Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 3.08.2009 р. біля 14.05 години по вул. Грушевського у м. Коростені водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "Форд" номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем марки "Опель Астра", який належить йому на праві приватної власності. Відповідно до постанови судді Коростенського міськрайонного суду від 5 серпня 2009 року винним у даній дорожньо - транспор-тній пригоді визнано відповідача, який не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався без-печної дистанції між транспортними засобами. Також позивач зазначив у позові, що в результаті зіткнення, його автомобіль був пошко-дженим, зокрема було пошкоджено: розбито лівий задній ліхтар; тріщина заднього бамперу; скол фарби кришки багажнику; деформація петлі капоту. Відповідно до висновку про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику авто-мобіля "Опель Астра" в результаті його пошкодження, матеріальний збиток на дату оцінки стано-вить 10155 грн. 45 коп. За складання указаного висновку ним сплачено 300 грн. Він звертався до відповідача для вирішення відшкодування збитків у добровільному поряд-ку, однак йому відповідачем було відмовлено, а тому вимушений був звернутися в суд. Просив стягнути з відповідача на його користь 10155 грн. 45 коп. матеріального збитку, 300 грн. витрат за оплату оціночної вартості пошкодженого автомобіля, 120 грн. за оплачені витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду цивільних справ та 1000 грн. моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із пошкодженням його автомобіля. В судовому засіданні [PERSON] уточнив свій позов і просив суд стягнути з відповідача на його користь 300 грн. витрат за оплату оціночної вартості пошкодженого автомобіля, 120 грн. за оплачені витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду цивільних справ та 1000 грн. моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, що він зазнав у звязку із пошкодженням його автомобіля. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що 25.09.2009 р. страхова компанія перерахувала вказані кошти позивачу, а останній їх отримав. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду "Звіт № 44 про визначення матеріального збитку, заподіяного автомобі-лю у розмірі 10155 грн. 45 коп." Цей звіт складений 17.08.2009 р. приватним підприємцем [PERSON] у його відсутність, бо його ніхто і не викликав. У цьому звіті ПП [PERSON] висту-пає не в якості експерта судових експертиз та не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до ст.ст.53, 59 ЦПК України вказаний звіт не є до-пустимим доказом у цій справі. Тому вважає, що звіт ПП Легенчука неможливо покласти в основу судового рішення, а сплачені позивачем за складання цього звіту кошти в сумі 300 гр. не підлягають стягненню з ньо-го. Крім того судово-товарознавча експертиза у справі не проводилася. На даний час позивач від-ремонтував свій власний автомобіль, а тому нема підстав мати сумнів щодо недостовірності вар-тості відновлювального ремонту автомобіля, визначеного страховою компанією. Він також не згоден з доводами позивача про завдання йому моральної шкоди. У своїй зая-ві позивач вказує, що він пенсіонер, інвалід 2 групи по ЧАЕС і всю пенсію витрачає на лікування, а тому він страждав від того, що необхідно зробити високовартісний ремонт автомобіля. Однак йому відомо, що позивач працює інженером на гранітному карєрі. Також просив суд звернути увагу на те, що позивач, який з 2004 року перебуває на диспан-серному обліку в звязку з онкозахворюванням у день скоєння ДТП позивач за медичною допомо-гою не звертався і лише наступного дня, тобто 4.08.2009 р. він звернувся в онкокабінет Коростен-ської міської лікарні з приводу підвищеного тиску. Лікар-онколог [PERSON] встановив йому діагноз: гіпертонічний криз та одночасно видав довідку від 4.08.09 р., яка не зареєстрована в реєстратурі лікарні. Лікар-онколог не мав права встановлювати позивачу діагноз, лікування якого не входить до його професійної компетенції. Медичну картку амбулаторного хворого позивач суду не надав, а тому неможливо встано-вити чим він хворів до події дорожньої пригоди і яким чином вона погіршила його стан здоровя. Будь-яких фізичних ушкоджень під час ДТП позивач не отримав. Просив також врахувати, що його заробіток мабуть не перевищує розміру пенсії позивача, бо його зарплата становить менше 400 гривень. Крім того, відповідно до ст.. 23 ЦК України та Закону "Про обовязкове страхування циві-льно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова компанія від-шкодовує потерпілому моральну шкоду в межах, встановлених законом. 