overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки у дольовому виразі. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2006 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч. 3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини, а тому у відповідності до ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Визначаючи цей розмір, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне. [PERSON] була власником будинковолодідння, яке знаходиться по провул.Колгоспному, 1 в с.Великий Кучурів Сторожинецького району. Але право власності за собою не зареєструвала. 23.02.1996р. вона склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. 05.02.2001р. [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння. Позивач, після відкриття спадщини вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших претендентів на спадщину немає, виходячи з чого позивач просить суд визнати за ним право власності на все будинковолодіння, що знаходиться по провул.Колгоспному, 1 в с.Великий Кучурів Сторожинецького району. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, виходячи з чого суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наданих документів та ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що будинковолодіння яке знаходиться по провул.Колгоспному, 1 в с.Великий Кучурів Сторожинецького району складається з: житлового будинку літ. «А-І», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В, Г», навісу літ. «Д», гаража літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», погребу літ. «ПГ», огорожі №1, №2. Вказане підтверджується копією технічного паспорта на будинковолодіння. Власником цього будинковолодіння була [PERSON] Але право власності на це будинковолодіння вона за собою не зареєструвала. 23.02.1996р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, що підтверджується копією заповіту. Згідно копії Свідоцтва про смерть [PERSON] померла 05.02.2001р., після чого відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння. Позивач, являючись спадкоємцем за заповітом, вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією довідки нотаріальної контори. Але оскільки спадкодавець не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння - позивач не може оформити право власності на спадщину. Відповідачі, будучи дітьми спадкодавця, та являючись спадкоємцями за законом першої черги - на спадкове майно не претендують та не мають обовязкової частки у спадщині. Підсумовуючи викладене, суд знаходить доведеним, що позивач, являючись спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, проживає у будинковолодінні, яке знаходиться по провул.Колгоспному, 1 в с.Великий Кучурів Сторожинецького району, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідач користувався його послугами щодо централізованого опалення квартири [ADDRESS] в період з 01.12.2008 року по 01.10.2009 року. В порушення вимог ст.ст. 67-68 Житлового Кодексу України, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідач несистематично оплачував послуги позивача щодо централізованого опалення, тому станом на 01.10.2009 року заборгованість відповідача складає 1659 гривень 76 копійок. В судовому засіданні представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягала, просила суд стягнути заборгованість з відповідача в сумі 1659 гривень 76 копійок, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 30 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст.ст.67, 68, 191 ЖК України плата за комунальні послуги ( в тому числі, за теплову енергію) стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам і наймач та члени його сімї зобовязні вчасно вносити плату за комунальні послуги, в противному випадку заборгованість може бути стягнена з них солідарно в примусовому порядку. Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачами щомісяця. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, передбачені законом або договором, зокрема, відшкодування збитків тощо. Судом встановлено, що відповідач користувався послугами позивача щодо централізованого опалення квартири [ADDRESS] в період з 01.12.2008 року по 01.10.2009 року. Відповідач від послуг не відмовився, але несистематично оплачував надані послуги позивача, тому станом на 01.10.2009 року заборгованість відповідача складає 1659 гривень 76 копійок, яка підлягає стягненню. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки підлягають: в дохід держави судовий збір в сумі 51 гривні та витрати на ІТЗ в сумі 30 гривень на користь позивача. На підставі ст.ст. 67-68, 191 Житлового Кодексу України, ст.ст. 526, 610, 611, 1166 ЦК України, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 1992року народження, в якій вказала, що з травня 2003року вона почала проживати в цивільному шлюбі з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Їй було відомо, що [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і що у них є двоє неповнолітніх дітей : [PERSON], 1993року народження та [PERSON], 1992року народження. Майже з самого початку їхнього спільного життя [PERSON] проживав разом із ними, а [PERSON] проживала з матір»ю [PERSON]. Рішення Борівського районного суду Харківської області від 03 листопада 2003року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний та вирішено: дочку [PERSON] , 03.09.1993року народження залишити на утриманні [PERSON], а сина [PERSON], 27.02.1992року народження - залишити на утриманні батька [PERSON]. З того часу [PERSON] проживав разом із ними. В 2008році [PERSON] поступив на денне навчання в Соледарський професійний ліцей з терміном навчання з 1 вересня 2008року по 30 червня 2011 року . Знаходиться на неповному державному утриманні. 21 січня 2010року [PERSON] помер. Його син [PERSON] залишився на її утриманні. Починаючи з 2003року і по теперішній час його мати [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не здійснює, не приймає участі у його вихованні. Також, [PERSON], закінчивши 9 класів Першотравневої школи в січні місяці 2010року теж переїхала проживати до них і по теперішній час мешкає разом із ними і теж знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 1992року народження. Відповідач по справі не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Представник служби у справах неповнолітніх Борівської РДА [PERSON] вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 130 УПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, здоровям, не здійснює ніякої матеріальної допомоги. Згідно ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…» З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

у березні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказуючи, що він народився 7 червня 1992 року в м. Сухумі Республіки Абхазія від шлюбу його батьків [PERSON] та [PERSON] В 2000 році мати захворіла на тяжку хворобу, в звязку з чим батько пішов з сімї, а вони з матірю переїхали проживати в [INFO]. [PERSON] залишився проживати та працювати в м. Краснодар Російської Федерації. У листопаді 2004 року [PERSON] померла. Він в даний час навчається в 10 класі Гадяцької спеціалізованої школи-інтернат ім. Є.П. Кочергіна. Починаючи з 2000 року і по даний час батько матеріальної допомоги на його утримання не надає. Він проживає разом з бабою [PERSON] та дідом [PERSON], які не працюють і являються пенсіонерами, тому змушений звернутися до суду для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно судовою повісткою, про що свідчить розписка в матеріалах справи Відповідно до протоколу судового засідання від 07.10.09р. Невинномиського міського суду Ставропольського краю РФ відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився 7 червня 1992 року в м. Сухумі Республіки Абхазія, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. 26 листопада 2004 року в с. Розбишівка Гадяцького району Полтавської області [PERSON] померла. Опікуном неповнолітнього [PERSON] призначена його баба [PERSON]. Позивач навчається в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернат І-ІІІ ступенів імені [PERSON], знаходиться на неповному державному утриманні. Статтею 7 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей передбачено, що під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримуваним дитину до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько має можливість надавати матеріальну допомогу і зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом Москалівської сільської ради Лановецького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON]А, яка померла 26.04.2006 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і просить визнати пропуск строку для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не знав про вимоги і зміни в законодавстві щодо строків прийняття спадщини, часто хворів. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю і згідний, щоб визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача , вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . [PERSON] постійно проживала в [INFO] і померла 26.04.2006 року, у віці 64 роки . Згідно заповіту від 19 квітня 2006 року, посвідченого секретарем виконкому Москалівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, померла [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку площею 3,12 , що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №242916 від 22.04.2005 року . Інших спадкоємців, а також осіб , які б мали обовязкову долю в майні спадкодавця , немає . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що належала померлій на підставі державного акта серії ЯБ №242916 від 22.04.2005 року . Позивач у шестимісячний строк не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що стало перешкодою успадкувати майно за заповітом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази, представлені позивачем і ті, що здобуті в судовому засіданні, суд вважає , що в даному конкретному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

10.02.2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачки 196,83 грн. заборгованості за спожитий природний газ на 01.02.2010 року та 30 грн. оплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і знаходить достатньо законних підстав для задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 525, 526 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Згідно кредитного договору № 164 від 02.10.2007 року відповідачці [PERSON] позивач надав споживчий кредит в сумі 4000 ( чотири тисячі) гривень строком на 24 місяці з 02 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2009 року зі сплатою 21 процентів річних на умовах, визначених цим договором. Свої зобовязання щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом відповідачка не виконувала, в звязку з чим їй напралялись претензії, які залишені без уваги. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобовязань, станом на 24.02.2010 року утворилась заборгованість в сумі 6332 гривні 66 копійок. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача, просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 6332 гривні 66 копійок, та судові витрати в сумі 191 гривня 33 копійки. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала, просила суд прийняти визнання позову і винести рішення у попередньому судовому засіданні, суду пояснила, що в силу збігу тяжких сімейних обставин вона не мала можливості своєчасно виконувати свої зобовязання за кредитним договором. Визнання позову відповідачкою не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка свої зобовязання, що витікають з кредитного договору № 164 від 02.10.2007 року в добровільному порядку не виконує, чим порушує права позивача. На підставі кредитного договору № 164 від 02.10.2007 року, ст.ст. 526, 554, 611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2004 року, від даного шлюбу в них дітей не має. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Від відповідачки в судове засідання поступила письмова заява, в якій вона просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується, оскільки вони разом з позивачем не проживають, дітей у них не має, на даний час у неї є інша сім'я. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вважає, що між сторонами склалися умови, при яких збереження сім'ї неможливе. Сторони миритися не бажають, спільно не проживають, а тому суд вважає, що сім'я розпалася повністю і заявлені вимоги слід задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 20 травня 2005 року, а саме на житловий будинок, з господарськими будівлями, розташований в селі Іванківці по вулиці Леніна,56 Козятинського району Вінницької області Позивачка посилається на те, що 20 травня 2005 року помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається зокрема, із жилого будинку з погосподарськими будівлями до нього розташованого в селі Іванківці по вулиці Леніна,56 Козятинського району Вінницької області. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла, так як фактично вступила в управління і розпорядження спадковим майном. [PERSON] спадщину прийняла, так як проживала в даному будинку і залишається проживати по даний час, однак оформити свої спадкові права не може із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок. З приводу отримання цього документу вона звернулася в сільську раду, але там їй видали лише довідку про те, що за померлим [PERSON] згідно записів в погосподарських книгах, рахується жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Іванківці по вулиці Леніна,56 Козятинського району Вінницької області. При житті на імя померлого свідоцтво про право власності на житловий будинок не видавалося, зараз його не можливо видати, в звязку зі смертю власника будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, та підтвердив обставини зазначені вище. Представник відповідача голова Козятинської сільської ради Козятинського району [PERSON] в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій позов визнає та просить справу розглядати без її участі. Суд, взявши до уваги пояснення представника позивача, письмову заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Судом встановлено і це підтверджується копією свідоцтва про смерть, що [PERSON], помер 20 травня 2005 року і після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з погосподарськими будівлями, розташований в селі Іванківці по вулиці Леніна,56 Козятинського району Вінницької області, позивачка спадщину прийняла. Копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду і довідкою характеристикою підтверджується, що [PERSON] мав у власності житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований в селі Іванківці по вулиці Леніна,56 Козятинського району Вінницької області. Позивачка є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя. (а.с. 7). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадщина відкривається внаслідок смерті особи На підставі наведеного,

Outcome: approved