Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Позивач у листопаді 2009 року звернувся до суду та просив стягнути заборгованість з [PERSON] за договором позики з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 111 383\~ гривень 26 копійок. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 11.08.2009р. між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого Позивач передав Відповідачу у позику суму в розмірі 6500 доларів США та 40000 гривень, які Відповідач зобов'язався повернути до 01.11.2009р. За умовами розписки Відповідач зобов'язувався виплачувати пеню за кожен день прострочення виконання зобов'язання в розмірі 0,1% від суми заборгованості. Місцем виконання договору позики у розписці зазначена адреса: м.Київ, вул.Верхньоключова, 1/26, що територіально віднесена до Солом'янського району м.Києва. Посилаючись на те, що Відповідач борг у повному розмірі не повернув, Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] суми заборгованості в розмірі 107 915 гривень (що за його розрахунком є еквівалентом суми в розмірі 6500 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на день подання позову та боргу в національній валюті 40000 гривень). Крім того, посилаючись на статті 1048,1049 ЦК України Позивач просить суд стягнути з Відповідача також проценти в розмірі облікової ставки НБУ за користування кредитними коштами згідно доданого розрахунку в розмірі 989, 22 грн, а також передбачену договором пеню в розмірі 2483,04 грн. У судовому засіданні Позивач позов підтримав у повному обсязі, просив стягнути з Відповідача заборгованість згідно наданих розрахунків. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини неявок суд не повідомив. У зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.169 ЦПК України за згоди Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність Відповідача із постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] у позику суму в розмірі 6500 доларів США та 40000 гривень, які останній зобов'язався повернути до 01.11.2009р. Цей факт, а також факт передачі грошей Позивачем Відповідачу підтверджується розпискою від 11.08.2009р. (а.с.8). У зазначений термін боржник своїх зобов'язань не виконав, борг не повернув, що підтверджується наявністю у Кредитора (Позивача) оригіналу боргової розписки. Відповідно до взятих на себе зобов'язань, викладених у борговій розписці, [PERSON] повинен виплачувати Позивачу пеню за кожен день прострочення повернення суми позики в розмірі 0,1% від суми заборгованості. Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, вимоги [PERSON] про стягнення з Відповідача повної суми заборгованості, виражений в національній валюті України, відповідно до офіційно встановленого курсу валют НБУ на день подання позову, суд вважає обґрунтованими. Так, відповідно до курсу валют НБУ станом на 24.11.2009р. (100 доларів США = 799,0000 гривень) сума в розмірі 6500 доларів США еквівалентна 51\~935 гривень. З урахуванням викладеного сума наданої [PERSON] позики [PERSON] еквівалентна 91 935,00 гривень (51 935 грн. + 40\~000 грн.), а не 107\~915 гривень, як зазначає позивач. Підлягає задоволенню також позовна вимога про стягнення з Відповідача суми пені в розмірі 0,1% від суми заборгованості за період з 02.11.2009р. по 24.11.2009р. (в межах позовних вимог), тобто за 22 дні прострочення: 91\~935 х 0,1% х 22 = 2022,57 грн. Згідно стаття 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, Позивач обґрунтовано наполягає на стягненні з Відповідача відсотків за користування кредитом на рівні облікової ставки НБУ, яка з 12.08.2009р. дорівнювала 10,25% річних. А тому заборгованість Відповідача із процентів за користування коштами Позивача розраховується наступним чином: Сума боргу (грн)Період позикиКількість днів користування коштамиРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 9193511.08.2009 - 01.11.20098310.25 %2142.84 З огляду на вищевикладені обставини, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає загальна сума в розмірі 96 100,41 гривень. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню сума державного мита в розмірі 961,00 гривень та витрати на оплату послуг з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн.

Outcome: partial