overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1993 року. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та Максима, [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання синів не надає. В звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду цивільної справи. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та Максима, [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 1 жовтня складає 557 гривень. Таким чином, розмір аліментів, що повинен стягуватися на дитину, не може бути меншим 167, 1 грн., що складає 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. Аналізуючи зібрані у справі докази, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей Артема, [INFO] та Максима, [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2004 року по 20 січня 2010 року. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частки всіх видів його заробітку починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 1 жовтня складає 557 гривень. Таким чином, розмір аліментів, що повинен стягуватися на дитину, не може бути меншим 167, 1 грн., що складає 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. Аналізуючи зібрані у справі докази, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1993р. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося так як не було взаємного порозуміння, часто виникали сварки, не ведуть спільного господарства та не підтримують ніяких стосунків. В звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей з нею. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задоволити, відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду цивільної справи. Матеріалами справи встановлено, що 31 липня 1993 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Хмарою (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Від шлюбу мають спільного шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1, 2 ст. 160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а місце проживання неповнолітніх дітей слід визначити з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

18.01.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] та до його повноліття, так як дитина проживає з нею, а відповідач матеріально не допомагає утримувати сина, просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 'А частину всіх видів його заробітку та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги повністю визнали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив слідуюче. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження серія 1-ФП №063655 від 21.09.2002 року (а.с.5), від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження серія 1-ФП № 010351 від 05.08.2005 року в якому батьком дитини вказаний відповідач [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додат- кового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,внаслідок смерті її матері-Адашинської [PERSON]. В позовній заяві зазначає,що 22 грудня 2007 року померла її мати,після смерті якої залишилося певне майно,що складається з: житлового будинку в с.Лучківці,земельної ділянки на території Ясенівської сільської ради,майнового паю члена КСП та грошового вкладу в Ощадбанку. На даний час вона є єдиним спадкоємцем даного майна,оскільки інших спад- коємців, які б претендували на дану спадщину немає. Строк для прийняття спадщини вона пропустила і основною причиною пропуску строку є те,що вона юридично не обізнана і не знала,що такий строк існує,також вважала,що звертатися в нотаріальну контору може в будь-який час,крім того вважала,що якщо на її ім»я складено заповіт,то вона і так є власником спадку і що звертатися в нотаріальну контору може в будь-який час,а тому дані причини пропуску строку просить вважати поважними та задоволити позов. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала. Від відповідача-Ясенівської сільської ради надійшла суду письмова заява про визнання позову та про постановлення рішення у попередньому судовому засіданні. У відповідності до ст.174 ч.4 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову,суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України,за позовом спадкоємця,який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,суд може визначити йому додатко вий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки,визнання позову відповідачем,не суперечить закону і не порушує прав,свобод чи інтересів інших осіб,то суд дійшов висновку,що позов підлягає до задоволення. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач КП „Житлове ремонтно-експлуатаційне управління звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за надані послуги з утримування і обслуговування житлового будинку та прибудинкової території в розмірі 1804 гривні 48 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтовував наступним. Відповідачка э квартиронаймачем квартири [ADDRESS], особовий рахунок №11637, користується комунальними послугами позивача з утримання і обслуговування житлового будинку і при будинкової території та відповідно до вимог ст.68 Житлового кодексу України, ст.815 ЦК України та пунктів 17, 35 „Правил користування приміщеннями житлових будинків, прибудинковими територіями відповідач зобовязана щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, проводити оплату за надані комунальні послуги на рахунок обслуговуючого підприємства. Відповідач згідно вимог закону не проводила оплату позивачеві за надані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.11.2009року виникла заборгованість на суму 1804 гривні 48 копійок. В судове засіданні представник позивача не зявився. Позивач просив справу розглянути без участі їх представника. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, ніяких заперечень проти позову не надала. Відповідно до вимог ст.ст.169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач [PERSON], яка зареєстрована та проживає в [INFO], у службовій квартирі, не оплачує вартість за надані їй позивачем послуги з утримування і обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, в звязку з чим має заборгованість за період з 01.11.2008 року станом на 01.11.2009року в розмірі 1804 гривні 48 копійок. Строк позовної давності позивачем не порушений. Понесені позивачем судові витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а судовий збір в сумі 51 гривня, від сплати якого позивач звільнений, мають бути стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 257, 509, 526, 543 ЦК України, ст.ст.67,68 ЖК України, ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач ВАТ «Київоблгаз» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 354 гривні 70 копійок, нараховані за користування газовою плитою. В судове засідання представник позивача не зявився. Позивач згідно з позовною заявою просив суд розглянути справу у відсутність їх представника. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, ніяких заперечень проти позову не надала. Відповідно до вимог ст.ст.169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON], яка зареєстрована та проживає в [INFO], та з не сплачує вартість за надані їй позивачем послуги з газопостачання, в звязку з чим має заборгованість за період з 1.03.2008 року по 1.12.2009року в розмірі 354 гривні 70 копійок. Строк позовної давності позивачем не порушений. Понесені позивачем судові витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на загальну суму 30 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судовий збір в сумі 51 гривня має бути стягнутий з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 257, 509, 526, 543 ЦК України, ст.ст.67,68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

що прокурор м. Нетішин звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що трудові відносини між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Атомремонт» припинилися 30 квітня 2007 року. Встановлення даного факту необхідно для звернення до управління Пенсійного фонду України для збільшення [PERSON] розміру пенсії, як непрацюючій пенсіонерці. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Прокурор в судове засідання не зявився, згідно заяви просить справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи [PERSON] вказала, що при ухваленні рішення у справі покладається на думку суду. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідно з ч. 2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з наявних у справі ксерокопій трудової книжки [PERSON] 18.05.1992 року прийнято сторожем на автотранспортну дільницю ВП «Атомремонт», 03.04.1996 року у звязку зі зміною організаційно-правової форми ВП «Атомремонт» перетворено у ВАТ «Атомремонт», після чого записи в трудовій книжці позивачки відсутні. Згідно заяви позивачки, вона працювала на вищевказаному підприємстві до 30 квітня 2007 року, трудову книжку забрала на іншому підприємстві, за адресою м. Київ, вул. Горького 5б, без відповідного запису в ній. Із повідомлення ДПІ у Святошинському районі м. Києва слідує, що підприємство ВАТ «Атомремонт» змінило юридичну адресу, за місцем реєстрації не знаходиться, не звітує про свою фінансово-господарську діяльність з 09.06.2007 року, а з 27.03.2008 року має стан 10 (запит на встановлення місцезнаходження). Судом встановлено перебування [PERSON] у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Атомремонт», що підтверджується зібраними у справі доказами та не оспорюється сторонами, задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки вона мала б право на збільшення розміру пенсії, як непрацюючий пенсіонер. Враховуючи вищенаведене у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених прокурором та заявницею фактів та досліджених доказів, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і на обґрунтування позовних вимог пояснила, що до 19 травня 2007 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилися діти: [PERSON], 10 вересня 1999 року наро\-дження та [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дітей відповідач записаний їхнім батьком. Позивачка просить стягнути на її користь аліменти з відповідача в розмірі 340 грн. на ко\-жну дитину щомісячно, які в даний час знаходяться на її забезпеченні, оскільки відповідач ре\-гулярної матеріальної допомоги на дітей в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги в частині розміру аліментів, і просить сягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 250 грн. на кожну дитину щомісячно Відповідач позов визнав повністю, пояснивши при цьому, що він надавав матеріальну до\-помогу дітям епізодично. Згоден за рішенням суду платити аліменти на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав: діти народилися від шлюбу, в якому сторони перебували до 19 травня 2007 року, в даний час діти проживають з матір'ю та знаходяться на її вихованні та утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає епізодично, має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Угода про добровільну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей між сторона\-ми відсутня. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоро\-в'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника алімен\-тів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доход\ одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Враховуючи, що відповідач має нерегулярний дохід, з урахуванням обставин, які перед\-бачені ст. 182 СК України суд вважає за можливе стягнути із [PERSON] користь [PERSON] на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. на кожну дитину щомісячно. У відповідності зі ст. ст. 81. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляд;, справи в розмірі 120 грн. В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення су\-ду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON]. В позовній заяві він зіслалася на те, що з відповідачкою [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.01.1992 року. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС виконкому Жовтневого району народних депутатів м. Дніпропетровськ (актовий запис № 64). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними припинено з липня 2009 року. Спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони мають різні погляди на життя. Вважає, що їхня сімя розпалася та відновлена бути не може. Просить суд позовні вимоги задовольнити. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача та відповідачки, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що шлюбні відносини сторони не підтримують. Спільне господарство не ведеться. Спору про майно не має. Причиною розпаду сімї є різні погляди на життя. Вжиття заходів з метою збереження сімї не ефективне. Витрати при видачі свідоцтва при розірванні шлюбу необхідно покласти на позивача [PERSON], відповідачку [PERSON] від сплати витрат при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу звільнити. Згідно зі ст. 110 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про розірвання шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, Інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved