Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

15.09.2008р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. У позові позивач зазначив, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] 24.02.2008року народження. На теперішній час, він позивач мешкає разом зі своїми батьками. [PERSON] мешкає разом з відповідачкою [PERSON] З метою побачення з дитиною, позивач неодноразово приходив до відповідачки до дому, телефонував, але отримував від неї категоричну відповідь, що доньку він ніколи не побачить. В звязку з тим, що відповідачка не надає йому можливості бачити та виховувати дитину, просив суд зобовязати останню усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною - донькою [PERSON], визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом надання йому систематичні побачення з донькою у суботу та неділю, святкові дні та в день народження дитини. В процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги в частині побачень з дитиною. Просила визначити наступні способи побачень [PERSON] з донькою: кожну першу та третю суботу місяця та в день народження доньки з 12 год. до 14 год. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав. Зазначав, що невиконання позивачем своїх батьківських обовязків, що до виховання та спілкування з дитиною, є результатом бездіяльності самого позивача. Останній сам відсторонився від участі і вихованні дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, жодного разу не відвідав доньку. Крім того не звернувся до відповідачки з пропозицією спільного вирішення питання що до виховання дитини. Стверджував, що жодних перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачка позивачу не чинить, а тому позовні вимоги є необґрунтованими. Разом з тим, не заперечував проти відвідування позивачем доньки в присутності педагога по досягненню дівчиною трирічного віку. Представник третьої особи Служби у справах дітей, в судовому засіданні вважав доцільним визначити участь [PERSON] у вихованні малолітньої дитини, надавши йому можливість побачень з донькою у першу та третю суботу місяця та в день народження доньки з 12.00 год. до 14.00 год. Заслухавши думку представників сторін, та дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2007року, на теперішній час проживають окремо. Від спільного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] 24.02.2008р., яка проживає разом з матірю. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно з п.2,3 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов»язані піклуватися про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною певної середньої освіти. Відповідно до ст..141 СК України мати та батько мають рівні права та обвязки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до ст..157 СК України , той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобовязаний приймати участь в його вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні. Надані в судовому засіданні пояснення представників сторін на підтвердження своїх вимог і заперечень, відсутність самих сторін при розгляді даної справи свідчить, що між ними склалися неприязне ні стосунки а також розбіжності і непорозуміння стосовно участі у спілкуванні і вихованні їх спільної дитини. Цей факт, і зокрема позиція відповідачки, з якою проживає дитина, на думку суду свідчить про наявність перешкод з її боку у спілкуванні і побаченні з дитиною. Відповідно до ст..159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З огляду на викладене суд вважає, що доводи позивача про наявність перешкод з боку відповідачки у спілкуванні і побаченні з дитиною є обґрунтованими, а вимоги про усунення таких перешкод підлягаючими задоволенню. Також відповідно до ст..ст.11,15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання у сімї разом з батьками або в сімї одного з них . Батько і мати мають рівні права та обвязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Враховуючи встановлені обставини справи, висновки та позицію третьої особи, положення ст.. 159 СК України, суд вважає що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, є можливим та доцільним встановити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] відповідно до заявлених позовних вимог надавши позивачу побачення з донькою у першу та третю суботу місяця та в день її народження з 12.00 год. до 14.00 год. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved