Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-01 00:00:00

29 серпня 2007 року позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнанні права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивачка вказала,що 09 лютого 2001 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» вона придбала \\~ \\~ \\~ \\~за договором купівлі-продажу нерухомого майна житловий будинок А-1, розташований на земельній ділянці 495 кв.м, жилою площею 50.1 кв м. , сарай (літ.Б-1),вбиральня (літ.В-1), № 2-4 огорожа, № 5 водопровід, № 6 зливна яма, 1 тротуар, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Договір зареєстрований на товарній біржі "Дніпродзержинська" 09.02. 2001 р. за № 249. \\~ \\~ \\~ \\~11/25 житлового будинку належали продавцю [PERSON] на підставі Договору дарування частини жилого будинку, виданого 21.12.2000 р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як С.А. та 14/25 житлового будинку належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.06.1993 р. державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської держнотконтори Полянським Ю.М. Коли позивач придбала нерухоме майно на біржі, то не знала до теперішнього часу, що їй необхідно звернутися до бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська за видачею документа про право власності на придбане нею нерухоме майно, але зараз їй потрібно мати документи про право власності на будинок. Будучи власником придбаного нею житлового будинку, вона не може оформити документи на право власності і тому за захистом свого права вона змушена звернутися до суду та просила суд винести рішення про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ,дійсним, визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно та зобов`язати обласне комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно. [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , товарної біржі „Дніпродзержинська", [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про визнання прав власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,вказавши в позові, що [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши що вона уклала 09.02.2001 року договір купівлі-продажу буд. [ADDRESS] у [PERSON] - 11\\\\25 частин та у [PERSON] 14\\\\25 частин вказаного нерухомого майна та цей договір укладено на товарній біржі «Дніпродзержинська». [PERSON] вважала, що даний договір є недійсним, оскільки [PERSON] не могла бути стороною по даному договору, так як вмерла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. При житті іі тітка [PERSON] склала 31.03.1993 року заповіт, посвідчений першою Дніпродзержинською нотаріальною конторою, яким заповіла свою частину будинку - 14/25 їй. Цей заповіт не змінювався та не скасовувався, вона на цей час є спадкоємцем за заповітом, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін, але є такою, що фактично прийняла спадщину, так як користувалася земельною ділянкою, на якій розташовано 14/25 будинку та підтримувала будинок у належному стані, що підтверджується довідкою вуличного комітету, тому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В подальшому [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та вказала, що у своєму позові як на підставу вимоги про визнання за нею права власності на частину домоволодіння вона посилається на факт фактичного прийняття після смерті [PERSON] спадщини. Але у прохальної частині свого позову вона не поставила питання про встановлення факту прийняття нею спадщини. Позивач просила суд відновити строк звернення до суду та встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді 14/25 частин житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] . В подальшому позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, притягнула в якості відповідача за зазначеним позовом [PERSON] та з якості третьої особи Дніпродзержинську філію КБ «Приватбанк», обгрунтувавши свій уточнений позов тим, що 26.02.2008 року під час розгляду справи, відповідач за її позовом [PERSON] продала спірне майно відповідачу [PERSON] , який взяв кредит у третьої особи по цій справі Дніпродзержинської філії КБ «Приватбанк», надавши нерухоме майно у заставу. Позивачка вважала укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна таким, що повинен бути визнаний недійсним, як укладений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки [PERSON] придбала 14/25 частин спірного домоволодіння незаконно, оскільки на час укладення угоди продавець [PERSON] померла ще 12.06.1996 року та не могла укладати вказаний договір, а наступний продаж [PERSON] частки житлового будинку відповідачу [PERSON] порушує її законні права, порушує її право власності, тому просила суд додатково витребувати частину спірного житлового будинку з незаконного володіння [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та відповідач за позовом [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали та просили в його задоволенні відмовити з мотивів, які вказані в її позові, свій позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача ТБ „Дніпродзержинська, відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд розглядає справу за відсутності відповідачів по даній справі відповідно до вимог ст.ст. 169, 224-228 ЦПК України. Представник третіх осіб ОКП «Дніпродзержинське БТІ» та Дніпродзержинської філії КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає залишенню без розгляду, а позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 09 лютого 2001 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» позивачка придбала у [PERSON] та [PERSON] нерухоме майно, а саме житловий будинок А-1, який розташований на земельній ділянці 495 кв.м., житловою площею 50,1 кв.м., та знаходяться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується, договором купівлі-продажу від 09.02.2001 року, реєстровий № 249. Договір було зареєстровано на товарній біржі "Дніпродзержинська" 09.02.2001 року за № 249 та в договорі зазначено, що 11/25 частин житлового будинку належать продавцю [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку, виданого 21.12.2000 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як С.А. та 14/25 частини житлового будинку належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.06.1993 р. державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської держнотконтори Полянським Ю.М., що підтверджується договором купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідченим, якщо однією зі сторін є громадянином. Недотримання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору, згідно зі ст. 48 ЦК УРСР, який існував на момент укладання договору. Згідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо сторони домовились по всім суттєвим вимогам договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, однак одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може признати такий договір дійсним. В такому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Однак, в зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не з`явилася до суду, суд залишає її позов без розгляду на підстав ст.. 207 п. З ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, договір купівлі-продажу від 09.02.2001 року, укладений на товарній біржі "Дніпродзержинська" 09.02.2001 року за № 249 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] підлягає визнанню недійсним частково в частині купівлі [PERSON] у [PERSON] 14/25 частин [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не могла укладати вказану угоду, оскільки як вбачається зі свідоцтва про смерть зона померла ще 12.06.1996 року, тому відповідно до ст.. 48 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час укладення угоди, вказана угода є недійсною. Навпаки, позов [PERSON] до [PERSON] , товароної біржі «Дніпродзержинська», [PERSON] про визнання за нею права власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за заповітом є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з наданих позивачем [PERSON] доказів, вона фактично є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , про що свідчить копія наданого заповіту на її ім`я. Вона фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується також довідкою голови вуличного комітету, тому відповідно до ст. . 549 ЦК України в редакції 1963 року є такою, що прийняла спадщину, що виразилося в тому, що вона ремонтувала будинок та доглядала за земельною ділянкою, на якій він розташований. Таким чином, факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження матеріалами справи. В частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд вважає їх такими, що є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 26 лютого 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] спірного домоволодіння - [ADDRESS] ,а саме в п. 1.4. договору, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моїсеєнко В.М., [PERSON] як продавець вказала, що дане домоволодіння під арештом та забороною не перебуває та щодо нього не ведуться судові спори, що не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] знала, що в провадженні Заводського районного суду м. дніпродзержинська перебуває її справа щодо визнання рева власності та позов [PERSON] щодо недійсності укладеного [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] договору купівлі-продажу спірного домоволодіння та не мала права відчужувати дане спірне домоволодіння [PERSON] , та не повідомила останнього про існування спору щодо даного будинку. Відповідно до п. 10, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК , застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, стороною недійсного правочину, шляхом подання індикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації,за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не мала права відчужувати спірне нерухоме майно [PERSON] , суд ввважає, що [PERSON] повинен повернути спірне нерухоме майно - житловий будинок за [ADDRESS] належному власникові - [PERSON] , спірне майно вибуло з володіння [PERSON] всупереч її волі. Згідно зі ст.. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в доход держави підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 1520 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 90 грн., які недоплачені позивачкою [PERSON] , оскільки [PERSON] було сплачено 179.95 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved