Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

11.11.2009 року позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.11.1999 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Вороньків по пров. Леніна, 8а, Бориспільського району Київської області. Для оформлення спадщини він в установлений законодавством термін до нотаріальної контори не звертався, оскільки він вважав, що фактично прийняв її та були відсутні правовстановчі документ на будинок, а в наявності був лише запис в погосподарській книзі виконавчого комітету Вороньківської сільської ради, який підтверджує, що померлій належав на праві особистої власності даний житловий будинок. По справі інші спадкоємці відсутні. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву в якій, обставини вказані в позовній заяві підтвердив та просив слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, проте в судове засідання надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Третя особа в судове засідання не зявилась, хоча про місце, день і час була повідомлена належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 11.11.1999 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 11.11.1999 року виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №62 (а.с.19). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Вороньків по пров. Леніна, 8а, Бориспільського району Київської області, що підтверджується довідкою Вороньківської сільської ради від 22.04.2009 року №1074 (а.с.8). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, житлова добудова, погріб під частиною будівлі, 3 сараї, убиральня, огорожа, хвіртка, 2 воріт, ганок, колодязь питний (а.с.20-23), які оцінені Бориспільським районним БТІ на загальну суму 130013 грн. 30.09.1998 року спадкодавець склав заповіт (а.с.19), згідно якого заповідав все належне йому на день смерті майно [PERSON]. Родинні стосунки між спадкодавцем та позивачем підтверджуються свідоцтвом про народження серії ЯГ №654106 від 02.02.1954 року (а.с.6), відповідно до якого останній значиться сином [PERSON] Вищевказаний будинок був побудований у 1949 року, але відповідно до рішення Вороньківської сільської ради від 20.05.1993 року (а.с.13) був перебудований. Будинок зводився відповідно до плану забудови (а.с.16-17), а також отримано паспорт на забудову садиби №1140 від 15.10.1993 року (а.с.12). Земельна ділянка площею 0,23 га, що виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку у власність спадкоємиці не передавалась, державний акт на неї відсутній, що підтверджується довідкою Вороньківської сільської ради від 22.04.2009 року №1075 (а.с.9). Питання, щодо права власності на земельну ділянку позивачем не ставилось, а тому воно в даному судовому засіданні не вирішувалось. Право власності на вищевказаний будинок за [PERSON] визнано рішенням виконкому Вороньківської сільської ради, але технічна документація виготовлена 20.05.2009 року, тобто вже після її смерті. Самовільно збудовані будівлі відсутні, що підтверджується довідкою Вороньківської сільської ради від 16.10.2009 року №3037 (а.с.10), значних порушень норм будівництва не встановлено, відповідно до довідки відділу містобудування та архітектури №4060 від 08.10.2009 року, проте оскільки право власності на домоволодіння виникає з моменту реєстрації, а вказане вище домоволодіння в бюро технічної інвентаризації не зареєстроване, дана обставина є перешкодою для отримання позивачкою права власності в порядку спадкування на будинок та надвірні будівлі. На момент відкриття спадщини позивач із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталась, проте він відразу після відкриття спадщини вступив у володіння спадковим майном, оскільки згідно його пояснень постійно проживав у вищезазначеному будинку та користувався речами померлої. У ст. 549 ЦК України (1963 року), що діяла на момент виникнення спадкових правовідносин, вказується, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, про що було зазначено вище. А тому суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] Підстав, які б були перешкодою щодо визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, - судом під час судового розгляду справи не встановлено. Судом також враховано, що за життя спадкодавець намагався оформити спадщину, але не встиг цього зробити у звязку із смертю, про що свідчить технічний паспорт. Позивач в судовому засіданні зазначив, що за допомогою оформленого технічного паспорту він намагався отримати правовстановлювальні документи на будинок, однак, як йому повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ним права власності, оскільки цього не достатньо. У звязку з цим він звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з надвірними спорудами, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за заповітом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 20.05.2009 року Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористався позивач підтверджуючи своє право власності. Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємиць за заповітом, має право на набуття права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, після смерті [PERSON], а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) слід визнати право власності позивача в порядку спадкування на житловий будинок, житлову добудову, погріб під частиною будівлі, 3 сараї, убиральню, огорожу, хвіртку, 2 воріт, ганок, колодязь питний, що розташований за адресою: пров. Леніна, 8а, в с. Вороньків Бориспільського району Київської області, на загальну суму 130013 грн. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивачку, оскільки рішення ухвалено в її інтересах. На підставі ст. 549 ЦК України (1963 року) ст.ст. 376 , 392, 1218, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України, та ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved