Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

ЗАТ КБ «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що відповідно до укладеного кредитного договору № CSR0GK01160014 від 06.05.2005 року, [PERSON], отримала кредит у розмірі 15873,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 06.05.2025 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж), для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, а також інші витрати. Відповідач, зобовязання за вказаним договором, належним чином не виконувала. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту, є право позивача достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. З огляду на вказане, відповідач, станом на 27.05.2009 року, має заборгованість - 12423,19 доларів США, що складається із: заборгованості за кредитом, у розмірі 12281,45 доларів США; заборгованості по процентах за користування кредитом, у розмірі 123,67 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом, у розмірі 18,06 доларів США та 0,01 долар США пені за несвоєчасність виконання зобовязань. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПриватБанк і відповідач 17.05.2005 року, уклали договір іпотеки № CSR0GК01160014, згідно якого [PERSON], надала у іпотеку нерухоме майно: будинок загальною площею 66,60 кв. м, що розташований у м. Городище, вул.Белінського,25, Черкаської області. Дане майно належить відповідачеві на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності, на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: Черкаська область, м. Городище, вул. Белінського, 25. У звязку із вказаними обставинами, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який просить задоволити у повному обсязі: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в розмірі 12423,19 доларів США, звернути стягнення на будинок та земельну ділянку площею 0,15 га, що розташовані за адресою: Черкаська області, м. Городище, вул. Белінського, 25, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, просить виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у будинку, що у м. Городище по вул.Белінського,25, Черкаської області, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Городище. Стягнути з відповідач судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 955,02 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн. У судовому засіданні, представник позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, [PERSON], у судове засідання на розгляд справи не зявилася по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток про виклик до суду, №7953 від 09.07.2009 р., без номера від 01.08.2009 р., №23851 від 23.10.2009, №27709 від 18.11.2009 року, №42767 від 21.01.2010 р., №43984 від 31.01.2010 року та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, що було розміщено у періодичному виданні - газеті «Черкаський край» від 17.02.2010 року, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов достатньо обґрунтований, підтверджений належними доказами, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вказано в позовній заяві, та повністю доведено наявними доказами у справі, відповідно до укладеного кредитного договору № CSR0GK01160014 від 06.05.2005 року, [PERSON], отримала кредит у розмірі 15873,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 06.05.2025 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж), для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідно, до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобовязанні. Відповідач, зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту, є право позивача достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Відповідач, станом на 27.05.2009 року, має заборгованість - 12423,19 доларів США, що складається із: заборгованості за кредитом, у розмірі 12281,45 доларів США; заборгованості по процентах за користування кредитом, у розмірі 123,67 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом, у розмірі 18,06 доларів США та 0,01 долар США пені за несвоєчасність виконання зобовязань. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПриватБанк і відповідач 17.05.2005 року, уклали договір іпотеки № CSR0GК01160014, згідно якого [PERSON], надала у іпотеку нерухоме майно: будинок загальною площею 66,60 кв. м, що розташований у м. Городище. вул.Белінського,25, Черкаської області. Дане майно належить відповідачеві на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за цим договором поширюється і на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, яка належить іпотекодавцю на праві власності, на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: Черкаська область, м. Городище, вул. Белінського, 25. Згідно із ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги, за основним зобовязання, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Згідно з ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя, вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані і іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Однак, потреба у задоволенні позовних вимог щодо виселення та зняття з реєстрації відповідача за адресою знаходження предмета іпотеки, відсутня, оскільки, відповідно до довідки, виданої ВСГІРФО Городищенського РВ ГУМВС України в Черкаській області, [PERSON] зареєстрована та проживає у м. Городище по вул. Слов*янській, 29 [ADDRESS], а не по вул. Белінського, 25, м. Городище, Черкаської області З огляду на вище викладене, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився та не подав свої заперечення щодо предмета спору, будучи належно повідомленим, про слухання даної цивільної справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в розмірі 12423,19 доларів США звернути стягнення на будинок та земельну ділянку загальною площею 0,15 га, що розташовані за адресою: Черкаська області, м. Городище, вул. Белінського, 25 та перебувають у власності відповідача, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у вказаному будинку зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України м. Городище. Щодо позовних вимог, в частині відшкодування, судових витрат, суд вважає, що їх потрібно задоволити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1196 грн. 52 коп., з яких 946 грн. 52 коп. сплаченого судового збору та 250 грн. 00 коп. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved