Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на спадщину за законом померлого її чоловіка [PERSON], яка складається з земельної ділянки площею 2.08 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах кадастрового № [NUMBER]: 06:008:0017 та земельної ділянки площею 3.45 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах кадастрового № 6523281100:06:008:0018. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 12 липня 2007 року, залишилася спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна та двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.08 га і 3.45 га.. Частину спадщини, зокрема, квартиру вона успадкувала про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 грудня 2008 року, видане державним нотаріусом Красноперекопської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2358. В частині успадкування земельних ділянок їй було відмовлено, згідно постанови держаного нотаріуса Красноперекопської державної районної нотаріальної контори АР Крим від 23 вересня 2009 року, з тих підстав, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки, зокрема, державні акти. Однак, зазначені земельні ділянки належали покійному на праві власності, які він згідно свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВСЕ № 742355, ВСЕ № 742353 успадкував від свого батька [PERSON], але не отримав державних актів про право власності на земельні ділянки. За таких обставин вона змушена звернутися до суду за захистом свого права. Відповідач у цій справі з моменту відкриття спадщини і до цього часу не здійснював будь - яких дій, щодо спадкового майна. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦГЖ України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦГЖ України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що після смерті чоловіка позивачки [PERSON], який помер 12 липня 2007 року, залишилася спадщина, що складається з рухомого та нерухомого майна і двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.08 га та 3.45 га.. Частину спадкового майна, зокрема[ADDRESS], розташовану в м. Красноперекопськ, 10 -й мікрорайон, будинок № 22, АР Крим, позивачка успадкувала, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМА № 812999. В частині успадкування земельних ділянок, які належали чоловікові на праві приватної власності, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВСЕ № 742353, 742355, їй було відмовлено, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки. За таких, обставин позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом свого права. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З моменту смерті чоловіка позивачки [PERSON] відповідач у справі не заявив будь-яких претензій щодо володіння та управління позивачкою майном покійного. В звязку з тим, що між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо права на спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved