Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в Могилів-Подільський міськрайсуд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Могилів-Подільського міського суду від 11 лютого 2002 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] [INFO]. 30 листопада 2006 року зареєстрував шлюб з [PERSON] і в даний час вона вагітна. Він із 30 серпня 2009 р. не працює, а тому погіршилось його матеріальне становище і утворилась заборгованність по аліментах, яку виплатити не може. Просить змінити розмір стягуваних аліментів і стягувати з нього тверду грошову суму в розмірі 100 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що він із 30 серпня 2009 р. не працює, а тому погіршилось його матеріальне становище і утворилась заборгованність по аліментах, яку виплатити він не може. Крім того, проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вона вагітна і на їх утриманні є її син [PERSON], на утримання якого дружина отримує допомогу від держави за померлого батька дитини. Також послався на те, що щомісячно сплачує 348 грн. кредиту, який вони взяли з дружиною для вирішення побутових питань. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що їй самій важко утримувати неповнолітнього сина і в разі зменшення аліментів буде суттєво погіршений його матеріальний стан. В даний час Віталій навчається в Могилів-Подільському монтажному технікумі. Щомісячно на його утримання вона витрачає в межах 600-700 грн., бо він стипендії не отримує. Вона має тимчасову роботу працюючи реалізатором на місцевому ринку і за цю роботу отримує 20 грн. в день, просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Рішенням Могилів-Подільського міського суду від 11 лютого 2002 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] [INFO] на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України: « Батьки зобов'язані утримувати ги тину до досягнення нею повноліття», а згідно ч.2 ст. 182 СК України: «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні: ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з,[PERSON] винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу». От В судовому засіданні із пояснень сторін встановлено, що їхній син [PERSON] навчається в Могилів-Подільському монтажному технікумі, стипендії не отримує. 3а Позивач погодився з тим, що 100 грн. щомісячно на утримання сина є недостатньою сумою. Суд не приймає посилання [PERSON] на те, що оскільки він з 30 серпня 2009 р. не працює, а тому погіршилось його матеріальне становище і він не в змозі виплачувати аліменти, бо обов'язок утримувати свою дитину покладається саме на батьків, а не на інших осіб, в тому числі і на державу. Також не може бути підставою для задоволення позову посиланні позивача на те, що він щомісячно сплачує 348 грн. кредиту, який вони взяли з дружиною для вирішення побутових питань, оскільки кошти від кредиту не були направлені на забезпечення потреб сина [PERSON], а на забезпечення особистих потреб позивача. З пояснень позивача та відповідача встановлено, що у користування [PERSON] є автомашина «Опель-кадет» і на її утримання ті користування він вкладає значні кошти, а це на думку суду свідчить пре те, що позивач перебуває не в такому важкому матеріальному стані, який би давав підстави для зменшення розміру аліментів. Також безпідставним є посилання [PERSON] на те, що одним із чинників важкого матеріального стану є проживання в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка вагітна, і на їх утриманні є її син [PERSON], оскільки з його ж пояснень вбачається, що [PERSON] на утримання свого сина отримує допомогу від держави за померлого батька дитини. Таким чином, суд не може погодитися з твердженням позивача [PERSON], що він може виплачувати лише 100 грн. на утримання сина,, бо в такому випадку держава зобов'язана буде доплачувати різницю ісі цими платежами та встановленим мінімумом і, фактично, він має наміру покласти обов'язок утриманню дитини на державу. Крім того, ч.1 ст. 184 СК України передбачено: «Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі». З поданої позовної заяви та показань позивача вбачається, що [PERSON] не працює, а тому застосування вищенаведеної норми права не прийнятне. Одночасно відповідачка пояснила, що зменшення розміру стягуваних аліментів суттєво погіршить матеріальний стан дитини, що є неприпустимим. З врахуванням вимог про обов'язок батьків утримувати дітей, потреб дитини, матеріального становища позивача та вимог СК України про необхідність сплати аліментів в розмірі не меншому 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. Слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суд витрати за надання правової допомоги адвокатом.

Outcome: approved