Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що в січні 1995 року ним придбано автомобіль марки «ГАЗ 53», державний номерний знак [NUMBER]. У вересні 2007 року він на прохання [PERSON] передав його йому на тимчасове користування. Відповідач зобов'язувався повернути автомобіль після необхідних перевезень з відповідною компенсацією за його користування. Незважаючи на його неодноразові вимоги [PERSON] згаданий транспортний засіб йому не повернув і повертати його відмовляється, мотивуючи це тим, що автомобіль потребує ремонту. Просить суд постановити рішення, котрим зобов'язати відповідача повернути йому автомобіль марки «ГАЗ 53» державний номерний знак [NUMBER], стягнути з нього в його користь 9 600 грн. вартості користування належним йому транспортним засобом. У судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві і пояснили суду, що крім автомобіля, переданого відповідачу в користування, йому разом із ним було передано і технічний паспорт до нього. Просять суд стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати пов'язані з розглядом даної справи. Відповідач будучи вчасно, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи двічі до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд до відому не поставив. Позивач та його представник заперечили проти заочного розгляду справи. Позовна заява підлягає до часткового задоволення. Належність позивачу на праві власності автомобіля марки «ГАЗ 53», державний номерний знак [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Камінь-Каширським МРЕВ 06 січня 1995 року, підтверджено повідомленням Камінь-Каширського ВРЕР ВДАІ УМВС України в Волинській області від 23 вересня 2008 року за №1054 (а.с.7). Те, що відповідач на даний час володіє цим автомобілем і утримує його у себе за місцем свого проживання в с.Видерта Камінь-Каширського району, стверджено актом його опису й арешту, складеного державним виконавцем державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції 21 листопада 2008 року. За цим актом спірний автомобіль передано на збереження матері відповідача [PERSON]. З врахуванням попереднього судового засідання відповідач тричі до суду не з'явився. Зважаючи на це суд доходить висновку про його небажання повідомити суд про причини утримання у себе автомобіля позивача. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Так як відповідач не подав суду доказів про правомірність володіння автомобілем позивача, суд зобов'язує його повернути цей автомобіль його власнику. Позивач не довів суду одержання чи можливого одержання відповідачем доходів від незаконного володіння його автомобілем, внаслідок чого він на суму таких доходів отримав збитки в розмірі 9 600 грн., а тому в задоволенні позову в цій частині відмовляє. На підставі ст.88 ЦПК України, суд, частково задовольняючи позовні вимоги, стягує з відповідача в користь позивача витрати понесені ним оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та сплатою 1000 грн. адвокату за надання правової допомоги. Судового збору з відповідача суд не стягує, оскільки він від такої сплати звільнений як потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Outcome: partial