Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом в якому просив: стягнути па користь [PERSON] з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди суму 2219 грн. 34 когі.; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] у відшкодування моральної шкоди суму 2000 грн. В обгрунтування заявлених вимог позивачі у позовній заяві, зокрема, зазначив, що 29 травня 2008 року о 20 год. 30 хв., в м. Києві, на вул. Набережно-Хрещатицька - Боричів узвіз, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТГІ), під час якої, відповідач керуючи автомобілем «Фольксваген», порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, виконав правий поворот, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099» з номерним знаком [NUMBER], що спричинило пошкодження цих транспортних засобів. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, у зв"язку з пошкодженням належного йому автомобіля «ВАЗ 21099» з номерним знаком [NUMBER] внаслідок вказаної Д ГП становить суму 1803 грн. 50 коп. Крім того, позивач просить стягнути 400 грн. - вартості оплачених ним послуг спеціаліста за проведення автотоварознавчого дослідження, проведеного для визначення суми матеріальної шкоди завданої у зв"язку з пошкодженням його автомобіля. Вимога про відшкодування моральної шкоди обгрунтована психологічною травмою, яка була завдана позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля. У судовому засіданні позивач підтримав доводи та обгрунтування наведені у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач визнав позов частково, а саме в частині вимог про стягнення з нього на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди суми 1539 грн. 34 коп. та у відшкодування моральної шкоди суми 500 грн. Відповідно до положень ст.61 ЦГІК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, письмові заперечення відповідача (а.с.53, 54), а також копії: свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с.12); довідки про ДТП (а.с. 14); фіскальних чеків (а.с.10); постанови Подільського районного суду м. Києва від 8.07.2008р. про притягнення відповідача до відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с. 13); висновку спеціаліста з визначення суми матеріальної шкоди, внаслідок ДТП, з додатками (а.с. 15- 24); квитанції оплати послуг спеціаліста на суму 400 грн. (а.с. 11), суд встановив наступні факти. 29 травня 2008 року о 20 год. 30 хв., в м. Києві, на вул. Набережно-Хрещатицька - Боричів узвіз, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), під час якої, відповідач, керуючи автомобілем «Фольксваген», порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, виконав правий поворот, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099» з номерним знаком [NUMBER], що спричинило пошкодження цих транспортних засобів. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, у зв"язку з пошкодженням належного йому автомобіля «ВАЗ 21099» з номерним знаком [NUMBER] внаслідок вказаної ДТП становить суму 1803 грн. 50 коп. позивач сплатив 400 грн. за послуги спеціаліста за проведення автотоварознавчого дослідження, проведеного для визначення суми матеріальної шкоди завданої у зв"язку з пошкодженням вищевказаного автомобіля з номерним знаком [NUMBER]. Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України, вищезазначене правило, зокрема, стосується і випадку завдання шкоди джерелом підвищеної і небезпеки. З положень п.1 ст.1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди суму 2203 грн. 50 коп.; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] у відшкодування моральної шкоди суму 500 грн. Відповідно до положень ст.60 ІUІК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що належить відмовити в задоволенні решти вимог, оскільки вважає, що позивачем не надано належних доказів та не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, внаслідок вказаних дій (бездіяльності) відповідача, на суму більшу ніж 500 грн., а також позивачем не доведено факт витрачення коштів на поштові відправлення саме відповідачу, оскільки з наданих фіскальних чеків цього не вбачається. Відповідно до вимог ет.88 ЦГІК України судові витрати по справі належить розподілити таким чином: судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 59 грн. 50 коп. та збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. стягнути на користь [PERSON] з [PERSON].

Outcome: partial