Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Запорізької міської ради про визнання права власності на житловий будинок 15 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжя, який складається з житлового будинку літ.А1, загальною площею 114,7 кв.м., жилою площею 54,5 кв.м., до складу якого входить: службова прибудова літ. а2 з ганком і козирком, прибудова літ. а3, гараж літ. Л, з оглядовою ямою, сарай літ. Д, сарай літ. Н, сарай літ. О, недобудований сарай літ. С, погреб з шийкою літ. пг, вбиральня літ. З, душу літ. К, замощення літ. І, паркани № 5, 7, 8, 9, 10, 11, яма зливна № 6, водопровід № 3 в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], померлого 21.12.2003 р. В позові позивачка вказала, що раніше 17/20 частин житлового будинку по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя належало її чоловіку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.1979 р. Його право власності на вказану частину домоволодіння було зареєстровано в ОП ЗМБТІ. Вказаний житловий будинок складався з житлового будинку А та житлової прибудови А-1. Інші 3/20 частини вказаного житлового будинку належали відповідачу [PERSON], що підтверджено технічним паспортом. Наприкінці 1980-х років [PERSON] та [PERSON] за спільною згодою між собою знесли житловий будинок літ. А, після чого на вказаній земельній ділянці відповідач [PERSON] побудував окремий житловий будинок літ.Е, гараж Ж, літню кухню П, вбиральню Р, водопровід 2, а її чоловік житлову прибудову А1 перебудував в житловий будинок літ. А1, сарай Д, вбиральню Г, водопровід 3. 10.04.1989 р. на підставі їх спільної заяви про розподіл домоволодіння по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя на самостійні будинки, ОП ЗМБТІ склало акт, згідно якого було встановлено, що житловий будинок літ.А , який їм належав на праві спільної часткової власності, відсутній. Фактично існує два самостійних житлових будинку літ. Е, який належить [PERSON] та літ. А1, який належить [PERSON] Рекомендовано розділити вказане домоволодіння на самостійні будинки, виділивши [PERSON] належний йому житловий будинок літ. А1 з прилеглими до нього будівлями і спорудами, із земельною ділянкою 1589 кв.м. в самостійний та присвоїти йому № 15 по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя, надлишок земельної ділянки площею 93 кв.м. залишити у тимчасовому користуванні, а житловий будинок літ. Е, з надвірними будівлями та спорудами, земельною ділянкою, площею 1141 кв.м., належний [PERSON] виділити в самостійний, присвоївши йому № 15-А по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя. Надлишки земельної ділянки площею 106 кв.м. залишити в його тимчасовому користуванні. Рішенням виконкому районної ради народних депутатів № 1119/24 від 18.04.1991 р. вказане домоволодіння по вул. К.Маркса, 15, в м. Запоріжжя було розділено на самостійні будинки, [PERSON] належний йому житловий будинок літ А1, з надвірними будівлями та земельною ділянкою, площею 1589 кв.м. виділено в самостійний будинок та присвоєно № 15 по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя, а [PERSON] належний йому житловий будинок літ. Е , з надвірними будівлями та земельною ділянкою площею 1141 кв.м. виділено в самостійний будинок та присвоєно № 15-А по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя. [PERSON] та [PERSON] запропоновано провести обмін правовстановлюючих документів на свідоцтва про право власності. Згідно вказаного рішення, [PERSON] в натурі належить житловий будинок літ. А1, сарай літ. Д, вбиральня літ. Г, водопровід № 3, а [PERSON] - житловий будинок літ. Е, гараж літ. Ж, літня кухня літ. П, вбиральня літ. Р, водопровід № 2. На підставі вказаного рішення, відповідач [PERSON] звернувся до ОП ЗМБТІ для обміну правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, у зв'язку з чим 10.06.1998 р. йому було видане свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок № 15-А по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя, що зареєстровано в реєстровій книзі № 293 за р№40162. Таким чином, припинилося його право власності на 3/20 частин будинку 15 по вул. Карла Маркса в звязку з його знесенням. Її чоловік [PERSON] в ОП ЗМБТІ для обміну правовстановлюючих документів на новий об'єкт нерухомості - житловий будинок літ. А1 не звертався. Не припиняв своє право власності на 17/20 частин будинку літ. А по вул. Карла Маркса,15 в звязку з його знесенням. Свідоцтва на право власності на житловий будинок літ А1 не отримував 21.07.1998 р. земельна ділянка, площею 0,1589 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. К.Маркса, 15, та на якій розташований вказаний житловий будинок, була передана її чоловіку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП № 24-000471 від 21.07.1998 р. 21.12.2003 р. її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок № 15 по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя з надвірними прибудовами, а також на земельну ділянку, площею 0,1589 га, автомобіль та причеп. Спадкоємцями І черги за законом є [PERSON] та [PERSON], як батьки померлого, вона, як його дружина, та [PERSON], як син померлого. У встановлений законом строк вона звернулась до другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, автомобіль та причеп. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок їй було відмовлено, оскільки в ОП ЗМБТІ за матеріалами інвентарної справи за [PERSON] зареєстровано 17/20 частин житлового будинку літ. А та житлова прибудова літ. А1. Втім, житловий будинок літ. А відсутній, а розташований за вказаною адресою житловий будинок літ. А1, як самостійний будинок. Крім того, зареєстровано дотепер право власності на 3/20 частин житлового будинку за [PERSON] Її син [PERSON] у встановлений строк звернувся до другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь. Батьки померлого, [PERSON] та [PERSON], у встановлений строк до другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, на спадщину не претендують. Позивач просить скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на 17/20 частин та [PERSON] на 3/20 частин житлового будинку літ. А, розташованого по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя у зв'язку з його знищенням, а також визнати за нею право власності на житловий будинок 15 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжя, який складається з житлового будинку літ.А1, загальною площею 114,7 кв.м., жилою площею 54,5 кв.м., до складу якого входить: службова прибудова літ. а2 з ганком і козирком, прибудова літ. а3, гараж літ. Л, з оглядовою ямою, сарай літ. Д, сарай літ. Н, сарай літ. О, недобудований сарай літ. С, погреб з шийкою літ. пг, вбиральня літ. З, душу літ. К, замощення літ. І, паркани № 5, 7, 8, 9, 10, 11, яма зливна № 6, водопровід № 3, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, суду пояснив, що раніше йому та померлому [PERSON] на праві спільної часткової власності належав житловий будинок 15 по вул. Карла Маркса, 15 , який складався з житлового будинку літ. А, та житлової прибудови літ. А1. Йому належало 3/20 частин вказаного житлового будинку. Через деякий час вони за спільною згодою знесли житловий будинок літ. А та кожній побудував свій будинок. Він побудував житловий будинок літ. Е, який в 1991 році було виділено в самостійний будинок та привчено номер 15-А разом з часткою земельної ділянки. Будинок. [PERSON] також було виділено в самостійний будинок. На підставі вказаного рішення він отримав свідоцтво про право власності на вказаний будинок. Заяву про скасування права власності на 3/20 частин житлового будинку 15 по вул. Карла Маркса він не писав. Не заперечує, щоб було скасоване його право власності на 3/20 частин зазначеного житлового будинку в звязку з його знищенням. Представник Запорізької міської ради проти позову не заперечує, суду пояснила, що у зв'язку із знищенням сторонами житлового будинку літ А. по вул.К.Маркса,15 в м. Запоріжжя, вважає за необхідне скасувати реєстрацію права власності на нього. Крім того, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок 15 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжі в порядку спадкування після смерті чоловіка, оскільки він не є самовільно побудованим.. Представник другої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що раніше 17/20 частин домоволодіння по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.1979 р. Його право власності на вказану частину домоволодіння було зареєстровано в ОП ЗМБТІ. Вказаний житловий будинок складався з житлового будинку А та житлової прибудови А1. Інші 3/20 частини вказаного житлового будинку належали відповідачу [PERSON], що підтверджено технічним паспортом. Наприкінці 1980-х років [PERSON] та [PERSON] за спільною згодою між собою знесли житловий будинок літ. А, після чого на вказаній земельній ділянці відповідач [PERSON] побудував окремий житловий будинок літ. Е, гараж Ж, літню кухню П, вбиральню Р, водопровід 2, а її чоловік житлову прибудову А1 перебудував в житловий будинок літ. А1, сарай Д, вбиральню Г, водопровід 3. 10.04.1989 р. на підставі їх спільної заяви про розподіл домоволодіння по вул. К.Маркса. 15 в м. Запоріжжя на самостійні будинки, ОП ЗМБТІ склало акт, згідно якого було встановлено, що житловий будинок літ.А , який їм належав на праві спільної часткової власності, відсутній. Фактично існує два самостійних житлових будинку літ. Е ,який належить [PERSON] та літ. А1, який належить [PERSON] Рекомендовано розділити вказане домоволодіння на самостійні будинки, виділивши [PERSON] належний йому житловий будинок літ. А1 з прилеглими до нього будівлями і спорудами, із земельною ділянкою 1589 кв.м. в самостійний та присвоїти йому № 15 по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя, надлишок земельної ділянки площею 93 кв.м. залишити у тимчасовому користуванні, а житловий будинок літ. Е, з надвірними будівлями та спорудами, земельною ділянкою, площею 1141 кв.м., належний [PERSON] виділити в самостійний, присвоївши йому № 15-А по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя. Надлишки земельної ділянки площею 106 кв.м. залишити в його тимчасовому користуванні. Рішенням виконкому районної ради народних депутатів № 1119/24 від 18.04.1991 р. вказане домоволодіння по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя було розділено на самостійні будинки, [PERSON] належний йому житловий будинок літ А1, з надвірними будівлями та земельною ділянкою, площею 1589 кв.м. виділено в самостійний будинок та присвоєно № 15 по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя, а [PERSON] належний йому житловий будинок літ. Е , з надвірними будівлями та земельною ділянкою площею 1141 кв.м. виділено в самостійний будинок та присвоєно № 15-А по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя. [PERSON] та [PERSON] запропоновано провести обмін правовстановлюючих документів на свідоцтва про право власності. Згідно вказаного рішення, [PERSON] в натурі належить житловий будинок літ. А1, сарай літ. Д, вбиральня літ. Г, водопровід № 3, а [PERSON] житловий будинок літ. Е, гараж літ. Ж, літня кухня літ. П, вбиральня літ. Р, водопровід № 2. На підставі вказаного рішення, відповідач [PERSON] звернувся до ОП ЗМБТІ для обміну правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, у зв'язку з чим 10.06.1998 р. йому було видане свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок №15-А по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя, що зареєстровано в реєстровій книзі №293 за р№40162. Таким чином, припинилося його право власності на 3/20 частин будинку 15 по вул. Карла Маркса в звязку зі знесенням. Чоловік позивача - [PERSON] в ОП ЗМБТІ для обміну правовстановлюючих документів на новий об'єкт нерухомості - житловий будинок літ. А1 не звертався. Не припиняв своє право власності на 17/20 частин будинку літ. А по вул. Карла Маркса, 15 в звязку зі знесенням. Свідоцтва на право власності на житловий будинок літ. А1 не отримував. 21.07.1998 р. земельна ділянка, площею 0,1589 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. К.Маркса, 15, та на якій розташований вказаний житловий будинок, була передана її чоловіку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП №24-000471 від 21.07.1998 р. 21.12.2003 р. помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок № 15 по вул. К.Маркса в м. Запоріжжя з надвірними прибудовами, а також на земельну ділянку, площею 0,1589 га, автомобіль та причеп. Спадкоємцями 1 черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, є: його дружина [PERSON], позивач по справі, а також [PERSON] та [PERSON], як батьки померлого, і [PERSON], як син померлого. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що передбачено ст.1273 ЦК України, та підтверджено копією спадкової справи № 534 за 2004 р. [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом 6-ти місячний строк не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину. [PERSON] у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому відповідно до ст. 1269 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Нею отримано свідоцтво про право на спадщину на автомобіль, причеп та вказану земельну ділянку. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок [PERSON] було відмовлено, оскільки в ОП ЗМБТІ за матеріалами інвентарної справи за померлим [PERSON] зареєстровано 17/20 частин житлового будинку літ. А та житлова прибудова літ. А1, однак житловий будинок літ. А відсутній, а на розташований житловий будинок літ. А1 відсутні правовстановлюючі документи. Крім того, не скасовано право власності відповідача [PERSON] на 3/20 частин на житлового будинку 15 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжі в звязку зі знищенням. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджені рішенням реєстратора від 15.07.2009 р. та вказаними вище матеріалами справи. Відповідно до ст. 349 ЦК України, право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знесли будинок літ. А, який був розташований на земельній ділянці по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя та належав їм на праві спільної часткової власності. Наявність реєстрації права власності за [PERSON] на 17/20 частин та за [PERSON] - на 3/20 частин житлового будинку літ. А по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя, який на сьогоднішній день знищений, перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права Згідно ст. 392 ЦПК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається.. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне скасувати реєстрацію права власності померлого [PERSON] на 17/20 частин та [PERSON] - на 3/20 частин житлового будинку літ. А по вул. К.Маркса, 15 в м. Запоріжжя у зв'язку з його знищенням, а також визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок 15 по вул. Карла Маркса в м. Запоріжжя, який складається з житлового будинку літ.А1, загальною площею 114,7 кв.м., жилою площею 54,5 кв.м., до складу якого входить: службова прибудова літ. а2 з ганком і козирком, прибудова літ. а3, гараж літ. Л, з оглядовою ямою, сарай літ. Д, сарай літ. Н, сарай літ. О, недобудований сарай літ. С, погреб з шийкою літ. пг, вбиральня літ. З, душу літ. К, замощення літ. І, паркани № 5, 7, 8, 9, 10, 11, яма зливна № 6, водопровід № 3 в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], померлого 21.12.2003 р. Відповідно до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Земельна ділянка, на який розташований будинок, належала померлому, а зараз в порядку спадкування перейшла у власність позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved