Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 01 вересня 2005 року помер її чоловік - [PERSON], який до дня смерті проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина до якої входять: - житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. 30-річчя Перемоги в с. Косівка Володарського району Київської області; -земельна ділянка площею 0,561 Га, яка посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №049200, виданий 22 березня 2001 року Косівською сільською радою та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №187. Заповіту померлий не залишив. Спадкоємицею за законом першої черги після померлого є позивачка - [PERSON] та їх діти, відповідачі по справі, які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. Позивачка фактично прийняла спадщину вступивши у володіння та користування спадковим майном. [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини і 21 липня 2006 року на будинок з господарськими спорудами, державним нотаріусом Володарської районної державної нотаріальної контори було видано на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом, а 01 вересня 2006 року вказане свідоцтво зареєстроване в Білоцерківському МБТІ. На земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений, про що дано оголошення в газету «Голос Володарщини» від 16.01.2010 року. Тому, позивачка вимушена звернутися до суду. Позивачка просить суд, встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на: - земельну ділянку площею 0,561 Га, яка посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №049200, виданий 22 березня 2001 року Косівською сільською радою та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №187. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги. Відповідачі подали до суду заяву в якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують. Відповідно для ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнані позову судове рішення ухвалюється при проведені попереднього судового засідання в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 01 вересня 2005 року помер чоловік позивачки [PERSON], який до дня смерті проживав в [INFO] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до якої входить: - житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. 30-річчя Перемоги в с. Косівка Володарського району Київської області; - земельна ділянка площею 0,561 Га, яка посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №049200, виданий 22 березня 2001 року Косівською сільською радою та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №187, вартість якої згідно витягу з технічної документації про нормативно - грошову оцінку становить 14351 грн.19 коп. (а.с. 26-28). 21 липня 2006 року на будинок з господарськими спорудами, державним нотаріусом Володарської районної державної нотаріальної контори було видано на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, а 01 вересня 2006 року вказане свідоцтво зареєстроване в Білоцерківському МБТІ (а.с. 14-15). Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений, про що дано оголошення в газету «Голос Володарщини» від 16.01.2010 року (а.с.30), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у державного нотаріуса. Заповіту померлий не залишив. Спадкоємицею за законом першої черги після померлого є позивачка - [PERSON] та їх діти, відповідачі по справі, які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. [PERSON] зверталася до Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 39-58). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, зазначено, що правила книги шостої Цивільного Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.І ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved