Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

13 січня 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 11 серпня 1984 року у Бориспільському міському ЗАГС Київської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №239. Це у сторін перший шлюб, в якому у них народилася дитина: син [PERSON] (28.05.1985 р.н.). Сімейне життя в них не склалось через несумісність поглядів, у звязку з чим з 2007 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного, у звязку з тим, що відповідачка через органи РАЦС розірвати шлюбні стосунки відмовляється, позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву в якій, позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 11 серпня 1984 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане Бориспільськім міським відділом ЗАГС Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №239. У сторін це перший шлюб. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу не має. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Починаючи з 2007 року припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачкою та відповідачем відсутній, неповнолітніх дітей немає. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на позивача за клопотанням останнього.

Outcome: approved