overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, між ними виникли неприязні стосунки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. За час спільного проживання сторони переконалися, що у них немає спільних інтересів. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не З»ЯЕИВСЯ, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву в якій підтримав свої позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність. В судове засідання відповідачка не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву в якій згодна на розірвання шлюбу та просить розглядати справу у її відсутність. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін на підставі зібраних по справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позо" доведений та підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб в 1991 році. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, оскільки сторони МАЮТь різні характери та погляди на сумісне життя. Сторони не підтримують сімейно - шлюбні стосунки з серпня 2008 року, проживають за різними адресами. Відповідач не розуміє свою дружину, бажання зберегти сім»ю не має. Майнових та житлових спорів сторони не мають З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Вирішуючи питання про витрати, поз»язаі і з отриманням свідоцтва про розлучення суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 15 лютого 2008 року по 03 листопада 2009 року вона проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2010 року і до її повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 2,3). Тому, виходячи з вимог ст.ст.180 - 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітньої дитини у визнаному ним розмірі, а саме - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, п.п. 5 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача також підлягають стягненню 120 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету м. Вознесенська та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

В лютому 2010 року Вознесенський міжрайпрокурор звернувся в інтересах [PERSON] з позовною заявою до ВАТ «Олександрівський гранкарєр» про стягнення заборгованості по заробітній платі в якій вказував, що проведеною перевіркою встановлено те, що з 01 липня 2009 року по 31 жовтня 2009 року [PERSON] працював учнем дробильника дробильного цеху ВАТ «Олександрівський гранкарєр». За час роботи позивачу не в повному обсязі виплачувалася заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1646,66 грн. Враховуючи вказані обставини, Вознесенський міжрайпрокурор просив стягнути з ВАТ «Олександрівський гранкарєр» на користь [PERSON] вказану заборгованість по заробітній платі. В судовому засіданні представник прокуратури [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причина його неявки суду не відома.. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник прокуратури та позивач не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника прокуратури та позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що з 14 липня 2009 року по 16 жовтня 2009 року [PERSON] працював учнем дробильника дробильного цеху ВАТ «Олександрівський гранкарєр», на час розгляду справи звільнений, разом з тим за період роботи йому не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, внаслідок чого виникла заборгованість за липень 2009 року - жовтень 2009 року (включно) в сумі 1646,66 грн.(а.с. 3, 4, 5). А відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин суд вважає позов прокурора в інтересах [PERSON] в межах його вимог обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79, ч. 5 ст. 81, ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 30 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року N 7-93 (зі змінами) з відповідача підлягають стягненню 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Олександрівської селищної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

В січні 2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач, хоча і зареєстрована по зазначеній адресі, проте не проживає у вказаній квартирі з 2007 року, не бере участі по утриманню житла, не сплачує за комунальні послуги. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. На підставі Договору купівлі-продажу № 620 від 19.11.2001р., власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до Довідки КП СКП «Гуртожиток» № 3124 від 29.12.2009р., по зазначеній адресі, зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Згідно зі Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а/з № 277 від 24.07.2009р.) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з Актами про непроживання від 24.12.2009р. та 25.12.2009р., складеними та підписаними посадовими особами СКП «Гуртожиток» та сусідами позивача [PERSON], [PERSON] і [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з вересня 2007 року, особистих речей відповідача у вказаній квартирі немає, кореспонденція на її ім'я не надходить, витрат по ремонту квартири та оплаті комунальних послуг відповідач не несе. Власник квартири особисто виконує ремонт в приміщенні та сплачує за комунальні послуги. Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Оцінивши докази в сукупності, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 вересня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 630. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка просить суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я розпалась остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просило про стягнення з останній збитків за порушення правил користування електроенергією у розмірі 728грн.26коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги , викладені в позові підтримала. Відповідач вимоги позову визнала частково з урахуванням проведених нею оплат, з Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, пояснень сторін, ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" виконує постачання електроенергії до будинків, що розташовані у Центральному районі м. Миколаєва, у зв'язку з чим між відповідачем як співвласником квартири [ADDRESS] і позивачем укладено договір шляхом надання розрахункової книжки зі змістом договору, за яким ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" зобов'язується належним чином виконувати постачання електроенергії, а відповідач належним чином користуватися поставленою енергією, проводити оплату отриманих послуг по електролічильнику та утримувати електроустановку. На виконання умов договору, 17.09.2008року контролерами ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" була проведена перевірка користування електроенергією за адресою: [ADDRESS], в процесі якої було виявлено порушення правил користування електроенергією, яке виразилося в порушенні пломби держповірки. Тому рішенням комісії по розгляду актів ПКЕ від 18.09.2009року відповідачу був виставлений рахунок за безоблікове користування електроенергією за півроку спочатку на суму 403грн.30коп. з урахуванням проведених оплат в сумі 330грн.81коп., а потім з урахуванням тільки 5грн.85коп. на суму 728грн.26коп.. Вказані збитки відповідачем сплачені частково, а саме 18.02.2010року в сумі 100грн.00коп. без сплати у повному обсязі, оскільки остання вважає, що позивачем проведений розрахунок невірно. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. ст. 525, 526 ЦК України, ч.4 ст. 26, ч. 2 ст.27 Закону України "Про електроенергетику", "Правил користування електроенергії для населення", Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженою Постановою НКРЕЕ України від 4.05.2006року №562, суд дійшов висновку , що пред'явлений позов є обґрунтованим, але підлягає задоволенню частково з урахуванням проведених оплат у повному обсязі на суму 330грн.81коп. відповідно до п. 3.7 методики розрахунку величини та з урахуванням частково погашення в сумі 100грн.00коп.. Тому з відповідача підлягають стягненню збитки на суму 303грн.30коп.. Правових підстав для зменшення суми збитків, які випливають із договірних відносин, у зв'язку із матеріальним та сімейним станом відповідача суд не вбачає. У відповідності зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню раніше сплачені позивачем судові витрати у загальному розмірі 81грн.00коп. без додаткового стягнення недоплаченого розміру ІТЗ, виходячи з матеріального стану відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

ВАТ „Кредитпромбанк звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28.3/121-КЕК-07-08 від 13 лютого 2008 року в розмірі 81727 грн. 56 коп., посилаючись на порушення боржником грошових зобовязань за вищевказаним договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 13 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 28.3/121-КЕК-07-08, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 50 000 грн. 00 коп. строком до 15 лютого 2010 року із розрахунку 26 % річних. Відповідно до п.п. 4.3, 4.4, 4.8, 7.1 Договору [PERSON] зобовязався щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту сплачувати суму кредиту та відсотки за користування кредитними коштами у строк до 10 числа кожного місяця, а у разі несвоєчасного погашення заборгованості повинен сплатити пеню у розмірі до 10% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Однак відповідачем сума заборгованості за простроченими платежами по кредиту в розмірі 34297 грн. 20 коп. та сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 6566 грн. 58 коп. своєчасно не сплачена, у звязку з чим була нарахована пеня у загальному розмірі 40863 грн. 78 коп. На час розгляду справи розмір заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 81727 грн. 56 коп. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527,553,554, 624, 625, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не порушив зобов'язання за кредитним договором № 28.3/121-КЕК-07-08 від 13 лютого 2008 року, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за даним кредитом в розмірі 81727 грн. 56 коп. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 937 грн. 27 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дійсним укладений між ним та відповідачем договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що 09.06.2001 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 4-168, від нотаріальної реєстрації якого відповідач ухилився. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи просив про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності осіб, які не зявились. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі - продажу №4-168 від 09.06.2001 року, оформленого універсальною товарною біржею «Ріко-альянс», [PERSON] придбав у [PERSON], квартиру [ADDRESS]. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавець передав майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухилився. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, на задоволенні наполягала. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.09.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Кіру, [INFO] Подружні відносини та ведення сумісного господарства між ними припинені з вересня 2009 року і не підтримуються по теперішній час. Позивач на примирення не згодна, спільне господарство не ведуть, майнових претензій немає. У відповідача фактично склалась інша сім'я. Приймаючи до уваги вищевикладене. суд приходить до висновку, що подальше сумісне проживання подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін. За таких обставин на підставі ст.ст. 104, 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 81 ЦПК України, судовий збір сплачено при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

В позові та судовому засіданні позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 9 з господарсько-побутовими будівлями по вул. Степова в с. Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області, що залишився після смерті її та відповідача матері [PERSON], яка померла 15.08.2004 року. Посилається на те, що після смерті матері і на даний час залишилось двоє дітей вона і відповідач. За життя мати все своє майно заповідала їй і відповідачу, однак відповідач після смерті матері відмовилась від спадщини на її користь. Інших спадкоємців немає. Оформити спадщину на будинок немає можливості за відсутності правовстановлюючих документів на будинок, про що їй повідомили в нотаріальній конторі. В даному будинку вона проживає з 1998 року разом з чоловіком. Відповідач [PERSON] позов визнала, з доводами позивача погодилась, просила позов задовольнити. Вона і на момент смерті матері і на даний час від спадщини відмовляється на користь позивача і хоче щоб право власності на будинок матері визнали за позивачем її сестрою [PERSON]. Суд вважає таке визнання позову відповідачем є безумовним, поскільки воно підтверджується сторонами в судовому засіданні та наданими позивачем документами. У відповідності з ст. 174 ЦПК України та п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись в резолютивній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таке рішення суд може винести і при попередньому розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

03.11.2009року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської Ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті 19.02.2008 року сина [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання на зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ФП №072449 від 20.02.2008 року. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.02.2008 року. У встановлений законом строк позивач до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, тому що втрачений правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON], як єдиний спадкоємець після смерті сина [PERSON], з дня відкриття спадщини, проживала до смерті [PERSON] та проживає по теперішній час в вищевказаній квартирі. Здійснює ремонтні роботи, оплачує комунальні та інші платежі, тобто відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Таким чином, позовна заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачі посилаються на те, що їхньою родичкою була [PERSON], яка проживала в [INFO] і померла 18 грудня 2007 року. За життя вона склала заповіт на їхню користь, посвідчений Феневицькою сільською радою 30 листопада 2007 року за реєстром № 30. На день її смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Феневичі по вул.Леніна,43 Іванківського району Київської області. Спадщину позивачі прийняли шляхом зберігання спадкового майна, тобто вступили в управління спадковим майном. 19 лютого 2010 року позивачі звернулися до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок їм було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. У 1956-1965 роках [PERSON] побудувала жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Феневичі по вул.Леніна,43 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вона будувшіа за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Феневицької сільської Ради за № 180 від 19.02.2010 року. Ніяких інших спадкоємців, які б мали право та намір претендувати на вказане спадкове майно, крім позивачів, не мається. Тому позивачі звернулися до суду і просять суд визнати їх право власності на вищевказане спадкове домоволодіння. Представник відповідача в судове засідання не з,явився. Феневицька сільська рада і надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд, що вони позов визнають, ніяких заперечень проти задоволення позову не мають, просять суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши позивачів [PERSON] та по дорученню від позивачки [PERSON], [PERSON], ознайомившись із заявою відповідача (Феневицької сільської Ради), оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього даються всі законні підстави. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла 18 грудня 2007 року. Судом оглянуто заповіт померлої. Факт прийняття спадщини позивачами підтверджується довідкою Феневицької сільської ради за № 199/01-14 від 19 лютого 2010 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved