Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

Котовський місцевий осередок Всеукраїнської спілки власників земельних та майнових паїв звернувся до суду в інтересах позивачів орендодавців ПСП [INFO] з позовною заявою до ПСП [INFO] про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельними та майновими паями, виділення майнових паїв в натуральному вигляді, розірвання договорів оренди земельних та майнових паїв та стягнення моральної шкоди, в якій зазначив, що позивачі є власниками майнових та земельних паїв, що утворилися внаслідок розпаювання КСП [INFO] на підставі рішення загальних зборів членів зазначеного КСП про розпаювання майна від [INFO]. Після ліквідації КСП [INFO] земельні та майнові паї були передані на умовах оренди в користування ПСП [INFO], що підтверджується договорами оренди земельних та майнових паїв. Відповідач в 2007 році допустив несплату орендної плати за користування земельними паями в розмірі 462 грн. кожному з позивачів, що є підставою для розірвання договорів і на що не дає згоди відповідач. Користування майновими паями здійснюється відповідачем взагалі без будь-яких правових підстав, оскільки пунктом 1.3 договору оренди майнового паю, передбачено припинення відносин з [INFO] року. При цьому ПСП [INFO] самовільно змінило розмір орендної плати на мінімальний, передбачений законом, а саме на 1% від вартості майнового паю. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно, крім того ця особа зобов'язана повернути це майно і тоді коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1214 ЦК України, така особа зобов'язана відшкодувати всі доходи які вона одержала або які могла одержати від цього майна з часу, коли вона довідалася, що володіє безпідставно майном. Позивач просить розірвати договори оренди земельних та майнових паїв, також просить майнові паї виділити в натуральному вигляді, стягнути заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою по 462 грн. та стягнути по 3000 моральної шкоди кожному з позивачів, посилаючись на порушення прав власника, істотне обмеження засобів для існування, психологічний тиск адміністрації відповідача, що підриває авторитет позивачів. При попередньому розгляді справи представники спілки позов уточнили, просили виключити зі списків позивачів [PERSON]та [PERSON], які померли та відмовилися підтримувати позов у відношенні [PERSON], який відмовився від позову. Відмовилися від позовних вимог у відношенні стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельними ділянками в сумі 462 грн. на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім того просили розірвати договори оренди земельних ділянок між [PERSON], [PERSON] та відповідачем, пояснивши, що всі інші договори оренди земельних ділянок розірвані з відповідачем в добровільному порядку. Майнові паї просили виділити в грошовому виразі. В уточненому списку позивачів спілка представляє інтереси [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В ході судового розгляду позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]та [PERSON] відмовилися від позовних вимог. В судовому засіданні позивачі позов збільшили, суду пояснили що [INFO]року вони заключили договори оренди земельних паїв з відповідачем. Орендна плата в 2005 році збільшилася до 1,5 %, що становить 1392 грн., відповідач у 2007 році не повністю розрахувався з позивачами, договори оренди землі вони розірвали в жовтні 2007 року, просили стягнути по 462 грн. боргу за оренду земельних ділянок, виходячи з того, що відповідач в рахунок орендної плати видав їм по 1 тонні пшениці та не видав по 200 кг. ячменю, 50 кг. борошна, 20 кг. олії та 25 кг. цукру, крім того не надав безоплатно послуги по оранці та волочінню городів, не завіз соломи. В 2000 році позивачі заключили з відповідачем договори оренди майнових паїв виходячи з оцінки майнового фонду 2163000 грн., відповідач видав майнові сертифікати з часткою в майновому паю відповідно відпрацьованих років в КСП. В 2001 році відповідач значно зменшив майновий фонд, що потягло зменшення вартості їх майнових паїв з чим вони зараз не погоджуються. Дія договорів оренди майнових паїв закінчилася в 2005 році, з того часу договори оренди вони не перезаключали, орендну плату отримували включно за 2007 рік, вважають договори оренди майнових паїв недіючими, так як закінчився їх строк. Просили стягнути по 3000 грн. моральної шкоди посилаючись на те, що несвоєчасне розірвання договорів оренди земельних паїв та не виділення майнових паїв вимагало від них додаткових фізичних зусиль, шкідливо впливало на стан здоров'я. Просили виділити майнові паї в грошовому виразі, згідно додатку до позовної заяви [NUMBER], виходячи з суми паю визначеної в 2000 році, а саме на користь [PERSON] 5400 грн.,[PERSON] 7230 грн,[PERSON] грн., [PERSON] 5858 грн., [PERSON] 8370 грн., [PERSON] 5087 грн., [PERSON] грн., [PERSON] грн., [PERSON] грн., [PERSON]. 885 грн., [PERSON] 15621 грн., [PERSON] 2816 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 2947 грн., [PERSON] 5038 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 17900 в тому числі 10551 за померлого чоловіка, [PERSON] 1317 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 7105 грн. та за користування майновими паями без достатньої правової підстави просили стягнути [PERSON] грн., [PERSON] 2568 грн., [PERSON] 5046 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 3487 грн., [PERSON] 2110 грн., [PERSON] грн.,[PERSON] грн., [PERSON] 3211 грн., [PERSON] 366 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 1192 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 1284 грн., [PERSON] 2110 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 7529 грн., [PERSON] 440 грн.,[PERSON] 5413 грн.,[PERSON] 2935 грн., А всього позивачі просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] 11063 грн.,[PERSON] 12260 грн.,[PERSON] грн., [PERSON] 12205 грн., [PERSON] 15319 грн., [PERSON] 8572 грн., [PERSON] грн., [PERSON] грн., [PERSON] грн., [PERSON] 4683 грн., [PERSON] 25686 грн., [PERSON] 7470 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 7693 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 10610 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 3462 грн., [PERSON] 16878 грн., [PERSON] 4757 грн., [PERSON] грн., [PERSON] 13040 грн., [PERSON] 3462 грн.(додаток № 5). Представник відповідача позов визнав частково, пояснив суду що в 2000 році КСП [INFO] було розпайовано і реорганізовано в ПСП [INFO], при розпаюванні була проведена оцінка майнового фонду, після чого членам КСП, згідно трудового вкладу, підприємством видавались майнові сертифікати. Відповідно до Указу Президента від 29.01.2001 року було проведено уточнення майнового фонду, було знижено вартість тваринницьких приміщень, виключені з майнового паю будівлі соціальної сфери та передані сільській раді. 20.03.2001 року на зборах членів колишнього КСП були затвердженні списки членів КСП, які мали право на майновий пай з відповідними розрахунками. Сільська рада видала свідоцтва про право власності на майновий пай, а тому визнають позов вартістю майнового паю відповідно свідоцтв про право власності на майновий пай, виданих сільською радою. Оскільки господарство знаходиться в тяжкому фінансовому стані, майнові паї в грошовому виразі виділити позивачам не може. В кінці судового засідання не заперечував проти виділення майнових паїв в грошовому виразі. Не визнає вимоги позивачів в частині стягнення моральної шкоди та стягнення сум за володіння майновими паями без достатньої правової підстави, оскільки вважає що дію договорів оренди майнових паїв продовжено. Договори оренди земельних паїв були заключені з позивачами в 2000 році і відповідно пункту 2.2 їх дія була продовжена на наступних 5 років, оскільки сторони не виявили бажання припинити дію цього договору. Орендна плата з 15.03.2005 року збільшена до 1,5 % і становила 1392 грн., виходячи з форс-мажорних обставин в 2007 році, господарство не мало змоги розрахуватися в асортименті з позивачами, а тому позивачі отримали по 1 тонні пшениці 4 класу вартістю 1000 грн. за тонну і на їх вимогу договори оренди землі були розірвані в жовтні 2007 року, земля була передана їх власникам. Враховуючи вартість пшениці в 1000 грн. та 15 % податку з фізичних осіб позивачам була виплачена навіть більша сума ніж по договору. Судом встановлено: Відносини сторін є цивільно правовими і регулюються вони нині діючим ЦК України, оскільки продовжували існувати після набрання цим кодексом чинності. Розпаювання КСП [INFO] проводилось в 2000 році і 10.04.2000 року між позивачами та відповідачем були укладені договори оренди майнових паїв, а 15.03.2000 року укладені договори оренди земельних паїв, строк дії цих договорів 5 років. 29 січня 2001 року набрав чинності Указ Президента України за № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», згідно якого зобов'язано провести уточнення складу і вартості майнових фондів, запровадити видачу свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП та зобов'язано Кабінет Міністрів розробити методику та порядок визначення розмірів паїв, форму свідоцтва про право власності на майновий пай. Відповідно цього указу 28.02.2001 року за[NUMBER] Кабінет Міністрів України прийняв Постанову, згідно якої необхідно було провести роботу по уточненню вартості активів, тобто визначити майно, яке передбачалось для задоволення боргів, майно соціальної інфраструктури, майно, яке не підлягало паюванню і майно уточненого пайового фонду, видачу свідоцтв про право власності проводив орган місцевого самоврядування на території якого знаходиться підприємство (а.с. 82-110 т.2). Відповідно протоколу[NUMBER] зборів членів КСП [INFO] від 20 березня 2001 року, на зборах затверджено список членів КСП, які мали право на майновий пай КСП [INFO] та було обрано комісію по розпаюванню, а 12 травня 2001 р. в список членів КСП, було внесено загальний стаж члена КСП, його заробітна плата, доля кожного члена в відсотковому відношення до майнового фонду та вартість майнового паю, а також загальна сума майнового фонду яка складала 1252819 грн. (а.с. 118-120, 193-202 т.2). Згідно цих списків, Котовська сільська рада, на території якого знаходиться ПСП [INFO], видала свідоцтва про право власності на майновий пай, які ніким не оспорювалися. Свої майнові права позивачі передали в оренду відповідачу, що підтверджується договорами оренди майнових паїв (а.с. 43-119 т. 1). Ст. 759 ЦК України говорить про те, що за договором оренди орендодавець передає орендарю майно у користування за плату на певний строк, предметом договору може бути як майно так і майнові права. Договори оренди майнових паїв, після отримання в Котовській сільській раді свідоцтв на право власності, сторонами не перезаключалися, оскільки кожна із сторін не виявила такого бажання. Майно було у віданні відповідача, а позивачі отримували орендну плату за нього в розмірі 1% від вартості майна, затвердженого в 2001 році, про що підтвердив суду член президії спілки [PERSON], який пояснив, що орендна плата за майновий пай особисто в нього становила не більше 80 грн. (вартість майнового паю в [PERSON] складає 7507 грн. по свідоцтву про право власності на майновий пай). [INFO] року строк дії договору оренди майнового паю закінчився, але знову жодна сторона не виявила бажання його розірвати і відповідно пункту 5.4 цього договору сторони могли перманентно продовжити термін оренди майнового паю на кожен наступний рік після закінчення терміну дії договору, а згідно ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму (оренди), то, за відсутністю заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. До середини грудня 2007 року позивачі не зверталися до відповідача з вимогою розірвати договір оренди майнового паю, відповідач користувався майновими паями на підставі договорів оренди, який на законній підставі продовжував бути чинним, а тому суд вважає безпідставними вимоги позивачів про стягнення виплат за користування майновими паями без достатньої правової підстави. Відповідач користувався майном на підставі договору оренди, а позивачі одержували плату за переданий ними майновий пай в оренду. Позивачі отримали свідоцтва про право власності на майновий пай КСП [INFO], згідно яких сума майнового паю складає у: [PERSON] В.П. 7507 грн., [PERSON] 4137 грн., [PERSON] 6825 грн., [PERSON] 4885 грн., [PERSON] 3411 грн., [PERSON] грн.,[PERSON] 3144 грн., [PERSON] 878 грн.,[PERSON] 9095 грн., [PERSON] 4279 грн., [PERSON] 767 грн., [PERSON] 1566 грн., [PERSON] 6810 грн., [PERSON] 1747 грн.,[PERSON] грн.,[PERSON] грн., [PERSON] грн., [PERSON] грн .. Позивачі [PERSON] та [PERSON] не отримали свідоцтв про право власності на майновий пай, але сторони визнали їх право на майновий пай згідно списку членів КСП, які мають право на майновиий пай, ця обставина окремого доказування не потребує, а позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взагалі не включені до списків власників майнових паїв КСП [INFO], що підтверджується довідкою Котовської сільської ради [NUMBER]від[INFO] року (а.