Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен банк Аваль» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 54685,47 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 6423,26 грн., пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 19951,08 грн., пеню за прострочення сплати відсотків в сумі 7100,86 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 881,60 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.; в рахунок погашення боргу за кредитним договором звернути стягнення на автомобіль ВАЗ, модель 21154, 2007 року випуску, колір сірий, шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Вимоги мотивує тим, що 11.04.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/0845/73/54366, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 9010 доларів США для купівлі автомобіля строком до 11.04.2011 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором відповідачем передано в заставу вищезазначенний автомобіль ВАЗ, реєстраційни номер [NUMBER]. За весь період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов його пунктів 1.3 та 5.1, сплачував залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідач письмово повідомлявся про наявну заборгованість, проте вимога позивача погасити заборгованість по кредиту залишилася без задоволення. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та обставини, викладені в ньому, додатково пояснив, що заборгованість за завленими вимогами нарахована станом на 30.07.2009 р., по даний час відповідачем борг не сплачений. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за повідомленою ним суду адресою (а.с. 27), крім того, викликався через оголошення в пресі - друкованому виданні "Урядовий Кур'єр" від 26.01.2010 року № 14 про виклик відповідача в судове засідання; про причини неявки суду не повідомив, в зв"язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та пояснення представника позивача, 11 квітня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 014\\0845\\73\\54366, згідно якого відповідачу був наданий кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 9010 дол. США (а.с. 7,8). Термін дії договору з 11.04.2007 р. по 11.04. 2011 р. Умовами договору визначено, що ставка за користування кредитом становить 13,5% річних, погашення кредиту та відсотків по ньому здійснюється щомісячно, згідно графіка, що є додатком до договору - платіжного календаря (а.с. 11). Проте відповідач порушив умови укладеного кредитного договору та своєчасно плату за користування кредитом не вносив. Відповідно до пункту 9.1 кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пунктом 6.5 кредитного договору передбачено право кредитора достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. Станом на 30.07.2009 р. відповідач має заборгованість перед банком по сплаті кредиту в сумі 7102,01 дол. США, що еквівалентно 54685,47 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в сумі 834,19 дол. США, що еквівалентно 6 423,26 грн.; пені за прострочення сплати кредиту в сумі 2591,05 дол. США, що еквівалентно 19951,08 грн., пені за прострочення сплати процентів 922,19 дол. США, що еквівалентно 7100,86 грн., а всього 11449,44 дол. США, що еквівалентно 88160,68 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12-14). [PERSON] повідомлявся про наявну заборгованість за кредитним договором листом № 09-14-01/09/12820 від 11.12.2008 р., проте вимога позивача погасити заборгованість залишилася без задоволення (а.с. 16, 17). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Між сторонами 11.04.2007 р. також був укладений договір застави автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С. (а.с. 9). Даним договором в забезпечення виконання зобов»язань за вищевказаним кредитним договором відповідачем передано в заставу транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ, модель 21154, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER], тип ТЗ легковий сєдан- В, реєстраційний номер [NUMBER]., зареєстрований Баришівським МРЕВ ДАІ МВС України 06.04.2007 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER]. Відповідно до п. 2.3 договору застави позивач набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку, якщо кредит, що забезпечений заставою, не буде сплачений у встановлені кредитним договором строки. Згідно ч. 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право зверненння стягнення на предмет застави. Статтею 19 Закону України «Про заставу» та ч. 2 ст. 589 ЦК України визначено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодувння збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлене договором. Відповідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засідання, а тому підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені останнім витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та судовий збір в сумі 881 грн. 60 коп.

Outcome: approved