overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про виділ часток та визнання права власності на домоволодіння по вул. Одеське шосе,42 у м. Миколаєві. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши поясненна учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.10.07 р. на праві спільної часткової власності належало 52/100 частини домоволодіння по вул. Одеське шосе,42 у м. Миколаєві. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.10.07 р. на праві спільної часткової власності належало 48/100 часток домоволодіння по вул. Одеське шосе, 42 у м. Миколаєві. За договором купівлі-продажу від 13.11.2007 р. [PERSON] належній їй 31/100 часток вищевказаного домоволодіння продала [PERSON] Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №521 від 22.02.2008 р., частині домоволодіння, що належить [PERSON] надано нову адресу - вул. Одеське шоссе,42-А, м. Миколаїв. За таких обставин, 29.10.2009 р. МБТІ було проведено перерахунок часток, співвласників домоволодіння по вул. Одеське шосе,42 у м. Миколаєві. Відповідно до якого [PERSON] належить 70/100 часток, [PERSON]-30/100 часток домоволодіння по вул. Одеське шосе,42 у м. Миколаєві. 10.09.2009 р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку, між тим нотаріусом у спадкоємцям першої черги відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В силу ст.358 ч.1-3 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно вимог ст.367 ч.1 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. В силу ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи, що між сторонами досягнуто згоду по порядку користування домоволодінням №42 по вул.Одеське шосе в м. Миколаєві, в іншому порядку оформити виділ часток не є можливим, суд приходить до висновку проте, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та в силу ст.ст. 35,358, 364,367 ЦК України підлягають задоволенню. В силу ст. ст. 80,81 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення сплачено при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітної доньки Діани, 22.04.2007року народження, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем мешкання, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухав пояснення позивача, вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Як вбачається із наданих копії свідоцтв, пояснень позивача, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій 9.04.2009року розірваний. Від шлюбу в них народилася донька Діана, 2007року народження, на користь якій відповідач аліменти офіційно не сплачує та добровільну матеріальну допомогу надає. Як слідує із матеріалів справи, неповнолітня Діана знаходиться на утриманні і вихованні позивача, яка не працює, перебуває на обліку в Центральному УСВІК, де отримує щомісячну допомогу на дитину в розмірі 130грн.00коп., інших доходів і власності не має. Згідно до змісту позовної заяви, пояснень позивача у судовому засіданні, відповідач є працездатним, але в наступний час працює неофіційно, у власності нічого не має. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітній доньки Діани, 2007року народження, зобов'язаний до утримання дитини, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення її розумних потреб добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. При цьому, суд враховує матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач немає постійного офіційного доходу та інших утриманців. Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з часу пред'явлення вимог - 14.12.2009року. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп і інформаційно-технічні послуги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Представник Рівненської громадської організації «ГОЛУБ» (далі РГО «ГОЛУБ») [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у гуртожитку на вулиці Д.Галицького,31 в місті Рівне внаслідок відсутності понад шість місяців без поважних причин із зняттям його з реєстрації за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Судом встановлено, що РГО «ГОЛУБ» здійснює функції з утримання та обслуговування гуртожитку на вулиці Д.Галицького,31 в місті Рівне на підставі договору на утримання гуртожитку і прибудинкової території, укладеного 01 червня 2003 року з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області. Даний гуртожиток знаходився на балансі та не ввійшов до статутного фонду ВАТ «Рівнепасвантажтранс» в процесі приватизації. Додатковою угодою від 11 серпня 2003 року до договору на утримання гуртожитку і прибудинкової території від 01 червня 2003 року внесені зміни та доповнення, відповідно до яких РГО «ГОЛУБ» надано право вирішувати питання поселення та виселення з гуртожитку, реєстрації в установленому порядку громадян за місцем проживання, подавати до суду позови про виселення громадян з підстав, визначених чинним житловим законодавством, та про визнання громадян такими, що втратили право на житло. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] у гуртожитку на вулиці Д.Галицького,31 в місті Рівне прописаний (зареєстрований) з 15 червня 1990 року, однак, у трудових відносинах з ВАТ «Рівнепасвантажтранс» не перебував і ордер на поселення та отримання койко-місця йому не видавався. Судом також встановлено, що [PERSON] у гуртожитку на вулиці Д.Галицького,31 в місті Рівне, тобто за місцем своєї реєстрації, не проживає без поважних причин з 1995 року і з цього ж часу не здійснює будь-яких оплат за користування гуртожитком. Вказані обставини підтверджуються актами комісійних перевірок від 07 вересня 2006 року, 17 травня 2007 року та 15 серпня 2008 року, проведених представниками позивача за участю мешканців гуртожитку. Оцiнюючи дослiдженi по справi докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON] у гуртожитку на вулиці Д.Галицького,31 в місті Рівне не проживає бiльше шести мiсяцiв без поважних причин, а тому, враховуючи положення ч.7 ст.8 ЦПК України та вiдповiдно до ст.ст.71,72 ЖК України, він втратив право на користування жилим примiщенням у цьому гуртожитку. Умов та пiдстав збереження за вiдповiдачем жилого примiщення, передбачених ст.71 ЖК України, по справi не встановлено. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом до відповідача, посилаючись на те, що їх сімя розпалась із за того, що відповідач не утримував родину, зловживав алкоголем, вчиняв сварки. Примирення не можливе, так як вона утратила до відповідача почуття кохання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просить суд позов задовольнити, так як у нього теж утрачені почуття кохання до позивачки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітня донька [PERSON], яка за згодою обох батьків залишається проживати з мамою. Шлюб сторін носить формальний характер, так як сторони з 01 січня 2010 року разом не проживають і не підтримують шлюбних стосунків, до цього теж неодноразово припиняли подружні стосунки, утратили один до одного почуття кохання, спору про місце проживання дитини і про майно у них не має, обоє настійно просять суд шлюб розірвати. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа трудової книжки, вказуючи, що вона народилася 26 квітня 1955 року у відділку Михайлівському, Карлівського району, Полтавської області. Під час влаштування на роботу в державне підприємство бурякорадгосп імені Голобородька їй було видано трудову книжку, у якій помилково було записано 1956 рік народження замість 1955 року, як належить. Цій помилці запису у трудовій книжці вона не придавала значення. На даний час вона оформляє пенсію за віком, тому виникла необхідність у встановленні факту належності їй трудової книжки. В даний час неможливо одержати або відновити документ у зв'язку з ліквідацією підприємства, де було 20 липня 1976 року видано на її ім'я трудову книжку з вказаною помилкою по даті народження. [PERSON] у судовому засіданні свою заяву підтримала, в її обгрунтування пояснила так, як викладено в описовій частині рішення. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти встановлення вказаного факту не заперечував. Вислухавши пояснення заявниці [PERSON], показання у судовому засіданні свідка [PERSON]дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.6 ч.І статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні безспірно встановлено, що у виданій 20 липня 1976 року на ім'я заявниці трудовій книжці у графі рік народження помилково записано 1956 рік, хоч в дійсності заявниця народилася 26 квітня 1955 року, що підтверджується її паспортом, свідоцтвом про народження (а.с.7-10). У перших записах відомостей трудової книжки про прийняття її на роботу вказано, що вона закінчила учбовий заклад Писаревщанський ветзоотехнікум і їй 28 лютого 1975 року був виданий диплом Щ-1 № 235500. В підтвердження цього заявниця надала ксерокопію диплома (а.с.19). Факт прийняття і роботи заявниці на посаді ветсанітара в бурякорадгоспі імені Голобородька підтвердила свідок [PERSON] Згідно архівної довідки Карлівського районного трудового архіву бурякорадгосп імені Голобородька ліквідовано (а.с.17), запис у трудовій книжці було зроблено понад тридцять років назад. Тому заявниця позбавлена можливості виправити помилку у трудовій книжці в позасудовому порядку. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

В вересні 2009р. МКП «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору реструктуризації та стягнення заборгованості за отримане водопостачання та водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що МКП «Миколаївводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення населенню м. Миколаєва, у тому числі і відповідачу. Оскільки відповідач, своєчасно взяті на себе зобов'язання, не виконував 08.11.2006р. між сторонами був укладений договір реструктуризації, згідно якого останній взяв на себе обов'язок сплатити заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 943,07 грн. до 01.11.2011р. Проте, зобов'язання за вказаним договором відповідач виконує неналежним чином та не сплачує поточні платежі, в звязку з чим станом на 01.09.2009р. заборгованість складає 1622,87 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив розірвати договір реструктуризації заборгованості та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. МКП «Миколаївводоканал» надає послуги населенню м. Миколаєва з водопостачання та водовідведення, у тому числі і [PERSON], який проживає за адресою: [INFO]. кв. 3. Між МКП «Миколаївводоканал» та відповідачкою був укладений Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення, шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER], згідно якого споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати вказані послуги. Відповідачу для оплати послуг водопостачання і водовідведення була видана розрахункова книга. Свої обовязки щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення МКП «Миколаївводоканал» виконав у повному обсязі та належним чином. В звязку з тим, що відповідач систематично не оплачував за надані послуги 08.11.2006р. між позивачем та споживачем послуг був укладений договір реструктуризації, згідно якого останній взяв на себе обов'язок сплатити заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 943,07 грн. до 01.11.2011р. Проте, зобов'язання за вказаним договором відповідач виконує неналежним чином та не сплачує поточні платежі, в звязку з чим станом на 01.09.2009р. заборгованість складає 1622,87 грн. На підставі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку не допускається. На підстав: вищекладеного, оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи в сумі 30 грн. і підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 51 грн. На підставі ст.ст. 526, 525, 527, 530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

В позовній заяві прокурор ставить питання перед судом про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її неповнолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які за заявою матері відповідно з 02.03.09 та 09.04.09 знаходяться у дитячому будинку «Чебурашка» та в Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Біла Церква». За цей час відповідачка не відвідувала дітей, не цікавилася їх умовами життя, утримання, розвитком, вихованням, станом здоров»я, навчанням, не телефонувала та не листувалася. У судовому засіданні прокурор позов підтримав, представник третьої особи до суду не з»явився, натомість подав до суду заяву, в якій позов прокурора підтримав, просить слухати справу за його відсутності. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що утримувати дітей немає можливості в зв»язку з хворобою. Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка має двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] та сина [PERSON], які за заявою матері [PERSON] з 02.03.2009 знаходиться на утриманні у дитячому будинку «Чебурашка» в смт.Рокитне та син [PERSON] з 09.04.09 знаходиться в Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Біла Церква», де знаходяться на теперішній час. З часу поміщення дітей до дитячих будинків відповідачка дітей не провідує, не підтримує їх матеріально, не цікавиться умовами їх життя, утримання, розвитком, вихованням, станом здоров»я, навчанням, не телефонувала та не листувалася тощо, тобто ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей. Рішенням Рокитнянського райсуду від 20.05.1999 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] і за заявою матері рішенням Рокитнянського райсуду від 03.03.2005 року поновлена в батьківських правах. З цього часу [PERSON] висновків не зробила, продовжує ухилятися від виконання батьківських обов»язків. У відповідності зі ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: п.2) ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Крім того, відповідно до ч.2 ст.166 СМ України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП „Теплотранссервіс заборгованість за використану теплову енергію в сумі 5672,10 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Струтинської, 8/59, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №30710). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 вересня 2009 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 5672,10 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Тому суд, зясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Струтинської, 8/59, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №30710). Вартість послуг встановлюється згідно діючих тарифів на теплопостачання та водопостачання. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобов′язань утворилась заборгованість за використану теплову енергію у сумі 5672,10 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов′язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, сума боргу, яку слід стягнуни на користь КП РМР „Теплотранссервіс за невиконання умов договору за отримані послуги теплопостачання та підігріву води становить 5672,10 грн. Також згідно ст.ст.81, 82, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП „Теплотранссервіс заборгованість за використану теплову енергію в сумі 7304,66 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Міцкевича, 40/40, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №27806). Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 01 вересня 2009 року за ним утворилася заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 7304,66 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що вона не може погасити заборгованість за використану теплову енергію у звязку з скрутним матеріальним становищем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. КП РМР „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Міцкевича, 40/40, квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] (особовий рахунок і номер договору №27806). Вартість послуг встановлюється згідно діючих тарифів на теплопостачання та водопостачання. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобов′язань утворилась заборгованість за використану теплову енергію у сумі 7304,66 грн. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов′язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, сума боргу, яку слід стягнуни на користь КП РМР „Теплотранссервіс за невиконання умов договору за отримані послуги теплопостачання та підігріву води становить 7304,66 грн. Також згідно ст.ст.81, 82, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved