Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідач мешкає за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 40, кв. 66 та користується послугами позивача, але оплату не проводить. Таким чином заборгованість за теплопостачання за період з січня 1996 року по березень 2010 року складає 5054 гривні 96 копійок. Крім цього просить стягнути дану суму боргу з урахуванням індексу інфляції, яка складає 2367 гривень 29 копійок та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 474 гривні 07 копійок, а всього суму боргу у розмірі 7896 гривень 32 копійки. З метою погашення вказаної заборгованості відповідачу неодноразово надсилалося попередження, яке залишилося без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. В судовому засіданні представник позивача уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути солідарно з відповідача по справі суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з січня 1999 року по березень 2010 року у розмірі 5054 гривні 96 копійок, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], суд знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 цього Закону комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, з наступними змінами, вказані послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як встановлено по справі, відповідач мешкає за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 40, кв. 66. Згідно особистого рахунку відповідачу надавалися послуги по житлово-комунальним послугам, але він не проводив оплату за дані послуги, в звязку з чим за період з січня 1999 року по березень 2010 року склалася заборгованість за теплопостачання у розмірі 5054 гривні 96 копійок. Відповідачу надсилалося попередження про необхідність сплати заборгованість, яке залишилося без уваги. Стаття 162 ЖК України передбачає, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розшифровку суми заборгованості відповідача. Згідно ст..ст. 67,68 ЖК України відповідач зобовязаний проводити оплату комунальних послуг, однак оплата не проводиться, тому суд знаходить необхідним стягнути суму заборгованості за теплопостачання за період з січня 1999 року по березень 2010 року у розмірі 5054 гривні 96 копійок з відповідача по справі. Крім цього згідно ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника», які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Крім цього відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі судовий збір у розмірі 51 гривні на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно рішення Лозівської міської ради Харківської області від 25 грудня 2009 року.

Outcome: approved