Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 листопада 2006 року укладеним між позивачем та [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримав і просить задовольнити позов в повному обсязі, суду пояснив, що 30 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено письмовий кредитний договір №11/06/03/МБ-01 про надання позичальнику кредит у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США та встановлюється процентна ставка в розмірі 18 % річних на суму залишку заборгованості. Станом на 2 листопада 2009 року заборгованість [PERSON] складає 1021,60 доларів США, що еквівалентно 8172,81 грн., з них: заборгованість по кредиту - 880,05 доларів США; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 31,16 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором - 2,22 доларів США, штраф (фіксована частина) - 62,50 доларів США , штраф (процентна складова) - 45,67 доларів США. В забезпечення умов кредитного договору між Банком та [PERSON], 30 листопада 2006 року було укладено договір застави майна, згідно якого відповідачка надала в заставу належне їй на праві власності наступне майно на загальну заставну суму 20 519 грн., а саме: меблі на загальну суму - 5 059грн., побутову техніку на загальну суму - 3 058 грн., а також товар в обороті на заставну вартість 12 220 грн., що знаходиться по [ADDRESS] Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явилася, хоч належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі, суд встановив наступні обставини: 30 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено письмовий кредитний договір №11/06/03/МБ-01 з дотриманням всіх вимог законодавства про надання позичальнику кредит у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США та встановлюється процентна ставка в розмірі 18% річних на суму залишку заборгованості; 30 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено договір застави майна, згідно якого відповідачка надала в заставу належне їй на праві власності наступне майно на загальну заставну суму 20 519 грн.; Станом на 2 листопада 2009 року заборгованість [PERSON] складає 1021,60 доларів США, що еквівалентно 8172,81 грн., з них: заборгованість по кредиту - 880,05 доларів США; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 31,16 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором - 2,22 доларів США, 62,50 доларів США - штраф (фіксована частина), 45,67 доларів США - штраф (процентна складова); В добровільному порядку [PERSON] заборгованість не погасила. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Договором заставипередбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмети застави в заклад банку не передані. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуваєправо звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договорами застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предметзабезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предметзабезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цьогоЗакону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Янсона Євгена Валерійовича є обгрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved