Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 11.12.2009 року , просячи суд визнати право власності на гаражний бокс № 1210 літера Ф-2 в гаражному кооперативі «Ювілейний» в м. Харкові за батьком [PERSON] у порядку забудування та за ним у порядку спадкування за законом. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник за клопотанням [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Третя особа по справі [PERSON] 13.03.2010 року звернулася до суду з самостійними позовними вимогами, просячи суд визнати право власності на гаражний бокс №1210 літера Ф-2 в гаражному кооперативі «Ювілейний» в м. Харкові за нею у порядку забудування ,як майна набутого в шлюбі та у порядку спадкування, змінивши свій процесуальний статус на статус позивача за зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи попереджена своєчасно та належним чином, звернулася до суду з клопотанням про можливість розгляду справи за відсутність відповідача, наполягаючи на постанові судового рішення згідно з вимогами закону. Треті особи - Гаражний кооператив «Ювілейний» та 6-та [PERSON] Державна нотаріальна контора про час розгляду справи попереджені своєчасно та належним чином, звернулися до суду з заявами про визнання позовних вимог та про можливість розгляду справи в їх відсутність. Третя особа [PERSON] позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] визнала частково, а саме в тій частині, що за їхнім з позивачем за первісним позовом батьком ,[PERSON] належить визнати право власності на гаражний бокс №1210, але цей бокс було забудовано в шлюбі з матір»ю,тому частина належить і матері, у порядку забудування , а також повідомила суд про ті обставини, що вони з братом відмовилися від своєї долі в спадщині на користь матері. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Батько позивача за первісним позовом [PERSON] є членом гаражного кооперативу Ювілейний, володів гаражним боксом № 1210 загальною площею 21,2 кв. метри з льохом цегляним площею 11,4 кв.м. та оглядовою ямою площею 2,1 кв.м. , що підтверджується технічним паспортом КП «ХМБТІ» від 05.11.2009 року за інвентаризаційною справою № 75568.Згідно з технічним паспортом гараж забудовано в 1987 році. [PERSON] помер 02 квітня 2008 ркоу , що підтверджується актовим записом про реєстрацію смерті №5416 від 07.04.2008 року, який виконано відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського міського управління юстиції. Згідно з довідкою 6-ї харківської державної нотаріальної контори від 12.02.2010 року № 307/01-14 було заведено спадкову справу № 818/2008 згідно з якою з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася дружина [PERSON], діти померлого [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовилися на користь матері [PERSON]. Свідоцтво на право на спадщину за законом видане 28.01.2009 року на частину квартири, автомобіль, земельну ділянку та грошові вклади. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі ст..319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. Виходячи з вимог ст..328 ЦК України позивач набули право власності на законних підставах до яких відноситься купівля-продаж та має право розпорядитися своїм правом власності відповідно закону незалежно від волі інших осіб ( ст.316 ЦК України) На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16,386 Цивільного Кодексу України) На підставі ст..376 Цивільного Кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. На підставі листа №12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету архітектури та житлової політики України дозволено видачу свідоцтв на право власності на обєктів що збудовані до 05.12.1992 року без наявності актів прийняття їх до експлуатації( тобто до затвердження Постановою Кабінету міністрів України № 449 від 05.08.1992 року Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, гараж побудовано позивач в 1968 році. Суд вважає, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №35/08 від 27.02.2008 року земельну ділянку , на якій розташовано і гаражний бокс №1210 по пр.Леніна №75 в м. Харків передано в постійне користування гаражному кооперативу «Ювілейний», тим самим ,повноважний орган [PERSON] територіальної громади дав згоду на експлуатацію самочинно забудованих на цій земельній ділянці гаражів і фактично їх узаконив. На підставі ст..331 Цивільного Кодексу України право власності на нову річ , яка виготовлена(створена )особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Ті обставини, що [PERSON] була в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] на час побудування гаражу в ГК «Ювілейний» є доведеними та ніким з учасників процесу не ос порені, суд вважає цей факт таким, що доказуванню не підлягає. На підставі вимог ст.22 КпШс України 1969 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин ,майно ,яке набуто подружжям під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користуються рівними правами і в тому випадку, коли один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно вимог ст.23 КпШс України 1969 року, майном, яке набуте під час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. Аналогічні норми передбачені Сімейним Кодексом України 2003 року, який набув чинності з 01.01.2004 року. На підставі ст.60 Сімейного Кодексу України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку( доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності. На підставі ч 1 ст.61 СК України об»єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. На підставі вимог ч 3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об»єктом спільної сумісної власності подружжя. Тільки за дотриманням вищевказаних вимог ст.ст.60,61 СК України майно може бути визнано спільним майном подружжя, яке набуто в шлюбі. На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивач за первісним позовом [PERSON] належить визнати частково, а саме : в частині визнання права власності на ? частину гаражного боксу №1210 літера Ф-2 в Гаражному кооперативі «Ювілейний» в м. Харкові за його батьком [PERSON] у порядку забудування на час його смерті, що сталася 02.04.2008 року. Позовні вимоги позивачки за зустрічним позовом (яка діяла , як третя особа, що заявила самостійні позовні вимоги) [PERSON] слід визнати в повному обсязі, а саме: в частині визнання права власності на ? частину гаражного боксу №1210 літера Ф-2 в Гаражному кооперативі «Ювілейний» в м. Харкові у порядку забудування як на частину спільного майна подружжя набутого під час шлюбу, та на ? частину в частині визнання права власності на ? частину гаражного боксу №1210 літера Ф-2 в Гаражному кооперативі «Ювілейний» в м. Харкові у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. На підставі ст..1217 Цивільного Кодексу України спадкування в Україні здійснюється за законом та за заповітом. На підставі ст..1268 ЦК України спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявши ми спадщину, якщо під час строку, встановленого ст..1270 ЦК України, вона не заявили про відмову від спадщини. Заповіту спадкодавець не укладав, на підставі ст..1261 ЦК України до першої черги спадкоємців віднесено дітей, батьків, того з подружжя, хто пережив. На підставі вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з час у відкриття спадщини. На підставі вимог ч 1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець [PERSON] своєчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до Шостої [PERSON] Державної нотаріальної контори , а саме в встановлений законом термін та 28.01.2009 року отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на частину квартири, автомобіль, земельну ділянку та грошові вклади. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь матері, [PERSON]. На підставі вимогст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст.1270 цього Кодексу. Згідно з ч 5 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Таким чином, суд приходить до висновку ,що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на гаражний бокс №1210 у порядку спадкування за законом після смерті батька задоволенню не підлягає ,бо він відмовився від прийняття спадщини на користь матері. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає їх обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: partial