Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог за¬значив, що 15.09.2009 року між [PERSON] та ВАТ «ВТБ Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, який за змістом фактично є договором факторингу. Просить договір визнати недійсним, оскільки [PERSON] не може бути стороною у даному договорі так як не має права здійснювати факторингові операції. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що ВТБ Банк при вчиненні оскаржуваного ним правочину порушив банківську таємницю, тим самим відбулось роз¬голошення його фінансово-економічного стану, власності та відомостей про укладені ним угоди, а тому просить стягнути з банку на відшкодування моральних збитків 1699,99 грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у ньому під¬став. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вва¬жаючи заявлені вимоги безпідставними. Представник співвідповідача ВАТ «ВТБ Банк» в судовому засіданні позов також не ви¬знала, просила у його задоволенні відмовити, оскільки оспорюваний правочин на її думку не є до¬говором факторингу, а дії її довірителя, якими з позиції позивача йому було завдано шкоди, були передбачені іпотечною угодою між позивачем та ВТБ Банком. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, направивши листа у якому просила суд розглядати справу без її участі і у вирішенні позову послалася на розсуд суду. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення пред-ставників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукуп¬ності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даного позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 27 червня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «ВТБ Банк» було укладено іпотечний договір № 164/07 предметом якого була передача в іпотеку нерухомого майна (будинку № 26 по вул. Північній в с. Зарічани, Житомирського району, земельна ділянка, площею 2500 м2 за цією ж адресою) для забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту. 15.09.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним договором № 164/07. Позиція позивача, за якою він вважає дану угоду відповідачів договором факторинг\. хибною, оскільки законодавець визначивши у ч. 1 ст. 1077 ЦК України поняття договору факт - рингу, під цією угодою вбачає фінансування під поступку права грошової вимоги, де одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт уступає або зобов'язується поступитися фактору своє право грошовоЇ ВИМОГИ третьої особи (боржника). По наведеному визначенню договору факторингу, цей договір спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми коштів. Зазначена послуга з договору факторингу надається фактором клієнтові за плату, ҐЛ? розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану останнім фінансову послугу. З огляду на це, суд вважає, що позивач помилково ототожнює угоду про поступку пра¬ва вимоги з договором факторингу. Вимога позивача про відшкодування моральних збитків також задоволенню не підля¬гає, оскільки дії «ВТБ Банку» по укладенню угоди про поступку права вимоги, які позивач вважає розкриттям банківської таємниці, були передбачені умовами іпотечного договору № 164/07, зок¬рема розділами 5,6 та 8, який 27 червня 2007 року підписано позивачем [PERSON]. Окрім того, враховуючи умови оспорюваного позивачем договору від 15.09.2009 року, не має підстав вважати порушеними вимоги ст. 1076 ЦК України та ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зі сторони ВАТ «ВТБ Банк» відносно позивача.

Outcome: dismissed