Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В квітні 2010 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 2452 грн. 22 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку з 10.12.2009 року та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.. Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 01 вересня 2009 року він працював на посаді машиніста компресорних установок 6-го розряду на ТОВ "Автотранс-2004" . 09 грудня 2009 року [PERSON] був звільнений з роботи за ст..38 КЗпП України ( за власним бажанням). Відповідно до розрахункового листа за грудень 2009 року та Журналу-ордеру позивачу нараховано, але не виплачено 2452 грн. 22 коп. заробітної плати. Крім того, звільнено [PERSON] з роботи 09.12.2009 року, а розрахунок станом на 28.01.2009року позивач не отримав. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав та просив задоволити його в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав лише в частині заборгованості по заробітній платі, в решті позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що з 01 вересня 2009 року він працював на посаді машиніста компресорних установок 6-го розряду на ТОВ "Автотранс-2004" . 09 грудня 2009 року [PERSON] був звільнений з роботи за ст..38 КЗпП України ( за власним бажанням). Відповідно до розрахункового листа за грудень 2009 року та Журналу-ордеру позивачу нараховано, але не виплачено 2452 грн. 22 коп. заробітної плати. Крім того, звільнено [PERSON] з роботи 09.12.2009 року, а розрахунок станом на 28.01.2009 року позивач не отримав. Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України працівникові мали бути виплачені всі суми, які належали йому від підприємства в день звільнення. Відповідач цих вимог закону не дотримувався, і заробітної плати в розмірі 2452 грн. 22 коп. позивачеві не виплатив. Означених сум представник відповідача не оспорює, а вони підтверджуються відповідно розрахунковим листком та довідкою про заробітну плату. Тому підлягають до примусового стягнення з відповідача на користь [PERSON] означені суми заробітку, котрі представником відповідача не оспорюються. Згідно ст.,117 КЗПП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у статті 116 КЗПП України при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому, виходячи з наведеного, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Середня заробітна плата позивача із розрахунку середнього заробітку за повні місяці роботи за період з 10.12.2009 по 05.05.2010 року. Відповідач всупереч вимогам ст.116 КЗПП України не п: розрахунку із позивачем, тому він має право вимагати виплати його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що за 147 днів становить 4001 грн.34 коп. Ці обставини справи підтверджуються як поясненнями позивача, частково поясненнями представника відповідача, копією трудової книжки, Довідкою про середню заробітну плату (дохід), так і іншими матеріалами справи. Що стосується позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає до задоволення частково на підставі ст.237-1 КЗпП України, при цьому суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача вимоги розумності і справедливості та вважає за можливе визначити розмір відшкодування сумі 500 грн.. Будь-яких достатніх, достовірних доказів на спростування позовних вимог представника відповідача суду не надав і таких не здобуто судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved