Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом вказавши, що з 1.04.1982 р. по 25.12.2009 року працював у відповідача на посаді інженера-хіміка. За червень та липень 2009 року йому відповідачем було нараховане і виплачене всього 60% відсотків заробітної плати, а за вересень, жовтень, листопад та 25 днів грудня 2009 року зовсім не виплачувалась заробітна плата. Просив стягнути з відповідача на його користь 40% заробітної плати за червень та липень 2009 року та за вересень, жовтень, листопад та 25 днів грудня 2009 року, суму вихідної допомоги при звільненні, суму компенсації за невикористану відпустку, а усього 8023,44 грн., а також середній заробіток за затримку виплати заробітної плати з 26 грудня 2009 року по день винесення рішення судом. Просив також стягнути з відповідача моральну школу завдану йому у звязку з невиплатою заробітної плати. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги. Просив стягнути з відповідача на його користь 3254.81 грн. підтверджених довідкою відповідача, а також на підставі ст.ст.115-117 КЗпП України просив стягнути з відповідача середній заробіток з 25 грудня 2009 року по день винесення рішення суду, а в інший частині просив позов залишити без розгляду, т.я. йому потрібен ще час на отримання доказів про заборгованість позивачем перед ним і на інші суми. Представник відповідача у судове засідання не прибув, письмово просив суд розглянути позов без участі їх представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 01.04.1982 року працював у відповідача на посаді інженера - хіміка. 25.12.2009 р. позивача на підставі п.1 ст.40 КЗпП України звільнено у звязку з скороченням штату. Згідно довідки ВАТ «Волноваський КХП» вони мають заборгованість перед позивачем по заробітній платі у сумі 3254.81 грн. і ця заборгованість з 25 грудня 2009 року по теперішній час позивачу не виплачена. Згідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що оплата праці позивача провадилась на підставі ст.97 КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» №108/95 від 24 березня 1995 року по встановленому колективним договором тарифному окладу та на підставі табелю виходів. В силу ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що при звільненні позивача з ним своєчасно не було проведено розрахунок та не виплачено належну йому заробітну плату. Останній день його роботи був 25.12.2009 року. Розрахунок по заробітній платі не проведений з позивачем по теперішній час. Середньомісячна заробітна плата позивача, згідно довідки позивача складає 2013 грн., а середньоденна 2013:22дн.= 91,5 грн. за робочий день. Згідно листів Міністерства праці та соціальної політики України від 30.09.2008 рік «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2009 рік» та «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2009 рік» від 25.08.2009 рік затримка невиплати заробітної плати відповідачу у грудні 2009 року складала 4 робочих дні, у січні-березні 2010 року 61 день, по 20 квітня 2010 року 14 днів, усього 79 днів. Таким чином, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто за затримку виплати заробітної плати 91.5 грн.х79 дн.- 2013 грн. вихідної допомоги = 5215,5 грн. Усього з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто 3254.81 грн.+ 5215,5 грн.= 8470,31 грн. Відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 85 грн. У відповідності до вимог ч.З ст. 81 ЦПК України, постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів" від 21 грудня 2005 року №1258 з відповідача підлягає стягненню 120 грн,- витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст. 10,11,57,64,88,209, 212-215,218 ЦПК України,

Outcome: approved