Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Красноармійського міськрайсуду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником гаражу, розташованого за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, проспект Шахтобудівельників, двір будинку номер двадцять вісім, гараж номер двадцять. Вказаний гараж належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 21 серпня 2002 року по реєстру № 4680 та зареєстрованого в БТІ м. Красноармійськ 27.01.2010 року за реєстраційним номером 29549460. Вказаний гараж перебуває на земельній ділянці площею 0,0024 га, на яку державний акт на право приватної власності на землю серії ДН виданий на ім'я відповідача [PERSON] ще 23 вересня 1998 року на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 16 вересня 1998 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01903. 21 серпня 2002 року при посвідченні договору купівлі-продажу гаражу приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області по реєстру № 4680 на нього - договір купівлі-продажу земельної ділянки не посвідчувався. Але фактично відповідач продав гараж разом із земельною ділянкою, на якій він розміщений. І в подальшому передав йому державний акт на вказану земельну ділянку. Саме за гараж з земельною ділянкою він і сплатив відповідачу гроші у 2002 році при посвідченні договору купівлі-продажу. Але оскільки акт на право приватної власності на земельну ділянку, на якій розміщений належний йому гараж, він не має змоги отримати на своє ім'я, то вимушений звернутися до суду з цим позовом. Нормативна вартість земельної ділянки відповідно до довідки відділу Держкомзему у м. Красноармійську становить 2 616,24 грн. Стаття З ЦПК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів; право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або законність набуття права власності не встановлено судом Виходячи з наведеного позивач просить задовольнити позов, визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,0024 га, розташовану за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, проспект Шахтобудівників, двір будинку номер двадцять вісім, на якій розміщено гараж номер двадцять У судове засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої на своєму позові наполягає, просить його задовольнити у повному обсязі та розглядати справу в його відсутність (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, судом вживалися заходи щодо його сповіщення про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями та квитанціями на а. с. 16,18,19. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач у справі є власником гаражу, розташованого за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, проспект Шахтобудівельників, двір будинку номер двадцять вісім, гараж номер двадцять. Вказаний гараж належить позивачу, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 21 серпня 2002 року по реєстру № 4680 та зареєстрованого в БТІ м. Красноармійськ 27.01.2010 року за реєстраційним номером 29549460 (а.с. 7). Вказаний гараж перебуває на земельній ділянці площею 0,0024 га, на яку державний акт на право приватної власності на землю серії ДН виданий на ім'я відповідача [PERSON] ще 23 вересня 1998 року на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 16 вересня 1998 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01903 (а.с. 9). 21 серпня 2002 року при посвідченні договору купівлі-продажу гаражу приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області по реєстру № 4680 на імя позивача - договір купівлі-продажу земельної ділянки не посвідчувався. Але фактично відповідач продав гараж разом із земельною ділянкою, на якій він розміщений. І в подальшому відповідач передав позивачу державний акт на вказану земельну ділянку. Саме за гараж з земельною ділянкою позивач у справі і сплатив відповідачу гроші у 2002 році при посвідченні договору купівлі-продажу. Але оскільки акт на право приватної власності на земельну ділянку, на якій розміщений належний позивачу гараж, [PERSON] не має змоги отримати на своє ім'я документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку, то необхідно у судовому порядку встановити право власності позивача на вказану земельну ділянку. Нормативна вартість земельної ділянки відповідно до довідки відділу Держкомзему у м. Красноармійську становить 2 616,24 грн.(а.с. 10-12). У відповідності до ст. 334 Цивільного Кодексу України позивач має право ставити питання про визнання за ним права власності на придбане майно. Згідно ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження нерухомого майна вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт передачі позивачу у справі відповідачем, [PERSON], оригіналу договору купівлі-продажу земельної ділянки свідчить про те, що відповідач передав у власність позивачу земельну ділянку, на якої знаходиться гараж. Таким чином, необхідно визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного та,

Outcome: approved