Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

30.03.2009р.позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.02.2010р., посилався на те, що з відповідачем було укладено угоди № 2057175 від 18.01.2004р. про надання послуг стільникового звязку та додаткову угоду до нього від 30.08.2006. Для обслуговування вказаного номеру ЗАТ "УМЗ" надало йому особистий рахунок № 1.11110851. Згідно з умовами вказаного договору, абонент зобов'язаний сплачувати вартість наданих послуг, проте в порушення цих умов відповідач не сплатив рахунки та за період з 01.09.2007р. по 01.12.2007р. у нього виникла заборгованість в розмірі 108грн. 80коп. [PERSON] того, відповідачеві було нараховані штрафні санкції за порушення зобовязань, а саме 405 грн. 52 коп., а загальна заборгованість становить 514грн. 32 коп., яку просили стягнути з відповідача [PERSON] того, представник позивача просив стягнути з відповідача понесені при подачі позову судові витрати в розмірі 81 грн., розглянувши справу за його відсутності з винесенням по справі рішення. Відповідач у судове засідання, призначене на 01.02.2010р. також надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на загальних підставах за правилами ст. 169 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що ЗАТ «Український мобільний звязок» уклало з відповідачем угоду № 2057175 від 18.01.2004р. про надання послуг стільникового звязку та Додаткову угоду до неї ( а.с. № 12-14,51). Для обслуговування вказаного номеру ЗАТ "УМЗ" надало відповідачу особистий рахунок № 1.11110851 ( а.с.№12). В порушення умов Договору та загальних умов виконання зобовязань, відповідач не сплатив за надані послуги стільникового звязку за особистим рахунком, через що у нього з 01.09.2007р. по 01.12.2007р. виникла заборгованість в розмірі 108грн. 80коп. та нараховані штрафні санкції в розмірі 405грн. 52 коп., а разом 514грн. 32 коп. ( а.с. № 15-18). З огляду на те, що відповідач порушив умови договору, не виконавши у строк умови договорів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ЗАТ «Український мобільний звязок» в особі Дніпропетровського територіального управління відокремленого підрозділу ЗАТ «УМЗ» суму заборгованості в розмірі 514грн. 32коп. Обговорюючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 51 грн., а також суму коштів на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.(а.с. № 5-6). На підставі викладеного,

Outcome: approved