Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2005 року приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області було посвідчено договір довічного утримання, який було укладено від імені [PERSON] і за яким [PERSON] зобов'язана надавати йому матеріальне утримання. В квітні місяці 2008 року [PERSON] померла і спадкоємцями майна після її смерті є відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки згідно п. 10 Довічного утримання у разі смерті набувача майна обов'язки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужені за цим договором житловий будинок з земельною ділянкою, але які не виконували умов договору довічного утримання. Однак, 06 травня 2009 року [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті являється син померлого [PERSON] та відповідачка по справі [PERSON], яка відмовляється від своєї частки в спадщині на користь позивача, а тому просив задовольнити позов. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином та завчасно були повідомлені про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2005 року приватний нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області було посвідчено договір довічного утримання, який було укладено від імені [PERSON] і за яким [PERSON] зобов'язана надавати йому матеріальне утримання В квітні місяці 2008 року [PERSON] померла і спадкоємцями майна після її смерті є відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не виконували умов договору довічного утримання. Однак, 06 травня 2009 року [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті являється позивач та відповідачка по справі [PERSON] , які своєчасно вступили в управління спадковим майном: поховали померлого, розпорядилися його речами, а відповідачка проживає в спадкови) будівлях. Із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 063085 вбачається, що [PERSON] 06 травня 2009 року помер. Також в судовому засіданні досліджено: довідка № 1373 від 09 жовтня 2008 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 2« грудня 2005 року, договір довічного утримання від 23 грудня 2005 року, з якого вбачається, що між [PERSON] і [PERSON] був укладений даний договір, згідно якого остання зобов'язана була надавати йому матеріальне утримання, що визначається в щомісячному розмірі в 460 гривень. Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від йогс| вини; на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. На підставі ст.ст. 744, 749-751, 755, 756, 757 ЦК України,

Outcome: approved