Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

18.02.2010 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилався на те, що 05.09.2008 року він уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем, спільне життя не склалося, з листопада 2009 року мешкають окремо, втрачено почуття поваги один до одного, спору з приводу виховання сина та спільного майна не має, у нього шлюб повторний, вважає, що сім`я розпалася і відновлювати сімейні стосунки не бажає, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 05.09.2008 року він уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем, спільне життя не склалося, з листопада 2009 року мешкають окремо, втрачено почуття поваги один до одного, спору з приводу виховання сина та спільного майна не має, вважає, що сім`я розпалася і відновлювати сімейні стосунки не бажає, прохає розірвати шлюб. Відповідач позов визнала частково, суду пояснивши, що не згодна, що втрачене почуття поваги один до одного,так як вона поважає позивача як батька їхнього спільного сина,на розлучення згодна. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та беспосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 05.09.2008 року сторони уклали шлюб актовим записом № 927 в відділі РАЦСу Шевченківського РУЮ м. Києва, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії I-БК № 092632, виданого 05.08.2008 року ( а.с. 6). Шлюб у позивача-другий, у відповідача-перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії I-БК № 163025, виданого 27.02.2009 року ( а.с. 7). В період спільного проживання сімейні стосунки не складалися із-за різних поглядів на життя.. В грудні 2009 року сторони припинили спільне проживання. Син мешкає з позивачем. Спроба поновити сімейні стосунки не дала позитивного результата. Спору щодо спільного майна подружжя та виховання сина у сторін немає. Сторони дійшли висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як позов заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які всупереч вимогам ч.1 ст. 55 СК України спільно не піклуються про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і перевірений наданими доказами.

Outcome: approved