Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням подальших уточнень просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь матеріальний збиток в розмірі 7722,40 грн., що складається з витрат: на стаціонарне, амбулаторне, санітарно- курортне лікування, на додаткове харчування, оплату послуг адвоката, та моральну шкоду в розмірі 50000 грн., які були їй заподіяні в результаті ДТП, що сталося 06.06.2007р. з вини водія [PERSON], що на підставі довіреності керував належним [PERSON] автомобілем. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням подальших уточнень просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь матеріальний збиток в розмірі 16704,91 грн., що складається з витрат: на стаціонарне, амбулаторне, санітарно-курортне лікування, на додаткове харчування, оплату послуг адвоката, та моральну шкоду в розмірі 100000 грн., які були йому заподіяні за аналогічних обставин, що зазначені вище. Ухвалою суду від 03.06.2009р. цивільні справи за позовом [PERSON] та за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних внаслідок здійснення злочину, обєднані в одне провадження. Ухвалою суду від 17.07.2009р. СК «Лемма» залучено до участі у справі у якості третьої особи. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], та їх представник [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів визнав частково, заперечував проти задоволення позовних вимог обох позивачів, заявлених до відповідача [PERSON], зазначивши, що він є лише власником автомобіля, а під час ДТП автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності керував [PERSON], який і повинен нести обовязок по відшкодуванню заподіяних внаслідок ДТП витрат. Крім того, представник відповідачів не згоден з сумою матеріальних збитків, вважає, що витрати, понесені кожним з позивачів на додаткове харчування та оплату юридичних послуг не підлягають відшкодуванню взагалі, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, витрати на лікування підлягають відшкодуванню відповідачем [PERSON] з урахуванням страхових виплат здійснених СК «Лемма» на відшкодування медичного лікування позивачів, розмір моральної шкоди, визначений позивачами значно завищений, до того ж позивачами не наведене правове обгрунтування стягнення моральної шкоди. Відповідачі, третя особа, кожен окремо, належним чином повідомлялися про розгляд справи, але правом участі в судовому засіданні не скористалися, в звязку з чим суд розглядав справу за їх відсутності. Вислухавши позивачів, їх представника [PERSON], представника відповідачів [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів даної справи та матеріалів витребуваної судом для огляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, 06 червня 2007 року приблизно о 18-15 год. водій [PERSON], відповідач по справі, керуючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON], рухався в м. Кривому Розі по вул. 22-го Партзїзду з боку вул. Костенко в сторону вул. Землячки. В цей час навпроти будівлі Криворізького цирку зліва- направо за ходом руху цього автомобілю проїзну частину перетинали пішоходи - позивачі по справі. Водій [PERSON] виявив неуважність до дорожніх обставин та їх змін, і здійснив наїзд на пішоходів. В зв'язку з цим була порушена кримінальна справа, в рамках якої досудовим слідством було встановлено причинний зв'язок між ДТП та порушенням водієм [PERSON] п.10.1, 12.3. ПДР України, позивачі [PERSON] та [PERSON] визнано потерпілими по справі. За результатами судового розгляду даної справи, постановою суду від 11,02.2009р. провадження по справі було закрито, а [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «б» ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007р. Дані обставини встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11.02.2009 року, ніким не заперечуються, не спростовуються, атому не потребують доказуванню в рамках даної цивільної справи. В результаті вищезазначеного ДТП позивачка [PERSON] одержала сочетану відкриту ЧМТ, забій головного мозку 2 ст. з контузійною ділянкою лівої тімяної долі, забиту рану голови, розтрощення лівої вушної раковини, закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, забиті місця, садна мяких тканин тулуба, кінцівок, що відповідно до висновків судово- медичної експертизи №2753 від 22.08.2007р. відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоровя. Позивачка [PERSON] у зв'язку з отриманими травмами, знаходилася на стаціонарному лікуванні з 06.06.2007р. по 07.07.2007р. у КЗ «Міська клінічна лікарня №2», про що свідчить виписка з історії хвороби №У-7100 КЗ «Міська клінічна лікарня №2», та з 07.07.2007р. по 20.08.2007р. на амбулаторному лікуванні у КЗ «Міська лікарня №3». Крім того, відповідно до додаткової судово- медичної експертизи №727\\2753-07 від 24.03.2008р. дефект лівої вушної раковини (відсутність мочки) є непоправним, для його виправлення потрібне хірургічне втручання. В умовах клініки «Медіком» 14.11.2008р. та 25.11.2008р. їй були зроблені відповідні операції. За цей час нею були понесені фактичні витрати на її лікування та реабілітацію на загальну суму 4567,39 грн., що встановлено на підставі наданих [PERSON] відповідних товарних чеків квитанцій, рахунків- фактур та накладних, які знаходяться в матеріалах справи. Крім того, відповідно до рекомендацій лікаря, що зазначені в довідці для одержання путівок поліклініки КЗ «Міська лікарня №3» від 20.08.2007р., [PERSON] було приписане санітарно- курортне лікування, в звязку з чим нею була придбана путівка до Сакського санаторію ім. М.І. Пірогова вартістю 1020 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 25.04.2008р. та листом профкому ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» від 04.09.2009р. Доводи представника відповідачів стосовно того, що вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення понесених нею витрат на придбання ліків в звязку з її лікуванням є необгрунтованими, оскільки СК «Лемма» були здійснені страхові виплати на користь медичних закладів з приводу її лікування в період з 06.06.2007р. по 06.07.2007р., судом не приймаються до уваги з наступних підстав. По-перше, вони спростовуються відповіддю СК «Лемма» на запит суду, а саме - листом №2-1684 від 17.07.2009р., в якому зазначено, що заданими звіту КЗ «Міська клінічна лікарня №2» за період з 01.07.2007р. по 31.07.2007р. медичному закладу було відшкодовано надану медичну допомогу [PERSON] у відділенні політравми (06.06.2007р. - 11.06.2007р.) на загальну суму 681,62 грн., в тому числі: 69,73 - витрати на медикаменти; 339,87 грн. - медичні дослідження, 272,02 грн. - утримання застрахованої особи; у відділенні нейрохірургії (11.06.2007р. - 06.07.2007р.) на загальну суму 1210,44 грн., в тому числі: 30,16 грн. - медичні дослідження; 5 грн. - медичні маніпуляції, 1175,28 грн. - витрати на утримання застрахованої особи. Як вбачається з даного листа, витрати на медикаменти для лікування [PERSON] страховою компанією були відшкодовані КЗ «Міська клінічна лікарня №2» в розмірі 69,73 грн. разом з відшкодуванням вартості наданої медичної допомоги іншим застрахованим особам згідно рахунків-фактур від 03.08.2007р. та 07.08.2007р. Окрім того, як вбачається з пояснень свідків [PERSON], [PERSON], які є батьками [PERSON], ліки для своєї доньки у період її перебування у лікарні вони купувала самостійно в аптечних пунктах за призначеннями лікаря за кошти [PERSON], чеки та квитанції збереглися, вони додані до матеріалів справи. За таких обставин суд вважає доведеним розмір витрат на стаціонарне, амбулаторне та санітарно-курортне лікування належними та допустимими доказами. В той же час, суд погоджується з доводами представника відповідачів стосовно безпідставності вимог щодо відшкодування витрат на додаткове харчування, та вважає, що позивачкою [PERSON] не були надані суду належні, допустимі докази відносно понесених нею фактичних витрат на додаткове харчування у період її знаходження на стаціонарному лікуванні, ним також не було надано суду будь-яких доказів про необхідність додаткового харчування в період амбулаторного лікування та в період його реабілітації. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] було рекомендоване повноцінне харчування без визначення обєму та якості харчів, спеціальна дієта для неї не призначалася, спеціальне додаткове харчування не прописувалося. До того ж з тексту позовної заяви, особистих пояснень позивача та свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що дані витрати в розмірі 1634,41 грн. були понесені не тільки позивачкою особисто, а й членами її родини. Позивачкою [PERSON] також не були документально підтверджені витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 500 грн., надана позивачкою квитанція №3 від 07.07.2007р. не може бути прийнята судом як доказ понесених позивачем витрат на правову допомогу, оскільки не є належним та допустимим доказом таких витрат, а свідчить лише про оплату послуг адвоката у кримінальній справі і не містить посилання на укладену між сторонами угоду про правову допомогу, конкретних реквізитів справи, переліку послуг, що надаються тощо. Також суд вважає, що на підставі ст.ст.15, 23 ЦК України позивачка [PERSON], як особа, яка зазнала фізичної болі та страждань у звязку з ушкодженням здоровя, має право на відшкодування моральної шкоди, яка їй завдана. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд,

Outcome: partial