Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про захист права на особисте життя та стягнення моральної шкоди, в якому просить суд зобов'язати відповідачку припинити втручання в будь-який спосіб в її особисте життя, стягнути з відповідачки на її користь 10000,00 фн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та пояснили суду, що на протязі тривалого часу [PERSON] постійно телефонувала [PERSON], в образливій формі, із застосуванням нецензурних слів, вимагала розірвання стосунків з [PERSON], погрожуючи при цьому фізичною розправою. Крім того, відповідачка, дізнавшись про місце роботи позивачки, приходила до неї на роботу і повідомила колег [PERSON] про те, що останній краще розірвати стосунки з [PERSON], оскільки він буде пиячити та бити її. На думку позивачки відповідачка порушила її конституційне право на недоторканість особистого життя, що й зумовило її звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права. Відповідачка позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що її дії були обумовлені захистом інтересів дитини, сина [PERSON], з яким останній припинив спілкування із-за позивачки, яка чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином. При цьоиу, відповідачка зазначила, що вона дійсно телефонувала [PERSON], щоб висловити своє обуренняй з приводу того, що позивачка не впустила в свою квартиру сина [PERSON], але ніяких образливих слів не застосовувала, на роботу до позивачки ніколи не приходила. У судове засідання 27 листопада 2009 року відповідачка та її представник не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили. Суд за згодою представника позивача проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, свідків, дослідивши зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON], перебуваючи в незареестрованому шлюбі з [PERSON], більше року проживала разом зі своїм малолітнім сином в орендованій однокімнатній квартирі в [ADDRESS]. На протязі 2007 року на домашній телефон позивачки надходили телефонні дзвінки (останній мав місце 24 листопада 2007 року) від відповідачки [PERSON], яка є колишньою тещею [PERSON] та бабусею його сина, [PERSON], [INFO]. У телефонних розмовах з позивачкою відповідачка звинувачувала її в здійсненні перешкод у спілкуванні батька з сином, висловлювала своє обурення з приводу того, що позивачка не впускає [PERSON], онука відповідачки, в свою квартиру. Вважаючи позивачку винною у погіршенні відносин [PERSON] та [PERSON], відповідачка вимагала припинення відносин позивачки з її колишнім зятем, ображала позивачку нецензурними словами. Пояснення позивачки відносно цих обставин справи підтвердив свідок [PERSON] Крім того, письмовими поясненнями [PERSON] підтверджено, що відповідачка в травні 2007 року приходила до магазину "Попелюшка", де працювала [PERSON], і в образливій формі, із застосуванням ненормативної лексики, висловлювала свої відношення до позивачки, яка є співмешканкою [PERSON]Д,, повідомила, що її колишній зять буде бити дружину, і [PERSON] В,В. буде краще розірвати з ним стосунки. Крім [PERSON], висловлювання відповідачки чули інші працівники магазину "Попелюшка". 26 листопада 2007 року [PERSON] звернулася до Світловодського МРВ УМВС України в Кіровоградській області з заявою, в якій повідомила, що 24 листопада 2007 року їй телефонувала [PERSON], яка погрожувала їй фізичною розправою та ображала (а.с. 4). 06 грудня 2007 року постановою Світловодського МРВ в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] було відмовлено за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством) (а.с. 6). У мотивувальній частині постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 06 грудня 2007 року зазначено, що погрози були виказані по телефону, реальності в собі не носили. Суд погоджується з доводами позивачки та її представника відносно того, що відповідачка порушила конституційне право [PERSON]В на недоторканість особистого життя. Зміст особистого немайнового права, до якого належить право на недоторканість особистого життя, визначає ст. 271 ЦК України, відповідно до якої це можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати поведінку у сфері свого приватного життя. Відповідно до ч. 2 та ч. З ст. 301 ЦК України фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб, фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. Згідно ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою З ЦК. До способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 глави З ЦК України, належить припинення дії, яка порушує право, та відшкодування моральної шкоди. Діями відповідачки позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що [PERSON] зазнала душевних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідачки відносно неї, погіршився стан її здоровя (позивачка зверталася до лікаря-кардіолога та лікаря-терапевта, що підтверджується висновком кардіолога від 13.11.2007 року та записом в амбулаторній карті терапевта 26.11.2007 року). Суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, зменшує розмір грошового відшкодування моральної шкоди до 3000,00 грн.

Outcome: partial