Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку таким, який відбувся та визнання за нею права власності на вказане нерухому майно, розташоване [ADDRESS], посилаючись на слідуючі обставини. 29 липня 2008 року між нею та відповідачем [PERSON], громадянином республіки Молдова, було укладено усний договір купівлі-продажу будинку за вищезазначеною адресою, який належить останньому на підставі рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарсього району від 03 грудня 1965 року за №20. Згідно домовленості, позивачка виконала зобов'язання покупця, передавши відповідачу 5600 гривень за вказаний будинок, а той, в свою чергу, передав його їй у користування та володіння, ним вона користується з дня укладення договору. Однак, незважаючи на те, що фактично договір купівлі-продажу відбувся, про що свідчить наданий суду письмовий договір між сторонами, вона до теперішнього часу не є власником зазначеного будинку, оскільки відповідач ухиляються від нотаріального оформлення правочину. Оскільки позивачка зі своєї сторони виконала умови договору купівлі-продажу, виготовила технічну документацію (технічний паспорт) на будинок, як було домовлено між ними, сплатила відповідачу за будинок кошти, вона просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вищезазначене нерухому майно. До цього часу спірний будинок не був зареєстрований в БТІ, що позбавляло можливості укласти договір купівлі-продажу в установленому законом нотаріальному порядку. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але згідно телеграми, просив заслухати справу у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення до доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору від 20 вересня 2008 року (а.с.5), [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу будинку, що розташований [ADDRESS] за 5600 гривень, сплативши кошти власнику, а той, в свою чергу, передав їй у володіння та користування вказаний будинок. Вказаний договір сторони зобов'язались засвідчити нотаріально не пізніше 20 вересня 2008 року, домовившись, що витрати по засвідченню договору нотаріаьно бере на себе покупець. Із копії рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району від 03.12.1965 року №20 вбачається, що після смерті матері [PERSON], будинок переоформлено на її старшого сина [PERSON] та відкрито особовий рахунок по погосподарській книзі сільської ради (а.с.9). Довідкою Тузлівської сільської ради Татарбунарського району №160 від 21.08.2007 року (а.с.10) підтверджується, що за [PERSON] дійсно числиться житловий будинок [ADDRESS] згідно записів в погосподарські книзі сільської ради. Згідно характеристики будівель і споруд по технічному паспорту на будинок [ADDRESS] (а.с.11, 11-зворот), інвентарна вартість будинку з урахуванням зносу складає 9004 грн. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач передав позивачці житловий будинок у власність, але створює перепони в нотаріальному посвідченні укладеного між ними правочину по причині віддаленості проживання (мешкає в м.Кишинів республіки Молдова) та свого похилого віку, що й спонукало позивачку звернутись до суду із позовом про визнання за нею права власності на будинок. У відповідності зі ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, судом з достовірністю встановлено факт купівлі позивачкою будинку у відповідача, але належно не оформленого в установленому законом порядку. Враховуючи, що при укладенні угоди сторони домовились відносно всіх основних умов договору, що підтверджується письмовим доказом, і відбулося повне виконання договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, оскільки за угодою між сторонами вказаний правочин мав бути посвідчений в установленому законом порядку не пізніше 20 вересня 2008 року, суд вважає можливим визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачкою право власності на будинок [ADDRESS].

Outcome: approved