Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

21 січня 2010 року, позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою у зв'язку з відсутністю в ньому тривалий час. посилаючись на те, що 15 лютого 1980 року відповідно до ордеру № 002801, виданого на підставі рішення виконкому Лозівської міської ради від 15 лютого 1980 року їй було надано чотирикімнатну квартиру за адресою: Харківська обл., м. Лозова, м-н 5[ADDRESS]. На сьогоднішній день у квартирі зареєстровано 4 чолов;ка. в тому числі її онука [PERSON]. Відповідач за вказаною вище адресою не проживає тривалий час, приблизно п'ять років, не несе витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житлового приміщення у належному стані. Проживає [PERSON] у співмешканця за адресою: Харківська обл., м. Лозова, с. Панютине, вул. Комінтерну, буд. 22. кв. 5. За адресою: Харківська обл., м. Лозова, м-н 5[ADDRESS] зареєстрована також малолітня дочка [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 листопада 2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 31 березня 2009 року за № 212 дочку позивача [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON]. Реєстрація [PERSON] у вказаній вище квартирі не дає можливості позивачу оформити субсидію (вона відмовляється від надання документів), тому позивач вважає, що її право порушено і вимушена звертатись до суду. Все наведене вище можуть підтвердити свідки : [PERSON] та [PERSON] - сусіди. На підставі викладеного позивач прохає суд визнати [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] такою, шо втратила право на користуї ання житловим приміщенням квартирою № 35 у будинку 17, м-н 5 у місті Лозова Харківської області. Викликати у судове засідання в якості свідків, [PERSON] яну Олексіївну що мешкає за адресою: 64600 Харківська обл., м. Лозова, м-н 5 [ADDRESS] та [PERSON], що мешкає за адресою: 64600 Харківська обл.. м. Лозова, м-н 5. буд." 17, кв.32. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, які прохала задовольнити, при цьому пояснила, що відповідачка за вище вказаною адресою не проживає близько п яти років без поважної причини, не несе витрати по оплаті комунальних послуг та утриманню житлового приміщення у належному стані. Проживає відповідачка у свого співмешканця за адресою: Харківська область, м. Лозова, п. ГІанютине, вул. Комінтерну, буд 22, кв. 5. Крім цього в квартирі позивача зареєстрована малолітня донька [PERSON]. але останню було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду від 24 листопада 2009 року. Позивач вказала, що вона не дивлячись на те. що відповідач не проживає в квартирі вже багато років, все одно сплачує комунальні платежі і за відповідачку також, так як остання там зареєстрована, хоча їй дуже важко, адже вона літня жінка, отримує маленьку пенсію. Відповідач без поважної причини не проживає за своєю адресою реєстрації, так як перешкод їй ніхто не чинить у проживанні, навпаки. її прохали повернутися до дому, оскільки в неї ж є малолітня дитина, яка потребує материнської любові, турботи та піклування. Однак, відповідач вибрала для себе інший спосіб життя: зловживає спиртними напоями, спілкується з безхатченками, не працює; матеріальної допомоги на утримання житла не надає. Її реєстрації в казаній квартирі, і не бажання проживати в ній. призводить до того, що потрібно нести додаткові витрати на утримання житла і на відповідача. Інтереси Третьої особи КП «Дирекція єдиного замовника" за довіреністю представляла [PERSON], яка вказала, у судове засідання 11 березня 2010 року, не з»явилася, однак у минулому судовому засіданні вказала, що з огляду на обставини справи, знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню, оскільки дійсно відповідач не проживає без поважної причини у спірному помешканні, і вона не зверталася за захистом своїх прав з приводу того, що їй чинять перешкоди, щодо вільного проживання та користування житловою квартирою. Відповідачка жодного разу у судове засідання не з»явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки, тоді як про день, час та місце слухання справи, судом була повідомлена своєчасно та належним чином, в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подано, не подано нею і заперечень на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що, 15 лютого 1980 року Лозівською міською радою народних депутатів м. Лозова Харківської області було видано ордер [PERSON] на право зайняття чотирьох кімнатної квартири № 35. на мікрорайоні 5. будинок 17 м. Лозова Харківської області (а.с.№12). Згідно довідки КП "Дирекція єдиного замовника" (а.с. № 14) вбачається, що станом на 15 січня 2010 року, за адресою: Харківська область, місто Лозова, мікрорайон 5[ADDRESS], зареєстровані [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки КП "Дирекція єдиного замовника" (а.с. № 13) складеної паспортистом Щербина, вбачається, що відповідач по справі [PERSON] [INFO] не мешкає в квартирі 35. буд. 17, м-н 5 м. Лозова Харківської області з 2004 року, що підтверджується свідченнями сусідів, мешканців кв. № 34 [PERSON][ADDRESS] [PERSON], будинку 17, м-н 5 м. Лозова Харківської області. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON]. вказала, що вона мешкає в квартирі -34 буд.17 м-н 5 м. Лозова Харківської області і фактично є сусідкою позивача. Про позивача повідомляє, те, що остання літня жінка, разом з нею проживає її донька [PERSON] та малолітня [PERSON]. Відповідачка майже вже більше двох років не з"являється в їхньому під"їзді. Де [PERSON] зараз мешкає вона не знає.. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], повідомила, що сім»ю [PERSON] вона знає досить давно, вони є сусідами. Відповідача вона не бачила більше двох років. Іноді вона з'являлася, коли на дитину ще отримувала грошову допомогу. Але до цього часу вона її давно вже не бачила. Де на даний час мешкає відповідачка, свідок пояснила, що не знає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що вона є матір'ю позивачки. Також вказала, що її донька в квартирі не проживає майже з 19 років. Веде аморальний спосіб життя. 24 листопада 2009 року вона була позбавлення батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 31 березня 2009 року її призначено опікуном над малолітньою Дар"єю. Даючи оцінку свідченням вище вказаних свідків, у суду не має підстав не довіряти їх свідченням чи ставити їх під сумнів, оскільки останні принесли присягу свідка та повідомлені під розписку про кримінальну відповідальність про відмову від давання показань та за дачу завідома неправдивих свідчень. Крім того, свідчення свідків відповідають матеріалам справи. З приводу позовних вимог позивача необхідно зазначити, що згідно ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 Цього ж Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму житлового приміщення. Виходячи з положень ст. 71 ЖК та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленум) Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. а в разі спору - судом. Згідно статті 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлених термінів проводиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами і іншими особами, що беруть участь в справі, не підлягають доведенню. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачка відсутня у вказаній квартирі понад шість місяців без поважних причин, квартиру вона покинула добровільно, комунальні платежі не оплачує, тому немає підстав для збереження за [PERSON] права користування на житлове приміщення в квартирі № 35 будинку №17. мікрорайон 5, місто Лозова Харківської області. Отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши свідчення свідків, суд знаходить, що позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню. Згідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесу ального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та судовий збір (державне мито). Однак, у судовому засіданні позивач заявила суду, що прохає суд, стягнути з відповідача дані витрати на її користь. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved