overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 21.07.2007 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З листопада 2009 року вони проживають окремо, але офіційно шлюб не розірвано. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює і має заробіток. В добровільному порядку це питання вирішити відповідач не бажає. Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому має право на отримання допомоги від чоловіка на її утримання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та додатково пояснила, що в листопаді 2009 року та в січні 2010 року відповідач давав їй по 500 грн., приносив банани та апельсини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини, стосовно сплати аліментів на дружину заперечував. Пояснив, що з листопада 2009 року вони проживають окремо, кошти на дитину в грудні не давав, оскільки позивачка відмовилася їх брати. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 липня 2007 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З листопада 2009 року сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивачка бажає отримувати від відповідача офіційно аліменти на утримання дочки по ? частки всіх видів заробітку щомісяця. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини щомісяця, проти стягнення аліментів на дружину заперечував. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача. З даним розміром аліментів відповідач погодився і на думку суду, даний розмір аліментів є відповідним. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» про стягнення заборгованості з заробітної плати. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Згідно з діючим законодавством відповідач зобов'язаний виплачувати позивачеві своєчасно заробітну плату, але не виплачував її, посилаючись на відсутність грошових коштів. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 12273,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення поштового повідомлення, надав до суду заяву про визнання позову у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без участі представників СУРФ «ІНЕК» Позивач наполягає на розгляді справи та винесенні заочного рішення. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач з 21.03.2002 року є працівником Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» . Адміністрація вищевказаної фірми в порушення ст. 115 КЗпП України протягом значного проміжку часу не виплачує заробітну плату, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року у розмірі 12273,00 грн., що підтверджується довідкою підприємства, виданою СУРФ «ІНЕК». Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається Законом. Приписи ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що працівник має право на оплату власної праці відповідно до актів законодавства і колективного договору. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Декретом КМ України « Про державне мито», а також з Постановою Кабінету Міністрів від 21 грудня 2005 року № 1258 « Про порядок оплати витрат з інформаційнотехнічного забезпечення розгляду цивільних справ» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 122 грн. 73 коп., а також витрати на інформаційнотехнічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Світловодської міської ради про визнання права власності на домоволодіння №18 по вулиці Кіровоградській в м. Світловодську Кіровоградської області, мотивуючи свій позов тим, що у вересні 1959 року померла її бабуся Гайдук ївга Іонівна, на той час позивачці виповнилось п'ятнадцять років і вона проживала разом з бабусею, мати померла ще в 50 роках, а батько мешкає з іншою сімєю. Бабуся після смерті залишила заповіт на її користь на вказаний будинок, і вона продовжувала в ньому проживати і проживає і тепер. В 2009 році представник Світловодського МЕТІ повідомила, що при проведенні інвентаризації нерухомості, встановлено, що у неї відсутнє право власності на вказаний будинок, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав у повному обсязі та просить суд визнати за нею право власності домоволодіння №18 по вулиці Кіровоградській в м. Світловодську Кіровоградської області. Представник відповідача в судове засідання не зявився про причини своєї неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 23). Заслухавши пояснення позивача, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії заповіту Гайдук ївги Іонівни все своє імя після своєї смерті вона заповіла своїй онуці [PERSON] (а.с. 15) Із довідки про склад сімї вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [INFO] (а.с.5). Із довідки виданої Світловодським МБТІ в Кіровоградській області вбачається що житловий будинок №18 по вулиці Кіровоградській в м. Світловодську Кіровоградської області рахується за [PERSON] право власності не оформлено.(а.с.24). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач не сплачує гроші за надані йому послуги з теплопостачання та має заборгованість в сумі 4244 гривень 16 копійок. В судове засідання позивач не з»явився, просив справу слухати без участі свого представника. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з»явився, про причину неявки суд не повідомив, ніяких заперечень проти позову не надала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON], який зареєстрований та проживає в [INFO] б. 16 кв. 43, не сплачує вартість за надані йому позивачем послуги за теплопостачання, в зв»язку з чим має заборгованість в розмірі 4244 гривень 16 копійок. Строк позовної давності позивачем не порушений. Судовий збір в сумі 51 гривня підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а сплачені позивачем витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач не сплачує гроші за надані йому послуги з теплопостачання та має заборгованість в сумі 1649 гривень 21 копійок. В судове засідання позивач не з»явився, просив справу слухати без участі свого представника. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з»явився, про причину неявки суд не повідомив, ніяких заперечень проти позову не надала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON], який зареєстрований та проживає в [INFO] б. 3 кв. 7, не сплачує вартість за надані йому позивачем послуги за теплопостачання, в зв»язку з чим має заборгованість в розмірі 1649 гривень 21 копійок. Строк позовної давності позивачем не порушений. Судовий збір в сумі 51 гривня підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а сплачені позивачем витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» про стягнення заборгованості з заробітної плати. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем. Згідно з діючим законодавством відповідач зобов'язаний виплачувати позивачеві своєчасно заробітну плату, але не виплачував її, посилаючись на відсутність грошових коштів. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 12308,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення поштового повідомлення, надав до суду заяву про визнання позову у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без участі представників СУРФ «ІНЕК» Позивач наполягає на розгляді справи та винесенні заочного рішення. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач з 06 грудня 2000 року є працівником Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» . Адміністрація вищевказаної фірми в порушення ст. 115 КЗпП України протягом значного проміжку часу не виплачує заробітну плату, внаслідок чого станом на 01 березня 2010 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 12308,00 грн., що підтверджується довідкою підприємства, виданою СУРФ «ІНЕК». Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається Законом. Приписи ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що працівник має право на оплату власної праці відповідно до актів законодавства і колективного договору. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Декретом КМ України « Про державне мито», а також з Постановою Кабінету Міністрів від 21 грудня 2005 року № 1258 « Про порядок оплати витрат з інформаційнотехнічного забезпечення розгляду цивільних справ» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 123 грн. 08 коп., а також витрати на інформаційнотехнічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» про стягнення заборгованості з заробітної плати. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем. Згідно з діючим законодавством відповідач зобов'язаний виплачувати позивачеві своєчасно заробітну плату, але не виплачував її, посилаючись на відсутність грошових коштів. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 32883,90 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення поштового повідомлення, надав до суду заяву про визнання позову у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без участі представників СУРФ «ІНЕК» Позивач наполягає на розгляді справи та винесенні заочного рішення. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач з 08 січня 1998 року є працівником Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» . Адміністрація вищевказаної фірми в порушення ст. 115 КЗпП України протягом значного проміжку часу не виплачує заробітну плату, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2009 року у розмірі 32883,90 грн., що підтверджується довідкою підприємства, виданою СУРФ «ІНЕК». Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається Законом. Приписи ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що працівник має право на оплату власної праці відповідно до актів законодавства і колективного договору. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Декретом КМ України « Про державне мито», а також з Постановою Кабінету Міністрів від 21 грудня 2005 року № 1258 « Про порядок оплати витрат з інформаційнотехнічного забезпечення розгляду цивільних справ» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 328 грн. 84 коп., а також витрати на інформаційнотехнічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» про стягнення заборгованості з заробітної плати. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Згідно з діючим законодавством відповідач зобов'язаний виплачувати позивачеві своєчасно заробітну плату, але не виплачував її, посилаючись на відсутність грошових коштів. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 10263,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення поштового повідомлення, надав до суду заяву про визнання позову у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без участі представників СУРФ «ІНЕК» Позивач наполягає на розгляді справи та винесенні заочного рішення. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач з 01.07.2003 року є працівником Спільної українсько-російської фірми «ІНЕК» . Адміністрація вищевказаної фірми в порушення ст. 115 КЗпП України протягом значного проміжку часу не виплачує заробітну плату, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2009 року у розмірі 10263,00 грн., що підтверджується довідкою підприємства, виданою СУРФ «ІНЕК». Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається Законом. Приписи ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що працівник має право на оплату власної праці відповідно до актів законодавства і колективного договору. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Декретом КМ України « Про державне мито», а також з Постановою Кабінету Міністрів від 21 грудня 2005 року № 1258 « Про порядок оплати витрат з інформаційнотехнічного забезпечення розгляду цивільних справ» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 102 грн. 63 коп., а також витрати на інформаційнотехнічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим. що сімейне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння та поваги один до одного, різними поглядами на життя відсутністю спільних інтересів. Сторони з 1994 року проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що збереження сімї неможливе, проти примирення заперечує. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за останній відомим місцем проживання, оскільки згідно довідки АБ м.Києва за №15 від 09.02.2010 року, [PERSON] по Києву та Київській області не зареєстрована. Як вбачається з наданої в судове засідання копії паспорту відповідачки та адресного листка вибуття, останнє відоме місце проживання відповідача [PERSON] значиться: Київ, вул.. Народна, 31. кв.1. Таким чином, повідомлення відповідача було здійснено через оголошення в газеті «Урядовий курєр» за № 50 від 18.03.2010 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 09.10.1987 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сімя розпалась і не може бути поновлена. Сторони з 1994 року не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. В судовому засіданні позивач наполягав на розірванні шлюбу посилаючись на те, що він фактично створив нову сімю та має намір юридично оформити сімейні стосунки. Вважає, що перебування з відповідачем у шлюбу порушує його інтереси, а вирішити питання з відповідачкою шляхом оформлення розлучення у відділі РАГС не має можливості, оскільки місце знаходження відповідача не відоме. Спору про поділ майна не між сторонами не має. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливе, шлюб сторін слід розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Представник Житомирської психіатричної лікарні №1 просить суд госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричний стаціонар для лікування без згоди останньої у звязку із наявністю у неї тяжкого психіатричного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Законний представник [PERSON], її мати, [PERSON], звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності. Згідно із висновком психіатричною лікарсько - консультативною комісією № 384 [PERSON] по психічному стану не може приймати участь у судовому засіданні. Суд вважає за можливе ухвалення рішення на підставі наявних справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали даної та амбулаторних справ, судом з'ясовано, що [PERSON] в даний час знаходиться в гострому психотичному стані у вигляді галюцінаційно-маячних переживань, маячня направлена на конкретних осіб (мати, персонал лікарні, оточуючі), потребує примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Представник Житомирської психіатричної лікарні №1 просить суд госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричний стаціонар для лікування без згоди останнього у звязку із наявністю у нього тяжкого психіатричного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Законний представник [PERSON], його син, [PERSON], звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності. Згідно із висновком психіатричною лікарсько - консультативною комісією № 373 [PERSON] по соматичному стану не може приймати участь у судовому засіданні. Суд вважає за можливе ухвалення рішення на підставі наявних справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали даної та амбулаторних справ, судом з'ясовано, що [PERSON] в даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворого, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, потребує примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного та

Outcome: approved