с. 203-204 т.2) та списками, а також поясненнями сторін. В позові цим позивачам необхідно відмовити. Оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай є єдиним законним документом, вартість майнових паїв повинна визначатися цим документом, така ж думка спеціаліста з питань паювання Вільшанського районного управління агропромислового комплексу., допитаного в судовому засіданні. Як пояснили позивачі та підтвердив представник відповідача, відповідач в третини власників майнових паїв викупив їх право на майно, а оскільки майно не конкретизовано, не відомо яке саме майно відповідач викупив і яке майно залишилось в пайовому фонді, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивачів про виділення їм майнових паїв в грошовому виразі, вартість яких визначена свідоцтвами про право власності на майновий пай. Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на спадщину по закону, виданого державною нотаріальною конторою 23 вересня 2008 року є спадкоємцем Ѕ частини майнового паю батька [PERSON] на суму 3071 грн. (а.с. 123 т.2), а тому з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 3071 грн. частини майнового паю померлого батька та його частини 767 грн., а разом 3838 грн. Договори оренди земельних паїв між позивачами та відповідачем розірвані в жовтні 2007 року, що підтвердили обидві сторони та лист державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» Кіровоградської регіональної філії (а.с. 161 т.2). Представники позивачів підтримали позов про розірвання договору оренди земельного паю тільки у відношенні [PERSON], з якою відповідач заперечував розірвати договір оренди землі, оскільки остання не виставила межі земельної ділянки. Начальник держкомзему у Вільшанському районі [PERSON] допитаний в судовому засіданні як спеціаліст, суду пояснив, що такі межі встановлюються після розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому суд вважає можливим задовольнити позов в цій частині. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ст. 61 цього кодексу говорить про те, що обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що з 15 березня 2005 року вартість орендної плати по договору оренди земельного паю становила 1392 грн., що становило 1,5 % від вартості земельної ділянки. Договір оренди земельного паю сторони уклали 15.03.2000 року строком на 5 років. Відповідно п. 2.2 чинність цього договору може бути продовжено на наступні 5 років, якщо сторони не виявили бажання припинити дію цього договору, бажання позивачів припинити дію договору оренди було заявлено в липні місяці 2007 року, що відповідає умовам договору. В жовтні 2007 року договори оренди землі між позивачами та відповідачем були розірвані в добровільному порядку, таким чином відповідач користувався землею позивачів на протязі 10 місяців, орендна плата за користування землею щомісячно становить 116 грн.(1392 грн. : 12 міс.), відповідно за 10 місяців орендна плата повинна становити 1160 грн., з цієї суми необхідно відрахувати податок з фізичних осіб в розмірі 15%, що становить 174 грн., таким чином орендна плата за користування земельними паями за 10 місяців 2007 року становила 986 грн.(1160 грн. - 174 грн.). Позивачі отримали по 1 тонні пшениці 4 класу по ціні 1000 грн., що підтверджується поясненнями сторін і доказування не потребує. Виходячи з викладеного суд вважає, що відповідач повністю виплатив вартість орендної плати за користування земельною ділянкою на протязі 10 місяців, невидача продукції в асортименті, не може бути підставою для стягнення, оскільки вона компенсувалася виданою на 300 кг. більше пшеницею, проти чого не заперечували позивачі. Крім того відповідно пункту 5 договору оренди земельного паю, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов'язань, якщо таке невиконання стало наслідком стихійних явищ природи. В 2007 році засухою спричинено загибель сільськогосподарських культур на площах ПСП [INFO], що є форс-мажорними обставинами (а.с. 78 т.2). Відсутність заборгованості по виплаті орендної плати позивачам за користування земельними ділянками підтверджується також матеріалами неодноразових перевірок прокуратурою Вільшанського району на заяви конкретних осіб, так 14.08.2008 року [PERSON]отримала відповідь прокуратури про відсутність боргу. Не може бути задоволений позов і про стягнення моральної шкоди, оскільки така вимога не передбачалася умовами договорів оренди земельних та майнових паїв. Відмова позивачів[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]та [PERSON] від позову може бути прийнята судом, оскільки вона не зачіпає будь-чиїх охоронюваних законом інтересів, провадження в відношенні цих позивачів підлягає закриттю ( а.с. 62-65, 67, 126, 211 т.2).

Outcome: partial