Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

В серпні 2008 року [PERSON] пред'явила позов в якому просила визнати, що [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], належить по 1/2 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], припинити право спільної сумісної власності цих осіб на вказану квартиру і визначити їй та [PERSON] додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.08.1993 року, виданого на підставі розпорядження № Кр-105 від 21.08.1993 року Виконкому міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 12.05.1994 року [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок її смерті усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі вказану вище квартиру, вона заповіла в рівних частинах [PERSON] та позивачці. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири [ADDRESS]. Позивачка у 6-и місячний строк не подала до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву для оформлення спадщини після померлої. В липні 2008 року державний нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадщини та пояснив, що відповідно до п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Оскільки частки у спільному майні не були визначенні і позивачка вважає, що пропустила 6-и місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини - юридична необізнаність, то вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В ході розгляду справи судом був виключений із статусу відповідача Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради та притягнуті до участі у справі в якості відповідачів [PERSON], [PERSON]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, але надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, але надав суду листа, в якому просив розглянути справу за їх відсутності у зв'язку з виробничою завантаженістю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження № Кр-105 від 21.08.1993 року Виконкому міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська квартира [ADDRESS] була приватизована на двох членів сім'ї, про що було видане свідоцтво про право власності на житло від 21.08.1993 року. Згідно даного свідоцтва, квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та відповідачу - [PERSON]. 12.05.1994 року [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок її смерті усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі вказану вище квартиру, вона заповіла в рівних частинах відповідачу - [PERSON] та позивачці - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на її частку квартири, яка не була виділена за домовленістю між співвласниками. Таким чином, суд вважає за можливе визначити частки із спільного майна - квартири [ADDRESS]: за [PERSON], яка померла [INFO], 1/2 частку та за [PERSON] 1/2 частку. Згідно ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки частки [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], у квартирі [ADDRESS] визначені за рішенням суду по 1/2 частині кожному, то слід припинити їх право спільної сумісної власності на вказану квартиру. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями за заповітом від 12.05.1994 року на спадщину, яка відкрилася після померлої [INFO] [PERSON]. З листа Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори № 5062 від 02.12.2008 року вбачається, що спадкова справа після померлої не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] та [PERSON] пропустили строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки частки співвласників у спільному майні не були визначені. Тому, суд вважає, що цим спадкоємцям необхідно визначити додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], який розраховувати з моменту набрання судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved