Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

14.04.2009 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу). Свої вимоги позивач мотивує тим,що 10.10.2007 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: зіткнення автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок чого була завдана шкода автомобілю «Деу» у розмірі 1610,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №ОСФ-000043 від 07.12.2007 р., яка була сплачена позивачем [PERSON], оскільки між ними був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №25898-20-02, за яким позивач повинен був сплатити [PERSON] страхове відшкодування у разі ДТП, розмір якого визначався виходячи із суми заподіяної матеріальної шкоди, а підставою був рахунок станції технічного обслуговування. Виплативши страхове відшкодування у розмірі 1274,45 грн., до позивача перейшло право вимоги, на отримання страхового відшкодування від особи, відповідальною за завдану шкоду. Враховуючи, що у вищевказаній ДТП винними визнані обидва учасника, регрес на вимога ЗАТ «СК ВУСО» до відповідача складає половину суми заподіяної матеріальної шкоди (1274,45 / 2 = 637,22). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується довідкою ВДАІ та [PERSON] в Харківській області від 12.07.2007 р. та постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2007 р., згідно з якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Таким чином, оскільки відповідач до цього часу не відшкодував суму завданої матеріальної шкоди, позивач просить суд стягнути з нього на свою користь завдану майнову шкоду у розмірі 637,22 грн., витрати на сплату держмита 51,00 грн. та інформаційно-технічне забезпечення 30,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, оскільки саме відповідач є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату ,час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER] належить [PERSON]. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2007 р. [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за те, що він на автомобілі [NUMBER], 10.10.2007 р. о 21 год. 30 хв. на вул. Салтівське шосе в м. Харкові проїхав перехрестя на недозволений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], завдавши їй матеріальну шкоду. Сума ремонту автомобілю [NUMBER] згідно рахунку-фактурі №ОСФ-000043 від 07.12.2007 р. скала 1610,00 грн. Згідно договору добровільного страхування №25898-20-02від 11.12.2006 р. укладеного між ЗАТ СК «Вусо» та [PERSON], страхова компанія зобовязалась при наступі страхового випадку виплатити суму страхового відшкодування на підставі рахунку станції технічного обслуговування. Як вказано у страховому акті цивільної відповідальності власників транспортних засобів ЗАТ СК «ВУСО» від 24.12.2007 р., [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 1274,45 грн. 22.01.2008 р. ЗАТ СК «ВУСО» направило на адресу [PERSON] лист з вимогою відшкодувати завдану матеріальну шкоду у розмірі 637,20 грн. в порядку регресу, оскільки страховою компанією було виконано зобовязання перед [PERSON] та сплачено їй страхове відшкодування. Згідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Також, наданим висновком та актом огляду автомобілю позивач довів суду що саме внаслідок ДТП автомобілю [NUMBER], який належить [PERSON] було проведено низку таких робіт: пофарбування переднього бамперу, переднього правого крила та накладки бамперу, рихтування переднього правого крила, вартість такого ремонту складає разом з запасними частинами 1610,00 грн. Отже, виходячи з вищенаведеного суд стягує з [PERSON] суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу у розмірі 637,20 грн. (із розрахунку: 1274,45 / 2 = 637,20). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved