Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

16 листопада 2008 року, [PERSON] звернулася до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що в 1999 році вона уклала шлюб з відповідачем та спільно з ним проживала до його розірвання, тобто до 17 жовтня 2002 року. Від спільного шлюбу у них 02.09.2000 року, народився син [PERSON]. На даний час позивач проживає одна ї виховує двох дітей, так як вона після розірвання шлюбу з відповідачем одружилася вдруге з [PERSON], який трагічно загинув 24.03.2008 року, та від цього шлюбу у неї народилася донька. Відповідач, ніякої допомоги їй на утримання сина не надає, та ухиляється від свого обов'язку по утриманню та вихованню дитини. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON], [INFO], який перебуває у місцях позбавлення волі, а саме : ОВК №14 Одеської області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, у розмірі 500 гривень, але не менше, як 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на місяць, щомісячно до досягнення повнолітгя сина. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, відповідач, який перебуває в місцях позбавлення волі, надав суду письмове пояснення (відповідно до окремого доручення), згідно якого, позовні вимоги не визнав та пояснив, що з 2002 року ніяких стосунків з позивачкою не підтримує, участі у вихованні сина не приймає, так як цьому заперечували батьки позивачки, сплачувати аліменти відмовляється, в зв'язку з тим. що в 2002 році під час розірвання шлюбу позивач відмовилася від аліментів, а в 2008 році зателефонувала йому по телефону і повідомила, що їх спільний син, народився не від нього і просила, щоб він від нього відмовився. Суд заслухавши показання позивачки, дослідивши письмове пояснення відповідача та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач від спільного шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (ах.4) де в графі батько вказано [PERSON]. Неповнолітній [PERSON], відповідно до довідки Ширяївської селищної ради, про склад сім'ї (а.с.10) проживає з позивачкою та знаходяться на повному її матеріальному забезпеченні та утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до осягнення нею повноліття. Судом також враховується і наступні обставини, а саме, що озивачка є матір'ю з якою проживає дитина, а потреба в матеріальній допомозі в даному ипадку не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно ід цієї обставини, а також і те що відповідач який є батьком дитини, позбавлений волі за ироком Малиновського районного суду Одеської області 11.12.2008 році, і з того часу до епер не мав юридичної можливості для виконання багатьох дій, які є його юридичним атьківським обов'язком, тобто був позбавлений фактичної можливості виховувати і тримувати дитину, однак вказане є підставою для відповідальності відповідача як хилення від виконання батьківських обов'язків, що включає наявність вини. Крім того посилання відповідача, про відмову позивачки від аііментів під час розірвання илюбу ні чим не підтверджуються і спростовуються як її поясненням в судовому засіданні ак і самим позовом, а також посилання відповідача на прохання позивачки, про відмову йдповідача від батьківства також спростовуються відсутністю даної відмови самого іідповідача. В той же час суд вважає, що заявлені позивачем вимоги, щодо сплати аліментів в сумі >00 гривень, є завищеними і визначає суму у розмірі 300 гривень, але не менше, як 30% ірожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на місяць, щомісячно до досягнення говнолітгя сина. На підставі викладеного,

Outcome: partial