Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи тим, що 10.05.1997 року було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та сараю з погребом за тою ж адресою. Згідно вищевказаного договору радгосп «Білогородський» продав позивачу зазначену квартиру. Згідно договору купівлі-продажу продавець повинен був оформити даний договір купівлі-продажу нотаріально протягом трьох місяців, але й до сьогодні це не зроблено. Просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири року та сараю з погребом від 10.05.1997 року та визнати за ним право власності на вищевказану квартиру та сарай з погребом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів до суду не з'явилися повторно, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Узгоджено з думкою сторін, присутніх у судовому засіданні, суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що 10.05.1997 року між [PERSON] та радгоспом «Білогородський» було укладено договір купівлі-продажу квартири та сараю з погребом за адресою №10 буданок №27 по вул.Леніна у с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Згідно вищевказаного договору радгосп «Білогородський» продав позивачу зазначену квартиру загальною площею 29,2 кв.м., жилою площею 17,2 кв.м. 21.11.1998 року позивач отримав ордер №017835 на право зайняття квартири, після чого переїхав до вказаної квартири і проживає там по цей час, сплачуючи комунальні послуги, що підтверджується довідкою про сплату комунальних платежів позивачем та наявним у справі ордером на вселення. Згідно договору купівлі-продажу від 10.05.1997 року, продавець, радгосп <Білогородський» повинен був оформити даний договір купівлі-продажу нотаріально протягом трьох місяців, але цього не зроблено й досі. В 1997 році позивач отримав технічний паспорт на спірну квартиру від 17.03.1999 року. На сьогодні майно, на яке заявляє право позивач, перебуває на балансі комбінату комунальних послуг с.Білогородка, який підпорядковано Білогородській сільській раді. Заперечень проти позову в письмовій формі не надійшло від жодного з відповідачів. Дійсність договору купівлі-продажу квартири позивача від 10.05.1997 року сторонами не оспорювалась. Таким чином, дійсність договору купівлі-продажу спірного майна-квартири доводиться всіма доказами, зібраними у справі, в їх сукупності, та не спростовано сторонами протягом розгляду справи по суті. Виходячи з вищевикладеного суд має всі підстави для задоволення частини позову, що стосується визнання договору дійсним. Однак, слід зазначити, що інше майно, заявлене, як власність, позивачем, не може вважатись таким, з наступних підстав. Згідно технічного паспорту на спірну квартиру, виданого Києво-Святошинським БТІ, рік побудови будинку №27 по вул.Леніна у с.Білогородка - 1968, загальна площа квартири 27,9 кв.м, підсобна 11,2 кв.м. Втім, у технічному паспорті, а також у договорі купівлі-продажу квартири не зазначаються будь-які характеристики сараю з погребом, що нібито є підсобними у зазначеній квартирі. Інших правовстановлюючих документів на назване майно позивач не подав. Отже, суд має відмовити у задоволенні цієї частини позову, оскільки існування сараю з погребом не доводиться доказами, зібраними у справі.

Outcome: partial