Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 червня 2008 року Тростянецьким районним центром зайнятості він був направлений на працевлаштування до субєкта підприємницької діяльності приватного підприємця [PERSON] на посаду формувальник асфальтових плиток. Дане письмове направлення він надав підприємцю [PERSON], але відповідач відмовився оформити його трудову книжку і заявив, що він буде робити те, що він скаже, однак поставив у листі на працевлаштування свій підпис і печатку, усно повідомивши його про умови праці. Позивач зазначає, що працював в період з 13.06.2008 року по 14.07.2008 року. 14.07.2008 року відповідач усно повідомив, що він звільнений з роботи, а на його місце прийнято інших працівників. [PERSON] сплатити лікарняний відмовився, розрахунку про звільнення не видав, запис в його трудову книжку відмовив зробити, копію наказу про звільнення не видав. 6 серпня 2008 року він письмово звернувся до [PERSON] з проханням видати йому копію наказу про звільнення та провести запис в його трудовій книжці. Відповіді до цього часу не отримав. Свого волевиявлення на звільнення з роботи він не давав, хотів працювати і надалі, заяви про звільнення не писав. Робота у відповідача йому не оплачена, в день звільнення з ним не був проведений повний розрахунок, не була нарахована зарплата за роботу в надурочний час. Окрім цього, відповідач звільнив його,коли він перебував на лікарняному. Попередження про його звільнення він не отримував. З вищезазначених підстав звернувся [PERSON] до суду з даним позовом, в якому просив: поновити його на роботі, визнати винним в невиплаті зарплати та у незаконному звільненні відповідача. Окрім цього просив стягнути з відповідача: невиплачену зарплату в сумі 802 грн.50 коп.; тримісячну середню зарплату в сумі 3049 грн.50 коп.; компенсацію за час непрацездатності в сумі 1123 грн.50 коп.; компенсацію за час затримки виплати зарплати з моменту звільнення по день остаточного розрахунку 01.12.2008 року в сумі 5296 грн.50 коп.; моральну шкоду в сумі 1700 грн. за спричинення тілесних ушкоджень-забій грудної клітини; моральну шкоду в сумі 1700 грн. за ненадання відповіді на його письмове офіційне звернення та нехтування відповідачем ст.20 Закону України «Про звернення громадян»; заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня отримання тілесних ушкоджень з 04.07.2008 року по день поновлення на роботі встановлений судом, а саме суму компенсації 85 днів -4547 грн.05 коп.; судові витрати в сумі 450 грн. Також [PERSON] просив зобовязати відповідача: нарахувати йому зарплату та зробити відрахування до фондів держави України згідно діючих нормативів; провести запис у його трудовій книжці про роботу в [PERSON] з 13.06.2008 року по день поновлення на роботі, встановлений судом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив задовольнити його позов. Представник позивача в судовому засіданні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявлявся, але згідно його заперечення позовні вимоги [PERSON] не визнає в повному обсязі, вважає, що позивач не підтвердив жодним доказом факт роботи у нього,а інформація викладена в позовній заяві не відповідає дійсності. Суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі матеріалів, які є в справі. Протокольною ухвалою від 14.04.2009 року до участі у справі в якості 3-ї особи було притягнуто Тростянецький районний центр зайнятості. Представник 3-ї особи в судовому засіданні пояснила, що до них в центр зайнятості звернувся [PERSON], йому дали направлення на працевлаштування, через 10 днів [PERSON] повинен був прийти до центру зайнятості, але він не зявився і більше до них не звертався, тому його з обліку в центрі зайнятості було знято. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника 3-ї особи, свідків, вивчивши матеріали справи та відмовний матеріали №КН-94-08 за заявою [PERSON] щодо порушень трудового законодавства з боку ПП [PERSON], вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що [PERSON] з 2 лютого 2000 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, видами основної діяльності якого є роздрібна торгівля в неспеціалізовних магазинах без переваги продовольчого ассортименту та вантажні перевезення (а.с.30). Як зазначає позивач в своєму позові, він 13 червня 2008 року за направленням Тростянецького районного центру зайнятості звернувся до приватного підприємця [PERSON] з приводу працевлаштування та працював в нього в період з 13.06.2008 року по 04.07.2008 року, а 04.07.2008 року отримав травму на виробництві-забій грудної клітки. Згідно копії направлення Тростянецького районного центру зайнятості від 11.06.2008 року дійсно [PERSON] був направлений на працевлаштування на посаду формувальника асфальтових плиток. На корінці даного направлення стоїть печатка приватного підприємця [PERSON] з його підписом, але даний корінець не заповнений та не повернутий до Тростянецького районного центру зайнятості (а.с.11). Про те, що дійсно [PERSON] було видане направлення на працевлашуватння підтвердив представник Тростянецького районного центру зайнятості в судовому засіданні. Окрім цього, встановлено, що приватний підприємець [PERSON] використовує працю найманих працівників. Згідно копій табелів обліку використання робочого часу за червень-серпень 2008 року приватного підприємця [PERSON] прізвище [PERSON] у вказаних табелях не значиться, тобто факт перебування гр.[PERSON] у трудових відносинах з приватним підприємцем [PERSON] документально не підтверджується (а.с.31-36). Згідно повідомлення Упраління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі за №3774/02-06 від 06.11.2008 року трудової угоди між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] в період з 13.06.2008 року по 24.07.2008 року зареєстровано не було, відрахувань до бюджету Пенсійного фонду не надходило (а.с.47). З повідомлення Тростянецького відділення Охтирської МДПІ від 10.11.2008 року вбачається, що в звітах 1-ДФ приватним підприємцем [PERSON] за другий та третій квартал 2008 року відомості про отримані доходи та перерахованого податку з доходів найманих працівників по [PERSON] відсутні (а.с.66). Згідно повідомлення Головного Управління праці та соцзахисту населення Тростянецької РДА Сумської області за №2854 від 28.11.2008 року позивач звернувся до Управління з питанням вирішення трудового спору між ним та ПП [PERSON] В звязку з цим, Управлінням було проведено документальну перевірку стану дотримання роботодавцем [PERSON] мінімальних гарантій в оплаті праці найманих працівників. В ході перевірки не встановлено факту роботи гр. [PERSON] за період вказаний в зверненні (а.с.76). З відмовного матеріалу за заявою [PERSON] щодо порушень трудового законодавства з боку приватного підприємця [PERSON] вбачається, що прокуратурою Тростянецького району була проведена перевірка по заяві позивача. В ході перевірки був опитаний приватний підприємець [PERSON], який пояснив, що він є фізичною особою-підприємцем з 2000 року. Гр.[PERSON] дійсно звертався до нього з направленням на працевлаштування. Однак після спілкування з останнім, він направив його до водія [PERSON] для ознайомлення з роботою. Приватний підприємець [PERSON] [PERSON] на роботу не приймав і з того часу взагалі його не бачив. Опитаний під час перевірки [PERSON] пояснив, що з 2005 року та по цей час він працює водієм у приватного підприємця [PERSON] Громадянин [PERSON] до нього не звертався. Про те, що між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] існують трудові відносини йому нічого не відомо. [PERSON] на роботі у приватного підприємця [PERSON] він не бачив. По наслідкам проведеної перевірки, помічником прокурора Тростянецького району Сумської області 21 листопада 2008 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно приватного підприємця [PERSON] за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ст.ст.172,173,175,212 КК України. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні пояснювали, що бачили [PERSON] у приватного підприємця [PERSON], суд не може покласти в основу рішення, оскільки факту перебування [PERSON] саме в трудових відносинах з приватним підприємцем [PERSON] вони не підтвердили. А дані свідками пояснення не можуть бути доказом на підтвердження перебування сторін у трудових відносинах. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити за недоведеністю вимог, оскільки під час судового розгляду справи не було встановлено факту перебування [PERSON] в трудових відносинах з приватним підприємцем [PERSON]; досліджені в судовому засіданні матеріали справи вказують на відсутність будь-яких трудових відносин між сторонами, а тому в суду не має ніяких підстав для поновлення позивача на роботі та будь-яких стягнень на його користь згідно чинного трудового законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed