overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

В грудні 2009 року ЖКП „Південь звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється користувачем квартири [ADDRESS] у м.Миколаєві і зобовязаний своєчасно вносити плату за користування жилим приміщенням, придомової території та проведенню ремонту. Відповідач від своїх обовязків ухиляється, у звязку з чим за період з 1.11.2006 року по 1.11.2009 року утворилась заборгованість в сумі 1643,47 грн. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по житлово-комунальним витратам в сумі 1643,47 грн., також витрати на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом справи в розмірі 30,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив настпне. [PERSON] є власником вищевказаної квартири, в якій проживає (довідка ЖКП „Південь). Згідно представленим розрахункам, заборгованість по експлуатаційним витратам за період з 1.11.2006 року по 1.11.2009 року становить в сумі 1643,47 грн. Згідно ч.І ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житловий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Також у порядку ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати: на користь позивача - витрати на інформаційно-технічне забезпечення, у звязку з розглядом справи, в розмірі 30.0грн., на користь держави - судовий збір в сумі 51,00 грн. На підставі ст.ст.151, 156 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач 01.02.2010 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові посилаючись на різні характери з відповідачем, не знаходження спільної мови з питань сімейного життя, через що вони часто сварилися між собою, що створило неможливі умови сумісного проживання, і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на його погляд поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 16.02.2002 року в відділі РАЦС Ленінського управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 70 - розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, про що подала письмову заяву, просить шлюб розірвати. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2002 року. Їх шлюб зареєстровано відділом РАЦС Ленінського управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 70. Від спільного подружнього життя у подружжя 26.08.2002 року народилася донька Ілона, батьком якої є позивач. Донька проживає по домовленості подружжя з відповідачкою. Подружжя припинили шлюбні відносини в січні 2008 року, через різні характери, різні погляди на сімейне життя, через незнаходження спільної мови з питань спільного сімейного життя, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

В листопаді 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачкою 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а остання зобовязалася своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводила, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1672 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 жовтня 2007 року по 1 жовтня 2009 року складає 1672 грн. 18 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

В листопаді 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачами 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останні зобовязалися своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживачі оплату за надану теплову енергію не провели, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 408 грн. 35 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачі проживають в [INFO] та є споживачами послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобовязання не виконують, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 січня 2008 року по 1 жовтня 2009 року складає 408 грн. 35 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

В жовтні 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 16 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з травня 2009 року. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, зазначивши, що бажає змінити прізвище на дівоче. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 лютого 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 95, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. (дів. Захарова) [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з травня 2009 року. Позивачка має намір створити нову сімю. Спору стосовно спільного майна не мають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Державне мито у розмірі 17 грн., що підлягає стягненню в дохід держави за реєстрацію розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

У вересні 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 10 вересня 2005 року вони з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через несумісність характерів, втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з березня 2009 року. Спору стосовно спільного майна не мають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала. Не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 вересня 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 415, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з березня 2009 року. Спору стосовно спільного майна не мають. Позивач має намір створити носу сімю. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Державне мито у розмірі 17 грн., що підлягає стягненню в дохід держави за реєстрацію розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 400 грн. 00 коп. що місяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], вказавши, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сторони не проживають однією сімєю, матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги в повному обсязі, на задоволенні вимог наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Виходячи з наведеного та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 18 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сімєю. Неповнолітній син [PERSON] проживає з матір'ю, за адресою: [ADDRESS]. Відповідач матеріальної допомоги в достатній та будь-якій встановленій офіційній формі не надає, будь-якої взаємної згоди про оплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 180-182, 184 СК України, суд приходить до висновку про те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які не здатні самі заробляти кошти для існування, не можуть, як правило, утримувати себе самі. За загальним правилом, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть у тому випадку, коли виконання цього обов'язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних та духовних потреб. Враховуючи матеріальний і сімейний стан сторін, те що відповідач має мінливий заробіток, не має інших утриманців, а отже має можливість платити аліменти на утримання свого сина [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи вимоги ст.ст. 180-183 СК України, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] слід стягнути аліменти в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. що місяця з часу звернення позивачки до суду з даним позовом. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий зоір у розмірі 51 грн. 00 кой. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. на користь держбюджету Центрального району м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/08-112/36579 від 31.03.2006 року в сумі 4791,74 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 3658,20 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1 133,54 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати в сумі 171,00 грн. (сплачений судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн.) 27.01.2010 року представник позивача уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4922,47 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 3658,20 грн., та заборгованості по відсоткам в сумі 1264,27 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 31.03.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 010/08- 112/36579, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 3000,00 грн. під 24 % річних строком на 24 місяці. Відповідач зобовязався погашати кредит щомісячними платежами. Зобов'язання за кредитним договором відповідачем не були виконані належним чином, в звязку з чим заборгованість відповідача склала 4922,47 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 3658.20 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1264,27 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно бути виконано належним чином та у встановлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 010/08-112/36579 від 31.03.2006 року в 4922,47 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 3658,20 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 1264.27 грн., тобто позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати в сумі 171,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

ВАТ "[PERSON] Аваль" звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання договору кредиту і стягнення суми заборгованості в розмірі 46616,32дол.США, що еквівалентно 372786грн.05коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута за її відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 13.08.2007року між ВАТ "[PERSON] Аваль" і [PERSON] був укладений кредитний договір №014/08-112/65758, за яким банк надав відповідачу . кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 45000дол.США строком до 13.08.2017року з розрахунку 13,5% річних. Пунктами 1.3, 3.1,.3.3, 3.8, 5.1, 10.1 зазначеного договору передбачено , що за порушення строків повернення кредиту і процентів банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом та нарахувати пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. В забезпечення кредитних зобов'язань між ВАТ "[PERSON] Аваль" і [PERSON] 13.08.2007року був укладений іпотечний договір, за яким відповідач передала в іпотеку банку належний її житловий будинок з прилеглими господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Зарічної, 69-а в м. Миколаєві. Відповідно до наданих позивачем розрахунків, за умовами договору відповідач зобов'язаний погашати суму кредиту щомісячними ануїтетними платежами в розмірі 685,23 дол. США. Однак, дотепер відповідач свої зобов'язання за договором у повному обсязі не виконала, оскільки суму заборгованості за кредитом у розмірі 44238,61 дол.США і суму заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1678,80дол.США не погасила, у зв язку з чим банком її була нарахована пеня відповідно до п.10.1 договору в розмірі 698,91 дол.США. Загальна сума заборгованості за кредитом складає 46616,32 доларів США, що еквівалентно на 15.09.2009року 372786грн.05коп.. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. ст. ст. 509, 526, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала узятих на себе за кредитним договором зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі 1828грн.50коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

ВАТ "Укртелеком" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги телефонного зв'язку за телефоном №42-31-98 в загальної сумі 494грн.63коп. Представник позивача вимоги, викладені в позові підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 1.11.2001року між позивачем і [PERSON] був укладений договір на надання послуг електрозв'язку за телефоном за №42-31-98, за яким ВАТ "Укртелеком" зобов'язаний надавати послуги абоненту по користуванню телефонним зв'язком, а абонент зобов'язаний оплачувати рахунки за надані послуги й щомісячну абонплату. Тим часом, згідно з рахунками наданих послуг за період з січня 2007року по березень 2007року [PERSON] не сплачена заборгованість за надані послуги телефонного зв'язку в розмірі 258грн.54коп., а також не внесена абонплата в розмірі 70грн.11коп., а всього на загальну суму 328грн.65коп., яка з урахуванням збитків від інфляції у розмірі 141грн.29коп. і трьох процентів річних в розмірі 24грн.69коп. складає 494грн.63коп.. На підставі викладеного, у відповідність зі ст. ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст. 14 Закону України "Про зв'язок" суд дійшов висновку, що відповідачем не виконані узяті на себе зобов'язання, що випливають із укладеного договору від 1.11.2001року на послуги телефонного зв'язку. У зв'язку з викладеним, суд вважає пред'явлений позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 171грн., сплачені при подачі позову.

Outcome: approved