Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

До суду звернувся [PERSON], який є одноособовим учасником ТзОВ „[PERSON] УКРАЇНА і просить припинити юридичну особу, не пов'язуючи це з її банкрутством, а також зобов'язати Державного реєстратора Макарівської районної Державної адміністрації Київської області провести державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю „[PERSON] УКРАЇНА ". В позовній заяві позивач посилається на те, що в серпні 2009 року позивач познайомився з [PERSON] , який запропонував йому розпочати та організувати спільний бізнес і, при цьому, зацікавив позивача деякими розробками майбутнього проекту у сфері виготовлення і монтажу меблів для приватних та юридичних осіб. Для організації майбутнього спільного бізнесу позивач придбав частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю „[PERSON] УКРАЇНА", яке зареєстроване Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 10 травня 2008 р. та перереєстроване 20 жовтня 2009 року (код ЄДРПОУ 35917847), про що видане Свідоцтво про реєстрацію серії А01 № 547034 та були внесені відповідні зміни до пункту 1.1. Статуту товариства, а також подав заяву про перереєстрацію Товариства за іншою юридичною адресою - Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Леніна, буд. 61 - де і планувалось зробити базу для підприємства по виготовленню меблів. Позивач є одноособовим учасником Товариства з 14 жовтня 2009 року на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА" № 3 від 14.10.2009 р. Цим же рішенням учасників [PERSON] з 14.10.2009 р. був призначений директором ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА ", про що було видане Розпорядження № 3 від 14.10.2009 р. На [PERSON], як на директора, також був покладений обов'язок щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві, складання та подача податкової звітності до податкових органів, звітів до відповідних фондів. Під час перереєстрації [PERSON] мешкав за адресою : [ADDRESS]. Проте, з кінця жовтня 2009 р. [PERSON] раптово зник, так і не приступивши до своїх обов'язків директора ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА". У Печерській ДПІ м. Києва позивача повідомили, що директор [PERSON] не надав органам ДПІ звітності у встановлені строки, не відкрив рахунку в банку, на листи не відповідає. На телефонні дзвінки позивача [PERSON] також не відповідає, за останнім відомим позивачеві місцем його проживання ([ADDRESS] ) позивач [PERSON] застати не може. Встановити місцезнаходження переданих [PERSON] документів та печатки Товариства позивачеві не вдалося. З метою розшуку [PERSON] позивач звернувся з відповідною заявою до Управління податкової міліції Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва з проханням допомогти йому в пошуках директора ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА " [PERSON], але від податкової міліції позивач отримав відповідь, що [PERSON] розшукати не вдалося і порадили згідно чинного законодавства звернутися до суду. Відсутність директора [PERSON], відсутність переданих йому документів ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА " позбавляє позивача можливості реалізовувати свої права учасника даного товариства, встановлені Статутом товариства та законодавством по контролю за його діяльністю. Крім того, існує реальна загроза використання зниклих документів, бланків довіреностей та векселів та печатки ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА " та інших документів для ведення незаконної діяльності від імені товариства невідомими особами. Ліквідувати ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА " та зняти його з обліку в ДПІ в загальному порядку, шляхом подачі заяви за формою 8-ОПП, не виявляється можливим, оскільки разом з відповідачем зникли всі документи фінансово-господарської діяльності, документи бухгалтерського та податкового обліку. Внаслідок цього унеможливлюється проведення позапланової документальної перевірки, яка має бути проведена у випадку ліквідації товариства, незалежно від того, що на момент перереєстрації ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА " 07.10.2009р. не було ніякої заборгованості зі сплати податків та обов'язкових платежів, що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 07.10.2009 р. № 7788/24-016 , також рахунок в банку Товариства був закритий 2 жовтня 2009 року, а після перереєстрації ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА " ще не відкривало рахунків в установах банків та не здійснювало ніякої фінансово-господарської діяльності. Ці вимоги підтримані в судовому засіданні представником [PERSON] за довіреністю [PERSON] [PERSON] та представник Товариства з обмеженою відповідальністю „[PERSON] УКРАЇНА в судове засідання не зявилися хоча повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином, шляхом подання оголошення в газеті Урядовий Курєр від 17 квітня 2010 року № 71. Заперечення проти позову не подали. Повідомлення про причини неявки відповідачів у суд не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився до початку судового засідання на адресу суду подав пояснення в якому вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю „[PERSON] УКРАЇНА (ідентифікаційний код 35917847, місцезнаходження: 08000, Київська обл., Макарівський p., смт. Макарів, вул. Леніна, 61) взято на облік в Макарівській районній державній адміністрації 30.10.2009 року, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (надалі - ЄДР) за №134000110584. 04.02.2010 року державним реєстратором внесено запис до ЄДР за №13401430007001105 про відсутність даного Товариства за вказаним місцезнаходженням відповідно до вимог статті 19 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". Відповідно до статті 38 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане із банкрутством, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем знаходження юридичної особи для внесення відповідного запису до ЄДР. Підставами для постановления судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання недійним запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, які не можна усунути, провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом, невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону, неподання протягом року органам державної податкової служби декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, наявність в ЄДР запису про відсутність юридичної особи за вказаним місцезнаходженням. Документи для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи подаються головою ліквідаційної комісії у порядку, який встановлено частинами 1-5 статті 36 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а саме: голова ліквідаційної комісії або уповноважена ним особа після закінчення процедури ліквідації, яка передбачена законом, але не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у зв'язку з ліквідацією. Оскільки за заявою позивача печатка є зниклою, то підписи голови ліквідаційної комісії на реєстраційній картці мають бути завірені нотаріально. Виходячи з того, що позовні вимоги позивача не зачіпають суб'єктивних прав та інтересів державного реєстратора Макарівської райдержадміністрації, просить розглядати справу за його відсутності. В разі, якщо суд своїм рішенням повністю задовольнить позовні вимоги позивача, з метою забезпечення виконання рішення суду та відповідно до частини 2 статті 105 Цивільного кодексу України, статті 59 Господарського кодексу України, частини 5 статті 38 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" просить задовольнити клопотання позивача та призначити головою ліквідаційної комісії засновника ТОВ "[PERSON] УКРАЇНА" [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: [INFO]), встановити строк і порядок роботи ліквідаційної комісії. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. [PERSON] придбав частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю „[PERSON] УКРАЇНА" , яке зареєстроване Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 10 травня 2008 р. та перереєстроване 20 жовтня 2009 року (код ЄДРПОУ 35917847), про що видане Свідоцтво про реєстрацію серії А01 № 547034 та були внесені відповідні зміни до пункту 1.1. Статуту Товариства, а також подав заяву про перереєстрацію товариства за іншою юридичною адресою - Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, вул. Леніна, буд. 61, де і планувалось зробити базу для підприємства по виготовленню меблів. [PERSON] є одноособовим учасником Товариства з 14 жовтня 2009 року на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА ", що оформлено протоколом № 3 від 14.10.2009 року. Згідно даного протоколу [PERSON] з 14.10.2009 р. був призначений директором ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА", про що було видане Розпорядження № 3 від 14.10.2009 року. При призначенні [PERSON] на посаду директора, на підставі п. 6 Протоколу № 3 загальних зборів товариства, попередній директор - [PERSON] - передала [PERSON] по акту прийому-передачі від 14 жовтня 2009 року, всю документацію товариства, включаючи: установчі документи, довідки та повідомлення про взяття на облік ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА" в податковій інспекції, усіх фондах, фінансово-господарські документи, господарські договори та угоди, отримана товариством ліцензія Міністерства будівництва, бланки суворої звітності - довіреності та векселя, печатка, довідка про відсутність заборгованості перед держбюджетом тощо. На [PERSON], як на директора, також був покладений обов'язок щодо ведення бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві, складання та подача податкової звітності до податкових органів, звітів до відповідних фондів. Згідно представлених позивачем документів вбачається, що під час перереєстрації [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS], про що [PERSON] передав договір на користування цим приміщенням у якості офісу та тимчасового мешкання та пояснив, що там тимчасово будуть знаходитися документи підприємства аж доки він не переїздить до Макарова. З пояснень представника позивача встановлено, що з кінця жовтня 2009 року [PERSON] раптово зник, так й не приступивши до своїх обов'язків директора ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА". У Печерській ДПІ м. Києва позивача повідомили, що директор [PERSON] не надав органам ДПІ звітності у встановлені строки, не відкрив рахунку в банку, на листи не відповідає. На телефонні дзвінки позивача [PERSON] також не відповідає, за останнім відомим позивачеві місцем його проживання ([ADDRESS]) позивач [PERSON] застати не може. Встановити місцезнаходження переданих [PERSON] документів та печатки товариства позивачеві не вдалося. З метою розшуку [PERSON] позивач звернувся з відповідною заявою до Управління податкової міліції Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва з проханням допомогти йому в пошуках директора ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА" [PERSON], але від податкової міліції позивач отримав відповідь, що [PERSON] розшукати не вдалося і порадили згідно чинного законодавства звернутися до суду. Згідно п. 4.1. Статуту ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА ", ст. 10 Закону України „Про господарські товариства" учасник товариства має право: брати участь в управлінні товариством, брати участь в розподілі прибутку товариства, одержувати інформацію про діяльність товариства, в тому числі знайомитись з даними бухгалтерського та податкового обліку, іншими документами товариства. Згідно ст. 116 Цивільного кодексу України учасник товариства має право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1)брати участь в управлінні товариством у порядку, встановленому в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2)брати участь в розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3)вийти у встановленому порядку з товариства; 4)здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у порядку, встановленому законом; 5)одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права учасника даного товариства, встановлені Статутом товариства та законодавством по контролю за його діяльністю. Крім того, існує реальна загроза використання зниклих документів, бланків довіреностей та векселів та печатки ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА " та інших документів для ведення незаконної діяльності від імені товариства невідомими особами. Суд також погоджується з твердженнями представника позивача про те, що ліквідувати ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА " та зняти його з обліку в ДПІ в загальному порядку, шляхом подачі заяви за формою 8-ОПП, не виявляється можливим, оскільки разом з відповідачем зникли всі документи фінансово-господарської діяльності, документи бухгалтерського та податкового обліку. Внаслідок цього унеможливлюється проведення позапланової документальної перевірки, яка має бути проведена у випадку ліквідації товариства, незалежно від того, що на момент перереєстрації ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА" 07.10.2009 р. не було ніякої заборгованості зі сплати податків та обов'язкових платежів, що підтверджується Довідкою Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 07.10.2009 р. № 7788/24-016, також рахунок в банку Товариства був закритий 2 жовтня 2009року, а після перереєстрації ТОВ „ [PERSON] УКРАЇНА " ще не відкривало рахунків в установах банків та не здійснювало ніякої фінансово-господарської діяльності. Листом № 491/10/15-017 від 21.04.2010 року державна податкова інспекція у Макарівському районі Київської області вказує на те, що ТОВ "[PERSON] Україна" (код ЄДРПОУ 359,17847) відповідно до акту про відсутність юридичної особи від 26.01.10 № 32 не знаходиться за своїм місцезнаходженням смт. Макарів вул. Леніна, 61 б, не подає податкову звітність до ДПІ у Макарівському районі протягом 2010 року. Остання податкова звітність ТОВ " [PERSON] Україна" подана за 3 квартал 2009 року та повернена платнику ДПІ у Печерському районі де було зареєстровано ТОВ до зміни місцезнаходження, яка заповнена всупереч правилам. Платнику запропоновано надати нову декларацію оформлену належним чином. Згідно п. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Згідно п. 6 ст. 59 Господарського кодексу України підприємство ліквідується у разі скасування його держаної реєстрації у випадках, передбачених законом. Законодавством визначено, що здійснення підприємством діяльності, що суперечить установчим документам, є підставою для скасування державної реєстрації. У свою чергу, таке скасування припиняє підприємницьку діяльність і є підставою для ліквідації суб'єкта господарювання і виключення його з ЄДРПОУ. Згідно п. 2 ст. 247 Господарського кодексу України скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до ст. 59 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом. Вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, визначених у п. 2 ст. 110 Цивільного кодексу України може бути пред'явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, і в ній зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 124 Конституції України встановлює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а стаття 8 Конституції України передбачає, що її норми є нормами прямої дії. Суд вважає доведеним, що позивач, як учасник ТОВ „[PERSON] УКРАЇНА " має право звернутися до суду з проханням ліквідувати юридичну особу. Спеціальним законом, що регулює правовідносини, які виникають у сфері державної реєстрації створення та припинення юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців, є Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" № 755-IV від 15 травня 2003 р. Пункт 1 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачає, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Відповідно до абзацу першого частини другої ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", однією з підстав для винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом. Частина 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" зазначає, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: *визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути; *провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; *невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону; *неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; *наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням. З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про те, що ані стаття 110 Цивільного кодексу України, ані стаття 38 Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" не встановлюють вичерпного переліку підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи. Позиція згідно з якою не є вичерпним перелік підстав для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, встановлений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", підтверджується також в листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 7540 від 29.10.2004 р. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість припинення юридичної особи через підстави, що не пов'язані з її банкрутством, а саме - з огляду на те, що товариство зможе проводити діяльність, яка суперечить його статутній діяльності та в звязку з наявністю в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням. При цьому суд також приймає до уваги той факт, що відсутність директора товариства, установчих документів та печатки позбавляє можливості власника провести ліквідацію товариства іншим шляхом ніж через судове рішення, що підтверджено наданими суду належними та допустимими доказами. Суд також приймає до уваги той факт, що згідно з роз'ясненнями, наведеними у листі від 29.10.2004 р. № 7540 Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, перелік підстав для прийняття судового рішення щодо припинення юридичної особи, який встановлено ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не є вичерпним. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved