Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 07 липня 2006 року було укладено шлюб, 16.12.2006 року у них народився син [PERSON], 23 вересня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, на момент звернення до суду день відповідач офіційно аліменти на утримання неповнолітнього сина не сплачував, лише час від часу допомагав матеріально. Зазначає, що відповідач є приватним підприємцем, має непостійний, мінливий дохід. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій в розмірі 557 грн. на місяць на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з моменту подачі позовної заяви. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та обґрунтовуючи їх посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, а саме просив суд задовольнити позов про стягнення на користь відповідачки щомісячно з нього аліменти в розмірі 200 грн. на утримання неповнолітнього сина, в обґрунтування цього, посилався на доводи викладені в запереченні проти позову, зокрема в яких, зазначено, він хоча і являється приватним підприємцем, на протязі останнього року його підприємницька діяльність є збитковою, доходів він не отримує, він працює в таксі «Чернівці» водієм, розмірі заробітної плати становить близько 2000 грн. в місяць, і іншого джерела доходів у нього немає, також зазначає, що у нього існують кредитні зобов'язання перед банком по трьох договорах, які ним були укладені із банком, виплати здійснює виключно він сам, і згідно його доходів у нього немає можливості погашати кредити. Він звертався до відповідачки із проханням домовитись про розмірі виплат грошових коштів на утримання дитини, однак домовленості не було досягнуто. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 жовтня 2009 року між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюб, який був укладений 06 липня 2007 року. /а.с.6,16/. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с.9/. Відповідач [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність, та працює в таксі «Чернівці» водієм та сплачує абонплату в розмірі 400 грн., що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та довідками №9 від 21.09.2009 року та №21 від 28 грудня 2009 року. /а.с.17,18/. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом, не оспорено сторонами відповідча отримує заробітну плату в розмірі близько 2000 (двох тисяч) грн. Як вбачається із пояснень сторін та із досліджених та проаналізованих довідки №69/1 та довідки №82 від 25 вересня 2009 року позивачка [PERSON] з 20.09.2007 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, ніде не працює і доходів, кормі держаної допомоги, яка надається особам, які перебувають у вищезазначеній відпустці. /а.с.21,23/ Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: *стан здоров'я та матеріальне становище дитини; *стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; *наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; *інші обставини, що мають істотне значення. У ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 1 ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць у розмірі встановлено з 1 листопада 2009 року - 632 гривень, з 1 січня 2010 року -755 гривень, з 1 квітня -767 гривень, з 1 липня - 771 гривні, з 1 жовтня - 787 гривень, з 1 грудня -799 гривень та дітей віком від 6 до 18 років: з 1 листопада 2009 року - 776 гривень, з 1 січня 2010 року - 901 гривні, з 1 квітня - 917 гривень, з 1 липня - 921 гривні, з 1 жовтня - 941 гривні, з 1 грудня - 957 гривень. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч.1 ст.184 СК України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, зокрема того, що відповідач має постійний дохід, стан здоров'я відповідача, та те, що на утриманні у відповідача не перебувають малолітні діти та непрацездатні батьки, та беручи до уваги встановлений ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей до досягнення повноліття підлягають частковому задоволенню - необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. 00 коп., починаючи з 26.11.2009 року і до досягнення [PERSON] повноліття. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже беручи до уваги зазначене, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача пов'язані з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права в розмірі 330,00 грн.. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито» із позовних заяв ставки державного мита встановлюються в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше З неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У п.4 ч.3 ст.81 ЦПК зазначено, що не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. А отже беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, позивачку згідно п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України звільнено від оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, і сплата нею суми в розмірі 8,50 грн. в якості оплати частини витрат за ІТЗ розгляду справи, є її власною ініціативою, тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави решта суми судового збору, розмір якої встановлено Декретом КМУ «Про державне мито», в розмірі 42 грн. 50 коп., як різниця між 51 грн. та 8,50 грн.

Outcome: partial