overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 1496,67 грн. заборгованості з газопостачання. Свої вимоги мотивує тим, що між відповідачем та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» в особі Городоцької філії ВАТ «Хмельницькгаз» укладено договір № 1-2534-0 про надання послуг з газопостачання. Відповідно до даного договору позивач зобовязується безперервно надавати споживачеві послуги з газопостачання природного газу, а споживач своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов договору. Згідно п.4.2 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Відповідачу, як споживачеві надавались послуги з постачання природного газу, однак плата за надані послуги протягом розрахункового періоду з газопостачання не вносилась до 10 числа кожного наступного місяця, як це зазначено в договорі. 23 березня 2009 року абонент [PERSON] була відключена від газової мережі за неоплату послуг з газопостачання, яка становить 1496,67 грн., суму боргу добровільно не погасила. А тому позивач звернувся до суду з даним позовом.. В судовому засіданні [PERSON] представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належно повідомлена про час і місце розгляду справи, доказом чого є судові повідомлення. Суд визнав за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, ухваливши заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» в особі Городоцької філії ВАТ «Хмельницькгаз» укладено договір № 1-2534-0 про надання послуг з газопостачання. Відповідно до даного договору позивач надавав споживачеві послуги з газопостачання природного газу, а споживач своєчасно та в повному розмірі зобовязався вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов договору. Проте зобовязання згідно умов не виконує, кошти за спожитий газ не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість 1496 грн.67 коп. , яка підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені витрати в сумі 120 грн.- витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про захист свого майнового права та стягнення моральної шкоди в зв'язку з вчиненням відносно неї відповідачем злочинних дій, пов'язаних з крадіжкою особистого майна. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 990 грн. Відповідач позов визнав, пояснив, що поверне борг після отримання заробітної плати. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, буде сприяти захисту інтересів позивача та сторін, а також не порушить прав інших осіб. Вину [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.185 КК України (крадіжки) відносно майна [PERSON] встановлено вироком суду, що набрав законної сили, а тому порушене право підлягає поновленню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір (держмито) у сумі 51 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 19.08. 2009 року. Від шлюбу мають сина, батьком якого згідно свідоцтва про народження, є відповідач. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов і стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 600 грн. В попередньому засіданні представник позивачки позовні вимоги змінила, та просила суд стягнути з відповідача на утримання сина 1/4 частині заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що сторони з 2000 року перебували в шлюбі, який розірвано 19.08.2009 року. Від шлюбу від мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 497 від 10.04.2001 року та який проживає і знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що 15.01.2000 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійні сварки, непорозуміння, на даний час подружні стосунки припинені з жовтня 2009 року, просить шлюб розірвати. В попередньому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити в повному обсязі, подальше примирення вважає не можливим. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В попередньому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги і любові між ними, шлюбні відносини припинені, а тому у відповідності до ст.112 СК України, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб розривається. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими , базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про встановлення частки у майні, яке знаходилось в спільній сумісній власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності №2342 від 01.10.1993 року, нею та її співмешканцем [PERSON] на праві спільної сумісної власності була приватизована квартира [ADDRESS], загальною площею 53,43 квадратних метрів. 30.11.1996 року у віці 60 років її співмешканець [PERSON], помер. Після його смерті заповіту не залишилося. Позивачка останні вісім років перебувала з [PERSON], у фактичних шлюбних відносинах, у звязку з досягненням пенсійного віку на момент смерті була непрацездатною, і так як його пенсія була значно більше пенсії позивачки, вона знаходилась на його утриманні. І так як жодних спадкоємців не має, позивачка є єдиною спадкоємицею після померлого. У судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала заявлені позовні вимоги та їх обґрунтування, просила розглянути справу без участі представника відповідача, так як представник відповідача надав заяву і просив розглянути справу без його участі. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності № 2342 від 01.10.1993 року, нею та її співмешканцем [PERSON] на праві спільної сумісної власності була приватизована квартира [ADDRESS], загальною площею 53,43 квадратних метрів.(а.с.8,9). Квартирою № 21, позивачка та її співмешканець користувалися після обміну з 1989 року. (а.с. 31-33) 30.11.1996 року у віці 60 років [PERSON], помер, (а.с. 12) Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. Частка квартири яка належала співмешканцю позивачки до смерті, входить у спадщину, але сама частка при житті спадкодавці виділена не була. Приймаючи до уваги, що власником квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності володіли двоє: позивачка та її співмешканець - [PERSON], то виходячи з норм ст.369 ЦК України, розмір часток співвласників майна, яке належить їм на праві загальної спільної власності, є рівним, якщо інше не передбачено договором. Таким чином позивачці [PERSON], [INFO], і [PERSON], повинно належати по 1/2 частці у квартирі [ADDRESS], частки саме у такому розмірі мають бути визначені. А при визначенні частки одному співвласникові, яким є померлий [PERSON], частки мають бути визначені і іншим співвласникам, тобто позивачці [PERSON] Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю або законом. Суд вважає можливим визнати право власності на момент смерті [PERSON] 30.11.1996 року за: [PERSON] у розмірі 1/2 частки квартири [ADDRESS], та за [PERSON] у розмірі 1/2 частки квартири № 21, в будинку № 49. по вулиці 13 Десантників, міста Вугледар, Донецької області. Визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] На підставі вищевикладеного, ст.ст.357, 369 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

29 березня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою вони мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що у них різні погляди на подружні відносини, на обовязки утверджувати в сімї повагу, відповідальності один перед іншим, їх сім'я розпалася, подружні стосунки вони не підтримують з травня 2008 року. В теперішній час позивач проживає з іншою жінкою, відповідач також створила нову сімю, тому [PERSON] прийшов до впевненості, що їх сім'я не може бути збережена та примирення між ними неможливе, у звязку з чим він змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та підтвердив вищевикладені обставини, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Вислухав пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, та визнає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено факт реєстрації шлюбу між сторонами, перебування їх в шлюбно-сімейних правовідносинах, припинення ними цих правовідносин та неможливості їх подальшого спільного життя, та збереження сім'ї, оскільки сторони прийшли до згоди розірвати шлюб, не підтримують між собою шлюбних правовідносини майже два роки, тому шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст.. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і має місце по даній справі. Витрати в органах РАЦС покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Сторони з 13 серпня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділі РАЦСу Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 27. Від шлюбу є малолітня дочка - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторін припинилися у січні 2010 року через те, що відповідач у нетверезому стані влаштовував вдома сварки у присутності малолітньої дитини, під час яких ображав позивачку нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Через вказані причини сторони раніше вже припиняли сімейні стосунки і проживали окремо, але потім мирилися на прохання відповідача. Спроби позивачки вплинути на поведінку відповідача та її звернення до Фрунзівського РВ ГУ МВС України в Одеській області про притягнення [PERSON] до відповідальності позитивного результату не дали. Крім того, відповідач сімю матеріально не утримує, і вихованням дочки не займається. Позивачка заявила, що не має бажання надалі перебувати в шлюбі, і тому просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач на розгляд справи не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання. Суд вважає, що позивач не зявився до суду без поважних причин, тому, відповідно до частини 4 ст. 169 ЦПК України, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішив справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. Тому, суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦГІК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не прийняв мір для збереження сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Спору про поділ майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог вказав, що з ве¬ресня 2003 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Через те, що з відповідачем втрачено спільність інтере¬сів, через спільне небажання ними поступатись, непорозуміння з питань подружнього життя, сімейне життя не склалось і фактично на даний час їх сім'я розпалася остаточно, шлюбні стосунки не підтримують. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих самих підстав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи сповіщеною про час і місце розгляду справи телеграмою. У телефонограмі до суду відповідач повідомила про причини неявки через свій хворобливий стан, а також зазначила, що позов визнає і вважає збереження сім'ї неможливим. Вбачаючи належність повідомлення відповідачки про судове засідання, суд вважає можливим допустити заочний розгляд у даній справі. Суд вважає також можливим на стадії попереднього судового розгляду справи, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 130 ЦПК України, згідно з правилами ст.ст. 174, 175 цього Кодексу ухвалити рішення у даній справі. Згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.09.2003 року, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В даний час сім'я сторін фактично розпалася і збережена бути не може. Ці обставини підтверджуються показаннями позивача, а тому, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну порядку стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та часткове звільнення від заборгованості по аліментах. Позовні вимоги мотивував тим, що після проголошення рішення суду про стягнення з нього аліментів змінились його сімейні та особисті обставини, а саме він в даний час не працює, отримує доходи виключно від присадибного господарства. У зв'язку з викладеним просив змінити порядок стягнення аліментів, встановлений постановою Володимирецького районного суду від 04.03.2002 року та проводити стягнення аліментів на користь відповідачки у твердій грошовій сумі, а також частково звільнити його від сплати заборгованості в сумі 10432 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що не заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 80 грн. та проти часткового звільнення відповідача від заборгованості по аліментах. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Так, у відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не працює, не отримує регулярного доходу, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні трудовою книжкою позивача. Вказану обставину суд вважає такою, що істотно впливає на можливість відповідача сплачувати аліменти, та підставою для зміни порядку стягнення аліментів із частини заробітку на тверду грошову суму. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір періодичних платежів, в т.ч. аліментів, призначених за рішенням суду, може бути змінений за заявою однієї зі сторін, якщо зміняться обставини, які впливають на розмір цих платежів. У відповідності до ст.197 ч.2 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивачем надано достатньо доказів того, що заборгованість по аліментам виникла у нього через обставини, які мають істотне значення, а саме внаслідок втрати постійного місця роботи. Враховуючи сукупність вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість часткового звільнення [PERSON] від заборгованості по аліментах, та зменшення даної заборгованості до 5500 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. В судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що не встиг своєчасно оформити спадкові права після смерті батька [PERSON], спадкоємцем якого він є за законом. Вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв'язку з чим просив встановити додатковий трьохмісячний строк подання заяви на прийняття спадщини. Відповідачка визнала позов, про що подала суду письмову заяву, просила розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2004 року помер [PERSON], який є батьком позивача і після якого відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав. Спадкоємцем за законом є позивач [PERSON]., як це вбачається із оглянутого судом свідоцтва про народження. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини позивач не встиг своєчасно оформити свої спадкові права через ряд об'єктивних обставин, в т.ч. у зв'язку з тим, що вона хворів, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами. Сукупність цих обставин суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч. 2 ст.1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а отже є підстави для задоволення позову. З урахуванням вимог позивача та обставин справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім буде трьохмісячний строк, який повинен обчислюватись з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

04.12.2009р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є абонентами КП «ХТМ» проте своїх зобовязань по сплаті опалення та гарячої води належним чином не виконують, у звязку з чим у них утворилась заборгованість з 01.07.2006 р. по 30.09.2009р. в сумі 2773, 13 грн.., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в їх відсутність суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] та згідно розрахунку мають заборгованість за період з 01.07.2006 р. по 30.09.2009 р. в сумі 2773, 13 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускається. Згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 - плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за теплозабезпечення, тому сума заборгованості у розмірі 2773, 13 грн. за період з 01.07.2006 р. по 30.09.2009р. перед КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню до державного бюджету судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved