Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Ковельського міськрайонного центру зайнятості до [PERSON] про відшкодування збитків в сумі 2153 грн. 73 коп. Позовні вимоги обгрунтовуються наступними обставинами: [INFO] року відповідач [PERSON] зареєструвався у Ковельському міськрайонному центрі зайнятості у пошуках роботи. З причини відсутності вакансій, які б відповідали освіті та спеціальності відповідача, на підставі письмової заяви [PERSON] йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.4 ст.32, п.1 ст.33 Закону України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.п.4.3, 4.4 "Порядку подання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразовіої її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", затвердженого наказом міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 року №307. У поданій відповідачем заяві, щодо наданя статусу безробітного, [PERSON] зазначив, як підставу для надання статусу безробітного, ту обставину, що він не зареєстрований як суб*єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається і не отримує пенсії. На підставі Закону України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Закону України "Про зайнятість населення" у період з 09.01.2008 року по 11.04.2008 року відповідач отримав допомогу по безробіттю в розмірі 2153 грн.73 коп. Разом з тим, зазначену допомогу по безробіттю відповідач отримав на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Так, відповідач [PERSON] з [INFO] року зареєстрований виконавчим комітетом Ковельської міської ради як фізична особа-підприємець. Як з підставами наданя особі статусу безробітного, так з правами та обов*язками безробітного відповідач [PERSON] був належним чином ознайомлений на інформаційному семінарі, однак скрив від спеціаліста центру зайнятості ту обставину, що зареєстрований як підприємець. За таких обставин Ковельським міськрайонним центром зайнятості на ім*я відповідача було скеровано претензію про необхідність повернення незаконно отриманих коштів. Разом з тим зазначену претензію відповідачем залишено без реагування. Згідно ст. 39 Закону України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом вирішуються у судовому порядку. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про зайнятість населення" державна служба зайнятості створена для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки та перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян та здійснює свою діяльність під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України. Ненадходження коштів до Фонду загальнообов*язкового державного соціального страхування на випадок безробіття перешкоджає своєчасному фінансуванню витрат, пов*язаних з виплатою допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації, а також реалізації державної політики у сфері страхування на випадок безробіття, ускладнює здійснення державою активної соціально-економічної політики, спрямованої на задоволення потреб населення у добровільному виборі виду діяльності, забезпечення гарантій щодо працевлаштування громадян, соціального захисту у сфері зайнятості, що є підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Ковельського міськрайонного центру зайнятості безпідставно отримані кошти в сумі 2153 грн. 73 коп. та судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і заперечує проти його задоволення. Заперечуючи проти позову покликається на наступні обставини: з [INFO] року по [INFO] року він працював на посаді охоронника в ТзОВ "ОПТІМА-ТРЕЙД" і був звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. [INFO] року він зареєструвався у Ковельському міськрайонному центрі зайнятості у пошуках роботи. Оскільки роботи, яка б відповідала його кваліфікації, не було, то після відповідних консультаційних роз*яснень він звернувся до директора Ковельського МРЦЗ з заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю у відповідності до чинного законодавства. Дійсно, у вказаній заяві зазначив, що не зареєстрований як суб*єкт підприємницької діяльності і не заперечує того факту, що за період з 16 січня 2008 року він отримав допомогу по безробіттю в сумі 2153 грн. 73 коп. Разом з тим, при подачі заяви повідомив спціаліста ЦЗ про ту обставину, що з 1995 року він був зареєстрований у відділі державної реєстрації суб*єктів господарювання виконавчого комітету Ковельської міської ради як підприємець, однак рішенням Господарського суду Волинської області від [INFO] року державну реєстрацію підприємця [PERSON] було скасовано. Враховуючи наведене вважає, що зазначені у позові кошти отримав підставно. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 і ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній.... справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на ту обставину, що відповідач [PERSON] , був зареєстрований у Ковельському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний і отримав виплату допомоги по безробіттю в сумі 2153,73 грн. на підставі наданих ним неправдивих відомостей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав ту обставину, що на підставі його заяви він був взятий на облік у Ковельському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний і за період з 16 січня 2008 року по 11 квітня 2008 року отримав допомогу по безробіттю в сумі 2153 грн.73 коп. Відповідач визнав також і ту обставину, що належним чином був ознайомлений з правам и та обов*язками безробітного на інформаційному семінарі. Зазначені обставини доводяться також Додатком №1 до Персональної картки [NUMBER] [PERSON] , додатком до Персональної картки про прийняті рішення щодо нарахувань та платежів, а також довідкою Ковельського МРЦЗ від [INFO] року [NUMBER] . Не заперечує відповідач [PERSON] і тієї обставини, що статус безробітного йому було присвоєно на підставі поданої ним заяви, у якій відповідач надав інформацію, що він не зареєстрований як суб*єкт підприємницької діяльності,трудовою діяльністю не займається, не отримує пенсії і не має права на пенсію за віком. Зазначена обставина стверджується також заявою позивача від [INFO] року на ім*я директора Ковельського МРЦЗ про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Заперечуючи проти позову відповідач [PERSON] покликається на ту обставину, що не вважає себе особою, яка зареєстрована як суб*єкт підприємницької діяльності, оскільки рішенням Господарського суду Волинської області від [INFO] року державну реєстрацію підприємця [PERSON] було скасовано. Крім цього, покликається на ту обставину, що спеціаліст ЦЗ [PERSON] була обізнана про наявність рішення Господарського суду про скасування державної реєстрації підприємця [PERSON] Разом з тим обставини, зазначені відповідачем у заперечення позову, спростовуються наступними доказами: витягом з єдиного державного реєстру юридичних осб та фізичних осіб-підприємців серії [NUMBER] згідно якого станом на 18 квітня 2008 року у відділі державної реєстрації суб*єктів господарювання виконавчого комітету Ковельської міської ради зареєстрований як підприємець (фізична особа) [PERSON] , а також показаннями свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні спростувала пояснення відповідача [PERSON] у тій частині, що останній повідомляв свідка про його реєстрацію як підприємця та про існування рішення Господарського суду про скасування такої реєстрації. Крім цього, пояснення відповідача [PERSON] спростовуються копією Персональної картки [PERSON] . Зокрема, у своїх поясненнях, щодо обізнаності спеціаліста ЦЗ [PERSON] про підприємницьку діяльність відповідача, відповідач покликається на наявність такої інформації у його Персональній картці. Однак, з персональної картки вбачається що зазначена інформація у зазначеному документі не міститься. Заперечуючи проти позову відповідач покликається на рішення Господарського суду від [INFO] року яким скасовано державну реєстрацію підприємця [PERSON] , оскільки на думку відповідача наявність зазначеного рішення свідчить про автоматичне виключення відповідача з ЄДР юридичних очіб та фізичних осіб-підприємців. Разом з тим, як вбачається з пояснень відповідача із змістом рішення господарського суду він був ознайомлений безпосередньо після його ухвалення і навіть розпочав здійснювати заходи по скасуванню державної реєстрації, однак не довів зазначеної процедури до кінця. Згідно ж рішення Господарського суду від [INFO] року ухвалено скасувати державну реєстрацію підприємця [PERSON] і зобов*язано підприємця [PERSON] здійснити заходи по скасуванню державної реєстрації суб*єкта підприємницької діяльності у встанволеному законом порядку; подати до виконкому Ковельської міської ради в термін до 06.03.2003 року підтверджуючі документи про ліквідацію та інші документи згідно ст. 37 Положення про державну реєстрацію суб*єктів підприємницької діяльності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що зобов*язань, покладених на нього рішенням суду не виконав. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі на момент подачі у Ковельський міськрайонний центр зайнятості заяви про надання статусу безробітного знав як про те, що з 1995 року він зареєстрований як підприємець, так про те, що рішення господарського суду про скасування державної реєстрації підприємця [PERSON] ним не виконане. Крім цього, про зазначені обставини відповідач не повідомив позивача у справі. Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про зайнятість населення" державна служба зайнятості створена для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки та перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово непрацюючих громадян та здійснює свою діяльність під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Ковельський міжрайонний прокурор підставно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача у справі на користь позивача витрат, понесених Ковельським міськрайонним центром зайнятості. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 173,174 ЦПК України, ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру", ст. 39 Закону України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", ст. 1166 ЦК України, суд -

Outcome: approved