overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем одружені з 19.07.2008 р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки шлюбно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені з 19.07.2008 р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] 30.12.2008 року. Відновлювати відносини позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЕС, варто покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

ЖКП „Сонячне звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1334 грн. 23 коп. Відповідачка письмових заперечень проти позову не подала. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно особового рахунку № 78332 за відповідачкою рахується заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1334 грн. 23 коп. Покликаючись на те, що на день розгляду справи відповідачка вказаний борг не погасила, просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки на погашення заборгованості 1334 грн. 23 коп. та судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири № 136 в житловому будинку № 46 по вул.Вербова в м.Рівне. В порушення умов п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, [PERSON] протягом тривалого часу оплату житла та наданих ЖКП „Сонячне послуг не проводить, в звязку з чим за нею згідно особового рахунку № 78332 рахується заборгованість в сумі 1334 грн. 23 коп. Вказаний борг розрахований за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Однак на день розгляду спору в добровільному порядку відповідачка наявної заборгованості не погасила, тому підстави для стягнення з неї заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного, ст.ст. 66-68 ЖК України, ст.ст.11, 526 ЦК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01. 2006 р. № 45,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії БТ-І №1806637 виданої 28 жовтня 1975 року [PERSON] (російською мовою) [INFO]. Необхідність встановити факти належності вказаних правовстановлюючих документів виникла у заявника у звязку з досягненням пенсійного віку, що дає право на отримання пенсії. З метою оформити право на отримання пенсії вона звернулася до управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області. В процесі підготовки документів, необхідних для оформлення пенсії за віком, встановлено невідповідність дати народження зазначеної у вказаній трудовій книжці з її справжньою датою народження 04 травня 1960 року. Виправити допущену помилку у написанні дати народження у трудовій книжці у позасудовому порядку вона не має можливості, оскільки підприємство, яке видавало трудову книжку на теперішній час припинило своє існування. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, час народження якої, що зазначений в документі, не збігається з часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Доказами належності їй вказаної трудової книжки слугують інші відомості трудової книжки, які повністю співпадають з паспортними, такі як прізвище, імя та по-батькові. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву про встановлення факту неправильності запису в документі. Зацікавлена особа проти заяви не заперечує і просить справу розглянути без присутності представника пенсійного фонду, про що надано до суду відповідну заяву. Вивчивши матеріали справи, заслухавши заявника, суд вважає можливим встановити факт належності заявниці трудової книжки серії БТ-І №1806637 виданої 28 жовтня 1975 року на імя (зазначене на російській мові) [PERSON] [INFO]. Відомості про прізвище, імя та по-батькові зазначені у трудовій книжці співпадають з такими самими відомостями зазначеними у свідоцтві про народження та паспорті. Згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Управління праці і соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації Дніпропетровської області, в ^якому просить визнати дії відповідача по нарахуванню та виплаті їй сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2009-2010 роки неправомірними; стягнути з відповідача недоотриману допомогу по догляду за дитиною за 2009 рік у сумі 4487,10 грн. та за 2010 рік у сумі 1875,00 грн.; зобов'язати відповідача призначити та сплачувати їй державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з 01 січня 2010 року в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. У позові посилається на те, що з 2008 року вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та отримує допомогу по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку. Відповідач по справі є органом , що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім'ям з дітьми та у своїй діяльності має керуватися Конституцією України та Законами України, зокрема Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Розмір допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку , відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» повинен дорівнювати прожитковому мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років. Відповідач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] комітету Одеської міської ради про визнання права власності на житловий будинок літ. «Ж», генераторну літ. «И», альтанку «К», № 1-3 огорожу, І мостіння по провулку 2-ому Амундсена 11-а, в м. Одесі. Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, але від представника позивача до суду надійшла заява в якій він позов [PERSON] підтримує та просить його задовольнити, і розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] комітету Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0424 га. яка розташована в м. Одесі, пров. 2-й Амундсена, 11-а, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010750501084 від 25 липня 2007 року. У зв'язку з тим, що [PERSON] вирішив поліпшити свої умови проживання, ним в 2007 році був побудований житловий будинок та надвірні споруди за вказаною адресою. Відповідно до висновку ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» про проведення будівельно- технічного дослідження можливо зробити висновок про технічну можливість подальшої експлуатації самовільно побудованих будівель та споруд за адресою: м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, 11-а. а саме: житловий будинок літ. «Ж», генераторна літ. «И», альтанка літ. «К», огорожа № 1-3, мостіння «І». Згідно зі ст. 317 ІДК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також 4.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Статтею 376 ч. 5 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню і необхідно за [PERSON] визнати право власності на житловий будинок літ. «Ж», літ. : «И»-генераторна, літ. «К»-альтанка, 1-3-огорожа, І-мостіння, які знаходяться за адресою: м. Одеса, провулок 2-ий Амундсена,11-а.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що КП Павлоградтеплоенерго надає послуги по теплопостачанню, у тому числі за адресою: м.Павлоград вул.Інтернаціональна, 71/40, де мешкають відповідачі. Станом на 01.10.2009 року утворилась за спожиту теплову енергію заборгованість відповідача перед КП Павлоградтеплоенерго у сумі 5245,89 грн. У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі у судовому засіданні частково визнали позовні вимоги та просили застосувати трирічний строк позовної давності і стягнути заборгованість за останні три роки. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.10, 33 Правил надання послуг по водотеплопостачанню та водовідведенню, ст.ст.509, 510, 526, 527 ЦК України в сумі 3823,61 грн. Згідно з довідкою відповідачі проживають за адресою [INFO]. Сума заборгованості відповідачів перед КП Пайлоградтеплоенерго за період з травня 2006 року з урахуванням трирічного строку позовної давності підтверджується розрахунком . Витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підтверджуються квитанцією і підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2008 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, вказуючи на те, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати сім'ю. Вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідач працює та має можливість допомагати їй матеріально. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) та на її утримання в розмірі 1/4 частині доходу до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в указаному розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина сторін проживає з позивачкою, але відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, нікому аліменти не сплачує, а тому на розсуд суду, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки для утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання та користування квартирою вказуючи, що у 1993 році [PERSON] вселився до [ADDRESS] / вул. Першотравнева, у м. Бердянськ. З 2001 року у спірній квартирі спільно з ним почала проживати [PERSON], з якою він утворив сім'ю. Заявники відкрито та постійно проживають у квартирі, виконують обов'язки квартиронаймача. У 2009 році будинок № 22/28 по вул. Лієпайська/ вул. Першотравнева передано в комунальну власність територіальної громади м. Бердянська в особі Управління комлиальної власності Бердянської міської ради. У цьому ж році, даний будинок був переданий на баланс комунального підприємства «Житлосервіс-2А». [PERSON], [PERSON]К звернувся до КП «Житлосервіс-2А» для оформлення поквартирних карток форми №17, карток реєстрації форми №16 та договорів найма та обслуговування квартири. В оформленні документів їм відмовили у зв'язку з відсутністю необхідних документів, які не були передані КП „Житлосепвіс-2а" при передачі будинку на баланс підприємства. Просили встановити факт постійного проживання та користування квартирою № 6 в будинку №22/28 по вул. Лієпайська/ вул. Першотравнева в м. Бердянську. У судовому засіданні заявники підтримали вимоги. Представник УКВ Бердянської міськради до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив справу розглянути за відсутності представника УКВ Бердянської міськради. Представник КП „Житло сервіс-2А" просив розглянути справу на розсуд суду. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS] / вул. Першотравнева в м. Бердянську, що підтверджується довідкою Бердянського районного споживчого товариства № 14 від 10.01.2005 року (а.с.10). При винесенні рішення суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON], котра пояснила, що [PERSON] з 1993 року, а [PERSON] з 2001 року постійно проживають та користуються жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]/ вул. Першотравнева в м. Бердянську. Зазначений факт також підтверджується реєстрацією місця проживання заявників, договором про користування електричною енергією № 405017 від 09.02.2007, квитанціями про оплату наданих комунальних послуг (а.с. 7-13). За таких обставин суд вважає доведеним факт проживання та користування заявниками жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]/ вул. Першотравнева в м. Бердянську, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного району м. Миколаєва Миколаївського обласного управління юстиції, актова запис №118 посилаючись на те, що стосунки притаманні для подружжя між ними відсутні, вони прожили як чоловік та жінка тільки три місяці і не проживають з липня 2009 року, спільне життя не склалося, що і призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї з відповідачем не можливо. Через те, що відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи РАГС, позивач звернувся до суду. Посилаючись на викладене просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач написав заяву про слухання справи за його відсутності та дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про час та місце судового засідання своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у його відсутність суду не подавала. Тому, на підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.04.2009 року, шлюб був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного району м. Миколаєва Миколаївського обласного управління юстиції, актова запис №118. Від даного шлюбу дітей не мають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких\~обставин суд\~вважає можливим\~розірвати між\~сторонами шлюб,\~а витрати\~по сплаті\~державного мита,\~пов`язані із\~видачею органами\~РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2002 року, від якого дітей не мають, але через органи РАЦС позивач не зміг розірвати шлюб в зв`язку з тим, що відповідач туди добровільно не з`являлася. В лютому 2010 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб посилаючись на те, що з відповідачем у них подружнє життя не склалося, мають різні погляди на життя, права та обов`язки подружжя, в результаті чого вони втратили один до одного відчуття любові, пошани і довіри. З листопада 2009 року вони проживають окремо. Майнового спору не мають. Посилаючись на наведене і те, що вони проживають у різних містах і не мають можливості з`явитися в органи РАЦС для подачі заяви про розірвання шлюбу, просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при прозеденн: попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~19\~жовтня 2002\~року,\~шлюб був\~зареєстрований відділом\~РАЦС по\~місту Шахтарську\~Шахтарського міськрайонного\~управління юстиції\~Донецької області,\~актовий запис\~№ 281.\~Від даного\~шлюбу дітей\~не мають. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті судового збору на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із невиконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків. \~ \~ \~ \~Помічник Котовського міжрайонного прокурора підтримав вимоги представника позивача, просив задовольнити позов в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] підтримала вимоги представника органа опіки та піклування та просила позбавити відповідача батьківських прав. \~ \~ \~ \~Вислухавши представника органів опіки та піклування, прокурора, третю особу, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач по справі веде аморальний спосіб життя. Протягом тривалого часу відповідач не відвідує своїх дітей, не цікавиться станом їх здоров?я, не спілкується з ними, не надає їм ніякої допомоги, не бере участі в їх вихованні. В теперішній час діти мешкають та утримаються матір`ю [PERSON] . \~ \~ \~ \~Зазначені підстави також підтверджуються висновком органу опіки та піклування Котовської районної державної адміністрації, згідно якого вважається доцільним позбавити відповідача батьківських прав. \~ \~ \~ \~За таких підстав суд дійшов до висновку про те, що відповідач втратив моральне та юридичне право бути батьком своїх дітей і позбавлення його батьківства стосовно дітей цілком відповідає інтересам останніх. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, наполягаючи на стягненні з останнього аліментів на свою користь на утримання [PERSON] , [INFO] по 1/4 частини всіх його прибутків щомісяця до досягнення сином, [PERSON] , повноліття тобто до [INFO] . Стверджувала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який вони зареєстрували 11 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області (актовий запис № 157). Від шлюбу в них є неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина їй не надає, тому вона звернулася до суду про стягнення з нього аліментів на сина, по ј частки всіх його прибутків щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач жодного разу у судове засідання не з`явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, чому суд вважає можливим розглянути справу без нього. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач, як батько, на підставі ст. 180 СК України повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved