overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Головний лікар Кіровоградської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду з поданням відповідно до заяви лікаря психіатра про примусову госпіталізацію з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Лікар психіатр обґрунтовує вимоги тим, що [PERSON] у зв»язку з наявністю тяжкого психічного розладу, що обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовільняти основні життєві потреби, оскільки хворіє на психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу. Виражений емоційно-вольовий дефект. При цьому має дуже виснажений стан, потребує надання йому психіатричної допомоги. Прокурор висловила думку щодо доцільності і необхідності задоволення даної заяви. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.02.2010 року [PERSON], [INFO], страждає на психічне захворювання, а саме параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу. Виражений емоційно-вольовйй дефект та за своїм станом потребує госпіталізації. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення лікаря психіатра як представника заявника, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підставою для госпіталізації в примусовому порядку є неспроможність даної особи задовольнити на належному рівні свої життєві потреби. На підставі ст.ст. 14, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивачка і відповідач зареєстрували шлюб 08 червня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 237. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У лютому 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вказала, що з відповідачем фактично не проживають з 2007 року, спільне життя не склалося через несхожість характерів, спільне господарство не ведеться. Інших вимог, які випливають з шлюбно-сімейних відносин, сторони не заявляють. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилась, направила до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути в її відсутність. У судове засідання відповідач не з'явився, направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу, просив суд розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити відповідно до п. 4 ст. 130 ЦПК України, так як відповідач позов визнає. Як випливає з матеріалів справи, сім'ю відновити не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

В січні 2010 року Вознесенський міжрайпрокурор звернувся в інтересах [PERSON] з позовною заявою до ВАТ «Олександрівський гранкар'єр» про стягнення заборгованості по заробітній платі в якій вказував, що проведеною перевіркою встановлено те, що з 01 серпня 2009 року по 31 жовтня 2009 року [PERSON] працював учнем машиніста конвеєра дробильного цеху ВАТ «Олександрівський гранкар'єр». За час роботи позивачу не в повному обсязі виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1013,90 грн. Враховуючи вказані обставини, Вознесенський міжрайпрокурор просив стягнути з ВАТ «Олександрівський гранкар'єр» на користь [PERSON] вказану заборгованість по заробітній платі. В судовому засіданні представник прокуратури - Вільчак З.І. та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі представника відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні докази про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника прокуратури, позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що з 17 серпня 2009 року по жовтень 2009 року (включно) [PERSON] працював учнем машиніста конвеєра дробильного цеху ВАТ «Олександрівський гранкар'єр», на час розгляду справи звільнений, разом з тим за період роботи йому не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за серпень 2009 року - жовтень 2009 року (включно) в сумі 1013,90 грн.(а.с. 3, 4). А відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин суд вважає позов прокурора в інтересах [PERSON] в межах його вимог обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79, ч. 5 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 30 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року N 7-93 (зі змінами) з відповідача підлягають стягненню 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

У лютому 2010 року, [PERSON] звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. У попереднє судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за 'її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала та просила винести рішення у попередньому судовому засіданні(а.с.). Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні(а.с. ). Позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва укладення шлюбу, подружжя [PERSON] уклало шлюб 21.08.1981 року (а.с. ). Від шлюбу мають двох синів- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. ). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дітей, ухиляється від їх матеріального забезпечення. Діти проживають разом з матір'ю (а.с. ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/3 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в киристуванні житлом та вселення. Позивач вказав, що разом з батьком [PERSON], та матір'ю [PERSON], з народження проживав у [INFO]. Після смерті батька, згідно договору про розподіл спадкового майна у 2004 році позивач став власником данного будинку, де і проживав разом з матір'ю, відповідачем по справі, але коли він вирішив створити свою сім'ю і одружитися, то відповідач почала створювати йому всілякі перешкоди, постійно сварилась як з ним, так і з дружиною, виганяла їх з дому, палила їхні речі. За таких умов позивач вимушений був проживати за іншою адресою і неодноразово приїздив до відповідача з метою примиритись і знову проживати в своєму будинку, але це не дало позитивних результатів. Просить усунути перешкоди в користуванні житлом, які створює відповідач, та вселити його у зазначений будинок. У судовому засіданні позивач наполягає на вимогах позову, а також уточнив позовні вимоги і просить вселити у зазначений будинок також і його дружину [PERSON] Відповідач проти позову заперечує, пояснивши, що незважаючи на те, що данний будинок належить позивачу, вона не бажає, щоб він та його дружина проживали в данному будинку, тому що вона не знаходить спільної мови з невісткою, а тому не бажає проживати разом з ними в одному будинку. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON], оцінивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 16 по вул. Жовтневій в с. Григорівка Пологівського району, де проживав разом з матір'ю, відповідачем по справі, але з квітня 2009 року вимушений проживати за іншою адресою, тому що відповідач створила такі умови, за яких позивач не зміг більше жити в данному будинку, постійно сварилась як з ним, так і з його дружиною. Неодноразові намагання вирішити це питання у добровільному порядку не дало позитивних результатів у зв'язку з чим позивач вимушений проживати в іншому місці, але суд вважає, що як власник данного будинку позивач має право користуватися данним будинком, а також проживати в ньому, а тому відповідач повинна усунути перешкоди в користуванні позивачем данним будинком у зв'язку з чим позивача та його дружину необхідно вселити в данний будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, згідно наданої до суду заяви просила слухати справу у її відсутність, на задоволенні вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Між тим. про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти заочного розгляду справи до суду не направив. Ухвалою суду справа слухалася у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та відносини сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.07.1996 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини та ведення сумісного господарства між ними припинені і не підтримуються по теперішній час. Позивач на примирення не згодна, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги вищевикладене. суд приходить до висновку, що подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. За таких обставин на підставі ст. ст. 104. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним укладений між її батьком [PERSON] та відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу 56/100 частини домоволодіння по вул. Громадянській 22, в м. Миколаєві. Судом до участі у справі в якості третіх осіб притягнуті [PERSON] та [PERSON] Позов мотивовано тим, що 18.09.2000 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 1605. від нотаріальної реєстрації якого відповідач ухилилась. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], Адміністрація Центрального району м. Миколаєва просили про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Треті особи [PERSON], [PERSON] та представники третіх осіб УТБ «Південь», Першої державної нотаріальної контори, КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації у судове засідання не з'явилися, просили про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти позову не надали. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність вказаних учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] являвся батьком [PERSON]. 18.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір № 1605 купівлі-продажу квартири № 22, по вул.. Громадянській, 22 в місті Миколаєві. Договір був посвідчений Унівеслальною товарною біржею «Південь». 08.02.2009 року [PERSON] помер. [PERSON] в шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори. [PERSON], [PERSON] в шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини, що відповідає вимогам ст.. 1273 ЦК України. Таким чином позивач є правонаступником в порядку ст. 37 ЦПК України. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі-продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавець передав майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилилась. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 220, ст.ст. 316, 317. 319, 655 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 6866,69 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], яка є власником квартири №166 в будинку №263 на вулиці Соборна в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгувала перед ТОВ «ЖЕО ЖБК» 6866,69 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №166 в будинку №263 на вулиці Соборна в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 листопада 2009 року у неї виникла заборгованість в сумі 6866,69 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № 167. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213 - 218, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 3759,23 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], який є власником квартири №167 в будинку №263 на вулиці Соборна в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгував перед ТОВ «ЖЕО ЖБК» 3759,23 грн. Представник позивача в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2086,92 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №167 в будинку №263 на вулиці Соборна в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідач протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 березня 2010 року у нього виникла заборгованість в сумі 2086,92 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № 168. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213 - 218, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за теплову енергію в розмірі 4118,86 грн. та судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що в порушення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. відповідач не виконує взяті на себе зобовязання щодо сплати комунальних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.12.2009 р. складає 4118,86 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на викладені в позові обставини. В суді відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову просила застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення боргу до січня 2007 року. Відносно решти суми заборгованості пояснила, що в період з січня 2007 р. по грудень 2009 р. вона сплачувала кошти за теплову енергію у повному розмірі, про що надала відповідні копії квитанцій. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши досліджені письмові докази, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідач у справі [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зазначена квартира перебуває у державному житловому фонді. Згідно з наданою суду довідки-розрахунку станом на 01.12.2009 р. заборгованість за теплову енергію складає 4118,86 грн. Станом на 01.12.2006 р. заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання складала 2335,86 грн. (а.с.4-6) Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Згідно з ст. 258 ЦК України строк загальної позовної давності становить три роки. Беручи до уваги, що заборгованість за теплову енергію в сумі 2335,86 грн. виникла у період до 01.01.2007 р., тобто строк у межах якого позивач мав право звернутися з позовом до суду про стягнення даної суми заборгованості сплинув, клопотань про його поновлення не надходило, суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості за період до 01.01.2007 р. задоволенню не підлягає. В частині позовних вимог за період з 01.01.2007 р. по 01.12.2009 р. в сумі 1783 грн. (4118,86 грн. 2335,86 грн.), суд вважає їх такими, що до задоволення не підлягають, оскільки відповідач протягом вказаного періоду сплачувала надані позивачем послуги з теплопостачання, що підтверджується довідкою-розрахунком та відповідними квитанціями. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач пацюк М.П. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільради, треті особи третя Кременчуцька державна нотконтора , КП " Кременчуцьке МБТІ" про визнання права власності в порядку спадкоємства за заповітом, мотивуючи що 23.05.2006 року померла його мати [PERSON] після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Озерна № 69 в селі Пустовіти Кременчуцького району. Згідно заповіту покійної спадкоємцем визначено позивача, але як виявилося після смерті [PERSON] нотаріальні органи позбавлені можливості переоформити спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок і господарські будівлі. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги , представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. З'ясовано, що після смерті, 23.05.2006 року [PERSON] залишилося спадкове домоволодіння з господарськими будівлями по вул.Озерна № 69 в селі Пустовіти Кременчуцького району, вартістю 31 134 грн., що документально підтверджено. Спадкоємцем померлої за заповітом є позивач [PERSON], але за відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та господарські будівлі позивач не може оформити право власності. За таких обставин суд з підстав ст. ст. 15, 16, 346, 379, 381, 386, 392, 1227,1223,1235 ЦК України визнає за позивачем [PERSON] право власності на домоволодіння № 69 по вул.Озерна в селі Пустовіти Кременчуцького району. На підставі викладеного,

Outcome: approved