Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON] сільської ради Кременчуцького району, [PERSON] про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та визнання за нею права власності на 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, розташованих у селі Садки, Кременчуцького району, Полтавської області, вулиця Нерудна, №26, визначити, що частка співвласника [PERSON] у вказаному домоволодінні складає 1/3 частину. В обґрунтування позову вказувала, що на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 червня 2006 року за нею було визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку площею 19,2 м.кв., розташованого за вказаною вище адресою, у порядку спадкування після померлої 13.06.2002 року [PERSON]. У період 2007 року нею було самочинно без належного дозволу та затвердженого проекту побудовано до її частини будинку нежитлову прибудову літера «а2», яка складається з: коридору площею 3 м.кв., кімнати площею 11,2 м.кв., кухні площею 13,7 м.кв., санвузла площею 3,3 м.кв. та гаража літера «Е». З метою належним чином узаконити самочинні побудови вона звернулася до Кременчуцької СЕС та пожежної охорони, які надали свої позитивні висновки. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження вказані побудови відповідають вимогам Державних будівельних норм і можуть експлуатуватися в подальшому. [PERSON] сільська рада своїм рішенням надала дозвіл на узаконення самочинних побудов. Таким чином, позивач вважає, що є підстави для визнання за нею судом права власності на вказані будівлі згідно статей 331,376 Цивільного кодексу України. Крім цього, у технічному паспорті на житловий будинок зазначена 1/4 частина, що належить їй, 1/4 частина [PERSON] та половина [PERSON], хоч це не так. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна (ч.2 статті 357 ЦК України). За фактичних склавшихся обставин відповідач [PERSON] начебто володіє половиною вказаного домоволодіння, хоч у договорі купівлі-продажу не вказано частки, яку він придбав, а вона у свою чергу після успадкування володіє тільки 1/4 частиною, що не відповідає дійсності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №3/12-10 ідеальна частка [PERSON] у спільній частковій власності на вказане домоволодіння складає 1/3, а [PERSON] 2/3. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в обґрунтування позову пояснили так, як викладено в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повністю погодився з позовними вимогами [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради по довіреності [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю. Представник третьої особи КП "Кременчуцьке МБТІ" по довіреності [PERSON] не заперечувала у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог. Решта третіх осіб у судове засідання на виклики суду не з'явилися. З інспекції ДАБК у Полтавській області надійшов лист, у якому просили розглянути справу за відсутності їх представника та постановити рішення згідно з чинним законодавством, врахувати, що визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно не звільняє власника таких об'єктів від обов'язку затвердження проектної документації та введення об'єкта в експлуатацію. За допущене правопорушення у сфері містобудування забудовник притягнута до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, експерта [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивач без належного дозволу та відповідного проекту на будівництво, самочинно у період 2007 року побудувала до належної їй частини будинку прибудову літера «а2», яка складається з: коридору площею 3 м.кв., кімнати площею 11,2 м.кв., кухні площею 13,7 м.кв., санвузла площею 3,3 м.кв. та гараж літера «Е», розташовані у селі Садки, Кременчуцького району, Полтавської області, вулиця Нерудна, № 26. Згідно висновку Державного пожежного нагляду Кременчуцького району сектор ДПН Кременчуцького районного відділу ГУ МНС України в Полтавській області не заперечує проти визнання права власності на самовільно збудовані прибудову та гараж (а.с.12). Висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи підтверджується відповідність санітарно-гігієнічним вимогам самовільних побудов, що належать [PERSON] (а.с.13). Рішенням виконкому [PERSON] сільської ради №11 від 08.06.2007 року надано дозвіл позивачу на узаконення самовільно побудованого гаражу та прибудови до житлового будинку та погодження прийняття їх в експлуатацію (а.с.14). Висновком будівельно-технічного дослідження експерта №12/1-09 від 07 грудня 2009 року підтверджено, що самовільно споруджені прибудова та гараж відповідають вимогам Державних будівельних норм і нормативних актів для будівництва, діючих в Україні, придатні для подальшої експлуатації (16-21). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встанов\-лено судом. Згідно частин 1,3,5 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 червня 2006 року за позивачем було визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку площею 19,2 м.кв., розташованого за вказаною вище адресою, у порядку спадкування після померлої 13.06.2002 року [PERSON]. На плані будинку ця кімната значиться під №2-1(а.с.7,51). Посилання позивача на те, що у договорі купівлі-продажу частини спірного житлового будинку, за яким [PERSON] купив житловий будинок площею 24м.кв. та сарай, без визначення часток та адреси є слушними та підтверджуються договором (а.с.9-10). Позивач успадкувала частину будинку після смерті [PERSON]. а тому вказівка у технічному паспорті на житловий будинок про розмір частки [PERSON] є невірною, оскільки вона вже не являється власницею своєї частки, її частка успадкована позивачем. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №3/12-10 позивачу [PERSON] у спільній частковій власності житлового будинку та господарських будівель належить 2/3 частини, а співвласнику [PERSON] 1/3 його частини (а.с.44-49). Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд постановляє рішення про визнання за позивачем [PERSON] права власності на вказані вище самочинно побудовані будівлі та визнає за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку і господарських будівель та визначає частку відповідача [PERSON] у спільній частковій власності цього домоволодіння, яка складає 1/3 частки.

Outcome: approved