Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири №8 у будинку №33 в кварталі Ленінського комсомолу у м. Лисичанську Луганської області, що належала їй на праві приватної власності. У встановлений законом строк він подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори м. Лисичанська. При зверненні до ДНК з'ясувалося, що в свідоцтві про його народження, у реєстраційному посвідченні № 445 від 27 січня 1993 року та заповіті по батькові його матері вказано як „Апанасівна" а в свідоцтві про її смерть - „Опанасівна". Просив суд встановити факт належності померлій [PERSON] заповіту від 29 січня 1993 року та реєстраційного посвідчення про право власності на квартиру №8 у будинку №33 в кварталі Ленінського комсомолу у м. Лисичанську Луганської області за № 445 від 27 січня 1993 року, а також факт його родинних відносин із померлою [PERSON]. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, підтвердив викладене у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в письмовій заяві не заперечував проти задоволення заяви, просив справу розглянути без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що заявник є сином [PERSON], яка померла 28 липня 2009 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що тривалий час був знайомий із померлою [PERSON] та знає заявника. Йому відомо, що заявник та померла [PERSON] були сином та матір'ю. Вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, якими він обґрунтовує свою заяву, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що заявник є рідним сином [PERSON], яка померла 28 липня 2009 року, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири №8 у будинку №33 в кварталі Ленінського комсомолу у м. Лисичанську Луганської області, що належала їй на праві приватної власності. У встановлений законом строк заявник подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори м. Лисичанська. При зверненні до ДНК з'ясувалося, що існують розбіжності в написанні по батькові померлої в свідоцтві про народження заявника і у реєстраційному посвідченні № 445 від 27 січня 1993 року де воно вказано російською ..Афанасьевна", заповіті де воно вказано як „Апанасівна" і в свідоцтві про її смерть де воно вказано як „Опанасівна". Те, що померла, [PERSON] є рідною матір'ю заявника підтверджується свідоцтвом про народження заявника (а.с.6), де зазначені його рідні батьки; копією паспорту заявника (а.с.5). Наявність в свідоцтві про народження заявника записів російською, в тому числі при написанні по батькові матері заявника, не є перешкодою для встановлення факту родинних відносин. На підставі п.6 ст.256 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тобто суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу. Встановлення факту належності заповіту та реєстраційного посвідчення не є встановлення належності такого документу, що посвідчує особу, оскільки на них не передбачено наявність фотокартки та іншого що посвідчує особу. На підставі викладеного, ст.ст.256п.6,257,259 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved