overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Прокурор Сумського району звернувсь до суду з позовом, про позбавлення батьківських прав, з тих підстав, що на вихованні [PERSON] знаходиться її малолітня дочка - [PERSON], батько якої зарекомендував себе з негативної сторони і не займається вихованням своєї дитини, в зв'язку з чим прокурор просив позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Третя особа [PERSON] та представник служби у справах дітей Сумської райдержадміністрації вважали, що позов підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача і третіх осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що за адресою: с. Н. Сироватка, вул. Перемоги, буд. 5, Сумського району Сумської області проживає [PERSON], яка має малолітню дитину [PERSON], [INFO], яку вона доглядає і виховує сама (а.с. 6,7). Спираючись на рішення комісії з питань захисту прав дитини Сумської райдержадміністрації від 11 листопада 2009 року протокол № 11, служба у справах дітей звернулась з клопотанням до прокуратури Сумського району про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його дочки [PERSON] та залишення малолітньої [PERSON] з матір *ю [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до довідки-характеристики виданої 17 вересня 2009 року виконавчим комітетом Нижньосироватької сільської ради відповідач [PERSON] являється зареєстрованим за адресою: [INFO] в будинку своєї бабусі, але постійно там не проживає, за період проживання на території сільської ради з 2002 року зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, у громадському житті села участі не приймає, вихованням дочки не займається (а.с. 10). Вироком Сумського районного суду Сумської області від 6 квітня 2005 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання своєї дитини [PERSON] (а.с. 12). Враховуючи викладене, необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь держави 8 гривень 50 копійок судового збору в дохід держави та 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи з перерахуванням їх до спеціального фонду державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулися в суд з даним позовом. Вказали, що 18.07.2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] та [PERSON] внаслідок якої було завдано шкоди здоровю гр. [PERSON], що призвело до тимчасової втрати працездатності. Відповідно до листків працездатності Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період відновлення працездатності гр. [PERSON] виплачено 1940,85 гривень. Тому вони вимушені звернутись в суд і просити стягнути завдану шкоду. В судовому засіданні представник Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що громадянка [PERSON] на момент дорожньо-траспортної пригоди працювала медсестрою хірургічного відділення Хмільницької районної лікарні, яка є страхувальником Хмільницької міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тому [PERSON] є застрахованою особою даного Фонду. Відповідно до листків непрацездатності Фонд виплатив її 1940,85 гривень. Відповідно до цивільного законодавства, особа, яка відшкодувала шкоду завданою іншою особою має право зворотної вимоги (регресу), тому змушені звернутися до суду і просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] шкоду в сумі 1940,85 гривень та витрати, оскільки їх визнано винними у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, про що свідчать постанови Літинського та Хмільникського судів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Із копії лікарняних листків (а.с.5,6.7) судом встановлено, що [PERSON] перебувала на лікування в ЦРЛ. Довідка Хмільницької районної лікарні (а.с.8) свідчить, що за рахунок Фонду соціального страхування її було виплачено 1940,85 гривень. Копії постанов Літинського та Хмільникського районного суду свідчать, що [PERSON] та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до 1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] винні в заподіянні тілесних ушкоджень [PERSON] і були притягнуті до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП , а тому в порядку регресу мають відшкодувати шкоду позивачу. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов в сумі 1940,85 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні, підтримуючи свої вимоги пояснила, що 19 червня 2007 року вона у відділі реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції, Одеської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №32. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки, якої-небудь участі в житті сім»ї не приймає. Фактично шлюбні відносини припинені. Відповідач живе окремо. Спору про виховання та утримання дитини немає. Дитина залишиться на утриманні і вихованні у неї. Спору майнового характеру теж немає. Вважає, що шлюб вичерпав себе. Примирення не можливе. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-ЖД №053092 [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 19 червня 2007 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], його батьками є [PERSON] і [PERSON]. Вислухавши вимоги позивача, дослідивши заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 104 ч.2 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 112 ч.2 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу не можливе, позивачка вважає, що шлюб вичерпав себе, відповідач учиняє бійки та принижує її людську гідність, примирення не можливе, а тому суд прийшов до висновку про необхідність його розірвання. На підставі ст. ст.110, 112 ч.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

ВАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що між Банком та відповідачем 12.08.2008 укладено кредитний договір № 010/82/1800/102215, за яким останньому надані грошові кошти в сумі 6100,00 грн. строком до 12.08.2010. Банк виконав свої зобовязання шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок № 2625223678/[NUMBER]. Відповідач прийняв на себе зобовязання щодо погашення суми заборгованості за кредитом щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту, а також сплати 29,9% річних за користування кредитом. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконав, в звязку з чим станом на день подання позову виникла заборгованість за кредитом - 6100,00 грн., по сплаті відсотків 1167,32 грн. Позивач просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за кредитом в розмірі 7267,32 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в суді підтримав позовні вимоги та дав пояснення відповідно до обставин, викладених в позові. Просив винести по справі заочне рішення в звязку з неявкою відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.08.2008 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 010/82/1800/102215, за яким останньому надані грошові кошти в сумі 6100,00 грн. строком до 12.08.2010 шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок № 2625223678/[NUMBER] (5-8). Зобовязання з погашення заборгованості за кредитом відповідач не виконав, в звязку з чим станом на 27.04.2009 виникла заборгованість за кредитом - 6100,00 грн., по сплаті відсотків та штрафу - 1167,32 грн., на загальну суму 7267,32 грн., що підтверджено розрахунком суми заборгованості (а.с. 9). Згідно ст. 1054 ЦК України до відносин кредитного договору застосовуються положення, що регулюють відносини договору займу. За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. В силу ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязань наступають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, в якому просив суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги центрального опалення та постачання гарячої води станом на 01.01.2010 року в сумі 3710 грн. 49 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. У звязку з частковою сплатою боргу відповідачами зменшив розмір позовних вимог. Просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання, що станом на 01.03.2010 року становить 3405 грн. 92 коп. та судові витрати, понесені позивачем при подачі заяви до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважних причин не з?явилась, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно, за вказаною адресою від позивача послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води одержала відповідач [PERSON], однак надані їй послуги оплатила не в повному обсязі. Має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем станом на 01.03.2010 року в сумі 3405 грн. 92 коп. Відповідач [PERSON] власником вказаного житла не являється, та, відповідно, не зобовязана нести тягар утримання цього нерухомого майна. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3405 грн. 92 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 51 грн. державного мита (судового збору) та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, всього стягнути 3486 грн. 92 коп. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

20.01.2010 року [PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій, після уточнення позовних вимог, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказує, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 11 липня 2008 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Харкова № 2 Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 664). Від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Згоден з поясненнями позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Сторони з 11 липня 2008 року знаходяться у шлюбних відносинах. Під час шлюбних відносин у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьком вказаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, враховуючи наведене, та приймаючи до уваги стан здоровя та матеріальне становище сторін, приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту подання позову до суду з 20.01.2010 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути державне мито на користь держави. Згідно ст. 81 ЦПК України з відповідача стягуються витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

05.02.2010р.позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те. що відповідачка користувалася його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 18 по вул. Шевченко в с.Валерьянівка Волноваського району. 13.12.2006р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника, про ідо складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачкою електроенергії у сумі 304,13 грн., яку відповідачка добровільно не сплатила, тому просив суд стягнути на кого користь примусово. У судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягає. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло. Вислухавши пояснення представника позивача,перевіривши матеріали справи,суд вважає, то позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогами ЦК,інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.26 Закону України « Про електроенергетику' споживач енергії відповідає за порушення правил користування електроенергією. Відповідно ст.53 Правил користування електроенергією у разі виявлення представником електропостачальника порушень споживачем Правил користування електроенергією складається акт, на підставі якого електропостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики,затвердженої Постановою НКРЕ. Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдану майну юридичної особи .відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом установлено, що відповідачка користувалася його послугами по постачанню електроенергії в будинку № 18 по вул. Шевченко в м.Волноваха Волноваського району, 13.12.2006р. при перевірці правил користування електроенергією, яке виразилося в безобліковому користуванні електроенергією без дозволу електропостачальника, про що складено акт, на підставі якого визначено кількість неврахованої й не оплаченої відповідачкою електроенергії у сумі 304,13 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 30 грн.ІТЗ, а також судовий збір в сумі 51 грн .в дохід держави,оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі стхт.526,1166 ЦК України,ст.26 Закону України Про електоренергетику, ст.53 Правил користування електроенергією, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення з відповідача, посилаючись на той факт, що закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (надалі „ПриватБанк") та [PERSON] 23 серпня 2005 року уклали кредитний договір № K3MOAK22083668. Згідно вищевказаного договору „ПриватБанк" зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 23529,79 (доларів США) грн. на термін до 23.08.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 23529,79 доларів США. Відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 15.06.2009 року відповідач має заборгованість перед позивачем „ПриватБанк" в сумі 12744,02 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором „ПриватБанк" і відповідач 23.08.2009 року уклали договір застави рухомого майна № K3MOAK22083668. Згідно, якого відповідач надав в заставу автомобіль Mitsubishi, модель: Lanser, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: JMBSNCS3A5U19021, реєстраційний номер: АМ8680АВ, що належить на праві власності [PERSON]. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Зі згоди представник позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (надалі „ПриватБанк") та [PERSON] 23 серпня 2005 року уклали кредитний договір № K3MOAK22083668 (а.с.7зв.-8). ЗАТ КБ „ПриватБанк" і відповідач [PERSON] 23.08.2009 року уклали договір застави рухомого майна № K3MOAK22083668. Згідно, якого відповідач надав в заставу автомобіль Mitsubishi, модель: Lanser, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: JMBSNCS3A5U19021, реєстраційний номер: АМ8680АВ, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.9зв.-11). За вимогами ч.І ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Наявність факту не виконання відповідачем [PERSON] зобов'язання сплатити кошти за договором № K3MOAK22083668 є підставою для повного задоволення позову. Крім цього, при подачі позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 53,26 гривні, які суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

16 вересня 2009 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Головенківської сільської радиЖитомирського району 18 лютого 2006 року, актовий запис №2 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Рудь) [PERSON], [INFO] (а.с.З). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved