Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.1, 51). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2000 рік, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Зазначає, що відповідач спроможний надавати допомогу на дитину, оскільки він працює у Росії, отримує заробітну плату. Крім того, отримує доходи за надання послуг по перевезенню пасажирів, за місцем проживання отримує пенсію по інвалідності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити повністю, при цьому посилалась на обставини, викладені в позові. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.60), через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає частково у розмірі 300 грн. (а.с.61). У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, на підставі досліджених доказів судом встановлені такі обставини і визначені відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.2). На даний час, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с.4), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини. Позивачка працює в Управлінні освіти Чернігівської міської ради, середньомісячний розмір її заробітної плати становить 2025,70 грн. (а.с.5). Рухомого і нерухомого майна у її власності немає (а.с.50, 62). Відповідач мешкає окремо (а.с.19), на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с.20), є інвалідом Ш групи загального захворювання (а.с.21), знаходиться на обліку в УПФУ в Деснянському районі та отримує пенсію у розмірі 602 грн. (а.с.18). На його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає. [PERSON] на праві власності належить в цілому квартира [ADDRESS] (а.с.57); рухомого майна у його власності нема (а.с.50). Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього стабільного, регулярного заробітку (доходу), суд вважає можливим та доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, беручи до уваги, що відповідач є працездатним, не має стабільного, регулярного заробітку (доходу), має на утриманні неповнолітню дитину, позивач в силу закону також зобовязана утримувати дочку, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначений ст. 52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», суд вважає за необхідне, відповідно до п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів та ст. 182, 184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2010 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покласти на відповідача.

Outcome: partial