Jurisdiction: civil
Date: 2009-03-04 00:00:00

Позивачі, через суд звернулись до [PERSON] з позовом про визнання частини майна особистою приватною власністю подружжя, виділення частки подружжя в спільному нерухомому майні, про визнання права на спадкування. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що 04 лютого 2008 року, внаслідок умисного позбавлення життя з боку Відповідача, померла [PERSON] . За цей злочин відповідача засуджено за ст. 121, ч. 1, 115, ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 14 років. [PERSON] на момент смерті знаходилась з Відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Померла [PERSON] є донькою позивачки [PERSON] та матір`ю малолітньої [PERSON] [INFO] . Після [PERSON] залишилось нерухоме майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . Дана квартира придбана на підставі договору купівлі- продажу від 13.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. 16 лютого 2006 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Малолітня [PERSON] , 2000 року народження фактично прийняла спадщину, т.я. на момент смерті матері була зареєстрована у спірній квартирі. 21 лютого 2008 року Державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Полянським Ю.М. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, у зв`язку з тим, що спадкове майно було придбано померлою під час зареєстрованого шлюбу з Відповідачем. У зв`язку з тим, що Відповідач умисно позбавив життя спадкодавця згідно ст. 1224 ЦК України позбавляється спадщини, але він має право на 1/2 частині в спільному майні подружжя згідно ст.60 СК України. Дійсно, померла [PERSON] 13.09.2001 року уклала договір купівлі-продажу квартири від 13.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. Дане нерухоме майно було придбано за 7 000 гривень, що підтверджується п. 2 даного Договору. Але до цього, 01.09.2001 року, [PERSON] продала належну їй квартиру [ADDRESS] , Відповідно до п. 2 Договору, продаж було вчинено за 4 788 гривень, які [PERSON] одержала повністю від Покупця. Продана квартира була особистою приватною власністю [PERSON] та належала їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому м. Дніпродзержинська 27.09.1996 року, право власності на яку було набуто до укладення шлюбу з Відповідачем [PERSON] . Саме ці гроші померла [PERSON] використала для придбання квартири [ADDRESS] . Таким чином, на момент смерті [PERSON] їй належало 5/6 частини в спірній квартирі, а Відповідачу [PERSON] 1/6 частини, виходячи з наступного розрахунку - \~ \~ \~ \~7 000 - 4 789 = 2 212 гривень, де 7 000 гривень - вартість квартири [ADDRESS] , а 4 789 гривень - вартість квартири [ADDRESS] , 2 212 гривень - спільна частка Позивача та Відповідача в спірній квартирі. Частка кожного з подружжя в спірній квартирі становить 1 106 гривень, яка визначається шляхом поділу спільної частки подружжя на рівні частки, та дорівнює частки Відповідача в спірній квартирі у розмірі 15,8 % або 1/6 частини (7, 2 кв. м . житлової площі) Частка померлою [PERSON] становить 84.2% (22,5 кв. м. житлової площі) та визначається як сума її частки у спільному майні подружжя у розмірі 1 106 гривень, особистої частки за рахунок продажу власної квартири 4 789 гривень, що дорівнює 5 886 гривень. Частки позивачів в спадковому майні рівні, по 5/12 частки припадає на кожного спадкоємця. Просить суд визнати за померлою [PERSON] частку у розмірі 5/6, а за Відповідачем [PERSON] частку у розмірі 1/6 в спільному нерухомому майні подружжя, а саме в квартирі [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 5/12 нерухомого майна, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме спірної квартири, визнати за малолітньою [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 5/12 нерухомого майна, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . Зобов`язати ОКП «Дніпродзержинске БТІ» зареєструвати право власності за сторонами на вищезазначену квартиру у вищезазначених розмірах. Відповідач, який знаходиться у містах позбавлення волі, опитаний згідно ухвали суду Солонянським районним судом Дніпропетровської області, позовні вимоги визнав частково. Визнає факт того, що померла дружина продала свою квартиру, яка розташована у [ADDRESS] . Спірна квартира знаходилась в спільній власності з дружиною. Була придбана ними за 1 000 доларів США. Згоден з тим, що дитина та теща мають право на спадщину. Вважає, що половина квартири належить йому, а іншу половину успадкують донька та теща. Строк покарання закінчується в нього у 2020 році. Йому потрібна квартира після звільнення. Згідно відгуку на позовну заяву, відповідач зазначив, що позовні вимоги позивачів він не визнає, так як майно придбане під час шлюбу є спільною власністю подружжя. Померла не оспорювала факт спільного придбання квартири., не оспорювала рівність часток у спільній власності подружжя. Витрати по продаж померлої своєї квартири, купівлі спірної квартири, здійснювались з сімейного бюджету. За рахунок утримання, ремонту та іншого обладнання, що здійснювалось за рахунок сімейного бюджету, вартість спірної квартири виросла більш ніж в 10 разів. Позивачами не приведено жодного доказу, що кошти виручені померлою від продажу власної квартири, вона витратила на придбання спірної квартири, а не на свої потреби чи потреби сім`ї в цілому. Просить підтвердити факт рівних часток у спільній сумісній власності подружжя. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що спірну квартиру донька купувала через неділю після продажу своєї квартири. На купівлю квартири вона добавила гроші. Померла донька працювала, відповідач ні. Представник позивачів у судовому засіданні пояснила, що спірну квартиру померла [PERSON] покупала за кошти з продажу належній їй квартири та кошти добавлені позивачем [PERSON] . Права на спадщину після померлої відповідач не має, так як навмисно лишив спадкодавця життя. Просить визнати, що до спадкового майна після померлою Юркевич відноситься 5/6 часток спірної квартири. Представник третьої особи - ОКП «Дніпродзержинське БТІ» до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи - Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з померлою [PERSON] вона працювала разом з 1996 року. Вони були близькими подругами, мешкали в одному будинку. Познайомившись з відповідачем, [PERSON] стала мешкати разом з ним в своїй квартирі. Приписала його в ній. Потім вони одружились. Вирішили купити двокімнатну квартиру. Мати [PERSON] дала доньці на квартиру 1 000 доларів США. Вона бачила ці гроші, знала від кого вони, для чого надані. Знала, де [PERSON] їх ховала в квартирі, т. я. під час знаходження подруги у лікарні, на її прохання, ходила до неї додому, готувала відповідачу їжу, перевіряла наявність грошей у схованці. [PERSON] продала свою однокімнатну квартиру, та за допомогою грошей матері купила двокімнатну квартиру, куди подружжя і переїхало. Відповідач раніше був засуджений, судимий, не працював, грошей додому не приносив, зловживав спиртними напоями. Батько відповідача допомагав подружжю продуктами харчування. Юркевич працювала в «АБВ - техніка», брала техніку в кредит. Суд, розглянувши позовну заяву, вислухав позивача та представника позивачів, вислухав, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Приймаючи зазначене рішення суд виходить з наступного. з [PERSON] знаходилась з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.07.2000 року, виданого відділом РАГС Баглійської райради м. Дніпродзержинська, актовий запис № 148. На праві приватної власності [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Право власності на цю квартиру набуте останньою до шлюбу з відповідачем, не заперечується останнім, а таким чином звільнено від доказування. 01.09.2001 року, [PERSON] продала належну їй квартиру, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом 2-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В. Відповідно до п.2 Договору продаж вчинено за 4 788 гривень, які [PERSON] одержала повністю від Покупця. 13.09.2001 року, тобто через 12 днів після продажу своєї квартири, [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири від 13.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. Дане нерухоме майно придбано за 7 000 гривень, що підтверджується п. 2 даного Договору. 04.02.2006 року [PERSON] позбавлена відповідачем життя, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського МУЮ від 06.02.2006 року, актовий запис № 183, вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.03.2007 року За цей злочин відповідача засуджено за ст. 121 ч. 1, 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 14 років. Померла [PERSON] є донькою позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , від [INFO] року та є матір`ю малолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого відділом РАГС Баглійської райради м. Дніпродзержинська від 27.12.2000 року, актовий запис № 418. Після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно, яке складається з квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.12.2007 року, виданого ОКП «Дніпродзержинське БТІ». [PERSON] 2000 року народження, фактично прийняла спадщину, т. я. на момент смерті матері була зареєстрована у даній квартирі що підтверджується довідкою, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Заводської райради від 10.10.2007 року та копією розпорядження Балаклавської районної державної адміністрації м. Севастополя про встановлення опіки, які свідчать про місце реєстрації малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 16 лютого 2006 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією даної заяви. 21 лютого 2008 року Державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Полянським Ю.М. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, у зв`язку з тим, що спадкове майно було придбано померлою під час зареєстрованого шлюбу з Відповідачем. У зв`язку з тим, що Відповідач умисно позбавив життя спадкодавця згідно ст. 1224 ЦК України позбавляється спадщини, але він має право на 1/2 частині в спільному майні подружжя згідно ст.60 СК України. З урахуванням пояснень сторін та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає за доведене, що через 12 днів після продажу належної їй квартири за 4 878 гривень, [PERSON] за 7 000 гривень придбала спірну квартиру, при цьому використавши на останнє придбання кошти від продажу належного їй нерухомого майна. Згідно пояснень позивача, кошти яких недоставало на придбання спірної квартири вона доньці добавила, але у позовній заяві не ставиться питання про визнання спірної квартири такою що належала померлій на праві приватної власності у цілому, тому ці свідчення судом до уваги не приймаються. Письмові пояснення відповідача щодо збільшення вартості квартири більш ніж у 10 разів від первісної її вартості за рахунок утримання, ремонту та іншого обладнання, що здійснювалось за рахунок сімейного бюджету, не конкретні, нічим не обґрунтовані, спростовуються свідченнями [PERSON] , яка пояснила, що відповідач не працював, про сімейний бюджет не дбав, зловживав спиртним напоями. Згідно ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею до шлюбу. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Таким чином, виходячи з наведеного позивачами арифметичного розрахунку, на момент смерті [PERSON] належало 3/6 частини квартири у праві спільної часткової власності подружжя та 2/6 частин належних їй на праві особистої приватної власності. Взагалі [PERSON] на день смерті належало 5/6 частини в спірній квартирі, а Відповідачу [PERSON] 1/6 частини. Згідно загальних положень про спадкування визначених ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки. Спадкоємець який на час відкриття спадщини мешкав разом з спадкодавцем, вважається таким, що її прийняв. Позивач [PERSON] та молі літня [PERSON] є спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] їх частки в спадковому майні рівні, дорівнюють по 5/12 частки на кожного спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved