Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

З лютого 2010 року позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на жилий будинок, позначений літерою (А-І), погріб з шийкою, позначений літерою (Д), веранду, позначену літерою (а), сарай, позначений літерою (Б), прибудову, позначену літерою (В), убиральню, позначену літерою (Г), хвіртку, позначену літерою (N3), огорожу, позначену літерою (N4) та ворота, позначені літерою (N5), що розташовані по вул. Суворова 18 в с. Рогозів Бориспільського району Київської області в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], який померла 10 серпня 2004 року. Після смерті батька відкрилася спадщина за законом на домоволодіння по вулиці Суворова 18 в с. Рогозів, Бориспільського району Київської області. Його мати [PERSON] і сестра [PERSON] на момент відкриття спадщини батька [PERSON] і зараз проживають окремо, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, а тому згідно зі ст. 1272 ЦК України вони вважаються такими, що не прийняли спадщину. Як на момент смерті [PERSON], так і зараз, позивач залишається постійно проживати в спадковому домоволодінні, користуватися речами, меблями, посудом, які залишилися від нього, обробляє земельну ділянку, тобто відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Спадковий будинок побудований у 1948 році, розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га. На той час прийняття до експлуатації і державна реєстрація даного будинку проводилася сільською радою, про що в погосподарській книзі Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області зроблений відповідний актовий запис № 04 про належність будинку [PERSON] на праві власності. Пізніше були створені бюро технічної інвентаризації, які і зараз займаються державною реєстрацією нерухомого майна, в тому числі і житлових будинків. [PERSON] не реєстрував свій будинок в Бориспільському районному БТ1, не отримував відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Можливо він виходив з тих міркувань, що даний будинок він одного разу вже зареєстрував на праві особистої власності в Рогозівській сільській раді, згідно чинного на той час законодавства. Відповідно до теперішнього законодавства даний спадковий будинок і господарські споруди визнаються як самочинно збудовані. Це свідчить про те, що право власності на спадковий жилий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами спадкодавець [PERSON] так і не набув, тому це право не відноситься до її спадкової маси та не може бути ним успадковане. Разом з тим, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Тому, позивач вважає, що до нього перейшло право спадкодавця на узаконення жилого будинку, надвірних будівель та господарських споруд в порядку ст. 376 ЦК України. Представник позивача надав до суду заяву в якій просить позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Сільська рада надала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника, позов визнає повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заяви, в яких не заперечують проти задоволення позову та просять розглянути справу без їх участі. Тертя особа надала заяву, в якій просять розглянути справу без участі їх представника. При вирішенні даного питання покладаються на думку суду. Заперечень щодо оформлення права власності інспекціе1ея не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2004 року помер [PERSON] - батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по вулиці Суворова 18 в с. Рогозів Бориспільського району Київської області. Виходячи зі змісту ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти покійного і той з подружжя, який його пережив та батьки. Інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON], а саме [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини і зараз проживають окремо, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, а тому згідно зі ст. 1272 ЦК України вони вважаються такими, що не прийняли спадщину. Крім того останні надали до суду заяви, в яких не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове домоволодіння. На момент смерті [PERSON] та на даний час позивач залишається постійно проживати в спадковому домоволодінні, користуватися речами, меблями, посудом, які залишилися від спадкодавця, обробляє земельну ділянку , тобто відповідно до ст. 1268 ЦК України вважаюся таким, що прийняв спадщину. Спадковий будинок побудований у 1948 році, розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га. На той час прийняття до експлуатації і державна реєстрація даного будинку проводилася сільською радою, про що в погосподарській книзі Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області зроблений відповідний актовий запис № 04 про належність будинку [PERSON] на праві власності, про що свідчить довідка Рогозівської сільської ради бориспільського району від 25 лютого 2009 року. [PERSON] не реєстрував свій будинок в Бориспільському районному БТІ та не отримував відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 18 по вул. Суворова в с. Рогозів Бориспільського району було виготовлено Бориспільським районним БТІ на імя [PERSON] 02.04.2009 року, тобто вже після смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до висновку Відділу містобудування та архітектури Бориспільської райдержадміністрації Київської області, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки відсутній. А отже проект на зведення спірного жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами не розроблявся та не затверджувався. За цією ознакою цей жилий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами вважається самочинним будівництвом. З висновку також вбачається, що нормативні відстані до «червоних ліній» та сусідських будівель і споруд від житлового будинку витримані. Житловий будинок по конструктивним характеристикам відповідає діючим нормативам для житлового будівництва. Таким чином, самочинне будівництво не порушує права інших осіб. Від спадщини позивач не відмовляється, спору відносно обєкту спадкування немає. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначене домоволодіння входить до складу спадкового майна, а позивач як єдиний спадкоємець, після смерті батька має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку ". «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки Дем»янов А.Я. мав право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач, як єдиний спадкоємець після смерті батька має право на оформлення спадщини, то позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved