Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ЕДП "ГЕМ-Південь-Схід" ВАТ "ГЕМ" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, вказавши в заяві, що з 24.10.1997 р. він працював у відповідача на посаді прораба. Наказом №315-к від 02.11.2009 р. він був звільнений з роботи за п.1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). Однак, в день звільнення відповідач не провів з ним розрахунку, не виплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 7521 грн. 57 коп., за період з квітня по листопад 2009 р. На його неодноразові вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі відповідач не реагує, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7521 грн. 57 коп., а також середній заробіток за затримку розрахунку за період з 03.11.2009 р. по день подання позову до суду в сумі 1985 грн. 43 коп., виходячи з середньоденної заробітної плати 38 грн. 93 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений, що підтверджено розпискою, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві з 24.10.1997 р. на посаді прораба. 02.11.2009 р. він був звільнений з роботи за п.1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, що підтверджено копією наказу про його звільнення. Відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не провів з ним в день звільнення повний розрахунок, а саме не виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 7521 грн. 57 коп., що підтверджено довідкою від 30.11.2009 р. Також судом встановлено, що з вини відповідача мала місце затримка розрахунку з позивачем за період з 03.11.2009 р. по 24.12.2009 р, тобто 51 день. Згідно розрахунку позивача, його середньоденний заробіток склав 38 грн. 93 коп. Таким чином, за вказаний період з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 1985 грн. 43 коп. /38,93 грн. х 51 день = 1985 грн. 43 коп./ Вказана сума підлягає виплаті позивачу з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, розрахунок яких та утримання проводяться на підприємстві. Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9507 грн. Відповідач не спростував вказані обставини, ніяких заперечень суду не надав. Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від спати держмита, то ця сума, яка складає 95 грн. 07 коп., підлягає стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved