Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на свою користь заборгованість у сумі 590 580,67 гривень, у тому числі 486 743,87 грн. основний борг, 36 505,24 грн. - проценти за користування кредитом, 67 331,56 грн. пеня, а також вартість судових витрат: витрати по сплаті судового збору - 1700,0 грн. та витрати за інформаційно - технічне забезпечення судового процессу - 250,0 грн. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, водночас, заявою від 30.11.2009 р. зменшив їх розмір, через часткове погашено простроченої заборгованості та просив суд стягнути на його користь солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], заборгованість за кредитним договором у сумі 547 460,67 (що складається з заборгованості по кредиту 480 129,11 грн. та пені - 67 331,56 грн., а також вартість судових витрат по сплаті судового збору - 1 700 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення - 250 грн. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали надавши письмові заперечення на позов та просили відмовити у його задоволенні, обґрунтовуючи тим, що умовами кредитного договору не передбачено дострокове повернення кредитних коштів, позивач не погоджується на їх пропозиції щодо реструктуризації боргу, що позичальник [PERSON] періодично платежі проводить, хоча й визнають, що не в повному обсязі, що ведуться перемови з Банком про передачу своїх кредитних зобовязань позичальником іншій особі, що поручителю [PERSON] вимога на виконання зобовязань замість позичальника [PERSON] не направлялася. Крім того, відповідач [PERSON] надала пояснення суду зазначивши, що її чоловік [PERSON] не надавав згоди на укладення нею договору поруки. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодилася, заявивши, що про отримання її чоловіком [PERSON] кредиту їй відомо, вона надавала поруку, але вважала, що чоловік проводив всі належні платежі за кредитним договором, про те, що кредит не сплачується і існує заборгованість їй невідомо і чоловіка вона вже декілька тижнів не бачила бо вдома він не зявляється. Відповідач [PERSON] позов не визнав надавши аналогічні пояснення поясненням [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи були помлена завчасно і належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не направила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. На підставі укладеного Кредитного договору № 3/РVN12-09-07 від 12.09.2007 року (надалі Кредитний договір), між Позивачем і [PERSON], останньому було надано кредит у сумі 68 300,0 (шістдесят вісім тисяч триста) доларів США, з остаточним строком повернення до 11 вересня 2022 року (п. 2.1, п. 3.2 кредитного договору). Відповідно до 1.1 Кредитного договору, банком надано кредитні кошти в обсязі, передбаченому Кредитним договором, що підтверджується заявою про отримання споживчого кредиту від 12.09.2007 р. та заявою про видачу готівки № 9/12 від 12.09.2007 р. Таким чином, між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються ст. 1054 Цивільного кодексу України, згідно до вимог якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, свої зобовязання Позивач (Банк) виконав належним чином у повному обсязі. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору Відповідач був зобовязаний здійснювати погашення заборгованості щомісячно до 10 числа кожного місяця згідно Графіку погашення заборгованості (додаток № 1 до Кредитного договору). Проте, [PERSON] Відповідачем-1 не виконуються належним чином зобовязання по поверненню кредитних коштів та пені, як це передбачено умовами Кредитного Договору. Дата виникнення порушення зобовязань по кредитному договору - 11 лютого 2008 року. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до вимог статей 546, 548 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Вимогами статей 549, 550 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором, який Відповідачами по суті не оспорується, стягнення заборгованості здійснюється за період з 11 лютого 2008 року до 30 квітня 2009 року, в розмірі 62 354,43 доларів США основний борг по кредиту та 67 331,56 грн. пеня. Відповідно до статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 30 квітня 2009 року офіційний курс гривні відносно до долару США встановлений Національним банком України у розмірі 7,70 (сім гривень 70 копійок) гривень за один долар США. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 547 460,67 грн., у тому числі 480 129,11 грн. основний борг та пеня - 67 331,56 грн. У якості забезпечення належного виконання кредитних зобовязань виступила порука: - [PERSON] (Відповідач-2) згідно Договору поруки № 3/РVN12-зЗ від 14.07.2008 р., - [PERSON] (Відповідач-3) згідно Договору поруки №3/РVN12-п від 12.09.07 р., - [PERSON] (Відповідач-4) згідно Договору поруки №3/РVN12-п1 від 12.09.07р., які виступили поручителями за названим вище Кредитним договором перед Позивачем. Таким чином, між Позивачем та Відповідачами 2, 3, 4, на підставі названих вище Договорів поруки № 3/РVN12-зЗ від 14.07.2008 р., № 3/РVN12-п від 12.09.2007 р. та № 3/РVN12-п1 від 12.09.2007 р., відповідно, виникли цивільно-правові відносини, які регулюються статтею 553 ЦК України, відповідно до вимог якої, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно до вимог статей 546, 548 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до пунктів 2, 3 названих вище Договорів поруки, у випадку невиконання Боржником зобовязань за Кредитним договором Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам. У випадку непогашення Боржником заборгованості за Кредитним договором протягом 1-го календарного дня з моменту настання строку сплати процентів, основного боргу, передбачених Кредитним договором у Кредитора виникає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі до Поручителя. Виконання зобовязань Поручителем за даним договором є безумовним. У випадку невиконання Боржником своїх зобовязань за Кредитним договором у зазначений у цьому договорі строки, Поручитель зобовязується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його Кредитором (письмового або телетрансмісійного) про невиконання Боржником прийнятих на себе зобовязань сплатити грошову суму, яку вимагає Кредитор, шляхом її перерахування на рахунок Кредитора будь яким способом, вказаним Кредитором. Згідно вимог статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно до вимог пункту 3.4. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього Договору у випадку, коли Позичальник у період дії Договору порушував будь-які умови цього Договору, у тому числі, несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до пунктів 3.2., 4.3., 4.4., 4.7., 4.8. цього Договору, позичальник на вимогу Банку не сплатив у передбачених цим Договором випадках неустойку (штраф, пеню), якщо Позичальник не виконав зобовязання застрахувати на умовах, погоджених з Банком, на весь період дії цього Договору предмет застави, переданий Банку в забезпечення виконання зобовязань Позичальника за цим Договором. При цьому, у випадку вимоги Банку про дострокове повернення Кредитних ресурсів та сплату процентів Позичальник зобовязаний зробити повне погашення заборгованості за цим Договором, тобто повернути отримані Кредитні ресурси та сплатити всі проценти, протягом 10 банківських днів з моменту одержання вимоги Банку. Дострокове повернення Кредитних ресурсів та сплата процентів не звільняють Позичальника від відповідальності, передбаченої розділом 6 цього Договору, за порушення умов цього Договору. Відповідно до вимог статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На неодноразові звернення Позивача до Відповідачів з вимогою погасити заборгованість, останні не відреагували, що підтверджується копіями листів повідомлень, претензій та вимог про дострокове повернення кредитних коштів від 06.03.2008 р., 08.04.2008 р., 03.11.2008 р., 10.11.2008 р., 15.01.2009 р., 06.02.2009 р. та доказами про направлення їх поштою. З огляду на систематичне невиконання умов Кредитного договору Відповідачами, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу примусово, а саме, про стягнення грошових коштів з Відповідачів солідарно та достроково у повному обсязі. Судом, відповідно до ст. 37 ЦПК України, здійснено заміну позивача (за заявою останнього) - відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» від імені якого діє філія «Придніпровське регіональне управління» відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» від імені якого діє філія «Придніпровське регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», якого залучено до участі у справі, який змінив своє найменування, а саме, з відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит». Так, відповідно до положень пунктів 1.2., 1.3. Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», зареєстрованого державним реєстратором 30.09.2009 р., з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», змінено найменування Банку на публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (протокол від 02.09.2009 р. за № 4). Отже, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», є правонаступником щодо всіх прав та зобовязань ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Банку «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю. Відповідно, всі права та обовязки за кредитним договором та договором поруки згідно вимог ст.ст. 512, 514 ЦК України, переходять до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Доказами правомірності позовних вимог є розрахунок заборгованості, копії паспортів відповідачів, кредитний договір, заявка від 12.09.2007 р., заява на видачу готівки від 12.09.2007 р., Договори поруки № 3/РVN12-зЗ від 14.07.2008 р., № 3/РVN12-п від 12.09.2007 р., № 3/РVN12-п1 від 12.09.2007 р., іпотечний договір від 13.09.2007 р., листи повідомлення, претензії та вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 06.03.2008 р., 08.04.2008 р., 03.11.2008 р., 10.11.2008 р., 15.01.2009 р., 06.02.2009 р. та доказами про направлення їх поштою та інші матеріали справи. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та договору, що є підставою для їх повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: approved