overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач ДП Житлово-експлуатаційна контора Відкритого акціонерного товариства «Львівський домобудівний комбінат № 2» предявило в суд позов до відповідача, мешканця [INFO], в якому просить постановити рішення про стягнення боргу за комунальні послуги який виник станом на листопад 2009 року та становить 3826,65 грн., а також просить стягнути судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення, які викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, що стверджується відміткою в журналі вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем в суд подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та даний будинок знаходиться на обслуговуванні ДП Житлово-експлуатаційна контора Відкритого акціонерного товариства «Львівський домобудівний комбінат № 2». Відповідач по справі, допустив заборгованість за комунальні послуги. Дані обставини підтверджуються долученим до справи розрахунками заборгованості, довідко з місця проживання про склад сім'ї та прописку. Згідно ст.162 ЖК України - плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, що врегульовано ст. 623 ЦК України. Отже на підставі наведеного, оскільки відповідач не сплачував комунальні послуги, чим допустив заборгованість, яка становить 3826 грн. 65 коп., її слід стягнути в користь обслуговуванні ДП Житлово-експлуатаційна контора Відкритого акціонерного товариства «Львівський домобудівний комбінат № 2», а також, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 30 грн., та 51 грн. судового збору в користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В позові зазначає, що шлюбно - сімейні відносини між подружжям припинені з травня 2009 року, разом подружжя не проживає, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач 22 лютого 2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкова, актовий запис № 90 - зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені між подружжям з травня 2009 року, подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться. Сімя розпалась остаточно, примирення між подружжям неможливе. Суд вважає, що за таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати бувшого чоловіка [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що від шлюбу мають двох синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На підставі рішення Світловодського міськрайонного суду [PERSON] зобовязаний виплачувати аліменти на користь заявниці на утримання синів до їх повноліття, але від сплати аліментів ухилявся та виїхав за межі України, місце проживання не повідомив, ніяких відомостей за цей час від нього не надходило. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 28 травня 2008 року [PERSON] оголошено в розшук, але до цього часу місце його перебування невідомо. Визнання безвісно відсутнім її бувшого чоловіка заявник обґрунтовує тим, що на даний час по аліментам так і не погашена, а дитина навчається та потребує матеріальної допомоги, яку заявниця зможе отримувати від держави в разі визнання бувшого чоловіка безвісно відсутнім. До судового засідання від заявниці до суду надійшла письмова заява в якій вона просить суд розглянути дану заяву без її участі заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути дану заяву без їхньої участі, проти заяви заперечень не мають. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ст.43 ч.2 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісно відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року тобто починаючи з 01.01.2010 р. Задоволення заяви [PERSON], має для неї юридичне значення для отримання матеріальної допомоги від держави . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Як зазначає позивач він працював на підприємстві відповідача і звільнився з роботи 24 листопада 2009 року за згодою сторін, проте при звільненні з ним не провели остаточний розрахунок і не виплатили суму заборгованості по зарплаті, а тому позивач і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по зарплаті та 2000 грн. в відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та додатково заявив вимоги про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача заявлені вимоги визнав частково, в частині основного боргу по зарплаті, в іншій частині вимог не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості по зарплаті та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають з таких підстав: Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум. що належать йому від підприємства ПРОВОДИТЬСЯ В [PERSON], в зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки, в звязку з чим підлягають задоволенню і вимоги про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з дня звільнення по день постановлення судом рішення. В даному випадку позивач звільнився 24 листопада 2009 року, тобто до кінця місяця залишилося 4 робочих дні, в березні рішення постановлено 3 числа, тобто три робочих дні. Згідно довідки відповідача середньоденний заробіток позивача складає 8 грн. 62 коп., ( а.с. 26 ), тобто за зазначені 7 днів відповідач повинен виплатити позивачу 60 грн. 34 коп.. Крім того відповідач повинен провести виплату середнього заробітку за грудень 2009 рою. та січень, лютий 2010 року, враховуючи, що середньомісячна кількість робочих днів у місяці складає 22,1 робочий день, з розрахунку 258 грн. 60 коп. середнього заробітку позивача, що складає 5 482 грн. 32 коп., тобто загалом позивач повинен виплатити позивачу 5 542 грн. 66 коп. суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то на думку суду дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не обгрунтовано в чому саме полягає дана шкода, якими незаконними діями позивача вони заподіяні, оскільки невиплата зарплати пов'язана з незадовільним фінансовим станом підприємства, яке виникло не з вини підприємства, а з незалежних від нього причин. На підставі ст., ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що їх сім'я остаточно розпалася і шлюб існує лише формально, вони не проживають разом вже більше 14 років. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив суд шлюб, який був укладений 26 травня 1973 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево, Мукачівського міськрайонного управління юстиції, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено запис №226 між ним та [PERSON] розірвати. [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та показала суду, що на її думку збереження шлюбу можливе не дивлячись на те, що вони останні 14 років не проживали разом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 26 травня 1973 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево, Мукачівського міськрайонного управління юстиції, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено запис №226, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження. Подружнє життя сторін не склалося, оскільки подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, останні 14 років не проживають разом, так як відповідачка перебувала за кордоном. Про даний факт свідчить зміст позовної заяви, пояснення позивача та пояснення відповідачки, яка в судовому засіданні не заперечувала факт роздільного проживання протягом останніх 14 років. Зясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, враховуючи те, що сторони не проживають разом значний проміжок часу та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини, в позовній заяві вказав, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі який був розірваний. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-5089 від 25.12.2007р. з нього стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 21.903.2003р.н. в розмірі ? частини його заробітку до її повноліття. Після розірвання шлюбу з відповідачкою у наступному шлюбі в нього народилися друга дитина [PERSON], 20.05.2008р.н. Його дружина [PERSON] знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідною довідкою. Матеріальний стан його сімї незадовільний, оскільки його заробітна плата суттєво зменшилась, що ставить його сімю в скрутне матеріальне становище. Сплата аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, не відповідає рівності витрат на утримання дитини від другого шлюбу. У відповідності до ст. 192 СК України, у звязку зі зміною матеріального стану в сімї, просив зменшити розмір стягнення з нього аліментів до 1/6 частини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. 3-тя особа [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини викладені в позові. Відповідачка заперечень проти позову не надала, у судове засідання повторно не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася своєчасно, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, з позовними вимогами погодилась. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.192 СК України, оскільки законом передбачено, що розмір аліментів за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального, або сімейного стану може бути змінений за рішенням суду. Відповідно до наданих суду доказів у позивача суттєво змінився сімейний та матеріальний стан, він має на утриманні другу неповнолітню дитину та дружину, яка не працює в звязку з находженням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Крім того заробіток позивача за основним місцем роботи суттєво зменшений в звязку з фінансовою кризою. Таким чином вимоги позивача є законними та підлягають задоволенню. Обґрунтування позовних вимог підтверджується довідками з місця проживання позивача, про склад сімї, свідоцтвами про одруження, народження дитини, довідкою УТСЗН про знаходження на обліку дружини позивача, довідкою відділу кадрів з місця роботи [PERSON], [PERSON], рахунками заборгованості за комунальні послуги, рішенням суду про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів на непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги, в якому зазначила, що має повнолітнього сина [PERSON] Оскільки [PERSON] є людиною похилого віку, статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, 2 групу інвалідності, не має фізичної можливості працювати, отримує лише пенсію, іншого джерела доходів не має, останні три роки страждає на тяжкі захворювання, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі Уі частини всіх видів його доходу. Відповідач позов визнав. Третя особа до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову ста за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням даних обставин суд вважає за можливе ухвалити у попередньому судовому засіданні рішення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, вона є людиною похилого віку , являється інвалідом II групи за станом здоров'я, що підтверджується довідкою МСЕК від 15.01.2007 р.(а.с.З). Крім того, останні два роки позивачка хворіє на тяжкі захворювання, що потребує значних затрат на лікування та придбання ліків, в зв'язку з чим має скрутне матеріальне становище, оскільки єдиним джерелом доходів являється пенсія, а тому потребує матеріальної допомоги. [PERSON] є повнолітнім, має достатні матеріальні можливості для сплати аліментів на утримання матері. Відповідач проти стягнення аліментів на утримання матері за вказаних обставин в судовому засіданні позивачкою - не заперечував. На підставі ч.І ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг пенсійного віку або є інвалідом І, II чи III групи. Крім того, обов'язок дітей утримувати батьків не залежить від їх матеріального становища. Відповідно ло положення 4.1 ст- 205 СК Укреши суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошові й сумі і (або) у насті від заробітку- (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану гиря Обставиною, шо враховується при визначенні розміру аліментів, тг* ........................ витоп дії ні виконавчого листа (а.с_2і\\26) №12-24 від 26.09.2007р. про схяпм^ия аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Ва-аетСдвя і роиуі 1 4 частини заробітку на утримання дитини -дочки [PERSON], 19.09.1996 г За таких обставин сул прихилить до висновку, шо вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу будівлі торгового павільйону на 314 км + 44 м автодороги Київ-Ковель, що на території Тутовицької сільської ради Сарнен\-ського району та визнання права власності на цю будівлю, оскільки після при\-дбання у відповідача [PERSON] 19 серпня 2009 року нерухомості, останній від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовився. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що у серпні 2009 року домовилась з [PERSON] про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу павільйону, що відобразили у письмовому вигляді, 19 серпня 2009 року сплатила йому обумовлену ціну об'єкта в сумі 10 тис. грн. На підтвердження правочину [PERSON] видав їй акт прийому-передачі майна, відповідну накладну, передав технічну документацію та пообіцяв нота\-ріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу, однак від нотаріально\-го посвідчення договору відмовився. Просила визнати за нею право власності на нерухоме майно із зазначенням технічних його характеристик. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Представник відповідача - Тутовицької сільської ради в судове засі\-дання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути спра\-ву у його відсутність, позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приходить до висновку що визнання відповідачами позову не су\-перечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Беручи до уваги відсутність умов, необхідних для нотаріального по\-свідчення та подальшої реєстрації угоди купівлі-продажу, що спричинило не\-можливість набуття позивачкою всіх правомочностей власника, суд вважає за можливе визнати укладений договір дійсним та визнати за позивачкою право власності на нерухомість, оскільки між сторонами в договорі було досягнуто домовленості щодо усіх істотних його умов, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось його повне виконання. На підставі викладеного, ст. 220, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» в особі філії Кіровоградського управління Центрального регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором на загальну суму 92264.65 грн. та судові витрати на загальну суму 1057 грн. 65 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду звернувся із клопотанням, в якому просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, не надали до суду відомості про причини неявки в судове засідання. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору від 11.07.2007року відповідачі отримали кредит в АКІБ «УкрСиббанк» в розмірі 11483.00 швейцарських франків. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору від 11.05.2007року заборгованість відповідачів перед АКІБ «УкрСиббанк» з урахуванням заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, по комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором становить 92264 грн. 65 коп. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме 922.65 грн. судового збору та 135 грн. за інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

В поданому 10.02.2010 року до суду позові [PERSON] просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн., щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з огляду на невиконання відповідачем добровільно свого обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, пояснила, що відповідач отримує заробітну плату і взмозі сплачувати на утримання дитини кошти в розмірі не менше 30% від прожиткового мінімуму. Відповідач вимоги позову визнав, пояснив, що має стабільні доходи, інших утриманців немає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню малолітнього сина, який проживає з матірю [PERSON] (а.с.3-5). [PERSON] працює водієм ВАТ « Концерн Хлібпром» м. Гайсин, його заробіток становить 1485- 2209 грн. в місяць(а.с.7). Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дитини, чим порушує її права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, необхідності задоволення особистих потреб коштами , наявності у платника регулярних доходів, стягненню підлягають аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial