overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилався на те, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 16 лютого 2007 року, який був зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 80. Від шлюбу дітей не мають. З початку 2008 року шлюбно-сімейні відносини між ними фактично були припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо один від одного. Шлюб розпався через різні погляди на життя, внаслідок чого почали відбуватися суперечки, що призвело до відчуження, втрати любові та довіри між ними. Спору щодо поділу майна сторони на даний час не мають. З огляду на вищевказане, вважаючи, що їх з відповідачкою спільна родина розпалася остаточно та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам, [PERSON] просить суд задовольнити позов та розірвати їх з [PERSON] шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримувала, просила суд про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 лютого 2007 року, який був зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 80 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Як слідує з матеріалів справи та пояснень представника позивача в судовому засіданні, сторони сімейні стосунки не підтримують, разом не проживають, шлюбні стосунки між ними втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. Відповідачем обставин, які б свідчили про можливість збереження шлюбу, суду не надано. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позову. Витрати повязані з розлученням в органах РАГС необхідно покласти на позивача, а відповідача від сплати державного мита звільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

14 січня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Діпрозаводтранс» заборгованість по заробітній платі в сумі 11\~439 грн. 06 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 769 грн. 14 коп. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з серпня 2008 року працювала у відповідача на посаді секретаря-референта, відповідно до наказу № 137-к від 1 серпня 2008 року. На порушення вимог ст. 115 КЗпП України відповідач не виплачував своєчасно та в повному обсязі їй заробітну плату, в звязку з чим вона була змушена звільнитися з роботи 8 грудня 2009 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте відповідачем на порушення вимог ст. 116 КЗпП України не проведено з нею остаточного розрахунку при звільненні. Під час попереднього судового засідання позивачка доповнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1538 грн. 28 коп. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ТОВ «Проектно-будівельна компанія «Діпрозаводтранс» з 1 серпня 2008 року по 8 грудня 2009 року на посаді секретаря референта. Згідно наказу № 31-к від 8 грудня 2009 року позивачку було звільнено за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Встановлено та не заперечується сторонами, що остаточний розрахунок з [PERSON] відповідно до ст. 116 КЗпП України відповідачем не проведений, заборгованість по заробітній платі згідно довідки ТОВ «Проектно-будівельна компанія «Діпрозаводтранс» складає 11\~439 грн. 06 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Звернувшись до міського суду [PERSON]просить судовим рішенням усунути перешкоди в користуванні її власністю [ADDRESS] з боку її сина [PERSON]: шляхом його виселення, визнавши його особою що втратила право користувач ня житлом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала,пояснивши що більш як рік,її син в квартирі непроживає ,вона ніяких йому перепон нечинить.Син хоч і зареєстрованний в житлі,однако витрат на його утримання ненесе, хоч е працездатним.назване спричиняє додаткове нарахування коммунальних платежів на утримання житла,що вона як пенсіонер повністю платити за послуги неможе. Відповідач письмово позов визнав повністю,прохаючи суд розглянути спір в його відсутність. Третя особа отримавши повідомлення про час та місце розгляду спору в судове засідання свого представника ненаправила,а письмово повідомила про розгляд спору в її відсутність,заперечень проти задоволення позову відсутні(арк.спр.38) Враховуючи назване,суд розглянув спір в відсутність відповідача таЗ-ї особи,виходячи знаявних у справі доказів про права та взаємовідносини сторін. Розглядом спору встановленого [ADDRESS] з 04.03. 1994р.знаходиться в одноособовому володінні [PERSON]через її приватизацію.(арк.спр.7) Відповідач зареєстрованний в житлі з 06.08.2004р.(арк.спр.24) та є сином позивачки (арк.спр.8) Закон :ст.405 ЦК УКраїни передбачає,що члени сімї власника житла які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік(один), якщо інше невстановлено домовленністю між ним і власником житла або законом. По поясненню позивачки,та свідка [PERSON][PERSON] зали\-шив житло з власної ініціативи ще в листопаді 2008р.ведучи антигромад\-ський паразитичний устрій життя,за що притягненний до кримінальної від\-лов і дальності. Будь яка домовленність стовно проживання в житлі між сторонами -відсутня, (арк.спр.9-15) Ставити під сумнів пояснення позивачки та свідка суд неможе,і сам відповідач погодився з цим. Отже вимога про те,що відповідач мав бути визнанний особою,що втратила право користування житлом:[ADDRESS] і підлягає задоволенню. Вимога щодо виселення відповідача вихідною з другої але задоволенню неможе підлягати,так як відповідач вже знаходиться під арештом за ряд скоєнних умисних злочинів(арк.спр.39) це визнала в судовому засіданні і позивачка. На підставі ст.79-88 ЦПК УКраїни при частковому задоволенні позову в рахунок позивача стягуються з відповідача і судові витрати доведені позивачкою: судовий збір-8гр.50 коп.за витрати за ІТЗ розгляду цивільної спргі 67гр.80 коп. (арк.спр .1-ЗШ) Рішення суду непротирічить житловим правам відповідача,так за ст. 9 ЦК України ніхто не може бути виселенний із займанного житла або обмеженний у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав та у порядку передбаченному законом.(ч.З) [PERSON]на час розгляду спору до позбавлення волі незасуджений.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що відповідачу по справі надаються послуги водопостачання і водовідведення. В теперішній час у відповідача перед Комунальним підприємством „Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства є борг у сумі 1207,90 гривень. Позивач просить стягнути вказану суму боргу з відповідача. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. Суд ухвалив слухати справу в заочному судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено що, у відповідача перед Комунальним підприємством „Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства є борг у вказаній вище СУМІ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Синельниківська ЦРЛ звернулася до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до туберкульозного закладу хворої на активний туберкульоз легень [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим , що [PERSON] хвора на активну форму туберкульозу легень, що підтверджується доданою медичною документацією: випискою із амбулаторної картки, копією амбулаторної картки, заявою райфтизіатра. [PERSON] прописана за адресою м. Синельникове вул.. Шевченко, 12, періодично з'являється за адресою проживання своєї матері ([PERSON] ) по вул.. 50 років ВЛКСМ, 39. Від лікування відмовилася, в інфекційному плані небезпечна для оточуючих. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Згідно п.10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. В судовому засіданні було досліджено наступні матеріали справи: копія виписки із амбулаторної картки [PERSON], копія амбулаторної картки [PERSON], заява райфтизіатра [PERSON]. З огляду на вищенаведені документи, суд вважає, що факт наявності захворювання у [PERSON] у вигляді активної форми туберкульозу легенів, що є небезпечним для оточуючих документально підтверджений, а тому заяву Синельниківської ЦРЛ про обов'язкову госпіталізацію до туберкульозного закладу хворої на активний туберкульоз легень [PERSON] суд вважає за необхідне задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить встановити факт прийняття нею спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 24 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Перемоги в с. Шатрище Коростенського району та земельної ділянки розміром 0,60 га.. яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 05.10.2008 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву зазначивши, що позов визнає в повному обсязі та просить розглянути справу в його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.10.2008 року помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 24 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Перемоги в с. Шатрище Коростенського району. З [PERSON] постійно проживала його дружина позивачка по справі, яка поховала чоловіка та прийняла спадщину після його смерті. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, в частині визнання за позивачкою права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі та дослідженні в судовому засіданні, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON]; технічним паспортом на будинок; витягом з реєстру про право власності на будинок; свідоцтвом про одруження позивачки та іншими матеріалами справи. При цьому не підлягає задоволенню вимога про визнання права власності за позивачкою на земельну ділянку, так як позивачкою не надано державного акта про право власності на вказану земельну ділянку за померлим [PERSON] А тому,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.10.2003року, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] 31.03.2005року народження. Спільним подружнім життям з відповідачем вони проживали до вересня 2009 р. Син проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має задовільний стан здоровя, матеріально забезпечений. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав проти його задоволення судом не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, так як встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.10.2003р. в Ліпляіській сільській раді Канівського району Черкаської області, актовий запис № 7 ( а.с 7). Від шлюбу мають сина [PERSON] - 31.03.2005р.н. (а.с.8), який знаходиться на утриманні матері - позивача по справі, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Хмільнянської сільської ради № 78 від 17.02.2010р. ( а.с.9). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина Ярослава-31.03.2005р.н. в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно і до повноліття, відповідач позов визнав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а згідно із ч.3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ч.3 ст. 182 СК України). Згідно із ст.ст. 81,88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

У березні 2009 року позивачка звернулася з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила суд: виділити їй (без розірвання шлюбу) 47/200 (сорок сім двохсотих) частин жилого будинку та 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Черняховського, 6 (шість). В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. За таких обставин на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 17 січня 1997 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у відділі РАГС виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська /актовий запис №222/. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: 47/100 (сорок сім сотих) частин жилого будинку №6 (шість), що знаходиться по вул.Черняховського в м.Дніпропетровську. Вищезазначена нерухомість була придбана шляхом укладання відповідачем договору купівлі-продажу від 16.01.1997 року. Проте, реєстрація права власності була проведена КП «ДМБТІ» від 06.12.1999 року, тобто вже підчас перебування у шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України, правочин, що підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Земельна ділянка, що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Черняховського, 6 (шість). Вищезазначена земельна ділянка була придбана у власність шляхом приватизації на ім'я відповідача. Ч.2 ст.89 Земельного кодексу регламентує, що в спільній сумісній власності знаходиться зокрема земельна ділянка подружжя. Ч.1 ст.57 СК України не встановлює майно, що було придбано шляхом приватизації, як особисту власність одного з подружжя. Ч.2 ст.60 Сімейного кодексу встановлює, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.1 ст.69 Сімейного кодексу регламентує, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Черняховського, 6. У задоволенні решти позовних вимог позивачці слід відмовити, у звязку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

У грудні 2009 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго' звернулось в суд з позовом до [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] про стягнення заборгованості за послу ги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.12.2009 року в сумі 2990 грн. 05 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила стягнути на їхню користь з відповідачів 2990 грн. 05 коп. заборгованості за послуги теплопостачання. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі постійно проживають за адресою [INFO]. та користується послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В звязку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилась заборгованість, яка за період з 01.08.2008 року і по 01.12.2009 року становить 2990 грн. 05 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має викону ватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн. .а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

У грудні 2009 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.02.2009 року по 01.12.2009 року в сумі 1230 грн. 38 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила стягнути на їхню користь з відповідачів 1230 грн. 38 коп. заборгованості за послуги теплопостачання. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі постійно проживають за адресою [INFO]. 5 кв. 30 та користується послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно ДО „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 ..Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В зв'язку' з тим. що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилась заборгованість, яка за період з 01.02.2009 року і по 01.12.2009 року становить 1230 грн. 38 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в су мі ЗО грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved