overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

ТОВ Житлорембудсервіс звернулось до суду з позовом до [PERSON] та інших про стягнення заборгованості по квартплаті, вказуючи, що відповідачі є наймачами [ADDRESS] в Кременчуці. Станом на 30.09.2009 року заборгували 1110 грн. 15 коп. перед ТОВ Житлорембудсервіс по квартплаті. Просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за надані послуги в розмірі 1110 грн. 15 коп., 30 грн. за ІТЗ розгляду справи та судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави. Відповідачі в судове засідання не прибули по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідачі є наймачами [ADDRESS] в Кременчуці. Згідно з довідкою бухгалтерії станом на 30.09.2009 року заборгованість відповідачів перед ТОВ Житлорембудсервіс складає 1110 грн 15 коп. В добровільному порядку відповідачі борг не погашають. Згідно зі ст.68 ЖК наймач повинен своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

28 січня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 6 грудня 2003 року. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач перестав надавати допомогу на утримання доньки, хоча має можливість надавати таку допомогу. Посилаючись на те, що їй самій важко утримувати доньку позивачка просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 грудня 2003 року. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 279528). Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та регулярний постійний дохід у вигляді встановленої заробітної плати, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача з урахуванням вимог позивача у розмірі ? частки від доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, відповідача, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір суд стягує з відповідача в дохід держави у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 51 гривні. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 (з наступними змінами та доповненнями) суд стягує з відповідача. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. У своєму позові позивач вказала , що 25.12.1997 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок 3\~112 по вул..Зразковій в м.Запоріжжі. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері за заповітом від 20.11.1995 року. Протягом шести місяців позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зв*язку з тим, що у матері відсутні правовстановлюючі документи на будинок,їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить у своєму позові визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. Позивач у судове засідання надала заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить його задовольнити, а також просить розглянути справу заочно без її участі. Відповідач Запорізька міська рада у судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справу, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. Зі згодою позивача суд ухвалює рішення суду при заочному розгляді справи. Третя особа Перша Запорізька державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явилася, але у своїх заявах просить суд розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із технічного паспорту на житловий будинок №112 по вул. Зразковій в м. Запоріжжі вбачається, що його власником є [PERSON]. Із заповіту від 20.11.1995 року вбачається, що [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Із свідоцтва про смерть 1-ЖС № 098599 вбачається, що [PERSON] померла 25.12.1997 року. Із довідки ОП ЗМБТІ № 1690 від 10.02.2010 року вбачається, що право власності на будинок № 112 по вул. Зразковій в м. Запоріжжі зареєстровано за [PERSON]. Із фотокопії спадкової справи № 308/1998 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотконтори звернулася [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON]. Відповідно до ст.524 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.534 ЦК України кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.549 ЦК України вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування та докази у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своєму позові позивач вказала, що з 01.07.1994 року знаходиться у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу є двоє дітей: син [PERSON], 11.01.1996 року та син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинились з вересня 2007 року з причини постійних сварок. Позивач вимушена була покинути відповідача і переїхати до своїх батьків в м.Городище Черкаської області. Примирення неможливо. Спору про поділ майна немає. Діти залишаються проживати з позивачем. У своєму позові позивач просить розглянути справу без її участі, розірвати шлюб і судові витрати стягнути з відповідача, а також стягнути з відповідача витрати, пов8язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій вказав, що на розірвання шлюбу згоден і просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини фактично припинено з 2007 року. На примирення не згодні. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено? подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування і підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частину будинку № 68 по вул..Норильській в м.Запоріжжі. У своєму позові позивач вказала, що вона з 1967 року проживала однією сім*єю з [PERSON], який помер 06.03.2000 року. Шлюб між ними не був зареєстрований в установленому законом порядку. Під час шлюбних відносин у позивача і [PERSON] народився син голубов О.П., [INFO], який є відповідачем по справі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1\\2 частину будинку № 68 по вул..Норильській в м.Запоріжжі. Позивач і померлий [PERSON] проживали однією сім*єю, вели спільне господарство. Піклувались один про одного, виховували сина. У своєму позові позивач просить встановити факт проживання її з [PERSON] з 1967 року і визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: ? частину житлового будинку № 68 по вул.Норильській в м. Запоріжжі. Позивач у судове засідання не з*явилася, але позов свій підтримала і просить розглянути справу без її участі, про що надала до суду заяву. Відповідач у судове засідання надав заяву, про те, що позов визнає повністю і просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, вислухав пояснення позивача, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних обставин. Із свідоцтва про смерть 1-ЖС№ 183314 вбачається, що [PERSON] помер 06.03.2000 року. Із довідки квартального комітету № 52 від 06.11.2009 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована і проживала в [INFO] разом з [PERSON] однією сім*ю з 1967 року по день його смерті, і на теперішній час проживає в цьому будинку. Із повідомлення ОП ЗМБТІ № 12697 від 10.11.2009 року вбачається. Що за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку № 68 по вул. Норильській в м.Запоріжжі. Із повідомлення першої Запорізької державної нотаріальної контори № 357/ 01-14 від 08.02.2010 року вбачається, що спадкова справа після померлого 06.03.2000 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст.1264 ЦК України визнається, що в четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали з спадкодавцем однією сім*єю не менше п*яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст..1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців по закону одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від його прийняття. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала із спадкодавцем однією сім*єю з 1967 року. Син померлого [PERSON], відповідач по справі, від прийняття спадщини відмовився. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Служба у справах дітей Балтської райдержадміністрації звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Маловиськівського райсуду Кіровоградської області від 10.04.2008 року справа № 2 - 221/2008 р. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідачка злісно ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо виховання і утримання своєї дочки [PERSON] Згідно характеристики Оленівського сільвиконкому [PERSON] зловживає алкоголем, веде аморальний, безвідповідальний спосіб життя, не займається вихованням своєї дитини. [PERSON] ніде не працює, не займається індивідуальною трудовою діяльністю. Часто залишає свою дочку без догляду на бабусю. Державні кошти на дитину витрачає не за призначенням. Дитина на даний час проживає з бабусею [PERSON] Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст.224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Заслухавши вимоги позивача, пояснення свідка [PERSON] та думку прокурора, вивчивши матеріали справи, в тому числі висновок органу опіки та піклування Балтської райдержадміністрації, акт обстеження житлово-побутових умов від 14.08.2009 року, довідку Оленівської сільської ради, довідку-характеристику на [PERSON], проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, виконувати свій громадянський, моральний обовязок перед донькою ні в минулому, ні в теперішній час, ні в майбутньому відповідачка не бажає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

19.02.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.04.2007 року. Шлюб зареєстровано в Просянській сільській раді Марківського району Луганської області, актовий запис №01. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв`язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров`я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку, яка проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не заперечує стягнути аліменти у вказаному розмірі. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06.12.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис № 90, обґрунтовуючи вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем припинені. Причиною розірвання шлюбу є те, що в сімї склалися неприязні відносини, які призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому сумісне проживання стало неможливим, й подружнє життя суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягав.Судові витрати просить покласти на нього. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ПО № 073985, виданого 06.12.2003 року Новопсковським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис № 90, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У позивача з вьідповьідачем по справі шлюб другий. Від спільного шлюбу з неповнолітня дитина, яка проживає з відповідачем. Судом також встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, оскільки в сімї склалися неприязні відносини, які презвели до того, що подружжя втратило один до одного почуття любові та поваги, подружні відносини припинені, збереження сім»ї є неможливим і суперечить інтересам подружжя Спір про майно подружжя відсутній. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька буде проживати з відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визначення часток співвласників у спільній власності на квартиру [ADDRESS] . В позові посилалася на те, що вказана квартира згідно свідоцтва про право власності на житло була приватизована нею, її чоловіком [PERSON] та його матір»ю [PERSON], які померли . Частки співвласників у спільному майні визначені не були. Тому з метою прийняття спадщини після [PERSON], [PERSON] позивач просить суд визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру у розмірі по 1/3 частині кожного співвласника. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги, вважає їх такими , що підлягають задоволенню. Відповідачі [PERSON] громада м. Полтави , КП «Полтавський м»ясокомбінат» та треті особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор» , Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направили, будучи у порядку, встановленому законом, повідомленими про час та місце розгляду справи, надали суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що в судове засідання не зявились. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, вивчивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 січня 2000 року відділом приватизації житла КП «Полтавський м»ясокомбінат» на підставі Закону України Про приватизацію державного житлового фонду видано свідоцтво про право власності на [ADDRESS] на сімю із трьох чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON] без визначення часток співвласників. Зазначена квартира зареєстрована КП Полтавське БТІ „Інвентаризатор на праві приватної спільної сумісної власності за вказаними особами 24 січня 2000 року за реєстровим №142-18802. 02 лютого 2009 року [PERSON] померла. 02 липня 2009 року [PERSON] помер . У звязку з необхідністю прийняття спадщини позивач просить суд визначити такі частки співвласників в праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Так як відсутні підстави для відходження від рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , суд вважає за необхідне визнати, що [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], [PERSON], [PERSON] до смерті також належало по 1/3 частині зазначеної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою,в якій просить встановити факт, що він постійно проживав на території України , в місті Харкові, до 23 грудня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народився 08.03.1964 року в Республіці Таджикістан. В січні 1989 року він прибув на територію України, до міста Харкова до свого батька [PERSON] та нареченої [PERSON] У батька в місті Харкові він проживав до грудня 1991 року, а потім він повернувся до Таджикистану. В 2005 році він знову приїхав в місто Харків, де проживає постійно до теперішнього часу. Заявник має на Україні постійну реєстрацію, про що свідчить відмітка в паспорті. Встановити факт постійного проживання на території України він може тільки через суд, а тому звернувся з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи УГІРФО ГУ МВСУ в Харківській області [PERSON]-в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 18 грудня 1991 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживав у свого батька в м. Харкові до 23 грудня 1991 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В теперішній час він також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України. Окрім цього факт постійного проживання на території України засвідчує і імміграційна віза в паспортному документі [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з січня 1989 року по 23 грудня 1991 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved