overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем у справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року. Шлюб зареєстрований за актовим записом № 324 відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області. Від цього шлюбу у неї народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться у неї на утриманні. Зараз вони з відповідачем мешкають окремо, однак відповідач у добровільному порядку їй не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка вважає, що відповідач зобовязаний утримувати дитину, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4частини усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка надала суду заяву, вказавши, що вона на своєму позові наполягає і просить розглядати справу в її відсутність (а.с. 11). Відповідач позов визнав, не заперечує виплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що надав суду заяву і просить справу розглядати в його відсутність (а.с. 12). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у порядку ст. 181 СК України, тобто у грошовій формі. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 1 % від суми задоволеного позову, що складає 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], зазначивши, що вона 15 вересня 2007 року уклала юридичний шлюб з відповідачем у справі. Даний шлюб зареєстрований за актовим записом № 324 відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області. Від спільного життя вони з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться у неї на вихованні, а відповідач буде сплачувати аліменти по виконавчому листу, оскільки вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем вони припинили підтримувати з червня 2009 року з тих підстав, що у неї з відповідачем різні погляди на сімейне життя, відсутні спільні інтереси. Позивачка вважає, що вказані обставини свідчать про те, що шлюб з відповідачем зберегти не можливо, тому позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка надала заяву, згідно якої наполягає на своєму позові, просить його задовольнити у повному обсязі і розглядати справу в її відсутність ( а.с. 7). Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, в також просить справу розглядати в його відсутність, що вбачається з заяви відповідача на а.с. 8. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Спільного господарства сторони не ведуть, спору про поділ спільного майна на час розірвання шлюбу між сторонами немає. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позивачка має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Витрати з розірвання шлюбу зі згоди відповідача покласти на нього. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд стягнути з відповідача на користь ЖКП "Промислове" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в межах строку позовної давності, яка виникла станом на 01 січня 2010 року в розмірі 1029,14 грн. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи по суті до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться на балансі ЖКП "Промислове". Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад здійснюється за рахунок засобів житлово-комунальних підприємств, а у випадку недостатності цих засобів - за рахунок державного бюджету. Оскільки основним джерелом отримання коштів на виконання даних функцій є плата за утримання будинків і прибудинкових територій, то невиконання власниками квартир (будинків) обовязку по сплаті даних платежів не дає змоги житлово-комунальним підприємствам належним чином виконувати покладені на них функцій і прямо порушує інтереси держави. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 01 січня 2010 року утворилась заборгованість перед ЖКП "Промислове" за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1029 грн. 14 коп., що стверджується оглянутим та дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості, згідно особового рахунку відповідача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки у добровільному порядку відповідач не бажає виконувати покладені на неї обовязки по оплаті житлово-комунальних послуг, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, котрий згідно рішення міської Ради звільнений від сплати судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд стягнути з відповідача на користь ЖКП "Промислове" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в межах строку позовної давності, яка виникла станом на 01 січня 2010 року в розмірі 1051,68 грн. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи по суті до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться на балансі ЖКП "Промислове". Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад здійснюється за рахунок засобів житлово-комунальних підприємств, а у випадку недостатності цих засобів - за рахунок державного бюджету. Оскільки основним джерелом отримання коштів на виконання даних функцій є плата за утримання будинків і прибудинкових територій, то невиконання власниками квартир (будинків) обовязку по сплаті даних платежів не дає змоги житлово-комунальним підприємствам належним чином виконувати покладені на них функцій і прямо порушує інтереси держави. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань,станом на 01 січня 2010 року утворилась заборгованість перед ЖКП "Промислове" за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1051 грн. 68 коп., що стверджується оглянутим та дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості, згідно особового рахунку відповідача. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки у добровільному порядку відповідач не бажає виконувати покладені на неї обовязки по оплаті житлово-комунальних послуг, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ІІПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, котрий згідно рішення міської ради звільнений від сплати судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, покликаючись на те, що вона народилась 16.11.1940 р. в с.Заповіти Ілліча Іглинського району , Башкирія . 13.11 1996 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] ,[INFO] . Однак у паспорті заявниці прізвище заявниці помилково записано не [PERSON], [PERSON] , хоча у свідоцтві про шлюб записано [PERSON] . 10.12.2009 року її чоловік [PERSON] помер , вона не може оформити жодних документів через розбіжності у прізвищі, тому звернулась з даною заявою в суд . Заявниця [PERSON] у судовому засіданні підтримала свою заяву , просила її задовольнити . Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши зібрані матеріали, суд вважає, що заява підлягає до задоволення із слідуючих підстав: Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України КА № 465278 заявниця [PERSON] народилась 16.11.1940 року в с.Заповіти Ілліча Іглинського району , Бащкирія . Копією свідоцтва про шлюб стверджується , що [PERSON] ,[INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 13.11.1996 року і їм присвоєно прізвище [PERSON] . Тому суд прийшов до висновку що беззаперечним є те, що свідоцтво про шлюб серії 1- СГ № 005298 від 13.11.1996 року належать заявниці, тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки встановлення факту належності заявниці зазначених правовстановлюючих документів необхідно їй для оформлення спадкових документів .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка з тих підстав, шо вона в 1996 році зареєструвала шлюб з [PERSON] ,[INFO] . З часу одруження вона перебувала на утриманні чоловіка, він працював на шахті і його заробітна плата, а пізніше пенсія була значно більша за її, чоловікові було становлено професійне захворювання . Шахта призначила відшкодування втраченого заробітку .З 01.04.2001 року відшкодування втраченого заробітку здійснювало ВВДФССНВ у м.Червонограді. Крім цього, вона часто хворіла і свою пенсію витрачала на ліки, продукти харчування, оплату комунальних ослуг. 10 грудня 2009 року її чоловік помер. Вона залишилась одна, а проживали вони вдвох. Після смерті чоловіка заявниця звернулась у ВВДФССНВ у м.Червонограді за призначенням виплат по втраті годувальника . Для того, щоб отримувати виплати по втраті годувальника необхідно встановити факт перебування її на утриманні чоловіка до дня його смерті. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити, давши пояснення аналогічні підставам звернення до суду. Представник відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випалків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді в судовому засіданні пояснила, що оскільки на день смерті [PERSON] та заявниця проживали разом ,доходи чоловіка були значно більші, заявниця досягля 55 років на день смерті [PERSON] і не працювала тому заперечень не має стосовно задоволення заяви . Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи суд вважає , що заява підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Копією свідоцтва про одруження стверджується, що [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] , [INFO] одружились 13 листопада 1996 року в Червоноградському відділі РАГС . Копією свідоцтва про смерть стверджується, що [PERSON] помер 10 рудня 2009 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.12.2009 року зроблено запис за № 682 . Довідкою управління Пенсійного Фонду України в м.Червонограді від 04.01.2010р. № 7 стверджується, що [PERSON] отримував пенсію в розмірі 2911грн. 57 коп., а згідно довідки з Пенсійного фонду №6 від 04.01.2010 р. розмір пенсії заявниці становить 667 грн. 63 коп.. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви та встановлення факту, що заявниця перебувала на утриманні чоловіка - [PERSON] , який помер 10 грудня 2009 року в м.Червонограді, оскільки вони разом проживали , вели спільне господарство, опікувались одне одним через хвороби, доходи померлого значно у декілька разів перевищували доходи заявниці .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання однієї дитини, сина [PERSON], 29.01.200 року народження. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб, з відповідачем [PERSON] розірвано 28 лютого 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №41. За час спільного проживання в них народився син [PERSON] - [INFO], який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач, як батько дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, а їй одній важко утримувати сина та забезпечити його всім необхідним, тому вона звернулася до суду з даним позовом, просить винести рішення, яким зобов'язати відповідача [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO] сплачувати, щомісячно, аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на їх задоволенні наполягає. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачкою. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід задовольнити. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком дитини, сина, [PERSON], [INFO]. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.01.2010 року стверджено, що [PERSON], ніде не працює, проживає в будинку матері, [PERSON], [INFO], має власне дворогосподарство, худобу. [PERSON] виховує сама двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З довідки за № 3749 від 27.01.2010 року, виданої виконкомом Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області про те, що на утриманні [PERSON] знаходиться син - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач, [PERSON], як батько дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому у відповідності до ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, слід стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO] на користь [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] на утримання однієї дитини : сина [PERSON], [INFO] у примусовому порядку в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, починаючи з 02.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Також, слід стягнути з [PERSON] 51 гривню судового збору в дохід держави та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 24 червня 2006 року у Міському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 393, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] у січні 2010 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що спільне життя з відповідачем припинено у червні 2009р. по причині неприязних відносин, які склалися на побутовій основі, що робить неможливим подальше збереження родини. На примирення не згодна. Просила розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що родина розпалася остаточно, шлюб зв'язує їх тільки формально, приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені, а шлюб розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою держмита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд, з урахуванням матеріального положення сторін, вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

21 грудня 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що звільнився з роботи із ВАТ „Полонський гірничий комбінат, однак виплату всіх належних сум відповідачем не здійснено. Просить стягнути не виплачену заборговану заробітну плату в сумі 1275 грн., середній заробіток з дня звільнення по день фактичного розрахунку або ухвалення рішення судом в сумі 2354 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач підтримує свої вимоги частково просить стягнути заробітну плату в сумі 829,68грн., оскільки після звернення до суду з позовом відповідач частину боргу із заробітної плати виплатив. В іншій частині позов підтримує повністю. Представник відповідача в суд подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає частково \-- в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час розрахунку при звільненні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працював на ВАТ „Полонський гірничий комбінат, звільнений з 23 жовтня 2009 року. Заборгованість по заробітній платі при звільненні позивачу не виплачено в сумі 829,68 грн. Середній заробіток позивача за два місяці перед звільненням становив 1177 грн. За затримку розрахунку при звільненні позивач просить стягнути в сумі 2354 грн. Дані обставини встановлені з пояснень позивача та довідок відповідача. Зокрема, вказані факти підтверджуються наданою суду довідкою відповідача про заробіток перед звільненням та розмір заборгованості перед позивачем. Відповідно до вимог ст.116, 117 КЗпП України заробітна плата при звільненні виплачується працівникам в день звільнення, а у разі невиплати стягується середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи з часу звільнення до часу виплати в розмірі позовних вимог. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

14 грудня 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними укладений 11 червня 2005 року, мають одного неповнолітнього сина. Подружнє життя не склалось з причини несумісності характерів, тому припинили шлюбні стосунки. В суді позивач позов підтримує і пояснив що проживає з іншою жінкою. Відповідачка з позовом погоджується, пояснила, що не живуть як подружжя з вересня 2008 року, строку на примирення недоцільно надавати. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з їх пояснень та досліджених в суді доказів, доданих до позовної заяви свідоцтва про шлюб та про народження дитини. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved