Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] ( транспортне) страхове бюро України звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу виплаченого відшкодування на суму 11343 грн. 56 коп., вказуючи про те, що 17.11.2007 року [PERSON], керуючи автомобілем «Форд Сієра» д.н. [NUMBER], не маючи договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вчинив ДТП. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою по адміністративній справі Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2007 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль « Хонда» д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою, оскільки винуватцем ДТП зазначена шкода відшкодована не була. Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( за рахунок коштів фонду захисту потерпілих [PERSON] (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність), МТСБУ 03.04.2008 року здійснило відшкодування потерпілій особі в розмірі 11343 грн. 56 коп. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 вказаного Закону, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON], який не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 11343 грн. 56 коп., витрати позивача на юридичні послуги - 2000 грн., витрати на судовий збір - 133 грн. 44 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 252 грн., витрати за відправлення повідомлення телеграфом відповідачу в сумі 31 грн. 28 коп., витрати за подання оголошення в засобах масової інформації - 420 грн., а всього просила стягнути 14180 грн. 28 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином : позовну заяву отримав 10.10.2009 року, про що є його розписка ( а.с. 43а), йому була вручена телеграма про виклик в судове засідання ( а.с. 43) , розміщено оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача в судове засідання. Однак відповідач будь-яких заперечень на позов не надавав, заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом відповідно до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.11.2007 року [PERSON] , керуючи автомобілем « Форд Сієра» д.н. [NUMBER], на 27 кілометрі автодороги Київ - Чернігів, в м. Бровари, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки « Хонда» д.н. AI 9862 АХ, під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2007 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні даного правопорушення та його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне адмінправопорушення за ст. 124 КпАП України ( а.с. 14 ). Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України , шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується. В результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача, автомобілю «Хонда» д.н. А1 9862 АХ, який належить [PERSON], завдано механічних ушкоджень, а власнику автомобіля - матеріальних збитків на суму 13612 грн. 27 коп. , що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку № 08\\10 від 10.01.2008 року, складеного спеціалістами Центру врегулювання збитків «Ладен-Авто» (а.с.16-21 ). Матеріальний збиток визначено спеціалістом як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу і складає 13612 грн. 27 коп. Як вбачається з полісу № ВВ/3403871 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність як власника транспортного засобу « Хонда» д.н. AI 9862 АХ на період з 18.03.2007 року по 17.09.2008 року ( а.с. 15 ). Відповідач [PERSON] на момент ДТП не мав полісу страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, і завдану з його вини шкоду власнику автомобіля «Хонда» , д.н. AI 9862 АХ [PERSON] - не відшкодував. Відповідно до п. 41.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Зазначене відшкодування є регламентною виплатою, передбаченою даним Законом. Відповідно до п. 38.2.1 вказаного Закону , МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Тому на підставі поданої [PERSON] заяви та зібраних документів, директором Моторного (транспортного) страхового бюро було видано наказ № 610 від 03.04.2008 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ( з вини незастрахованого водія) потерпілому [PERSON] в розмірі вищевказаного збитку, за вирахуванням ПДВ :13612 грн. 27 коп. -2268 грн. 71 коп. = 11343 грн. 56 коп.( а.с. 22) Відповідно до даного наказу , платіжним дорученням № 302 від 03.04.2008 року на розрахунковий рахунок [PERSON] позивачем було перераховано 11343 грн. 56 коп. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу марки «Хонда» , д.н. AI 9862 АХ під час ДТП 17.11.2007 року. ( а.с. 23 ). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Оскільки позивач на підставі вимог п. 41.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодував [PERSON] завдані внаслідок ДТП збитки, то до нього переходить право на отримання відшкодування з [PERSON], тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, на суму виплаченого відшкодування в розмірі 11343 грн. 56 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , повязаних з розглядом справи. При цьому суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню частково, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних і адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно з якою граничний розмір компенсації витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Оцінюючи розрахунок витрачених нормогодин, що наданий адвокатом [PERSON], суд вважає, що вказаний розрахунок не є справедливим , оскільки не всі перелічені в ньому дії спрямовані на надання правової допомоги. Така робота як ксерокопіювання додатків до позовної заяви та засвідчення вірності копій (потрачено 1 год. 30 хв.), зясування платіжних реквізитів для сплати судового збору та підготовка платіжних доручень ( 1 год. 30 хв.), направлення позовної заяви з додатками в суд - не є правовою допомогою, оскільки не потребує спеціальних знань у галузі права. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що на підготовку до розгляду та розгляд даної цивільної справи адвокатом [PERSON] було витрачено 4 години ( 2 години - підготовки та складання позовної заяви , виходячи з її складності, 2 години - участь в судових засіданнях згідно з журналами судових засідань від 07.10.2009 року, 04.11.2009 року, 14.12.2009 року, 11.02.2010 року, 23.03:2010 року ) , то розмір граничного відшкодування становитиме : (744 грн. х 40 % ) х 4 год. = 1190 грн. 40 коп. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути наступні судові витрати , сплата яких підтверджується відповідними квитанціями : витрати на правову допомогу - 1190 грн. 40 коп., витрати на сплату судового збору - 133 грн. 44 коп., інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 252 грн., витрати на виклик відповідача в судове засідання телеграмами - 31 грн. 28 коп., за розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр»виклик відповідача в судове засідання - 420 грн., а всього 2027 грн. 12 коп. На підставі викладеного та ст. 1191, 1166, 1187 ЦК України, п.38.2.1. ст. 38 ; п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved