Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 24 липня 2008 року був укладений договір № 546784 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір»,оформлений в рамках пакету послуг ПП «Базовий+» № 1171949, відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозитний рахунок кошти у сумі 7.500 гривен на строк до 24 квітня 2009 року, а відповідач прийняв грошову суму вкладу та зобов'язався виплатити суму вкладу та проценти відповідно до умов договору. 23 квітня 2009 року позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила повернути їй грошові кошти, які внесені на депозит у зв'язку з закінченням строку його дії. За домовленістю між сторонами повернення вкладу повинно було здійснюватися шляхом перерахування суми вкладу на поточний (картковий) рахунок № 79660238, відкритий у тому ж відділенні банку, однак ні 24 квітня 2009 року, ні 25 квітня 2009 року кошти на рахунок не поступали. З 14 липня 2009 року по 31 серпня 2009 року відповідач здійснював повернення депозиту позивачці. Таким чином, позивачка вважає, що більше ніж 4 місяці відповідач безпідставно користувався її грошовими коштами, при цьому не нараховуючи відсотки, які вона просить суд стягнути у сумі 342 гривні 37 копійок. Крім того, позивачка вважає, що у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань відповідач повинен сплатити їй пеню, загальна сума якої на момент повернення повної суми депозиту складає 23.430 гривень та збитки у розмірі 1.000 гривень. Більше того, позивачка вказує, що в наслідок неналежного надання відповідачем послуг їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 5.000 гривень та просить суд стягнути з відповідача на її користь, а також позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 5.000 гривень, які вона витратила за надання юридичної допомоги. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та просив позов задовольнити, посилаючись на викладені обставини. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що у справі є розписка ( а. с. № 31). За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід частково задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2008 року між сторонами був укладений договір № 546784 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках пакету послуг ПП «Базовий+» № 1171949, відповідно до якого позивачка передала відповідачу на депозитний рахунок кошти у сумі 7.500 гривен на строк до 24 квітня 2009 року, а відповідач прийняв грошову суму вкладу та зобов'язався виплатити суму вкладу та проценти відповідно до умов договору ( а. с. № 6-8). 23 квітня 2009 року позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила повернути їй грошові кошти, які вона внесла на депозит, у зв'язку з закінченням строку його дії ( а. с. № 9). За домовленістю між сторонами повернення вкладу повинно було здійснюватися шляхом перерахування суми вкладу на поточний (картковий) рахунок № 79660238, відкритий у тому ж відділенні банку, однак ні 24 квітня 2009 року, ні 25 квітня 2009 року кошти на рахунок позивачки не поступали. 12 травня 2009 року відповідач направив позивачці лист, в якому вказав, що Тимчасовим адміністратором впроваджується комплекс заходів, який дозволяє відновити роботу банку і тому банк немає можливості повернути грошові кошти позивачці, які знаходяться на депозитному рахунку, але не відмовляється від виконання взятих не себе зобов'язань та найближчим часом поновить ^ обслуговування клієнтів у повному обсязі ( а. с. № 10). З 14 липня 2009 року по 31 серпня 2009 року відповідач здійснював повернення депозиту позивачці. Таким чином, суд вважає, що відповідач безпідставно більше ніж 4 місяці (129 днів) користувався грошовими коштами позивачки, при цьому не нараховуючи їй проценти, що є грубим порушенням прав позивачки. Розмір процентів складає 424 гривні 10 копійок з розрахунку : 1.)________7.500 ( грн.) помножити на 16 % річних = 1. 200 гривен за 1 рік 100% 2.) 1.200 грн. помножити на 129 днів = 424 гривен 10 копійок ( проценти) 365 днів З урахуванням вказаного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути проценти у сумі 424 гривні 10 копійок, однак суд не може вийти за межі позовних вимог і тому стягує з відповідача на користь позивачки суму 342 гривні 37 копійок. Стосовно вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь пені у розмірі 23.430 гривень на підставі ст. 1073 ЦК України, суд вважає, що слід відмовити, оскільки вказані вимоги не підпадають під дії ст. 1073 ЦК України і в взагалі не обгрунтовані і не засновані на законі. з Відносно вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь збитків у розмірі 1.000 гривень, суд також вважає, слід відмовити, оскільки під час розгляду справи представник позивачки не надав суду доказів того, що позивачці були завдані збитки. У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов'язань позивачка вважає, що їй була завдана моральна шкода, а саме: у позивачки погіршились відносини з членами її сім'ї; вона повинна була відволікатись від догляду за грудною дитиною, що спричинило дискомфорт для дитини та душевні страждання для позивачки. Все це стало причиною нанесення позивачці моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 5.000 гривень та просить суд стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням встановлених по справі обставин, суд вважає, що в умовах сприяння суду всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, представник позивачки не реалізував надані йому процесуальні права та обов'язки, пов'язані з тягарем доказування та не довів перед судом те, що діями відповідача була завдана моральна шкода позивачці, а також представник позивачки не надав суду жодного документу, який підтверджував нанесення позивачці моральної шкоди, у зв'язку з чим, суд вважає, що слід відмовити позивачці у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди. У зв'язку з протиправними діями відповідача для захисту своїх порушених прав позивачка звернулась за юридичною допомогою, за яку нібито сплатила 1.000 гривень, як вона вказує у позові, а просить суд стягнути 5.000 гривень, але квитанції про оплату 1.000 гривень та 5.000 гривень за надання юридичних послуг, чи будь-які інші документи, які підтверджують надання правової допомоги ні позивачка, ні представник позивачки під час розгляду справи суду не надали, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вказаних вимог. З урахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у всій сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки проценти, які складають суму 342 гривні 37 копійок, оскільки відповідач несвоєчасно повернув позивачці суму депозиту. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, крім іншого, витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу. Згідно з ч.І ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка оплатила витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Вирішуючи даний спір суд вважає, що з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму 120 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення, а на користь держави 51 гривню.

Outcome: partial