Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, третьої особи: Лозівського бюро технічної інвентаризації, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 2 [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності її матері, [PERSON], яка померла 21 травня 2000 року, та вітчиму, [PERSON], який помер 14 серпня 2001 року. Після смерті матері та вітчима відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної квартири. Єдиним спадкоємцем квартири є позивачка, оскільки у вітчима дітей не було. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті матері, доглядала до смерті вітчима, продовжує проживати і зараз у спірній квартирі, утримує її, робить поточний ремонт. До нотаріальної контори не зверталася, вважала, що раз вона фактично прийняла спадщину, то заяву подавати не треба. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON] більш ніж пять років до відкриття спадщини та визнати за нею право власності на спірну квартиру. [PERSON] пояснила, що вітчим [PERSON] фактично виховував її, був їй за батька, оскільки він почав проживати з матір'ю коли їй було два роки та згодом вони зареєстрували з матір'ю шлюб. Мати, пояснила позивачка, раптово померла, після смерті матері через рік помер і вітчим. Вона проживала разом з батьками в останній час їх життя, більше ніж п'ять років, проживала з ними однією сім'єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, здійснювала догляд за ними, оскільки вони хворіли, та поховала їх. Після смерті батьків вона залишилась проживати в спірній квартирі та фактично прийняла спадщину. Представник відповідача Територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживав в одному домі і в одному підїзді з матірю та вітчимом позивачки, ходив до них у гості, [PERSON] проживала разом з ними однією сім'єю до їх смерті більше ніж пять років. Завжди вважав, що позивачка є донькою [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дружив та працював разом з [PERSON] на заводі, часто бував у нього вдома. У [PERSON] своїх дітей не було. Він пізно одружився, взяв жінку з дитиною. В сімї були добрі відносини, він виховував позивачку як доньку, [PERSON] проживала з ними в останні шість років їх життя однією сім'єю. Перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що мати позивачки (дошлюбне прізвище Мішкова) перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 березня 1977 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 04.03.1977 року Лозівським міським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис № 67. Спірна квартира, розташована за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 2 [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1999 року. [PERSON] померла 22 травня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 215498, виданого 22.05.2000 року відділом РАЦС Лозівської міської ради Харківської області, актовий запис 347. [PERSON] помер 14 серпня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 289829, виданого 15.08.2001 року відділом РАЦС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис 516. Після смерті матері та вітчима залишилась спадщина у вигляді двохкімнатної квартири, загальною площею 43,8 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., розташованої за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 2 [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1999 року, копією технічного паспорту на квартиру Лозівського БТІ станом на 08.04.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] своїх дітей не було, позивачка фактично проживала з матір'ю та вітчимом, з яким були фактично родинні відносини. Із довідки Лозівського БТІ № 7 від 14.04.2010 року вбачається, що свідоцтво про право власності на житло, видане Лозівською міською радою Харківської області 15.03.1999 року, згідно якого власниками квартира за вищевказаною адресою є [PERSON] та [PERSON], в Лозівському БТІ не зареєстровано. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При житті [PERSON] та [PERSON] заповіти не складали. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Спадкоємцями після смерті [PERSON] по закону є позивачка [PERSON], яка змінила прізвище з Мішкової на [PERSON], що підтверджується довідкою відділу РАЦС Лозівського МРУЮ Харківської області № 187 від 03.07.2001 року, та [PERSON] У судовому засіданні позивачка пояснила, що проживала в квартирі до смерті матері, фактично прийняла спадщину, в подальшому проживала з вітчимом однією сім'єю. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] проживала сумісно з матірю та [PERSON] в квартирі з дитинства, в останні роки життя [PERSON] та своєї матері, [PERSON] більш ніж пять років жила разом з ними однією сім'єю, вели сумісне господарство. Після смерті матері проживала з вітчимом однією сім'єю, сумісно харчувалися, сплачувала необхідні платежі з утримання спірної квартири. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки постійно проживала однією сімєю з [PERSON] не менш ніж 5 років до часу відкриття спадщини, після смерті своєї матері і вітчима вона користується спірною квартирою та утримує її. Інших спадкоємців на спірне майно крім позивачки судом не встановлено. Із листа Лозівської державної нотаріальної контори № 01-14/549 від 24.03.2010 року вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 21.05.2000 року та [PERSON], який помер 14.08.2001 року, спадкові справи не заводились. З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері [PERSON] фактично прийняла спадщину та проживала однією сім'єю з вітчимом та зі своєю матір'ю до їх смерті більше ніж пять років. Тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved