Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Восток-Руда» в якій зазначає, що з 12.10.2006р. по 21.04.2009 р. працював на підприємстві ТОВ «Восток-Руда» охоронцем. 21.04.2009 р. позивач звільнився з підприємства відповідача в зв'язку із невиконанням адміністрацією законодавства про працю на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, про що було видано наказ № 127/лс від 21.04.2009 р. але в день звільнення позивачу не була виплачена заробітна плата у розмірі 1677.38 грн. Також вважає, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка виразилася у втраті нормальних життєвих зв'язків і вимагає у позивача організації додаткових зусиль для організації свого життя, моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 3000 грн. У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позов визнає частково, згодна із заборгованістю по виплаті заборгованості по заробітній платі в іншій частині позовних вимог просила відмовити. Суд вислухавши пояснення позивача та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача піддягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 12.10.2006р. по 21,04.2009 р. працював на підприємстві ТОВ «Восток-Руда» охоронцем, (а.с. 2-4). Наказом № 127\\лс під 21.04.2009 року позивач був звільнений з ТОВ «Восток-Руда» в зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 4). Згідно з довідкою № 34 від 24.02.2010 р. заборгованість по заробітній платі підприємства ТОВ «Восток-Руда» перед позивачем при звільненні становить 1644.38 грн. (а..с. 5). На звернення позивача до підприємства з вимогою погасити заборгованість підприємство не відреагувало. Таким чином суд приходить до висновку, що зі сторони позивача були вжиті усі можливі заходи щодо отримання належних працівникові сум при звільненні. З моменту звільнення з підприємства позивач не працював. Сума заборгованості по заробітній платі, яка підлягала виплаті при звільненні позивачу на день розгляду справи не виплачена. Частиною 7 ст. 43 Конституції України гарантовано захист законом право громадян на своєчасне одержання винагороди за працю В силу ст. 116 цього ж Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. КЗпП України а саме частиною 1 статті 117 передбачено один із способів такого захисту - виразі невиплати з вию власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Посилання представника відповідача на світову фінансову кризу, яка вплинула на гірничо-металургійний комплекс України, в тому числі і на підприємство відповідача в зв'язку з чим останнє опинилося у скрутному фінансову становищі, не звільняє підприємство відповідача від обов'язку своєчасно розрахуватися з працівником в день його звільнення, який закріплений нормами вищевказаних законів та гарантований Конституцією України. Крім того, відповідно до положень ст. 2371 КЗпП України суд вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 500 грн., оскільки невиплата позивачу сум, що належали йому від підприємства в день звільнення є порушенням діючого законодавства за яке передбачена відповідальність - все це призвело до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і вимагало додаткових зусиль по організації свого життя позивачем. Визначаючи такий розмір моральної шкоди суд виходить з вимог розумності і справедливості, враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача. В силу ч.2, 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. - за вимоги майнового характеру та 08 грн. 50 коп. - за вимоги немайнового характеру - всього 59 грн. 50 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial