Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

У вересні 2008 року заступник прокурора Києво- Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Києво- Святошинської районної державної адміністрації та інспекції державного архітектурно - будівельного контролю звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області про знесення самочинно побудованих будівель. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачка [PERSON] на земельній ділянці, які знаходяться на території Мироцької сільської ради за межами села , належать їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю , розміром 3, 25 га , цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва , самочинно без розробки та затвердження технічної документації та одержання дозволу інспекції державного архітектурно - будівельного контролю , без дотримання архітектурних, будівельних , санітарних , екологічних та інших норм , використовуючи земельну ділянку не за її цільовим призначенням побудувала нежитлові будівлі розміром 33, 79 X 39, 40 м ; 148, 9 X 20, 00 м ; 6, 2 X 16, 69 м . Своїми діями відповідачка порушила встановлений державою порядок планування, будівництва та введення в експлуатацію будівель та споруд . Відсутність технічної документації та будівництво без отримання дозвільних документів свідчить про високий ступінь небезпечності даних споруд , невідповідності їх нормам містобудівного , санітарно -епідеміологічного , протипожежного законодавства. Просив визнати будівлі розміром 33, 79 X 39, 40 м ; 148, 9 X 20, 00 м ; 6, 2 X 16, 69 м самочинними будівлями та зобовязати [PERSON] знести їх. У грудні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Києво- Святошинської районної державної адміністрації , третя особа комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» про визнання права власності , зобовязання видати свідоцтво про право власності та здійснити державну реєстрацію права власності. Свої вимоги обґрунтувала тим , що 0804. 2004 року на підставі договору міни , укладеного між [PERSON] та [PERSON], нею була придбана земельна ділянка площею 3, 25 га . Призначення даної земельної ділянки ведення товарно сільськогосподарського виробництва. 05.8.2004 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку . Вона та її чоловік на даній земельній ділянці проводять господарську діяльність, повязану з виробництвом , переробкою та споживанням сільськогосподарської продукції Вважає , що дана земельна ділянка використовується за цільовим призначенням . На даній земельній ділянці нею самочинно здійснено будівництво нежитлових будівель та споруд . Посилаючись на ч. 5 ст. 376 ЦК України , [PERSON] , просила визнати за нею право власності на нежитлові будівлі площею 3210, 7 м. кв.. Зобовязати Києво- Святошинську райдержадміністрацію видати їй свідоцтво на право власності на нежитлові будівлі . Зобовязати Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області» провести Державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі загальною площею 3210, 7 кв.м., що знаходиться за адресою с. Мироцьке , вул. Університетська , 2 , Києво- Святошинського району Київської області . Зобовязати Києво- Святошинську райдержадміністрацію змінити цільове призначення частини земельної ділянки під нежитловими будівлями площею 1558, 9 кв. м. з земель сільськогосподарського призначення на землі під забудову. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив задовольнити. В зустрічному позові просив відмовити . Представник відповідачки [PERSON] позов прокурора не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов просила задовольнити. Представник інспекції державного архітектурно-будівельного контролю позов прокурора підтримала, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Інші особи які приймали участь у розгляді справи в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позови як первісний так і зустрічний задоволенню не підлягають з таких підстав. За правилами ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа , що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою , та його державної реєстрації. Судом установлено , що 05.08.2004 року [PERSON] був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 3. 2500 га на території Мироцької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області , дана обставина підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим Києво - Святошинським районним відділом земельних ресурсів. Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції , здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності , розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на земельній ділянці, яка належить їй на правах особистої власності та призначена для ведення товарно сільськогосподарського виробництва , самочинно збудувала нежитлові будівлі розміром 33, 79 X 39, 40 м ; 148, 9 X 20, 00 м ; 6, 2 X 16, 69 м , які використовує для ведення товарного сільського господарського виробництва . 27.08. 2008 року Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Київській області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво . З акту від 11 серпня 2008 року складеного Управлінням з контролю за використанням земель у м. Києві та Київській області вбачається , що [PERSON] використовує частину земельної ділянки орієнтовно площею 0, 30 га не за цільовим призначенням під виробничу базу . З акту від 12 серпня 2008 року за № 2 -14/ 520 видно , що на частині земельної ділянки площею біля 2, 0 га збудовані споруди , які використовуються в якості тваринницьких приміщень , для утримання птиці та свійських тварин , адміністративні споруди (контора), а також цеха з виробництва продукції . З припису Києво - Святошинської районної санітарно - епідеміологічної станції від 05.8.2008 року за № 2715 вбачається , що земельні ділянки [PERSON] , [PERSON] , та землі ТОВ « Європейський Університет не розмежовані, фактично використовуються як єдине ціле де знаходяться споруди виробничого характеру : де проводиться виготовлення меблів , вікон , столярних виробів , розпиловка лісу, виготовлення бетонної плитки. Відповідно до ст. 10 ЦК України прокурору було розяснено , щодо уточнення позовних вимог в частині знесення , яких саме самочинних приміщень , проте прокурор наполягав на своїх позовних вимогах. Оскільки судом не можливо встановити які саме приміщення підлягають знесенню , а акти від 11 серпня 2008 року та від 12 серпня 2008 року, та припис Києво- Святошинської районної санітарно - епідеміологічної станції від 05.08. 2008 року протирічать один одному за таких обставин суд приходить до висновку , про відмову прокурору в позові. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки , будівлі, споруди , тощо ) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію , право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. За ст.ЗО -1 Закону України № 1699 -III від 20 квітня 2000 року « Про планування та забудову територій» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі сертифікату відповідності , який видається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю . Проте позивачем [PERSON] встановлений вище порядок недотримано , тому в зустрічному позові слід відмовити. На підставі ст.375, 376 ЦК України,

Outcome: dismissed