overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з віповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають з віповідачем в зареестрованому шлюбі з 06.10.2001 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], 19.08.2002р.нар.. Сімейне життя у них не склалося, шлюбних стосуків вони не підтримують, шлюб icнyє формально i збереження його не можливе. Позивачка свій позов підтримала повністю. Віповідач в судовому засіданні позов визнав, просив розірвати шлюб з позивачкою. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослщивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають в зареестрованому шлюбі з 06.10.2001 року. Від даного шлюбу в них народилась дитина - син [PERSON], 19.08.2002р.нар.. Сімейне життя у позивачки з відповідачем не склалося, між ними виникають сварки, шлюбних стосунюв вони не шдтримують, відповідач не займається ведениям господарства, шлюб icнує формально i збереження його неможливе, Haміру зберегти сімю немає, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та дитини, що мае істотне значения. Спору щодо спільно нажитого майна та місця проживания дитини після розірвання шлюбу не має. 3 урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.08.1986 року, від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, про причини неявки не повідомив. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача із постановленням заочного рішення по справі. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 22.08.1986 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, спільних неповнолітніх дітей не мають . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважають неможливіш. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Послалась на те, що відповідач є батьком [PERSON] і допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що він являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], згоден сплачувати аліменти на її утримання в розмірі, визначеному в позовній заяві. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач у справі [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка є її донькою та донькою [PERSON] (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] 09.09.2008 року шлюб розірвали - (а.с. 4). [PERSON] проживає з матірю та знаходиться на її утриманні ( а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.11.1995 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 18.11.1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважають неможливим Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.07.1981 року, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, про причини неявки не повідомив. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача із постановлениям заочного рішення по справі. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 18.07.1981 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] . Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові, подальше спільне життя вважають неможливим. Шлюбні відносини припинили з червня 2006 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПСП «Іваницьке» про визнання дійсним договору І купівлі-продажу №4 від 23 грудня 2008 року будинку бригадира, одноповерхової будівлі, загальною площею 39,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: Рівненська область. Костопільський район, с.Іваничі, вул.Берестовецька, 1а, який нотаріально не посвідчений, на підставі ст.220 ЦК України та визнання його власником вказаного будинку бигадира. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на і обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає І положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає, І що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно наданої позивачем копії договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №4 від 23 грудня 2008 року, який нотаріально не посвідчений, вбачається, що предметом вказаного І договору є будинок бригадира, одноповерхова будівля, загальною площею 39,4 кв.м., яка 1 знаходиться за адресою: Рівненська область, Костопільський район. с.Іваничі, вул.Берестовецька, 1а. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов І договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання І договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається з конкретного змісту ч.2 ст.220 ІДК України, вказана норма передбачає можливість визнання дійсними договорів, які підлягають лише нотаріальному посвідченню, і не передбачає можливість визнання дійсними договорів, які підлягають і нотаріальному І посвідченню, і державній реєстрації. Згідно ч.І ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч.З ст.640 ІДК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної І реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту І державної реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.55 Закону України «Про нотаріат». ч.2 ст. 182 ЦК України правочини І щодо нерухомості підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Згідно з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна полягає у : письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Тому правові підстави, передбачені ст.220 ЦК України, для визнання судом дійсним І даного договору відсутні. Вищевикладене в сукупності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON]. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини заробітку щомісячно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, діти знаходяться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Свій обов»язок по утриманню неповнолітніх дітей відповідач не виконує, тому вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, стан його здоров»я, що є задовільним, та відсутність стягнень за іншими виконавчими листами. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON]»ї. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини заробітку щомісячно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дитину, [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO]. На даний час шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча має таку можливість, дитина знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Свій обов»язок по утриманню неповнолітньої дитини відповідач не виконує, тому вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, стан його здоров»я, що є задовільним, та відсутність стягнень за іншими виконавчими листами. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у договірних відносинах по наданню послуг з газопостачання згідно чого на відповідача (абонента) відкрито особистий рахунок № 45256 та видано абонентську книжку для оплати послуг газопостачальної організації. Всупереч умовам договору та положенням законодавства - відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 2729 грн. 57 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] . . позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. За усним запитом Микільською сільською радою суду повідомлено , що відповідач помер в 2005 р. дане домоволодіння напівзруйноване і для проживання не придатне . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки з наступних підстав: Згідно ст. . 256 ЦК України - Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ст. 257 ЦК України.ін. Згідно ст. 261 ЦК України Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 267 ЦК України Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проте якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в звязку із спливом стоку позовної давності . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у договірних відносинах по наданню послуг з газопостачання згідно чого на відповідача (абонента) відкрито особистий рахунок № 35770 та видано абонентську книжку для оплати послуг газопостачальної організації. Всупереч умовам договору та положенням законодавства - відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 3672 грн. 99 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] . . позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. За усним запитом Заворсклянською сільською радою суду повідомлено , що відповідач помер в 2005 р. дане домоволодіння напівзруйноване і для проживання не придатне . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки з наступних підстав: Згідно ст. . 256 ЦК України - Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ст. 257 ЦК України.ін. Згідно ст. 261 ЦК України Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 267 ЦК України Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проте якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в звязку із спливом стоку позовної давності . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

В обґрунтування0 позовних вимог позивач вказує, що згідно договору банківського вкладу № ДД-5614-15 від 23 вересня 2009 року він, [PERSON] уклав договір з відповідачем про прийняття у користування грошових коштів у розмірі 60700 грн. строком натри місяця з 23 вересня 2009 по 23 грудня 2009р. під 17 % річних. Після закінчення терміну користування вкладом, позивач 15 лютого 2010 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу. Відповідно до пункту 5 додаткового договору, відповідач був зобовязаний видати вклад у день звернення позивача з вимогою про його повернення. Однак на звернення позивача, відповідач сплатив тільки відсотки, у поверненні вкладу відмовлено у звязку з відсутністю коштів в касі. Просить суд, стягнути суму коштів у розмірі неповерненого вкладу. Представник відповідача позовні вимоги в ході судового розгляду визнав повністю, пояснивши що причиною відмови у видачі вкладу було тяжке матеріальне становище Банку у звязку з фінансовою кризою. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено і сторонами неоспорюється, що між сторонами було укладено договір № ДЦ-5614-15 від 23 вересня 2009 р. про прийняття у користування грошових коштів у розмірі 60700 грн. строком на три місяця з 23 вересня 2009 по 23 грудня 2009 р. під 17 % річних. Відповідно до пункту 5 договору , частин 1 та 2 статті 1060 Цивільного кодексу України, відповідач був зобовязаний видати вклад у день звернення позивача з вимогою про його повернення. Позивач звертався із заявою про повернення вкладу 15 лютого 2010р. Таким чином, позивачем повністю виконані умови договору. Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України, обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а тому відмова відповідача у видачі коштів є безпідставною. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, повязані з розглядом цивільної справи в суді, понесені позивачем підтверджуються наступними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У судовому засіданні встановлено, що позивачка 03.08.2002 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки його заробітку, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на місяць та до повноліття дитини, щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву з проханням справу розглянути в її відсутності та на позовних вимогах наполягала. У судове засідання відповідач не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутності та зазначив, що не проти сплачувати аліменти на утримання дитини. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved