Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася з цим позовом до суду, і просила визнати дії ВАТ «Західенерго» в особі Ладижинської ТЕС стосовно невиплати одноразової грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію та щомісячної доплати до пенсії як пенсіонеру Ладижинської ТЕС, протиправними, стягнути з відповідача на її користь одноразову грошову допомогу у звязку з виходом на пенсію в розмірі 5780,16 грн., щомісячну доплату до пенсії виходячи із суми 100 грн. на місяць за період з 07.11.2008 року по даний час, і зобовязати виплачувати в подальшому вчасно та в повному розмірі вказану щомісячну доплату до пенсії. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивачка працювала на Ладижинській ТЕС в період з 02.11.1991 року по 12.09.2005 року - медичною сестрою фельдшерського пункту, з 12.09.2005 року по 07.11.2008 року - фельдшером фельдшерського пункту. Загальний безперервний стаж роботи на Ладижинській ТЕС становить більше 17 років. 07.11.2008 року вона була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. Однак при звільненні з нею не було проведено повний розрахунок, а саме їй не була виплачена одноразова грошова допомога у з вязку з виходом на пенсію та не виплачується щомісячна доплата до пенсії як пенсіонеру Ладижинської ТЕС, що передбачено положенням про надання працівникам одноразової грошової виплати при виході на пенсію та надання непрацюючим пенсіонерам матеріальної допомоги на Ладижинській ТЕС ВАТ «Західенерго» - додаток № VII.1 до колективного договору Ладижинської ТЕС. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача повідомив, що з позивачкою при її виході на пенсію були проведені усі розрахунки та виплачені всі кошти відповідно до ст. 47 КЗпП України та умов колективного договору. Щодо виплати одноразової допомоги при звільнені на пенсію, то позивачка порушила умови її надання, так як звільнилася на пенсію вже після спливу трьох місяців після досягнення пенсійного віку. Щомісячна допомога як непрацюючому пенсіонеру позивачці була виплачена після її звільнення за листопад та грудень місяці 2008 року, а на 2009 рік виплата такої допомоги була зупинена спільним рішенням Дирекції ВАТ «Західенерго», керівників та голів та профспілкових комітетів від 25.02.2009 року. Дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін і давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено і визнано представниками сторін, що [PERSON] працювала на Ладижинській ТЕС ВАТ «Західенерго» з 02.11.1991 року по 07.11.2008 року, коли була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, і на сьогоднішній день являється непрацюючою пенсіонеркою. Пунктом 7.2 VII розділу Колективного договору Ладижинської ТЕС, передбачена виплата одноразової грошової допомоги в зв'язку з виходом на пенсію за віком та щомісячна доплата до пенсії, порядок і умови виплати яких врегульовані додатком № VII.1 до Колективного договору. Оплата праці врегульована Законом України "Про оплату праці" та главою 7 КЗпП України, на статті 116, 117 якого посилається позивачка як на підставу своїх вимог. Виходячи з поняття та структури заробітної плати, визначеної ст. ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці", ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Тому одноразова грошова допомога не відноситься до оплати праці, відповідальність за несвоєчасну виплату якої передбачено ст. 117 КЗпП України. Разова грошова допомога, яка передбачена п. 7.2 колективного договору Ладижинської ТЕС та п. 7 Положення про надання працівникові одноразової грошової виплати при виході на пенсію та надання непрацюючим пенсіонерам матеріальної допомоги на Ладижинській ТЕС ВАТ «Західенерго», погодженого головою профспілкового комітету та затвердженого директором Ладижинської ТЕС (додаток № VII.1), виплачується працівникам, які звільняються після 31 січня 2006 року вперше у звязку з виходом на пенсію протягом трьох місяців після наявності права на отримання пенсії за віком (жінки - 55 років). Відповідно до ст. 18 КЗпП України та ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Так, позивачці 55 років виповнилось 26 лютого 2008 року, а на пенсію вона вийшла лише через 9 місяців після наявності права на отримання пенсії за віком та спливу 3-ох місячного терміну для отримання разової грошової допомоги, а саме - 7 листопада 2008 року. Тобто, на позивачку не поширюється дія даного положення. При таких обставинах відсутні підстави для застосування ст. 117 КЗпП України. Що ж стосується невиплати позивачці щомісячної матеріальної допомоги, то відповідно до довідки № 16-25 від 01.02.2010 року позивачці була перерахована щомісячна матеріальна допомога за 2008 рік, а саме у вересні 2009 року за листопад 2008 року 200 грн. та в грудні 2009 року за грудень 2008 року в розмірі 200 грн., у тому числі по 100 грн. допомоги до дня незалежності України та дня енергетика. Разом з тим, відповідно до спільного рішення Дирекції ВАТ «Західенерго», керівників та голів профкомів відокремлених підрозділів Товариства від 25.02.2009 року, прийнятого в порядку ст. 14 Закону України «Про колективні договори та угоди» дію п. 7.2 VII розділу Колективного договору Ладижинської ТЕС, а саме щодо надання щомісячної доплати до пенсії пенсіонерам колишнім працівникам Ладижинської ТЕС у розмірах, передбачених положенням (Додаток VII.I) на 2009 рік зупинено. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 9, 14 Закону України «Про колективні договори та угоди», ст. ст. 7, 18, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved