Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON] працював з 1992 по 2008 роки в КП "Житлорембудсервіс". В 1993 році він отримав від підприємства на сім»ю з трьох осіб (він, дружина, син [PERSON]) службове житло квартиру [ADDRESS], житловою площею 15, 2 кв.м. За місцем роботи він перебував на квартирному обліку для отримання житла. В березні 2008 року він від КМДА отримав повідомлення про отримання на його сімю трикімнатної квартири, але за цей час змінився склад його сімї, а саме з 3 осіб до 6 осіб він, дружина, троє дітей, теща. Після отримання повідомлення він неодноразово звертався до КМДА, повідомляючи їх про те, що надане житло менше встановленої законом норми. 04.09.2008 року він отримав копію ордеру на 6 осіб із зазначенням підстави отримання ордеру відселення із службового житла. Хоча він і погодився отримати вказану квартиру, одночасно подав скаргу до Київського міського голи з приводу неналежного вирішення його житлового питання, але його скарга належним чином до цього часу не розглянута. На даний час його сімя користується отриманою квартирою. Виходячи з житлової площі квартири (48, 8 кв.м.) на кожного члена його сімї припадає 8, 13 кв.м., що є меншим від встановленої законом норми. Він звертався до КМДА та відповідача щодо залишення в його користуванні квартири по вул. Курчатова, але до цього часу це питання не вирішено. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить суд визнати незаконними дії Деснянської РДА, що полягають у наданні права користування позивачам лише на трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 92, 80 кв.м.; зобовязати відповідача прийняти рішення про виключення однокімнатної квартири [ADDRESS] з числа службових; визнати за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] права користування на квартиру [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право користування на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] неодноразово уточнював свої позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, а саме: - визнати незаконним п. 7 спільного рішення КП "Жит лорембудсервіс" та його профспілкового комітету протокол від 29.07.2008 року № 18 в частині визначення підстави надання житла, а саме "з метою звільнення службової квартири для подальшого використання її за призначенням"; - зобовязати КП "Житлорембудсервіс" внести зміни до п. 7 спільного рішення адміністрації підприємства протокол від 29.07.2008 року № 18 в частині визначення підстав надання житла в такій редакції: "Житлова площа надається у зв»язку з виселенням з службового жилого приміщення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І."; - визнати незаконним розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 21.08.2008 року № 1012 в частині визначення підстав надання житла, а саме "з метою звільнення службової квартири для подальшого використання її за призначенням"; - зобовязати Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію внести зміни до п. 7 розпорядження від 21.08.2008 року № 1012 в частині визначення підстав надання житла в такій редакції: "Житлова площа надається з метою виселення з службового житлого приміщення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І."; - зобовязати Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію прийняти рішення про виключення однокімнатної квартири [ADDRESS] з числа службових та визнгати за [PERSON] право користування вказаною квартирою, житловою площею 15, 2 кв.м. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав уточнені позовні вимоги та пояснення позивача, просив їх задовольнити в повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] на початку судового засідання повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. В подальшому позивачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В своїх письмових заявах просять розглядати справу у їх відсутність, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність позивачів. Предтсавник відповідача Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на початку судового засідання позовні вимоги не визнав, пояснив, що квартира була отримана позивачами для відселення із службового житла, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає. В подальшому представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи КП "Житлорембудсервіс" - на початку судового розгляду позовні вимоги не визнав, зазначив, що законних підстав для задоволення позову немає. В подальшому представник в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 18.05.1992 року по 05.09.2008 року працював в КП "Житлорембудсервіс" на посаді слюсаря-сантехніка, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.12-14). Від КП "Житлорембудсервіс" позивач [PERSON] на сім»ю з трьбох осіб (він, дружина [PERSON] та син [PERSON]М.) отримав однокімнатну службову квартиру [ADDRESS], житловою площею 15, 2 кв.м., що підтверджується ордером № 1846 від 15.03.1993 року (а.с.15). Вказана квартира є службовим житлом, що підтверджується Розпорядженням Представника Президента України Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 21.12.1992 року "Про оголошення службовими та виключення із числа службових житлових приміщень" (а.с.63). Станом на 12.11.2008 року позивачі разом з неповнолітніми дітьми були зареєстровані у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою форми № 3 від 12.11.2008 року (а.с.20). Позивач [PERSON] за місцем роботи та місцем проживання на квартирному обліку не перебував, що підтверджується письмовими матеріалами справи. В березні 2008 року позивачем було отримано повідомлення про надання його сімї трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 92, 80 кв.м. Відповідно до акту № 147 від 23.06.2008 року (а.с.64), складеного за участю заступника КМДА начальника Головного управління житлового забезпечення [PERSON], з однієї сторони, та Голови Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON]Ю,, з другої сторони, відповідно до якого перший передав, а другий прийняв житлову площу, а саме квартиру [ADDRESS], на відселення із службового житла. 29.07.2008 року було затверджено спільне рішення № 18 адміністрації та профспілкового комітету КП "Житлорембудсервіс" (а.с.148) про те, що [PERSON] вирішили надати трикімнатну квартиру [ADDRESS], жилою площею 48, 80 кв.м. з метою відселення із службового житла. 11.08.2008 року позивачем [PERSON] до В.О. директора КП "Житлорембудсервіс" була подана заява з проханням відселити його сімю в кількості 6 осіб із службової квартири до квартири [ADDRESS], прописати (а.с.151). Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 1012 від 21.08.2008 року відповідно до вимог Житлового Кодексу та Положення про порядок надання службових жилих приміщень та користування ними (п. 7) вирішено затвердити Спільне рішення адміністрації та профкому КП "Житлорембудсервіс" про надання [PERSON] на сімю з 6 осіб трикімнатної квартири [ADDRESS] з метою звільнення службової квартири для подальшого використання її за призначенням. Відповідно до ордеру № 003795 серії Б, виданого на підставі вказаного вище Розпорядження, [PERSON] було надано жиле приміщення, а саме квартира [ADDRESS], з метою відселення із службового житла. 04.09.2008 року позивач в квартирному відділі Деснянської РДА отримав засвідчену копію ордеру № 003795 серії Б, до якого було включено 6 осіб, на квартиру [ADDRESS]. 15.10.2008 року на підставі копії ордеру позивач уклав Договір про надання комунальних послуг та йому було видано ключі від вказаної вище квартири. 25.12.2008 року сімя [PERSON] знялася з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Як встановлено при розгляді справи, 02.11.2009 року позивач [PERSON] отримав ордер на квартиру [ADDRESS] і 05.11.2009 року вся сімя [PERSON] була зареєстрована у вказаній квартирі. Позивач [PERSON] продовжує сплачувати квартплату та комунальні послуги за квартиру [ADDRESS], а також сплачує квартплату та комунальні послуги за квартиру [ADDRESS], що підтверджується письмовими матеріалами справи. В своїх позовних вимогах позивачі зазначають про те, що розмір жилої площі, наданої їм, не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому вони вимушені звернутися до суду для визнання незаконним п. 7 Розпорядження в частині надання жилого приміщення з метою звільнення службової квартири, вважають, що оскільки вони не були забезпечені житлом відповідно до умов діючого законодавства, за позивачем [PERSON] повинно бути визнано право користування і квартирою № 36 по вул. Курчатова, 25\\37 в м. Києві. Так, відповідно до вимог ст. 118 Житлового кодексу України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Згідно із п. 1 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого [PERSON] Міністрів Української РСР від 04.02.1988 року № 37, до вказаного Переліку входять також і працівники житлово-комунального господарства: начальник житлово-експлуатаційної контори, керуючий будинками, головний інженер житлово-експлуатаційної організації майстер технічної діяльниці, особи, які прийняли на комплексне обслуговування за сімейним підрядом жилий будинок (жилі будинки), слюсар-сантехнік, слюсар-електрик, слюсар по обслуговуванню теплових мереж, слюсар по обслуговуванню теплових пунктів, слюсар по експлуатації та ремонту газового устаткування, монтажник санітарно-технічних систем і устаткування, покрівельник, електромеханік по ліфтах. Відповідно до п. 2 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого вищевказаною [PERSON] Міністрів № 37 від 04.02.1988 року, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця). Згідно із п. 36 вказаного Положення надаване громадянам у звязку з виселенням із службового жилого приміщення інше жиле приміщення має знаходитися в межах даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Відповідно до ч.1 ст. 126 ЖК України надаване громадянам у звязку з виселенням з службового жилого приміщення інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 114 цього Кодексу. Частиною 2 статті 114 ЖК України передбачено, що надаване громадянам у звязку з виселенням інше жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Таким чином, суд вважає, що квартира [ADDRESS] була надана сімї [PERSON] не у звязку з тим, що підійшла його черга на квартирному обліку, а у звязку із відселенням із службового житла, про що зазначається і у Спільному рішенні, і у Розпорядженні, і у самому ордері. Крім того, слід зазначити, що 11.08.2008 року позивач [PERSON] особисто написав заяву до КП "Житлорембудсервіс" з проханням відселити його сімю з службової квартири до отриманої трикімнатної квартири та прописати їх. Сам позивач в судовому засіданні підтвердив факт написання даної заяви, але зазначив, що вона була написана під примусом. Але даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Також слід звернути увагу на те, що отримана позивачами квартира [ADDRESS] повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 114 ЖК України. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що Спільне рішення та Розпорядження Деснянською РДА були прийняті з урахуванням вимог діючого законодавства, без порушень прав позивачів на отримання житла, а тому і не повинні бути визнані незаконними. Оскільки суд відмовляє позивачам в задоволенні даних позовних вимог, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнаня за ним права користування жилим приміщенням також не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та необгрунтованими. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не засновані на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed