Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

26 січня 2009 року позивачка [PERSON] звернулася з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина, в якій вказала, що з відповідачем шлюб розірвано, проживають окремо, син потребує коштів на його утримання, які вона в необхідному обсязі не має змоги сама забезпечити. Добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги відповідач не надає, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки він підприємець, має мінливий дохід, але в місяць біля 5000 грн. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримує. Відповідач не погоджується з позовом і пояснив, що за усною угодою з позивачкою в рахунок аліментів на утримання сина виплатив позивачці 140 тисяч гривень. Позивачка вимагала від нього ще 30 тисяч гривень, він не погодився, тому вона звернулася з позовом. Відповідачка в суді заперечує отримання від [PERSON] коштів на утримання сина у вказаній відповідачем сумі. Дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], який живе з позивачкою. Згоди про спосіб матеріального забезпечення дитини сторони не досягли. Відповідач має непостійні, мінливі доходи від підприємницької діяльності. Дані обставини встановлені наданими суду письмовими доказами свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про місце проживання дитини, декларацією доходів відповідача. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а згідно ст.ст. 182,184 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших працездатних дружини, дітей, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ст..181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Згідно ст..189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати.Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що позичали [PERSON] по 50 тисяч гривень, він їм пояснював, що розриває шлюб з дружиною і потрібно їй заплатити аліменти утримання сина. Свідок [PERSON] показав в суді, що чув , як [PERSON] вимагала від [PERSON] 30 тисяч гривень, але що це за сума, не знає. Тому за встановлених обставин та правових положень суд вважає, що [PERSON] не надав суду доказів, що він уклав договір з позивачкою про сплату аліментів, що повинен бути укладений в нотаріальній формі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є підставними, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, але частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір доходу відповідача і вважає, цей розмір аліментів повинен становити не менше 30% житкового мінімуму, оскільки [PERSON] за станом здоровя працездатний і тому має можливість платити аліменти в розмірі, не меншому, ніж встановлено законом для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, у розмірі 1\\2 частини прожиткового мінімуму, який на час розгляду справи в суді на дитину віком від 6 до 18 років становить 917 грн. з врахуванням, що позивачка зобовязана також утримувати сина.

Outcome: partial