Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом та його доповненням, в якому просила визнати за нею право власності на самочинно переплановану та реконструйовану квартиру №24 в магазин непромислових товарів, якій розташований по вул. Московській, 42 в м. Миколаєві, загальною площею 95,9кв.м. і основною площею 84,1 кв.м. Ухвалою суддді від 17.12.2009року до участі у справі в якості відповідача залучено Миколаївська міська рада і у якості третій особи інспекція ДАБК. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій вимоги позову підтримала та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідачів вимоги позову не визнала. Представник ІДАБК у Миколаївській області вважав позов таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення представників відповідачів і інспекції, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] належала на праві власності квартира спільного заселення №24 за адресою: м. Миколаїв, вул. Московська, 42, загальною площею 46,2кв.м. і жилою 31,3кв.м., яку позивач на підставі рішення Миколаївського міськвиконкому від 23.10.2007року перевела із житлового приміщення в нежиле приміщення під розміщення магазину промислових товарів. В подальшому позивачка провела перепланування та реконструкцію зазначеної нерухомості, в результаті чого утворилося нежитлове приміщення загальною площею 97,4кв.м. і основною 84,6кв.м., яке відповідно до висновків компетентних служб відповідає усім будівельним, протипожежним та санітарним нормам і правилам. Відповідно до ч.2 ст. 383ЦК України та ст. 152 ЖК України власник може на свій розсуд здійснювати ремонт та зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно до підп.6 п.6 ч.1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до законодавства спорів із питань містобудування належить до повноважень виконавчих органів. Таким чином, переобладнання і прийняття в експлуатацію преобладнаних квартир проводиться з дозволу і за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування чи органу державної влади, а не за рішенням суду. Що стосується питання по відводу земельної ділянки під самовільно переобладнаний магазин промислових товарів більшою площею, ніж квартира, яка знаходиться у власності позивача, то остання у встановленому законом порядку до представника власника земельної ділянки Миколаївської міської ради не зверталася. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 328, 383 ЦК України, п.п 1-4 ч. 1 ст. 45 ЖК України, ст. 15 ЦПК України, ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 18 Закону України "Про основи містобудування", ст. 301 Закону України «Про планування і забудову території», ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", п. 6.1 положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 7.02.202року та п. 6 Додатку № 1до нього, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ №293 від 8.10.2008року, суд приходить до висновку, що підстав для захисту прав споживачів щодо визнання за нею у судовому порядку права власності на самовільне переобладнані і реконструйовані без належного проекту і відводу земельній ділянки нежитлові приміщення немає. Тому, у задоволенні позову слід відмовити. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України судовий збір і інформаційно-технічні послуги сплачено при подачі позову.

Outcome: dismissed