Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Вказуючи на те, що як особа, яка належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, яка повинна нараховуватись у розмірі, визначеному ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але у 2007 така допомога йому не виплачувалася, а з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року виплачувалася не в повному обсязі, позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких повинно бути нараховане підвищення до пенсії, але відповідач в порушення вимог Конституції України не здійснив йому нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було викладено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у новій редакції. Не зважаючи на це відповідачем в порушення норм Конституції України виплачувалося починаючи з 22 травня 2008 року і по 31 березня 2010 року підвищення до пенсії в розмірах менших, ніж це передбачено законом. У звязку з цим позивач просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити перерахунок пенсії з її підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008-2010 роки з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року, а також стягти з відповідача понесені ним з вини відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, а подав письмову заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутніcть підстав для застосування норм ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки підвищення до пенсії та пенсія є різними категоріями пенсійних виплат; вказував, що законодавчо не визначено механізму нарахування підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в 2007-2010 роках, тому підвищення до пенсії позивачу здійснюється Пенсійним фондом України у встановленому законодавством порядку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", а тому позовні вимоги є безпідставними. При цьому відповідач надав письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18. 11. 2004 р. № 2195-ІV, набрав чинності 01. 01. 2006 р.). Судом встановлено що позивач, як дитина війни у 2008-2010 роках отримував підвищення до пенсії у розмірі, що є значно меншим від розміру визначеного ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а у 2007 році взагалі не одержував таке підвищення. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09. 07. 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 «Про Державний бюджет на 2007 рік». Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто з 09 липня 2007 року. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема це стосується п. 41 розділу 2 вказаного закону щодо обмеження прав дітей війни на одержання підвищення до пенсії у визначеному ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто в цьому випадку - з 22 травня 2008 року. Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення до пенсії дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З огляду на викладене, положення ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону, не може застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Даним законом також визначається розмір мінімальної пенсії за віком, який дорівнює розміру прожиткового мінімуму + 1%. Отже, у 2007 році нарахуванню та виплаті підлягали такі суми доплати до пенсії: липень (4,06+406) х 30%=410,06 х 30%=123,02 грн.; (з 9 по 31 липня 91,27 грн.) серпень (4,06+406) х 30%=410,06 х 30%=123,02 грн.; вересень (4,06+406) х 30%=410,06 х 30%=123,02 грн.; жовтень (4,11+411) х 30%=415,11 х 30%=124,53грн.; листопад (4,11+411) х 30%=415,11 х 30%=124,53 грн.; грудень (4,11+411) х 30%=415,11 х 30%=124,53 грн.; всього з 9 липня по 31 грудня 710,90 грн. Всупереч вказаним нормам закону у 2007 році нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії органами пенсійного фонду взагалі не здійснювалося, у звязку з чим позивачем не отримано у 2007 році з 9 липня по 31 грудня - 710,90 грн. Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" на 2008 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень. Отже, у 2008 році нарахуванню та виплаті підлягали такі суми доплати до пенсії: травень 481х30%=144,3 грн. ; (з 22 по 31 травня 46,55 грн.) червень 481х30%=144,3 грн.; липень 482х30%=144,6 грн.; серпень 482х30%=144,6 грн.; вересень 482х30%=144,6 грн. ; жовтень 498х30%=149,4 грн.; листопад 498х30%=149,4 грн. ; грудень 498х30%=149,4 грн.; всього з 22 травня по 31 грудня 1072,85 грн. Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення органами пенсійного фонду у 2008 році проводилося у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні, таким чином позивачем не отримано у 2008 році з 22 травня по 31 грудня 715 грн. 24 коп. Стаття 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлює у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у грудні 2008 року - 498 гривень. Отже, у 2009 році нарахуванню та виплаті підлягали такі суми доплати до пенсії: січень 498х30%=149,4 грн.; лютий 498х30%=149,4 грн. ; березень 498х30%=149,4 грн.; квітень 498х30%=149,4 грн., травень 498х30%=149,4 грн.; червень 498х30%=149,4 грн.; липень 498х30%=149,4 грн.; серпень 498х30%=149,4 грн.; вересень 498х30%=149,4 грн. жовтень 498х30%=149,4 грн.; листопад 573х30%=171,9 грн., грудень 573 х30%=171,9 грн. всього з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року 1837 грн. 80 коп. У 2010 році нарахуванню та виплаті підлягали такі суми підвищення до пенсії: січень 695х30% = 208 грн. 50 коп.; лютий 695х30% = 208 грн. 50 коп.; березень 695х30% = 208 грн. 50 коп. Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення органами пенсійного фонду з 1 жовтня 2008 року і по 30 травня 2009 року проводилося у розмірі - 49,8 гривні, таким чином позивачем не отримано у 2009 році з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року 1240 грн. 20 коп., а з 01 січня по 31 березня 2010 року не отримано 476 грн. 10 коп. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення "Про Пенсійний фонд України", здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області належним відповідачем по даній справі. Відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону. Що стосується вимог позивача про нарахування та виплату підвищення до пенсії дитини війни за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008-2010 роки з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року включно, то суд вважає такі вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно даних, які маються в матеріалах справи, нарахування та виплата підвищення до пенсії проводилася відповідачем на підставі Постанови КМ України від 28. 05. 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а не ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Даною постановою було встановлено підвищення пенсій дітям війни на 2009 та 2010 роки в розмірі 49,8 гривні. Однак, вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, а згідно ч.4 ст. 8 ЦПК України зобовязує у випадку невідповідності правового акта закону України застосовувати акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Крім того відповідно до ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Таким чином, суд вважає неправомірними дії відповідача по неповному нарахуванню позивачу підвищення до пенсії як дитині війни у вказані періоди і вважає необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахування проведених виплат. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved