Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

У серпні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Фінансова група «Страхові традиції» (далі - ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції») про стягнення страхового відшкодування, суми страхового платежу та відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що 31 березня 2008 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування автомобіля Subaru Forester, н.з. АА1051СМ. 26 березня 2009 року було пошкоджено застрахований автомобіль внаслідок потрапляння з-під коліс автомобіля каміння. Ним було повідомлено відповідача про зазначений випадок, відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Посилаючись на те, що відповідач незаконно відмовив у виплаті страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача на його користь З 093 грн. страхового відшкодування, 9 164 грн. страхового платежу та судові витрати: витрати на правову допомогу, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Крім того, у зв'язку з тим, що незаконними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, на її відшкодування просив стягнути 3 000 грн. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У зазначеній заяві представник позивача вказав на те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від третьої особи - [PERSON], надійшла зава про розгляд справи за її відсутності. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 31 березня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування автомобіля Subaru Forester, н.з. АА1051СМ (далі - Договір) (а.с. 7). 26 березня 2009 року було пошкоджено застрахований автомобіль внаслідок потрапляння з-під коліс вантажного автомобіля каміння. Позивачем було повідомлено відповідача про зазначений випадок, про що свідчить повідомлення про пошкодження транспортного засобу (а.с. 8). Статтею 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, про що свідчить лист № 2157/10 від 16 квітня 2009 року. Обґрунтовуючи відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідач послався на те, що у порушення вимог п.п. 9.1.2 та п.п. 10.2.1 Договору позивачем не було повідомлено та не викликано на місце події представників компетентних офіційних органів та не було надано страховику довідку відповідного органу МВС за встановленою формою. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення страхового відшкодування, [PERSON] посилався на те, що відмова відповідача є незаконною, оскільки умовами договору передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити суму страхового відшкодування Судом встановлено, що відповідно до Програми страхування, що є додатком до Договору, виплата страхового відшкодування без довідки компетентного органу здійснюється у разі пошкодження лише антен, молдингів, емблем, незначного пошкодження лакофарбового покриття, бамперу (до 2% страхової суми). Згідно з рахунком-фактури від 31 березня 2009 року, складеного четвертою Київською філією ТОВ «Український автомобільний холдинг», було пошкоджено фари автомобіля (а.с. 10). У порушення вимог ст. 60 ЦПК України суду не надано повного тексту Договору та належних доказів того, що дійсно умовами договору передбачена виплата страхового відшкодування без довідки відповідного органу МВС за страховими випадками, пов'язаними з пошкодженням скляних деталей та фар застрахованого автомобіля. Виходячи з наведеного, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування немає. Оскільки, позивачем не надано належних доказів того, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором страхування, то підстав для задоволення позовної вимоги про повернення страхового платежу у розмірі 9 164 грн. немає. Крім того, не можуть бути задоволені і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн., виходячи з наступного. За загальним правилом особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або у випадках, передбачених нормами ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Частина 1 ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Види цивільної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором страхування встановлені главою 67 ЦК України, Законом України «Про страхування». Відшкодування моральної шкоди, як вид цивільної відповідальності, за неналежне виконання чи невиконання зобов'язань за договором страхування нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», а також Договором не передбачено. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди немає. Оскільки, позов не підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають і стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: dismissed