Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

В суд звернулась [PERSON] з позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про розірвання договору, зобов'язання видати технічні умови. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.05.2008 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води її квартири [ADDRESS]. В зв'язку із значним підвищенням тарифів на послуги теплопостачання, позивач втратила можливість своєчасно та повно розраховуватись з відповідачем і з метою недопущення виникнення заборгованості позивач 13.06.2008 року звернулась з листом до відповідача про видачу технічних умов на розробку проекту індивідуального (автономного) теплопостачання, але 19.06.2008 року отримала відмову. Вважає відмову неправомірною, а тому звернулась з позовом до суду в якому просить розірвати укладений між стронами договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 28.05.2008 року та зобов'язати відповідача видати технічні умови на від'єднання від мереж існуючої системи централізованого теплопостачання квартири позивача. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та надав пояснення аналогічні з викладеними у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо вимог позову, надавши усні та письмові заперечення, просила його відхилити з тих підстав, що тарифи на послуги встановлюються не ними, а органами місцевого самоврядування, неможливість сплати за послуги має бути доведена, а в разі підставності такої вирішується шляхом призначення та надання субсидій. Технічні умови видаються у встановленому порядку, який порушений позивачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS]. 28.05.2008 року між [PERSON] та КП «Вінницяміськтеплоенерго» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Доводи позивача, в обгрунтування вимог в частині розірвання договору з підстав підвищення тарифів та неможливості їх сплачувати, не є обгрунтованими виходячи з наступного. Згідно ч.2,3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. В ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сторони по справі у договорі від 28.05.2008 року врегулювали свої відносини визначивши в п. 5 договору вартість послуг. В п. 6 договору сторони також визначили, що у разі зміни тарифу, про що органи місцевого самоврядування інформують споживача через засоби масової інформації, виконавець проводить перерахунок з дня зміни тарифу, без внесення змін до цього договору. Таким чином, зміна вартості послуг також врегульована сторонами і є обов'язковою для них. Договір про надання послуг, в якому сторони обумовили їх вартість та порядок зростання, укладений сторонами 28.05.2008 року, в той час як позивач вже 13.06.2008 року звертається до відповідача про надання технічних умов на розробку проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, і як він вказує у позові, тобто з пропозицією припинити договірні відносини. Таким чином, доводи позивача про причини розірвання договору з підстав зростання вартості послуг, суперечить умовам договору підписаного сторонами та фактичним обставинам, оскільки в той час як позивач вирішила припинити договірні відносини тарифи не зростали. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано доказів, що підтверджують неможливість нею після підписання договору виконувати його умови. Крім того, при наявності певних умов, що підтверджують неспроможність позивача оплачувати послуги, вона не позбавлена скористатись державною допомогою з цього питання у вигляді призначення та надання субсидії. В обгрунтування правових підстав заявлених вимог про розірвання договору, позивач посилається на ч. 2 ст. 652 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Суд не вбачає в даному випадку наявність всіх умов для розірвання договору передбачених законом. В момент укладання договору сторони передбачили в п.6 договору порядок зміни тарифу, без внесення змін до договору, а із суті договору та зростання цін в цілому у державі, випливає, що тарифи можуть змінюватись, на що позивач погодилась підписавши договір. Таким чином, відсутні одночасно всі умови визначені ст. 625 ч.2 ЦК України для розірвання договору укладеного стронами у зв'язку із істотною зміною обставин. Крім того, розірвання договору по суті не припинить фактичне отримання позивачем теплової енергії та його зобов'язання оплачувати таку, оскільки для цього позивач має у встановленому порядку насамперед відключитись від системи централізованого опалення. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині розірвання договору є необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Порядок відключення від системи централізованого опалення передбачений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» із змінами внесеними наказом від 06.11.2007 року. Даним порядком передбачено можливість відключення від системи централізованого опалення лише всього будинку за згодою всіх власників будинку (квартир у будинку). Також передумовою отримання технічних умов, згідно п.2.2.1 Порядку має бути наявність позитивного рішення відповідної постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП. Даний Порядок є чинним на день розгляду справи, а позивач не зверталась до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, щодо отримання відповідного рішення, лише на підставі якого відповідач мав право видати технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, а комісія такої заяви не розглядала, а тому відмова відповідача у видачі позивачу технічних умов є правомірною, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 6, 626, 629, 652 ЦК України та

Outcome: dismissed