5.03.2009 року він уклав договір страхування із закритим акціонерним товариством "Стра-хова компанія "КРЕДО-КЛАСИК", яка і повинна відшкодувати позивачу завдану йому моральну шкоду. Тому просив у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Представник відповідача ЗАТ "Страхова Компанія "Кредо Класик" (СК "УНІКА") в судове засідання не зявився без поважних причин, однак надав суду заперечення проти позову, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову і справу розглядати без участі представника. Судом досліджувались також всі надані сторонами докази та витребувані на їхню вимогу. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 3.08.2009 р. біля 14.05 години на вул. Грушевського у м. Коростені сталася ДТП пригода, а саме сталось зіткнення автомобіля марки "Опель Астра" номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в напрямку провулку Піонерсь-кий та автомобіля марки "Форд" номерний знак [NUMBER], який рухався у попутному напрям-ку та належить [PERSON] і під керуванням власника. В результаті цього зіткнення обидва ав-томобіля отримали механічні пошкодження. Як вбачається з постанови судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської обла-сті від 5 серпня 2009 року винним у даній ДТП визнано водія [PERSON], який як і при розг-ляді адміністративної справи, так і при розгляді даної цивільної справи не заперечив проти цього. Тобто в даній дорожньо транспортній пригоді (надалі ДТП) водій автомобіля "Форд" [PERSON] допустив порушення вимог пунктів 10.1, 10.4, 12.1, 12,3 "Правил дорожнього руху", які з технічної точки зору, знаходяться у причинному звязку з створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди в наведених дорожніх умовах. Тобто, дані правовідносини виникли внаслідок порушень [PERSON] вимог пунктів 10.1, 10.4, 12.1, 12,3 "Правил дорожнього руху". Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При відшкодуванні моральної шкоди, суд враховує наявність вини водія [PERSON] та довідку, надану позивачем про стан його здоровя, а також те, що позивач є особою похилого віку та таким, що являється інвалідом 2 групи по ЧАЕС (тобто має онкозахворювання). На підставі вищезазначеного суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виявилася у ду-шевних стражданнях внаслідок: протиправної поведінки водія [PERSON] щодо нього; пошко-дження його автомобіля; суттєвого порушення звичайних нормальних життєвих звязків позивача та його родини, оскільки протягом тривалого часу вони не мали змоги користуватись автомобі-лем; витрачання свого часу на відновлювальний ремонт автомобіля та інше. Обмірковуючи позов в частині стягнення з [PERSON] 300 грн. витрат за оплату оціночної вартості пошкодженого автомобіля, суд вважає, що позов у цій частині задоволенню не підлягає, оскільки цей "Звіт № 44 про визначення матеріального збитку, заподіяного автомобілю" ПП [PERSON] проводився без участі відповідача. Крім того судово-товарознавча експертиза у справі не проводилася, бо про це не заявляли сторони і ПП Легенчук про кримінальну відповідальність не попереджався. Оскільки на даний час позивач відремонтував свій власний автомобіль, а тому у суду не має підстав мати сумнів щодо недостовірності вартості відновлювального ремонту автомобіля, визначеного страховою компанією. Також позивач відмовився від позову в частині відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст.1194 ЦК України "Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)." У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати". З наданих суду матеріалів видно, що позивач поніс витрати в розмірі 120 грн. за оплату ви-трат з інформаційно технічного забезпечення розгляду цивільних справ, сплачених позивачем при подачі позову, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже на підставі вищевикладеного, в сукупності з поясненнями сторін і зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про часткове задово-лення позову, виходячи з вимоги розумності і справедливості.

Outcome: partial