Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить взнати за нею право власності на майно - цілий житловий будинок з господарськими спорудами. розташований в селі Вівче Радомишльського район\ Житомирської області по улиці Центральна 6. В підтвердження своїх вимог посилається на те. що 30 січня 1996 року місті Радомишль Житомирської області помер її чоловік [PERSON], після його смерті вона фактично вступила в управління спадковим майном . Однак ,нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок, так як в бюро технічної інвентаризації право власності на спірний будинок не зареєстровано за померлим чоловіком. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на спірне домоволодіння. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом позивачка [PERSON]ГІ. є дружиною [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження від 22 січня 1961 року. Дошлюбне прізвище позивачки Тивоненко. За час спільного сумісного проживання позивачка разом із своїм чоловіком побудувала житловий будинок з надвірними спорудами розташований в селі Вівче Радомишльського району Житомирської області по вулиці Центральній 6 і являлись його користувачами . 30 січня 1996 року у віці 58 років в м. Радомишль Житомирської області чоловік позивачки [PERSON] помер , про що виконкомом Облітківської сільської ради Радомишльського району зроблено запис за №5 в Книзі реєстрації смертей. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в селі Вівче Радомишльського району Житомирської області по вулиці Центральній 6. Спадщину після смерті чоловіка позивачка прийняла належним чином відповідно до вимог ст. ст.529,549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки проживала в будинку на момент смерті спадкодавця і впродовж шести місяців після його смерті. Відповідно до ст.549 ЦК Української PCP 1963 року , який був чинним на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву ю прийняття спадщини. Згідно з п.124 також чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, твердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31.10.1975 року №45\\5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном серед іншого можуть бути довідка управління будинками, виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те. що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку в період 6 місяців після дня смерті спадкодавця. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спдщину на спадковий будинок, оскільки КП »Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» видало довідку № 3 від 25 січня 2010 року про те, що право власності на будинок № 6 по вулиці Центральній в селі Вівче Радомишльського району Житомиреької області не зареєстровано, вартість домоволодіння становить 40380 гривень . У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набуваеться на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved