Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 15 грудня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. [PERSON] є рідним братом [PERSON]. , З квітня 1996 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належну йому квартиру [ADDRESS] заповідав заявниці. 2 серпня 2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] заявниця звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], але листом № 7743 від 24 грудня 2009 року їй було роз'яснено, що в документах, які вона надала при подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом є розбіжності, а саме у свідоцтві про право власності на житло від 15 грудня 1993 року прізвище [PERSON] вказано «Григорьев» та у заповіті прізвище [PERSON] вказано «Григорьев», а у свідоцтві про смерть прізвище брата вказано «Григор'єв». Заявниця просить суд встановити факт належності [PERSON], який помер 2 серпня 2009 року правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло, яке видано 15 грудня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів; заповіту, який 3 квітня 1996 року посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у державному реєстрі № 1-714. У судовому засіданні заявниця вимоги своєї заяви підтримала та просила суд заяву задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у заяві. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 1993 року Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира [ADDRESS] належить [PERSON] ( а. с. 7). 25 лютого 1994 року [PERSON] зареєстрував свої право власності в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ( а. с. 7 - зворот). З квітня 1996 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належну йому квартиру [ADDRESS] заповідав заявниці ( а. с. 8). 2 серпня 2009 року [PERSON] помер, про в Книзі реєстрації смертей 03 серпня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 4222, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а. с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], але листом № 7743 від 24 грудня 2009 року державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] їй роз'яснила, що в документах, які вона надала при подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом є розбіжності, а саме у свідоцтві про право власності на житло від 15 грудня 1993 року прізвище [PERSON] вказано «Григорьев» та у заповіті прізвище [PERSON] вказано «Григорьев», а у свідоцтві про смерть прізвище брата вказано «Григор'єв» ( а. с. 10). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особа, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, заява є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом встановлення факту належності [PERSON], який помер 2 серпня 2009 року правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, яке видано 15 грудня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, заповіту, який З квітня 1996 року посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у державному реєстрі № 1- 714.

Outcome: approved