Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

28.07.2009 року позивач звернувся із вищеназваним позовом. В обґрунтування він послався на те, що між сторонами 17.06.2008 року був укладений договір вкладу на депозитний рахунок. У наслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором утворилась заборгованість за ним 26.058 грн. 08 коп. Позивач стверджував, що йому також заподіяна моральна шкода, яка полягає у хвилюваннях, порушенні нормального риму життя через неможливість отримання депозитних коштів. Розмір компенсації моральної шкоди він визначив у 3.000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Зясувавши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» № 29-08 ІІІ, 20.12.2001 року кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Стаття 23 зазначеного закону передбачає, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Судом встановлено, що між сторонами 17.06.2008 року був укладений договір вкладу на депозитний рахунок №25-08 ПК, за яким позивач вніс грошову суму у розмірі 10.000 грн., а кредитна спілка зобовязалась повернути йому зазначену суму після закінчення встановленого договором терміну та виплатити проценти на неї. Пунктом 1.3 договору сторони обумовили розмір процентів 32 % річних за ставками, що діють в спілці на день укладення договору. Виплата процентів здійснюється вкладнику до 10-го числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим періодом та в останній день дії цього договору 17.06.2009 року (п.2.3.3 договору). Згідно п.3.4.2 договору спілка зобовязується повернути всю суму вкладу згідно з умовами договору та сплатити відсотки у строки та в розмірах передбачених умовами договору (п.3.4.3 договору). Крім того, відповідно до Додаткових угод від 25.06.2008 року та від 26.08.2008 року, які є невідємною частиною вищеназваного договору, позивач вніс на депозитний рахунок додатково 10.000 грн. В порушення умов договору відповідач взятих на себе зобовязання не виконав, що підтверджується листом голови правління КС «Морське Кредитне Товариство» від 10.06.2009 року. За актом звірки взаємних розрахунків між кредитною спілкою та [PERSON] розмір заборгованості за договором складає 26.058 грн. 08 коп. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане кредитною спілкою належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по договірному зобовязанню у вище встановленому судом розмірі підлягає стягненню з відповідача. Поряд з тим, вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадах, визначених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобовязань, а спірним договором не було передбачено відшкодування моральної шкоди, вимоги позивача в цій частині є необгрунтовними. Безпідставними є і посилання позивача на відшкодування шкоди відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Так, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист права споживачів» № 10-23 ХІІ від 12.05.1991 року, споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. На такі підстави заподіяння моральної шкоди позивач в процесі розгляду справи не посилався. Судові витрати підлягають присудженню з відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial