Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 21 січня 2008 року між нею та Акціонерним банком «Енергобанк» був укладений Договір Банківського вкладу «Комфорт» № 06-01/08 ДФ на строк до 22 липня 2009 року. 03 липня 2008 року між нею та відповідачем була укладена додаткова угода. За даним договорами позивачка розмістила в Акціонерному банку «Енергобанк» іменний депозит (вклад) в загальну суму 137250,00 гривень із виплатою 15,75 % річних за вкладом. 05 січня 2009 року позивачка звернулася до відповідача про дострокове повернення банківського вкладу у розмірі 137250 гривень та відповідні нараховані відсотки за період дії договору банківського вкладу. Дана заява була зареєстрована відповідачем 08 січня 2009 року, за вхідним № 6. 02 лютого 2009 року позивачці був виплачений депозит в розмірі 137 250,00 грн. та відсотки у розмірі 1895,17 грн. Крім того, відповідно до квитанції № 271457 від 02 лютого 2009 року. відповідачем було перераховано на рахунок банку грошові кошти у розмірі 6862,50 гривень за послуги згідно тарифів банку за дострокове повернення депозитного вкладу згідно діючих тарифів у розмірі 5% від суми повернення. Позивачка посилається на те, що Акціонерний банк «Енергобанк» неправомірно нарахував та стягнув з неї за дострокове повернення депозитного вкладу комісійну винагороду у розмірі 6 862,50 гривень. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 6 862,50 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 226,75 грн. судові витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 70,89 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник позивачки за усною заявою [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що [PERSON] звернулася до банку про дострокове повернення депозитного вкладу лише 02.02.2009 року, про що свідчить її заява. Заяву позивачки від 05.01.2009 року банк розцінив лише як намір достроково отримати депозитний вклад, без посилання на дату такого отримання. Оголошення про зміну розміру комісійної винагороди банку знаходилося на дошці об'яв, з яким позивачка мала можливість ознайомитися. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 21 січня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним банком «Енергобанк» був укладений договір банківського вкладу «Комфорт» № 06-01/08 ДФ на строк до 22 липня 2009 року. 03 липня 2008 року, між сторонами була укладена додаткова угода, відповідно до вказаних вище угод [PERSON] розмістила у Акціонерному банку «Енергобанк» в особі Чернівецького відділення Акціонерного банку «Енергобанк» іменний депозит (вклад) на загальну суму 137250,00 гривень із виплатою 15,75 % річних за вкладом (а.с.5-7) 05 січня 2009 року, [PERSON] відповідно до п.2.6 Договору банківського вкладу «Комфорт» від 21 січня 2008 року, звернулася до відповідача про дострокове повернення банківського вкладу у розмірі 137250 гривень та відповідні нараховані проценти за період дії договору банківського вкладу. В даній заяві позивачка зазначила дату дострокового повернення депозитного вкладу - 22.01.09 (а.с.10). Відповідно до п.2.6. даного договору, при достроковому поверненні Вкладу на вимогу Вкладника до 21.01.2009 року включно відсотки за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку нараховуються і сплачуються із розрахунку 7,0 відсотків річних. Вкладник отримує Вклад, за вирахуванням суми нарахованих та сплачених відсотків не пізніше 2 -х робочих днів, з дня подання Банку належним чином оформленої заяви. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Однак, банк, в супереч вимогам закону та умовам договору, не видав [PERSON] вклад на першу її вимогу. Згідно п. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовується положення про договір банківського рахунку. Відповідно до ст. 1068 ЦК України, банк зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом. Відповідно до п. 6.1. Договору банківського вкладу «Комфорт», всі зміни та доповнення до Договору здійснюються за ініціативою Сторін і мають бути вчинені у письмовій формі та підписані належним чином. В порушення зазначених вище вимог договору, відповідачем, відповідно до квитанції № 271457 від 02 лютого 2009 року, було перераховано на рахунок банку грошові кошти у розмірі 6 862,50 гривень за послуги згідно тарифів банку за дострокове повернення депозитного вкладу згідно діючих тарифів у розмірі 5% від суми повернення (а.с.9). Пунктом 5.4. договору передбачено, що за операції по перерахуванню коштів в інші банківські установи, або видачі готівкових коштів, раніше зарахованих на Вклад у безготівковій формі, та інші послуги, що не передбачені цим Договором, Вкладник сплачує Банку комісійну винагороду, згідно з діючими тарифами Банку. Згідно з положеннями Цивільного кодексу України, комісійна винагорода виплачується за договорами комісії, тобто згідно зі статтею 1011 Цивільного кодексу України, одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Як встановлено судом банківський платіж за дострокове повернення депозитного вкладу, тобто сплата вкладником банку комісійної винагороди не передбачена договором Банківського вкладу «Комфорт» № 06-01/08 ДФ від 21 січня 2008 року, додатковою угодою від 03 липня 2008 року та не відноситься до операцій банку, які передбачені в п.5.4. Договору банківського вкладу «Комфорт» від 21 січня 2008 року, між сторонами договір комісії не укладався. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. \~ Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказані вище грошові кошти в розмірі 6 862,50 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] в повному об?ємі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявлена вимога про стягнення з Акціонерного банку «Енергобанк» в особі Чернівецького відділення Акціонерного банку «Енергобанк» 3% річних від простроченої суми в розмірі 226,75 грн. позивачем належними доказами не доведена, а тому не підлягає задоволенню. Так, правовідносини, які виникли між [PERSON] та Акціонерним банком «Енергобанк» в особі Чернівецького відділення Акціонерного банку «Енергобанк» не відносяться до зобов»язальних правовідносин, відповідальність за порушення яких передбачена ст.625 ЦК України. Відповідно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача, слід стягнути судовий збір в розмірі 68,62 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Outcome: partial