Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до відкритого акціонерного товариства Броварське автотранспортне підприємство 13209 і СГІРФО (по обслуговуванню міста Бровари та Броварського району) МВ ГУ МВС України в Київській області, третя особа: виконавчий комітет Броварської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням. Позивачка зазначала, що вона разом зі своєю сімєю з 2003 року постійно проживає в гуртожитку за адресою: м. Бровари, вул. Оболонська, буд. 49, кім. 9. Даний гуртожиток знаходиться у віданні ВАТ Броварське автотранспортне підприємство 13209. Кожний місяць нараховуються суми за комунальні послуги та плата за користування жилим приміщенням, які позивачка своєчасно сплачує з 2003 року. До гуртожитку позивачі поселяли за клопотанням з місця роботи. В 2005 році керівництво Військово-медичного управління Служби безпеки України, де працює [PERSON], звернулось із клопотанням про реєстрацію за місцем проживання. Позивачка отримала ордер , № З від 24.02.2005 року на склад сімї з двох чоловік. Проте, не дочекалась реєстрації за місцем проживання. Після цього позивачка неодноразово особисто з 2005 рої^ зверталась до голови правління ВАТ Броварське автотранспортне підприємство 13209 [PERSON] та його заступника [PERSON], від якого тільки зараз отримала відповідь, в якій пропонується позивачці з чоловіком та неповнолітніми дітьми виселитися з приміщення. Керівництво ВАТ Броварське автотранспортне підприємство 13209 при поселенні позивачки до гуртожитку у 2003 році порушило порядок вселення в гуртожиток, не надавши розпорядження про вселення в гуртожиток та ордеру на поселення до кімнати з визначенням житлової та загальної площі. Позивачка зазначає, що порядок вселення до гуртожитку та виселення з гуртожитку затверджений Примірним положенням про гуртожитки з 1989: року, п. 41 ч. 7 якої зазначено, що з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено сім`ї військовослужбових, а позивачка та її чоловік є військовослужбовими. [PERSON] працює з 1999 року по теперішній час у військово-медичному управлінні медичною сестрою, а її чоловік в званні підполковника Держспецзвязку і проходить службу в з територіальному вузлі урядового звязку в м. Києві. Посилаючись на викладене позивачка просила суд визнати за нею та її неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] право користування житловим приміщенням за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Оболонська, 45, кім. 9 та зобовязати СГІРФО (по обслуговуванню міста Бровари та Броварського району) МВ ГУ МВС України в Київській області зареєструвати їх за місцем постійного проживання за вищезазначеною адресою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві та просила суд про задоволення позову. В судовому засіданні представник ВАТ Броварське автотранспортне підприємство 13209 пояснив, що гуртожиток, що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Оболонська, 45 є власністю АТП-13209 та входить до складу його єдиного цільового майнового комплексу. Відповідно до ст. 127 ЖК України єдиною умовою для настання права проживання у гуртожитку є наявність трудових відносин, а позивачка [PERSON] ніколи не перебувала у трудових відносинах з ВАТ Броварське автотранспортне підприємство 13209. Адміністрація АТП не видавала належно оформленого договору на проживання у гуртожитку. Начальник позивачки Військо-медичного управління (ГМЦ) СБ України клопотав перед директором ВАТ Броварське автотранспортне підприємство 13209, щоб позивачка тимчасово проживала в гуртожитку, так як на той час в неї були сімейні проблеми та вона мала маленьку дитину, тому її тимчасово до 2003 рогу зареєстрували в даному гуртожитку. Щодо вимоги позивачки зареєструвати її в гуртожитку, то відповідно ст. 1 до ЗУ Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитку, дія Закону поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час фактично проживають в гуртожитках, тому дія цього Закону не розповсюджується на позивачку, так як вона тимчасово проживає в гуртожитку. Крім того, позивачка зареєстрована за іншою адресою: м. Бровари, вул. Оболенська, 72. Стосовно того, що позивачка та її чоловік є військовослужбовцями, то представник відповідача заперечує приналежність [PERSON]О, та її чоловіка до військовослужбовців. Виходячи з того, що позивачка та її чоловік ніколи не були в трудових відносинах з ВАТ Броварське транспортне підприємство ^ 13209 просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зобовязати позивачку звільнити кімнату № 9 в гуртожитку за адресою: м. Бровари, вул. Оболонська, 49. В судове засідання представник відповідача СГІРФО (по обслуговуванню міста Бровари та Броварського району) МВ ГУ МВС України в Київській області не зявився надали суд заяву в якій пояснили, що [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованою з 12.05.2005 року за адресою м. Бровари, вул. Оболонська, 72, гуртожиток, разом з дочкою [PERSON] [INFO], гр. [PERSON], [INFO] за даними адресно-довідкової картотеки СГІРФО Броварського МВ ГУ МВС України зареєстрованим не значиться. Просили слухати справу без їх представника в звязку з службовою зайнятістю. В судове засідання представник третьої особи виконавчого комітету Броварської міської ради не зявився, надали пояснення, в яких зазначили, що порядок надання та користування житловою площею у гуртожитках регулюється ст.ст. 128-131 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208. З 01 січня 2009 року набрав чинності ЗУ Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. На виконання зазначеного закону Броварською міською радою розроблено та затверджено програму передачі гуртожитків у власність територіальної громади м. Бровари на 2009-2011 роїш. Згідно цієї Програми відомчий гуртожиток по вул. Оболонській, 45 заплановано передати у комунальну власність територіальної громади м. Бровари у 2011 році. На даний час цей гуртожиток знаходиться у віданні ВАТ Броварське АТП 13209 саме адміністрація цього підприємства надає жилу площу у гуртожитку, згідно ст. 128 ЖК України та Примірного положення про гуртожитки. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в гуртожиток. Відповідно до підпункту 1,2 п. а ст. ЗО ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні» до повноваження виконавчих органів місцевих рад належить управління обєктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності територіальних громад, розподіл та надання житла, що належить до комунальної власності. Тому, Броварська міська рада на даний час не є власником зазначеного гуртожитку, а виконавчий комітет Броварської міської ради не має повноважень щодо розпорядження житловою площею зазначеного відомчого гуртожитку. Просили слухати справу без представника виконкому БМР, рішення прийняти на свій розсуд. Судом встановлено, що згідно довідки військово-медичного управління СБУ від 27.11.2009 року за № 159 позивачка [PERSON] працює в Службі безпеки України з 27.12.1999 року по теперішній час на посаді медичної сестри фізіотерапевтичного кабінету ЛВЛ Бровари ВМУ СБ України (а.с.8) 29 липня 1975 року [PERSON] зареєстрував шлюб із позивачкою [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 002034 (а.с.10). В листах Начальника ВМУ (ГМЦ) СБ України від 27.01.2005 року та 20.03.2009 року зазначено, що у ВМУ (ГМЦ) СБ України протягом 6- ти років працює медичною сестрою [PERSON], під час робот в госпіталі зарекомендувала себе, як кваліфікований працівник, в звязку з відсутністю житла з 2003 року вона проживає в гуртожитку АТП-13209 за адресою: м. Бровари, вул. Оболонська, 45, кім. 9, тому Військово- медичне Управління (Головний медичний, центр) Служби безпеки України просить директора Броварського АТП-13209 прописати [PERSON] у гуртожитку АТП-13029 за вищезазначеною адресою. (а:с.15, 18). Згідно листа директора ВАТ Броварське АТП-13209 від 19.11.2009 року за № 01/01-12/152, [PERSON] було запропоновано звільнити тимчасово надану кімнату № 9 за адресою: м. Бровари, вул. Оболонська, 45 до 31.12.2009 року, (а.с.22) Відповідно до довідки КП Броварської міської ради Броварське БТІ від 09.03.2010 року право власності на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано (53-54). Про те, що [PERSON] дійсно зареєстрована з дочкою [PERSON] в гуртожитку ВАТ Броварський завод комунального устаткування за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Оболонська, 72, але не проживає зазначено в довідці ВАТ Броварський завод комунального устаткування від 10.12.2009 року (а.с.59). На даний час сімя позивачки складається з чотирьох осіб: позивачки [PERSON], її чоловіка [PERSON] та дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], ЗО червня [INFO]. Згідно витягу з реєстру на нерухоме майно відкрите акціонерне товариство Броварське автотранспортне підприємство 13209 є власником гуртожитку. (а.с.бЗ). В ст. 129 ЖК України зазначено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Проте, в ордері № З виданого 24.02.2005 року на імя [PERSON] на кімнату № 9 в будинку № 45 по вул. Оболонській на підставі рішення профспілкового комітету відсутній підпис голови ВАТ Броварське АТП-13209 (а.с.55). Крім того, позивачка [PERSON] сплачує комунальні послуги за проживання в гуртожитку, що підтверджується наданими в судовому за,сіданні квитанціями до прибутково касового ордеру (а.с.67-71). Відповідно до П.П.1 п. 41 [PERSON] Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 рогу за № 208 Про затвердження Примірного положення про гуртожитки, з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено ... сімї військовослужбовців. Те, що позивачка [PERSON] та її чоловік є військовослужбовцями, підтверджується довідкою Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 27.11.2009 рогу за № 70 [PERSON] проходить службу в З територіальному вузлі урядового звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України на посаді відповідального чергового ВОЧ ЦЗПУ (з дислокацією у м. Києві) (а.с. 12). , Згідно листа начальника З територіального вузла урядового звязку від 10.03.2010 року за № 54/2-883, [PERSON] проходить службу на посаді старшого інженера відділення оперативно-технічного управління підсистемою урядового польового звязку (з дислокацією у м. Києві) З територіального вузла урядового звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, тому на нього та членів його сімї поширюється дія Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, (а.с.57). Відповідно до довідки Центральної житлово-побутової комісії Держспецзвязку від 22.03.201О року [PERSON], перебуваючи на службі з 06.08.1992 року по теперішній час житловою площею не забезпечувався. Перебуває на квартирному обліку Центральної житлово- побутової комісії Держспецзвязку з 10.11.2006 року, (а.с.61). За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON], як сімя військовослужбовців не може бути виселена з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, в звязку з чим, позов підлягає задоволенню. Та обставина, що позивачці був виданий ордер № З від 24.02.2005 року на імя [PERSON] на кімнату № 9 в будинку № 45 по вул. Оболонській без підпису голови ВЛТ Броварське ЛТП-13209 не може бути підставою для позбавлення її права користування спірним жилим приміщенням, оскільки вказаний ордер в судовому порядку недійсним не визнавався.

Outcome: approved