overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

11.01.2010року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування своїх вимог зазначив те, що він народився [INFO] . На даний час працює у «Карпатбуді» муляром. По місцю праці він подав усі документи на оформлення пенсії за віком. Документи були подані за місцем знаходження підприємства, де він працює в Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова. Підставою відмови у прийнятті всіх документів та оформлення пенсії за віком стало те, що у його військовому білеті серії [NUMBER] , виданий 23 квітня 1969року, та у дипломі [NUMBER] про закінчення Львівського будівельного технікуму Мінпромбуду УРСР, виданий 4 березня 1974року, неправильно зазначено по-батькові замість « [PERSON] » записано « [PERSON] », яке не співпадає з записами по-батькові, зазначеними у свідоцтві про народження та у паспорті. У військовому квитку була допущена помилка і у прізвищі. На підставі паспорта від 24.12.1980року комісаріатом були внесені виправлення і записано на сторінці 24 військового квитка, що виправлення прізвища і по-батькові « [PERSON] » вірити. У військовому білеті вказано місце народження с. Облазниця, Жидачівського району Львівської області, що відповідає запису у свідоцтві про народження та у паспорті, а також на сторінці 1 вказана його попередня адреса у [ADDRESS] про що є запис у його паспорті. Довідкою Облазницької сільської ради №812 від 24.12.2009року підтверджено, що дійсно запис у документах по-батькові « [PERSON] » є помилковим і що документи належать саме йому - [PERSON] . Просить заяву задовольнити повністю. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління Пенсійоного фонду України в Франківському районі м. Львова в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово був попереджений про день розгляду справи та про наслідки його неявки в суд. Заслухавши пояснення заявника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що військовий квиток серії [NUMBER] , виданий 23 квітня 1969року та диплом серії [NUMBER] про закінчення Львівського будівельного технікуму Мінпромбуду УРСР, виданий 4 березня 1974року належить [PERSON] . Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, зокрема, з свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.12.1980року, [PERSON] народився [INFO] в с. Облазниця Жидачівського району Львівської області; з довідки Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області №812 від 24.12.2009року, [PERSON] ,1949р.н. та [PERSON] ,1949р.н. одна й та ж особа. Запис у військовому квитку і трудовій книжці «Остапович» є помилковим. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі\~ докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги частково зменшив. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 900,00 грн. станом на 04 лютого 2010 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КТП «Комуненергія» РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що КТП «Комуненергія» Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою м.Рівне, вул.Паркова, 8 кв.41 квартиронаймачем якого є відповідач по справі. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 04 лютого 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 900,00 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №2264 від 22 грудня 2009 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як було встановлено в судовому засіданні КТП «Комуненергія» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги частково зменшив. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 5647,52 грн. станом на 04 лютого 2010 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КТП «Комуненергія» РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. судом встановлено, що КТП «Комуненергія" Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою м.Рівне, вул.Польова, 2 кв.88 квартиронаймачем якого є відповідач по справі. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 04 лютого 2010 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 5647,52 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №2274 від 22 грудня 2009 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як було встановлено в судовому засіданні КТП «Комуненергія» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 2823,39 грн. станом на 01 листопада 2009 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КТП «Комуненергія" РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що КТП «Комуненергія" Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою [ADDRESS], квартиронаймачем якого є відповідач по справі. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 01 листопада 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 2823,39 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №2240 від 22 грудня 2009 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як було встановлено в судовому засіданні КТП «Комуненергія» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 1998 року, виданого [PERSON] державним підприємством по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці. Позивач посилається на те, що 21 березня 2008 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину спірної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом були: він та його брат [PERSON], як діти спадкодавця, та їх мати [PERSON], як дружина, що пережила чоловіка. Він прийняв спадщину, а його брат не приймав, оскільки відмовився він неї на користь матері, яка в свою чергу відмовилась від своєї частини у спадщині теж на його користь. Тобто він один прийняв спадщину належним чином та не відмовлявся від нею. [PERSON] державна нотаріальна контора не може видати йому свідоцтво про право на спадкову частину квартири, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені та не вказані у свідоцтві про право власності на житло від 28 квітня 1998 року. В даний час він вирішив оформити правовстановлюючі документи на спадщину, що і змусило його звертатись до суду. Просив суд визначити частки [PERSON], померлого 21 березня 2008 року, [PERSON], [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] рівними. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали та проти їх задоволення не заперечували. [PERSON] державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 1998 року, виданого [PERSON] державним підприємством по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці. 21 березня 2008 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину спірної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом були: позивач та його брат [PERSON], як діти спадкодавця, та їх мати [PERSON], як дружина, що пережила чоловіка. Позивач прийняв спадщину, відповідачі не приймали спадщини та відмовились він неї на користь позивача. Тобто позивач один прийняв спадщину належним чином та не відмовлявся від нею. [PERSON] державна нотаріальна контора не може видати йому свідоцтво про право на спадкову частину квартири, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені та не вказані у свідоцтві про право власності на житло від 28 квітня 1998 року. Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. Суд, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги з газопостачання, яка станом на 01 грудня 2009 року становить 1843,26 грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь ВАТ «Рівнегаз» з відповідача. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення слухання справи до суду не надходило. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи рахує, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 08 травня 2007 року між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем по справі укладено договір про надання послуг з газопостачання №606907. Відповідно до даного договору та п.п.17, 29 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року за №2246 в редакції від 09 квітня 2008 року №346 споживач зобовязаний своєчасно, не пізніше 10 числі наступного місяця вносити плату за надані послуги з газопостачання У разі не оплати наданих послуг з газопостачання, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Однак, в порушення вказаних норм відповідач станом на 01 грудня 2009 року заборгував ВАТ «Рівнегаз» 1843,26 грн. плати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за послуги газопостачання не бажає, суд вважає, що дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.88 ДПК України якщо сторону, на користь якої ухвалене рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, представником якого при подачі позову до суду було сплачено державне мито в розмірі 51,00 грн. згідно платіжного доручення №960 від ЗО грудня 2009 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30,00 грн. згідно платіжного доручення №983 від 30 грудня 2009 року, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача вимоги зменшив. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги з газопостачання, яка станом на 04 лютого 2010 року становить 1113,87 грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь ВАТ «Рівнегаз» з відповідача. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення слухання справи до суду не надходило. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи рахує, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 20 грудня 2006 року між ВАТ «Рівнегаз» та відповідачем по справі укладено договір про надання послуг з газопостачання №606885. Відповідно до даного договору та п.п.17, 29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року за №2246, в редакції від 09 квітня 2008 року №346 споживач зобов'язаний своєчасно, не пізніше 10 числі наступного місяця вносити плату за надані послуги з газопостачання. У разі несплати наданих послуг з газопостачання, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обовязку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Однак, в порушення вказаних норм відповідач станом на 04 лютого 2010 року заборгував ВАТ «Рівнегаз» 1113,87 грн. плати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за послуги газопостачання не бажає, суд вважає, що дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, представником якого при подачі позову до суду було сплачено державне мито в розмірі 51,00 грн. згідно платіжного доручення №953 від ЗО грудня 2009 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі ЗО,00 грн. згідно платіжного доручення №982 від ЗО грудня 2009 року, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved