Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що 13 лютого 2005 року, близько 14год.20хв. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів на ділянці дороги с.Городище, з вини відповідача [PERSON], який не справився з керуванням автомобіля, сталося ДТП. В результаті ДТП було пошкоджено належний їм автомобіль «Форд-Транзит», 1992р.в., д.н.[NUMBER]. Згідно висновку спеціаліста завданий, в результаті ДТП, матеріальний збиток становить 15897,13 грн. Також в результаті ДТП їм було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, спричинених фізичним болем, необхідністю довготривалого лікування. Пошкодження автомобіля і відмова відповідача провести його ремонт, викликали негативні зміни у житті сімї повязані з неможливістю користуватися майном і задовільнити за його рахунок потреби у транспорті. Розмір моральної шкоди оцінюють в 10000 грн. Просять суд стягнути з відповідача на їхню користь 15897,13 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. в рахунок відшкодування збитків та 5000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує на те, що 13.02.2005р. він разом з [PERSON] рухався автомобілем «Фольскваген Пасат», д.н. 66081Р, з м.Рівне в напрямку м.Костопіль зі швидкістю 70-80 км/год. Приблизно за 150 м він побачив зустрічний автомобіль марки «Форд Транзит». Яким керував [PERSON] і скинув швидкість до 50-55 км/год. Коли зустрічний автомобіль був уже ближче, то побачив, що він рухається майже по осьовій лінії. Тоді він з метою забезпечити нормальний розїзд транспортних засобів, прийняв правіше і в цей час його автомобіль почало заносити. Після початку заносу задню частину автомобіля повернуло за годинниковою стрілкою і винесло на смугу зустрічного руху. При цьому він бачив, як водій автомобіля «Форд Транзит» праворуч не приймав і швидкість руху не зменшував. В момент удару його автомобіль майже зупинився. Постановою Костопільського районного суду від 29 грудня 2005 року по даному факту було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що винним в ДТП є [PERSON] В результаті ДТП йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в понесених переживаннях. Просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000грн. та судові витрати. Позивачка [PERSON] в позові зазначає, що їй на праві власності належить автомобіль «Фольскваген Пасат», д.н. 66081РВ, який по довіреності вона передала в користування [PERSON]. 13.02.2005р., близько 14год20хв. на ділянці с.Городище на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, сталася ДТП внаслідок, якої був пошкоджений її автомобіль, яким керував [PERSON] ДТП сталося з вини [PERSON], який керував автомобілем Форд Транзит. Внаслідок ДТП її автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Згідно висновку експерта сума понесених збитків становить 16856,45 грн. Також їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в перенесенні стресу та душевних стражданнях з приводу пошкодження її автомобіля. Розмір моральної шкоди визначає в сумі 1500грн. Просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16856,45 грн., 750 грн. у відшкодування вартості експертизи, 1500 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] вимоги свого позову підтримали повністю просять задовільнити його. Вимоги позову [PERSON], [PERSON] не визнали, просять в його задоволенні відмовити. Позивач [PERSON] вимоги свого позову підтримав і просить задовільнити його в повному обсязі, а позов [PERSON], [PERSON] не визнав і просить відмовити в його задоволенні. Позивачка [PERSON] вимоги свого позову до [PERSON], [PERSON] підтримала повністю і просить задовільнити його. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню частково, а позов [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягає виходячи з наступного. 13 лютого 2005 року близько 14 год. 20хв. на 146 км. а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів, водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожню обстановку не справився з керуванням в результаті чого автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, де він допустив зіткнення з автомобілем «Форд Транзит», яким керував [PERSON] В прямому безпосередньому причинному звязку з виникненням ДТП та наслідками, що наступили, перебуває грубе порушення водієм автомобіля [NUMBER] [PERSON] п.12.1 ПДР, який передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та п.12.3 ПДР, який зобовязує водія у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об'єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди З пояснень [PERSON], які знаходяться у відмовному матеріалі №320-2005 по факту ДТП (а.с.18) вбачається, що коли його автомобіль почало заносити він вижав педаль щеплення, автомобіль почав зменшувати швидкість, але під час заносу він кермо не повертав ні вправо ні вліво і на педаль гальма не нажимав. За таких обставин суд вважає, що водій автомобіля «Фольскаваген Пасат» [PERSON] будь-яких дій для того, щоб вирівняти чи зупинити автомобіль не вчинив. В ході судового слідства дані пояснення спростовані [PERSON] не були. Також допитаний в судовому засіданні, як спеціаліст [PERSON] пояснив суду, що дії водія «Фольскваген Пасат» [PERSON] по керуванню транспортним засобом були неадекватні дорожній ситуації. А звідси і не вжито належних заходів щодо уникнення ДТП. Посилання [PERSON] на те, що постановою судді Костопільського районного суду від 29 грудня 2005 року провадження у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення і тому він не може нести відповідальність за заподіяння шкоди є безпідставним. Так, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Безпідставним є покликання [PERSON]В на п.5 висновку №0227 судової авто технічної експертизи дослідження механізму ДТП складеного 26 серпня 2005 року Волинським відділенням Львівського НДІСЕ, яким стверджено те, що в даних дорожніх умовах водій автомобіля «Форд Транзит» [PERSON] мав технічну можливість шляхом гальмування зупинитися до місця зіткнення при умові, що він міг побачити з відділі 100-120 метрів, що зустрічний автомобіль «Фольскваген Пасат» стало заносити і водій автомобіля «Фольскваген Пасат» [PERSON] своєчасно прийняв міри для зупинки свого транспортного засобу. Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При призначенні експертизи заданими судом вихідними даними було вказано, що водій автомобіля «Форд Транзит» побачив як стало заносити автомобіль «Фольскваген Пасат» за 100-120 метрів. Проте, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] пояснював, що він побачив, як автомобіль «Фольскваген Пасат», яким керував [PERSON] почало заносити на відстані 50-60 метрів від нього і вжив заходів для того, щоб уникнути зіткнення. Згідно з ч.2 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Не стверджує той факт, що водій автомобіля «Форд Транзит» побачив, як почало заносити автомобіль Фольскваген за 100-120 метрів і лист Служби автомобільних доріг у Рівненській області від 15.12.2009р. в якому зазначено, що на місці ДТП за 150 метрів забезпечена видимість зустрічного транспортного засобу в обох напрямках. Так, значення для справи має момент з якого водій автомобіля «Форд Транзит» побачив, як почало заносити автомобіль «Фольскваген Пасат», а не загальна видимість з місця ДТП. Отже висновок експертизи є однобоким. Тобто досліджувалися лише дані вказані зі слів однієї із сторін. Як вбачається із постанови про призначення експертизи, вихідні дані, які вказував [PERSON] не досліджувалися. Порушень ПДР [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно висновку спеціаліста від 04.03.2005р. матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Форд Транзит» д.н.з.[NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 15897,13 грн. Дана сума підлягає стягненню з [PERSON] Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що в результаті ДТП [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних та фізичних переживаннях у зв"язку з нанесенням шкоди здоров"ю, стражданнях, перенесенні фізичного болю, у порушенні нормальних життєвих зв"язків. При визначенні розміру моральної шкоди суд керується ст.23 ЦК України і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення додатково 5000грн., за неможливість експлуатації автомобіля в майбутньому, то всупереч вимог ст.60 ЦПК України, ним не надано будь-яких розрахунків на підтвердження даних позовних вимог, не встановлено їх і в ході судового розгляду справи. Тому позов в частині стягнення 5000 грн. збитків задоволенню не підлягає. Оскільки ДТП сталася з вини водія автомобіля «Фольскваген Пасат» [PERSON], то його позовні вимоги до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: approved