Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення яким, стягнути з ВАТ комерційний банк «Надра» на свою користь 13500,00 грн., заборгованість за депозитним договором; 688,5 грн., індексу інфляції; 405 грн., - 3% річних від простроченої суми; 1984,00 грн., відсотків на суму вкладу; 3633 гривні моральної шкоди; 144,95 грн., за сплачений судовий збір та 120 гривень за сплачені витрати на інформаційно технічне забезпечення, Свій позов позивач мотивує тим, що 07 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про залучення внеску(вкладу) на депозитний рахунок. За умовами даного договору, відповідач зобовязаний сплачувати відсотки та після закінчення умов договору повернути вкладнику його кошти. Після закінчення строку, 07.04.2009 року, договору відповідач свої зобовязання не виконав, грошових коштів не повернув. На неодноразові звернення позивача, відповідач відмовив в поверненні коштів, посилаючись не введення Національним Банком України, мораторію на задоволення вимог кредиторів. У звязку з невиконанням договірних зобовязань, повязаних із простроченням договірних зобовязань, відповідач повинен виплатити позивачеві окрім основного боргу з відсотками, інфляційні збитки та 3% річних від простроченої суми. Крім того, в результаті незаконних дій з боку відповідача, позивачеві була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач не може отримати свої кошти, позбавлений можливості на придбання необхідних побутових речей. В результаті чого у позивача зявилась депресія, замкнутість пригнічений стан, погіршення здоровя, хвороба у звязку з чим вимушене лікування. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав до суду заперечення в якому пояснив, що постановою Національного банку України від 10.02.2009року за №59, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 10.02.2009 року до 10.08.2009року, який постановою №452 від 05.08.2009 року продовжено до 10.02.2010 року. Тому підстав для задоволення позовних вимог позивача немає, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні із достовірністю встановлено, що між 07 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про залучення внеску(вкладу) на депозитний рахунок відповідача в розмірі 13 500,00 гривень. За умовами даного договору, відповідач зобовязаний сплачувати відсотки та після закінчення умов Даного договору повернути вкладнику його кошти. Після закінчення шестимісячного строку, 07.04.2009 року, відповідач свої зобовязання виконав, грошових коштів не повернув. Єдиною підставою, з приводу якої відповідач не виконав умови договору, відповідач в настання наслідків, передбачених п.5.2. договору, а саме виникнення форс мажорних обстав яких відноситься постанова Національного банку України від 10.02.2009 року за №59, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Обговорюючи питання про наявність форс мажорних обставин за даних обставин, суд прихо до наступного: Відповідно до п.5.2. договору №649437 від 07.10.2008 року, укладеного між сторонами в справ' «сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин непереборної сили, що не залежать від волі сторін); техногенного, природного та воє характеру, соціально-політичного характеру, включаючи міжнародні санкції, в обмеження, інші дії уряду держав, які роблять неможливим виконання Сторонами зобовязань, Сторони звільняються від виконання своїх обовязків на час дії зазна обставин.» Постановою правління Національного банку України, №50 від 10.02.2009 року призначено тимчасову адміністрацію у ВАТ КБ «Надра», якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на пів року, з 10.02.2009 по 10.08.2009 року, а потім постановою №452 від 05.08.2009року, строк мораторію продовжено ще на пів року, до 10.02.2010 року. Відповідно до ст.85 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України п: час здійснення тимчасової адміністрації має право повністю або частково на строк не б* між три місяці ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів банку. З момеитгу закінчення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: неустойка (штраф, пеня), а також суми завданих збитків, які банк зобовязаний відшкодув кредиторам за грошовими зобов'язаннями, можуть бути заявлені до сплати в розмірах, існували на дату введення мораторію, якщо інше не передбачено цим Законом; Нарахування неустойки (штрафу, пені), інших економічних санкцій поновлюється (а щодо зобов'язань, які виникли під час дії мораторію, - розпочинається) за невиконання чи ненале виконання зобов'язань перед кредиторами; Окрім того, судом встановлено, що, при діючому мораторію, на задоволення вимог кре відповідач, на свій розсуд повертав деяким вкладникам грошові кошти, що дає суду під вважати, що відповідач використовує зазначену постанову Національного банку України на користь порушуючи права вкладників. Тому суд вважає, що відповідач без законних підстав відмовив позивачеві у по банківського вкладу. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вкл надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі с встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. 2.Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обговорюючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що діями відповідача, позивачеві було завдано моральну шкоду. Розмір моральної шкоди заявлений позивачем, в розмірі 3633 гривні, як на думку суду не відповідає моральним стражданням позивача. Суд вважає, що розмір завданої позивачеві моральної шкоди становить 2000 гривень та є достатнім для компенсації моральних страждань позивача. Тому з ВАТ комерційний банк «Надра» необхідно стягнути на користь [PERSON] 13500,00 грн., заборгованість за депозитним договором; 688,5 грн., індексу інфляції; 405 грн., - 3% річних від простроченої суми; 1984,00 грн., відсотків на суму вкладу; 2000 гривень моральної шкоди; 142,45 грн., за сплачений судовий збір та 120 гривень за сплачені витрати на інформаційно технічне забезпечення, а всього - 18 839,95 гривень. Також з ВАТ комерційний банк «Надра» необхідно стягнути в прибуток бюджету м.Світловодська 45,9 грн., судового збору. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за недоведеністю. На підставі ст.ст.610,625,1058,1060,1167 ЦК України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність»,

Outcome: partial