Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про виділення долі із майна яке знаходиться в спільній сумісній власності, третя особа: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету міської Ради міста Кривого Рогу. В обґрунтування заявлених вимог, [PERSON] вказала, згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 серпня 1993 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після її смерті позивач та її батько [PERSON] залишилися проживати у зазначеній квартирі. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті позивач звернулася до нотаріату для отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину лише після виділення в судовому порядку частки померлого з спільного сумісного майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави. Представник відповідача: виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу, представник третьої особи: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету міської Ради міста Кривого Рогу, позовні вимоги визнають, просили справу розглядати у їх відсутність, про що надали письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 серпня 1993 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло № Ж-1206 від 25 серпня 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження № Ж 803 від 17 травня 1993 року, квартира [ADDRESS] знаходиться в спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] -1206 від 25 серпня 1993 року. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті позивач разом з [PERSON] залишилися проживати у вищезазначеній квартирі. [INFO] помер [PERSON] Після смерті батьків [PERSON] звернулася до Державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частки квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлій [INFO] та [PERSON] , померлому [INFO] , та яка знаходиться в спільній сумісній власності, але їй було відмовлено, у зв`язку з не виділенням частки померлих з спільного сумісного майна, що підтверджується листом Державного нотаріуса від 16 січня 2009 року, № 89. Відповідно до розділу 22 п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, державний нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після одного з власників лише після виділення часток померлого з спільного сумісного майна, в судовому порядку. Відповідно до ст. 8 ч. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, передача житла здійснюється в спільну сумісну власність чи часткову власність, Управління житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому в свідоцтві про право власності на житло тільки зазначив, що приватизоване житло належить на праві спільної сумісної власності. Відповідними установами, при проведенні приватизації житла, не були виділені частки співвласників в спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, при виділенні частки з майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між власниками, законом або рішенням суду. Законом України «Про приватизацію Державного житлового фонду» не визначені умови, згідно з якими один із членів сім`ї може отримати більшу чи меншу частку у приватизованому житлі, то частка кожного є рівною. Таким чином, частка померлих [PERSON] та [PERSON] складає по 1/3 частині квартири [ADDRESS] , на яку відкрилась спадщина, а 1/3 частина цієї квартири належить позивачу [PERSON] . Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в сукупності, заслухавши позивача , суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved