Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-17 00:00:00

9.09.2009 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання згоди купівлі-продажу 1/2 частини будинку №24 по вул. Подольській в м.Одесі, зареєстрованої на Одеській новій біржі 19.02.2002 року - дійсною. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що не має можливості як власник розпорядитися майном, оскільки укладений договір не був нотаріально посвідчений, відповідачі від вказаних дій ухиляються. Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не зявились, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду (судова розписка від 30.11.2009 року), про причини неявки суд не повідомили. При таких обставинах, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 2002 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов'язковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу майна №12/2002 від 19.02.2002 року позивач придбав у відповідачів 1/2 частини будинку №24 по вул. Подольській в м.Одесі. Зазначений договір був відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, зареєстрований на Одеській новій біржі, про що в журналі реєстрації договорів по обєктах нерухомості зроблений запис під реєстраційним номером 12/2002 з посиланням, що він не потребує подальшого нотаріального посвідчення. Позивач позбавлений можливості розпорядитися спірним майном, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення, на час розгляду справи відповідачі від таких дій ухиляються. Позивач виконав умови угоди, передав відповідачам 35.000 грн. у якості плати за майно, вселився у спірну квартиру, місце його проживання зареєстроване за зазначеною адресою, постійно проживає в ній, утримує майно, сплачує комунальні платежі, що підтверджується наданими суду доказами. Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з будинку. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, угода купівлі-продажу спірного майна, зареєстрована на Одеській новій біржі, за якою відповідачі продали його, а позивач придбав, може бути визнана судом дійсною.

Outcome: approved