overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 7484,75 грн. станом на 01 грудня 2009 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КП «Теплотранссервіс» РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що КП «Теплотранссервіс» Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою [ADDRESS] квартиронаймачем якого є відповідач по справі. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.З ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобов»язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобов»язань, станом на 01 грудня 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 7484,75 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №1813 від 21 грудня 2009 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як було встановлено в судовому засіданні КП «Теплотранссервіс» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що згідно особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 617,56 грн. станом на 01 листопада 2009 року. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити заборгованість, тому даний борг представник позивача просить стягнути на користь КТП «Комуненергія» РМР з відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що КТП «Комуненергія» Рівненської міської Ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою м.Рівне, вул.Д.Галицького, 9 кв.17Б\\1 квартиронаймачем якого є відповідач по справі. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Розрахунковим періодом оплати є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Внаслідок порушення відповідачем своїх договірних зобовязань, станом на 01 листопада 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в сумі 617,56 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в добровільному порядку відповідач сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території не бажає, тому дані кошти слід стягнути в судовому порядку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №2234 від 22 грудня 2009 року при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,00 грн. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути на їх користь з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як було встановлено в судовому засіданні КТП «Комуненергія» РМР відповідно до рішення Рівненської міської Ради звільнено від сплати державного мита при подачі позовних заяв до суду, тому дані витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що йому належить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок №4 по вул.Ладигівській в с.Губині Старокостянтинівського району, видане 06.04.1988р. Старокостянтинівським райвиконкомом на підставі рішення Старокостянтинівської райради №195 від 20.11.1987р., посилаючись на те, що в вказаному свідоцтві помилково записано його прізвище як «Нікітюк» та по-батькові, як «Нікітовіч», а в дійсності його прізвище «Никитюк» та по-батькові - «Якимович». Встановлення даного факту йому потрібно, так як він не може на свій розсуд вільно розпоряджатись, вказаним майном, з вищезазначених розбіжностей. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що не заперечує проти задоволення заяви, просить справу слухати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] належить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок №4 по вул.Ладигівській в с.Губині Старокостянтинівського району, видане 06.04.1988р. Старокостянтинівським райвиконкомом на підставі рішення Старокостянтинівської райради №195 від 20.11.1987р. на ім»я [PERSON] Нікитовіча. Даний факт підтверджується поясненням заявника, доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною дочкою [PERSON], який помер 29.05.2003р. Встановлення даного факту їй необхідно для вирішення питання про оформлення спадщини, так як вона є спадкоємцем за законом, однак не може повністю довести родинні зв»язки. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явись, а звернувсь до суду з письмовою завою про ре, що не заперечує проти задоволення заяви, просить справу слухати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], який помер 29.05.2003р. (свідоцтво про смерть серії 1-БВ №199605 від 30.05.2003р.). Даний факт підтверджується поясненнями заявниці, даними свідоцтва про народження заявниці серії У-УР №1093508 від 19.11.1962р., з яких вбачається, що батьком [PERSON] ( дошлюбне прізвище КОЦЮК) був [PERSON], та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

До Тростянецького районного суду із позовними вимогами до ВАТ Тростянецький машинобудівний завод звернувся [PERSON] та просив стягнути із відповідача на його користь 1324,04 грн. заборгованості по заробітній платі, мотивуючи свої вимоги тим, що він із 01 червня 2000 р. перебував у трудових відносинах із відповідачем, та 14 вересня 2009 р. був звільнений із роботи за ст. 36 п.1 КЗпП України, однак йому при звільненні не було виплачено розрахункові кошти у повному обсязі у розмірі 1324,04 грн. У звязку із цим позивач просить стягнути із відповідача вказану заборгованість на його користь. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву [PERSON], у якому позовні вимоги визнав у повному обсязі, вказав, що на даний час не має можливості виплатити заборгованість позивачеві через скрутний фінансовий стан підприємства, просив розглянути справу у відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Як передбачено ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] Дійсно матеріалами справи встановлено, що позивач перебував в трудових правовідносинах з ВАТ Тростянецький машинобудівний завод з 01 червня 2000 р. по 14 вересня 2009 р., що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-5) і згідно довідки відповідача мається невиплачена заборгованість по зарплаті та розрахункових станом на 30.11.09 р. у розмірі 1324,04 грн. (а.с.6). Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення, як передбачено ст. 116 КЗпП України. У звязку із цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі і розрахункових підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, Декретом Кабінету Міністрів України Про державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27 листопада 2004 року відділом актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 156. Спільне життя з відповідачем не склалося з розбіжностей в поглядах на сімейне життя та з психологічної несумісності. Постійні скандали призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. У попередньому судовому засіданні позивач цілком підтримав свій позов, категорично наполягаючи на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сімї неможливим. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб між нею та позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2004 року зареєстрованому відділом актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 156 (а.с. 5). Сімейні відносини припинені з червня 2009 року. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це Суперечить моральним засадам суспільства. Судові витрати позивач просить суд покласти на нього. На підставі ст.ст. 105, ПО, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 29.11.1986 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького райвиконкому Сумської області УССР, від якого народився син Олександр, [INFO]. З червня 2009 року сторони разом не проживають, примирення між ними не можливе, так як фактично позивачка має іншу сімю. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.11.1986 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тростянецького райвиконкому Сумської області УССР, від якого народився син Олександр, [INFO]. З червня 2009 року сторони разом не проживають та на примирення вони не погоджуються. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради звернувся до суду з заявою про визнання майна померлого у 2006 році [PERSON] відумерлим. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] CO. проживав у [INFO], яка за ним зареєстрована на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 14.05.1993 року. Вказують, що померлий спадкоємців не має. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав і до викладеного в ній доповнив, що на час розгляду справи в 2008 році Виконкому Чернігівської міської ради не було відомо про звернення [PERSON] до Чернігівської міської ради з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого батька. Зацікавлена особа [PERSON] категорично заперечував проти задоволення заяви і суду пояснив, що заявнику на час розгляду справи було відомо, що він звенувся з позовом до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, але про це під час розгляду справи свідомо не повідомили суд. Вказав, що він є спадкоємцем і на даний час власником квартири [ADDRESS]. Вислухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи: особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] (а.с.4), довідку КП «ЧМБТІ» № 17899 від 05.06.2008 року (а.с.4), довідки 2 Чернігівської державної нотаріальної контори (а.с. 14,25), свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.32), копію актового запису про смерть [PERSON] (а.с.16). позовну заяву (а.с.35), ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.05.2008 року (а.с.36), рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.10.2008 року (а.с.37), свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.39), [PERSON] з реєстрів (а.с.40, 41), технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с.42-43), суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: 18.02.2006 року помер [PERSON] (в актовому запису про смерть по батькові вказано Оксентійович - а.с. 16), якому на праві власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.5) і з цього часу в силу ч.2 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина після його смерті. 09.02.2009 року Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом - квартиру [ADDRESS] після померлого 18.02.2006 року [PERSON] (а.с.39). 12.03.2009 року [PERSON] зареєстрував право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.41), а оже на даний час він є єдиним власником квартири і єдиною заінтересованою у даній справі особою. Оскільки наявний спадкоємець померлого за законом, який на час розгляду даної справи реалізував своє право на спадкування квартири [ADDRESS], то відповідно до ст. 1277 ЦК України вказана спадщина не може бути визнана відумерлою і передана у власність територіальній громаді за місцем її відкриття, а отже в задоволенні заяви слід відмовити повністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 1999 року відділом РАЦС м. Лисичанська, Луганська область, актовий запис № 693, посилаючись на те, що подружні стосунки були припинені 04 квітня 2009 року через несумісність характерами. На примирення не згодна. Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач ТОВ «Український промисловий банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором де посилаючись на невиконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором №105/ФК-07, укладеного з нею 24.09.2007 року, просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 1712 грн. 89 коп. і судові витрати в сумі 171 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе ідо такого висновку. Дійсно між ТОВ "Український промисловий банк" і [PERSON] 24 вересня 2007 року був укладений кредитний договір №105/ФК-07 відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 4000 грн. із сплатою за користування кредитом 19,5 % річних строком на 24 місяці. Відповідно до п.2.4, п.2.7 кредитного договору позичальник зобов'язується до 20 числа кожного місяця здійснювати сплату кредиту щомісячно частинами в розмірі не менш як 160 грн. 67 коп., починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту. У випадку порушення строків повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості, що відповідає вимогам п.5.2 кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка в порушення умов кредитного договору не виконала зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1712 грн. 89 коп. (прострочена заборгованість за кредитом 1327 грн. 72 коп., прострочена заборгованість за відсотками 217 грн. 40 коп., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 149 грн. 92 коп., пеня за несвоєчасну сплату відсотків 17 грн. 85 коп.), так відповідачка порушила вимоги ст. ст. 526, Ц530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Заборгованість по кредитному Договору відповідачкою не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту, відповідно кредитного договору №105/ФК-07, сума заборгованості складає 1712 грн. 89 коп. За таких обставин, суд приходе до висновку про те, що позов ТОВ «Український промисловий банк» є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] суд стягує на користь позивача витрати, понесені ним у зв'язку з розглядом справи, у розмірі 171 грн.

Outcome: approved