Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та по відсоткам на загальну суму 10824 гривні 69 копійок свої позовні вимоги мотивуючи наступним. 08 травня 2008 року між Полтавською філією кредитної спілки «Турбота» та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого кредитна спілка надала кредит в сумі 4500 гривень на строк 18 місяців із кінцевим терміном повернення кредиту 08 листопада 2009 року. У встановлений термін кредит не було повернуто і на день подання позову до суду сума боргу складала 6108,23 гривень. Пунктом 3.3.передбачені подвійні відсотки від остаточної заборгованості за кожен день прострочення, що складає за 450 днів - 4216,46 гривень. У судове засідання позивач не з»явився, але від нього надійшов лист про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні визнала борг частково на суму 4500 гривень, та пояснила, що не сплачувала кредит у звязку із скрутним матеріальним становищем. Суд заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до кредитного договору №454 с від 08 травня 2008 року відповідач отримала кредит в сумі 4500 гривень в Полтавській філії кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній організації «Жіноча Громада» та зобовязувалась його повернути в строк до 08 листопада 2009 року, однак своїх зобовязань не виконала. Тому судом задоволено позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 4500 гривень. Відповідно до ухвали суду від 09 жовтня 2009 року судом визнано явку сторін обовязковою та було зобовязано позивача надати копію установчих документів спілки. Але не зважаючи на це позивач не надав суду відповідних документів та жодного разу не з»явився в судове засідання, хоча розгляд справи неодноразово відкладався саме через неявку позивача. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій суд виходив з того, що позивачем не доведено заявлену в позові суму штрафних санкцій та суду не надано детальних розрахунків. З поданого позивачем розрахунку не вбачається з якого часу нараховуються відсотки за невиконання зобовязань та при проведенні розрахунку було здійснено посилання на відповідні пункти кредитної угоди, але не додано її до матеріалів справи. Також відмовляючи в стягненні штрафних санкцій за невиконання кредитних зобовязань суд виходив з відповідних правових норм. А саме відповідно до п.6 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надання коштів у позику є фінансовою послугою. Фінансова послуга надається з метою отримання прибутку, різновидом якого є проценти. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законом. В інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являлась членом кредитної спілки та сплачувала членські внески. Доказів щодо підтвердження порядку та умов надання позики членам спілки позивач суду не надав. Тому суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту через недоведеність позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у-сторін та інших осіб, які беруть у справі виникає спір.

Outcome: partial