Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 2007 року в с. Луговини з вини громадянина [PERSON], який в стадії алкогольного спяніння, керував автомобілем [NUMBER] і не мав договору обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів, чинного на дату пригоди, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, про що свідчить довідка, складена ВДАІ Подільського РВ УМВС України. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2007 р. по справі № 3-30089/07р. та матеріалами справи про адміністративне правопорушення В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить СТОВ «Прогрес»., яким керував [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно Висновку спеціаліста № 03/10 від 09.10.07 р. експертного авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу, складеного судовим експертом [PERSON], становить 11 746,78 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено 14.06.07 р. в присутності довіреної особи власника [PERSON], [PERSON] про проведення огляду повідомлявся телеграмою, на огляд за повідомленням не зявився. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, внаслідок чого власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу № В А/6132444 з терміном дії з 15.05.07 р. по 15.05.08 р., що є доказом того, що автомобіль потерпілої особи був забезпеченим на момент ДТП. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У звязку з настанням події, передбаченої пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, в редакції яка діяла на момент ДТП, МТСБУ 14 лютого 2008 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8 771,00 грн. відповідно до замовлення - наряду № 123/17 та платіжного доручення № 159 від 26.10.07 Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкода, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП, тому після проведення виплати СТОВ «Прогрес», у МТСБУ виникло право зворотньої вимоги до [PERSON] 05.12.07р. та 20.02.08р. МТСБУ зверталося до [PERSON] з листами про компенсацію понесених витрат в добровільному порядку, які ним були отримані та залишені без відповіді. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат 8 771,00 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 гривень, судовий збір в розмірі 87 грн. 71 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. В попередньому та судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, надані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.011.2007 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 283 КУпАП, оскільки 29.09.2007 року він, керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], що належить СТОВ «Прогрес». (а.с. 12). На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку спеціаліста № 03/10 від 09.10.2007 р. експертного авто-товарознавчого дослідження , розмір завданого матеріального збитку транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] становить 11 746 грн. 78 коп. (а.с. 14-23). Особисто винуватцем ДТП шкода потерпілій особі не була відшкодована, внаслідок чого власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування на підставі п. 41.1 а) ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до МТСБУ з заявою, відповідно до якої 14.02.2008 року було виплачено потерпілій особі відшкодування в розмірі 8 771, 00 грн. (а.с. 7) згідно наказу № 219 від 13.02.2008 р. (а.с. 30) Відповідно до п. 15.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (договір І типу). Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Загальною нормою Цивільного кодексу України встановлено право зворотньої вимоги до винної особи - ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Стаття 993 ЦК України, яка є спеціальною нормою, що регулює порядок переходу до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно за ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або застрахована особа, яка одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 10 478 грн. 71 коп. Стосовно стягнення з відповідача на користь МТСБУ витрат на правову допомогу, суд встановив, що між МТСБУ та ФОН [PERSON] було укладено контракт про надання правової допомоги № 1 (СГ) від 20.03.2008 року, відповідно до умов якого виконавець - ФОП [PERSON] прийняв на себе зобовязання щодо правової допомоги з підготовки судових справи, подачі позову до суд, представництво інтересів замовника в судах та виконання судових рішень (а.с. 31-32). Як вбачається з додатку № 3 до вищезазначеного контракту від 20.03.2008 року (а.с. 33-34), сторони домовилися, що вартість послуг Виконавця становитиме 1500 гривень 00 копійок. Як вбачається з наказу МТСБУ № 219 від 13.02.2008 року, справою № 000-10-3413 є справа МТСБУ про стягнення з [PERSON] виплаченої суми страхового відшкодування (в порядку регресу) - (а.с. ЗО.). З платіжного доручення № 7317 від 03.04.2008 року (а.с. 8) вбачається, що МТСБУ перераховано на користь ФОП [PERSON] по справі № 000-10-3413 грошові кошти в сумі 1500, 00 грн. в якості оплати за юридичні послуги. Відповідно до ст. 79, 84 ЦПК України, до судових витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що витрати, повязані із наданням правової допомоги, їх склад та розмір витрат належать до предмета доказування у справ, в судовому засіданні позивачем, на думку суду, представлені письмові докази, що доводять обґрунтованість та розумність їх розміру. За цих обставин, суд вважає, що вимога позивача в частині відшкодування з відповідача понесених ним витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні, відповідно до ст. 218 ЦПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений 30.03.2010 року. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved