. Крім того, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати 233,14 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 353,14 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва, посилаючись на те, що за власні кошти самочинно побудувала прибудову до приміщення магазину на пр. Гагаріна, 179 у м.Харкові. Вважаючи, що обєкт самочинного будівництва відповідає діючим санітарно-технічним, будівельним нормам, не порушує права інших осіб, позивач просила визнати за нею право власності на зазначену будівлю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - Харківської міської ради [PERSON] проти задоволення позову заперечував, клопотав ухвалити рішення відповідно до вимог закону. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що в 2009 році позивач за власні кошти самочинно побудувала прибудову до приміщення магазину на пр. Гагаріна, 179 у м.Харкові площею 40 кв. м. 10 грудня 2009 року КП «Харківське міськБТІ» виготовило технічний паспорт на зазначений об»єкт самочинного будівництва (16-20). З Технічного висновку про стан будівельних конструкцій самочинно прибудованих приміщень № 13а, 13б, 18а, 18б до нежитлових приміщень першого поверху № 4-11, №13, №17-21, № 66-5 в житловому будинку літ.А-5 на пр.Гагаріна, 179 в м.Харкові, який складено Проектним бюро Харківської національної академії міського господарства, вбачається, що технічний стан конструкцій забезпечує надійну їх експлуатацію. Будівельні конструкції будівлі не мають дефектів та пошкоджень, відповідають ДБН України, санітарним та протипожежним нормам, можуть експлуатуватись за призначенням (а.с. 33-49). З матеріалів справи вбачається, що зведення відповідачем об»єкта самочинного будівництва не порушило права інших осіб (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України нерухоме майно є обєктом самочинного будівництва, якщо воно збудоване без належного дозволу. Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Стверджує, що відповідач, як власник зобовязаний вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 1 березня 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в розмірі 1514,61 гривень, які просить стягнути з нього на користь (КП РМР) "Теплотранссервіс". Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що розрахунок боргу за надані послуги позивач здійснює, починаючи з 1 січня 2007 року. Із пояснень представника позивача, роздруківки заборгованості по наданих послугах вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Вказаний закон набрав чинності 30 липня 2004 року. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 5 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " передбачає обовязок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як слідує із положень п. 1 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " та ч. 1 ст. 24 Закону України " Про теплопостачання " відповідач не виконав свого обовязку по укладенню договору на надання житлово - комунальних послуг, як і не скористався своїм правом на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій та не звертався до позивача з проханням про припинення надання йому опалення та гарячого водопостачання. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» Шосте Уманське відділення Черкаської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до [PERSON] , [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення суми боргу з позовом про розірвання кредитного договору та стягнення суми боргу, в якому вказав, що відповідно до кредитного договору № 354411/ 9425 / 0254 -7 від 12 липня 2007 року ВАТ «Райффайзен банк Аваль» було надано споживчий кредит у розмірі 3000 доларів США [PERSON] терміном на 36 місяців по 11 липня 2010 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 18% річних. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати кредит в розмірі 1/36 від суми отриманого кредиту , погашення процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником щомісячно та остаточно погашення кредиту до 11.07. 2010 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання по договору належним чином не виконував , що призвело до утворення поточної заборгованості по вищевказаному кредитному договору в розмірі 1333,15 дол. США - поточна заборгованість за кредитом , 449,14 дол. США - прострочена заборгованість за відсотками , 17633, 49 грн. - нарахована пеня за прострочені платежі. Відповідачу [PERSON] неодноразово направлялися повідомлення , з проханням погасити суму заборгованості, відповідь на вказані повідомлення не отримана, до теперішнього часу на день розгляду справи судом борг не погашений. 12 липня 2007 року для забезпечення своєчасного повернення кредитних коштів по кредитному договору № 354411/ 9425 /0254 -07 був укладений договір поруки, а саме № 354411/9425/0254 - 7П між Банком і [PERSON]. Відповідно до п.1.2 договору поруки та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1000 гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден виплачувати аліменти у сумі до 500 гривень, щомісяця на утримання дитини, так як сплачує кредити, оформлений приватним підприємцем, але підприємницьку діяльність не здійснює, працює водієм, в середньому отримує заробіток 100 гривень на день. Суд встановив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2004 року, від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], котра мешкає з позивачем. Шлюбні відносини сторін припинені, мешкають окремо, відповідач надає добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини, але не стабільно та не встановлену суму, чим ставить позивача в дуже скрутний матеріальний стан, що є для неї обтяжним. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження, висновок ВКК міської лікарні № 5 № 673 від 21.09.2009 року, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця № 528187 серія ВО 2, свідоцтво про сплату єдиного податку, копія трудової книжки, форма трудового договору від 10 березня 2010 року, що дозволяє суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі твердої грошової суми 700 гривень, щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 лютого 2010 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що його підприємство, відповідно до рішення виконкому Сумської міської ради № 720 від 27.12.2005 року, надавало послуги з теплопостачаннявідповідачу,який проживає за адресою: [INFO]. Відповідач своєчасно послуги ке оплачував, в звязку з чим, за період з 01.09.2005 року по 30 вересня 2006 року утворилась заборгованість в сумі 402 грн. 51 коп.та за період з 01.10.2008 року по 31.01.2009 року в розмірі 545,45 грн. Тому, позивач просив стягнути вказану заборгованість та понесені ним судові витрати у розмірі 81 грн.,а також понесені витрати по розміщенню оголошення у пресі. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача подав заяву в якій просив провести розгляд справи у відсутність його представника, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.Причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконкому Сумської міської ради від 27.12.2005 року № 720 позивача визначено з 01.10.2005 року виробником та виконавцем послуг з теплопостачання і гарячого водопостачання (ах.8-9) Відповідач, проживаючи в [INFO] (а.с.5) і користуючись послугами з теплопостачання, які йому надавав позивач своєчасно та в повному обсязі не оплачував надані послуги, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 947,96 грн. за періоди з 01.09.2005 року по 30.09.2006 року та 01.10.2008 року по 31.01.2009 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, п. п. 18,20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідачі зобовязані вносити плату за послуги з опалення приміщення та гарячого водопостачання своєчасно, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідач своєчасно не вносила таку оплату, в зв»язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1036.88 грн., що підтверджується оборотними відомостями (ах. 6-7). Виходячи з викладеного порушене право позивача підлягає захисту і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість по оплаті послуг з опалення та гарячого водопостачання в сумі 947грн.96 коп. Крім того, відповідно до п. З ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. на користь позивача та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем по справі з 04.09.1993 року по 16.12.1999 року. Від шлюбу у них народилася дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходитися на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо, працює, однак приховує своє місце роботи та свій заробіток утаює, не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Оскільки встановити точний розмір доходів відповідача неможливо, то позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій частково відмовилася від позовних вимог, наполягаючи на стягненні з відповідача щомісячно 350 грн. та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно визнав, а справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Так оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження народилася дитина син [PERSON], а відповідач в порушення вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обовязку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, то з нього належить стягнути аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і оскільки відповідач, зі слів позивачки отримує доходи, які неможливо встановити, то з відповідача належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, враховуючи що на час розгляду справи розмір прожиткового мінімуму для проживання та повноцінного розвитку дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік з 01 листопада 2009 року становить 776 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків, але при цьому суд, визначаючи розмір аліментів враховує й ту обставину, що відповідач не має стабільного заробітку і тому визначає до сплати суму в розмірі 350 грн. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Задовольняючи позов суд, стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120грн.

Outcome: approved