Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що він є дитиною війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога в період з липня 2009 року йому не (виплачувалася, незважаючи на те, що рішенням Конституційного суду України № брп/2007 від 09.07.2007р. у справі № 1- 19/2007 визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" іід 19.12.2006 р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". У звязку з цим просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та стягнути на його користь як дитині війни помісячну соціальну допомогу за період з липня 2009 р. по березень 2010 року в сумі 972 грн. 60 коп., а також сплачені ним удові витрати. Позивач свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянули у ного відсутність (а. с І 0). Відповідач надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, а також свої письмові заперечення (а. с. 13-14), в яких просив в позові відмовити виходячи з наступного: -згідно зі ст 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, кошти якого використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають в силу п. 9 «Положення про Пенсійний фонд України» -виплата підвищення до пенсії' у 2009-2010 р.р. дітям війни проводиться відповідно до вимог ч. 1 ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, яка ст. 14 Закону України, « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлена у розмірі у розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того зазначали, що жодним із законів про пенсійне забезпечення не встановлений відповідний механізм та мови призначення, порядок фінансування таких підвищень, і питання щодо виплати цього підвищення до пенсії дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком законодавчо залишається не вирішеним, а отже неможливим є і виконання відповідачем норми Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивач у справі відноситься до категорії діти війни і як пенсіонер перебуває на обліку в ПФУ (ас 7, 9,13) Як вбачається з довідки Управління (а с. 9), позивачу, як дитині війні, за січень-червень 2009 р. включно підвищення до пенсії виплачено у розмірі 149 грн. 40 коп. щомісячно на підставі рішення суду. За липень - грудень 2009 р. включно та за січень 2010 р. включно - у розмірі по 49 грн. 80 коп. щомісячної, тобто у розмірах, визначених постановою КМУ від 28.05.2008 року №530. Разом з тим, в силу до ст.І9 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх осадою особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 6 Закону України «Про соціальній захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної енсії за віком є визначальною для вирішення спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ст 46 онституції України). В період заявлених позовних вимог ця правова норма була чинною, а тому підлягала застосуванню Всупереч цьому. ПФУ нараховувало та виплачувало позивачу підвищення до пенсії у розмірах, встановлених постановою КМУ від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», які, виходячи пріоритетності законів над шдзаконними актами, не могли бути застосованими, як такі, що суперечать ст 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» У період, за який позивач просить нарахувати та стягнути підвищення, розмір мінімальної пенсії за віком був встановлений на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до абз. 3_ч. 1 ст.28 Закону країни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року N 1058-1V. а тому цей розмір і слід застосовувати як розрахункову величину. Статтею 54 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік прожитковий мінімум для осіб, які. втратили працездатність, складав: : з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 - 00 грн., з 1 липня - 482 - 00 грн., з 1 жовтня - 98 - 00 грн., з І листопада - 573 гривні Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» д 20 жовтня 2009 року N 1646-VI, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2010 року був визначений у розмірі 695 гривень. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими 28 Закону України «Про загальообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би виззначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, не можуть бути прийняти до уваги положення ч.З ст.28 «Про загальнообов'язкове державне «сійне страхування»,із якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Не є підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплат до пенсії, обов'язок здійснення яких покладено на ПФУ законодавством. Вищенаведене є підставою для висновку про те, що з 01.07.2009 р. до 01.02.2010 р. підвищення до пенсії дитині війни позивачу повинно було нараховуватись та виплачуватись ПФУ в розмірі, визначеному ст: 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( в редакції від 22.05.2008 р ). Згідно постанови Путивльського районного суду від 12 серпня 2009 р. таке підвищення позивачу вже було виплачено у відповідності до зазначеної статті Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 лин 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р. по 30 квітня 2009 р. (а.с.8). Що стосується позовних вимог про нарахування та стягнення недоплачених коштів то вони не підлягав з задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст.4 ЦГІК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлєно с законом. Враховуючи те, що одна із сторін є субєктом владних повноважень, а позивачем ставиться вимоги майнового характеру, то виходячи з наведеного і ст.ст.6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин і носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідача законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобовязати провести перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а тому вимоги позивача відносно нарахування конкретної суми та її стягнення з відповідача не може бути задоволено. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхувань» провести відповідні виплати за період з 01 липня 2009 року до 01 лютого 2010 року, з урахуванням виплачених коштів за місяці. Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війні лютий-березень 2010 р., оскільки в матеріалах справи відсутні докази про виплачене йому підвищення до пенсії за вказані місяці і такі докази не були надані в судове засідання. Крім того, він не позбавлений можливості в разі наявності таких доказів в послідуючому звернутись до суду виплаті підвищення до пенсії як дитині війни за ці місяці. Відповідно до задоволених позовних вимог, підлягають стягненню на користь позивача : 37 грн, витрат інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - з ПФУ, а 8 грн. 50 кол. судового збору слід компенсувати рахунок держави, так як у відповідності з до п.34 ч.І ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито від 21.01.1993 р. N 7-0 змінами, Пенсійний фонд України звільняється від сплати державного мита. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved