Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

14.10.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 29.03.2007р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPB0GK00000031, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 48000грн.00коп. з терміном повернення до 28.03.2027р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 16,08% на рік за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ZPB0GK00000031 від 29.03.2007р. з ТОВ «УФА «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку, позивач виконав передбачені кредитним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 48000грн.00коп, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у неї виникла заборгованість перед банком. Станом на 21.05.2009р. відповідачка мала заборгованість у розмірі 43329грн. 58коп., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 39753грн.88коп.; по процентам за користування кредитом у розмірі 1272грн.44грн.; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 1грн85коп.. За умовами кредитного договору № ZPB0GK00000031 від 29.03.2007р. встановлено обов'язки [PERSON] по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, відповідно до графіку погашення кредиту. Представник позивача [PERSON] (який діє на підставі доручення від 25.11.2009р.), в наданій суду 08.02.2010р. заяві просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з відповідачки [PERSON] суму заборгованості перед банком в розмірі 43329грн. 58коп., а також судові витрати в доход держави. З відповідачів ТОВ «УФА «Верус» та [PERSON] [PERSON] КБ «ПриватБанк» просив стягнути 200грн. солідарно. Крім того, в заяві від 08.02.2010р. представник позивача просив розглядати справу з винесенням рішення за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - [PERSON] (яка діє на підставі довіреності від 01.12.2009р.) в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином. Своєю заявою від 08.02.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідачки 200 грн. визнала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачка - [PERSON] ні в попереднє, ні в судове засідання у справі не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, в справі є поштові повідомлення про отримання судових повісток в попереднє та судове засідання. За таких обставин на підставі положень ЦПК України відповідачка вважається повідомленою про день та час судового засідання і такою, що відсутня без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідачки на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме ТОВ УФА „Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником та боржник разом з поручителем відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та 29.03.2007р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPB0GK00000031, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 48000грн.00коп. з терміном повернення до 28.03.2027р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов п. 1.3 Кредитного договору строк повернення кредиту встановлюється графіком погашення кредиту, процентів тощо. Згідно із графіком до договору № ZPB0GK00000031 від 29.03.2007р. про надання кредиту [PERSON] повинна була повертати кредитні кошти рівними частинами. Враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконувала своїх обовязків за кредитним договором, станом на 21.05.2009р. відповідачка мала заборгованість у розмірі 43329грн. 58коп., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 39753грн.88коп.; по процентам за користування кредитом у розмірі 1272грн.44грн.; крім того, відповідачці була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 1грн85коп.. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за кредитним договором № ZPB0GK00000031 від 29.03.2007р. в розмірі 43329грн. 58коп., оскільки відповідно до довідки ПАТ КБ „ПриватБанк на день винесення рішення, тобто на 08.02.2010р., заборгованість відповідачки складає 46618грн. 29коп., проте з урахуванням того, що уточнень (збільшення суми) позовних вимог на день винесення рішення від позивача до суду не надходило, суд вважає за можливе стягнути саме суму заборгованості на 21.05.2009р. в розмірі 43329грн. 58коп. В розрахунках ціни позову (судових витрат) суд також буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором ZPB0GK00000031 від 29.03.2007р. з ТОВ «УФА «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Але, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200грн. солідарно з [PERSON] та з ТОВ «УФА «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] солідарно 200грн. на користь позивача, ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 433грн.30коп. (1% від ціни позову) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial