Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

2.07.2007 року до суду подано позов [PERSON] та [PERSON] Степанівни до [PERSON], в якому позивачі просять суд стягнути з відповідача на свою користь 15000 гривень у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивачів повністю підтримав позов і пояснив суду, що з вини відповідача 25.05.2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивачів, а позивачу [PERSON] завдано тілесних ушкоджень. З тих причин, шо винними діями відповідача спричинені моральні страждання позивачам, представник позивачів просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач давав пояснення в судовому засіданні за місцем проживання в порядку ст. 132 ЦПК України, а також в судове засідання зявився особисто і пояснив, що позов не визнає з тих підстав, що не вважає тільки себе винним в дорожньо-транспортній пригоді, після чого в наступні судові засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив і суд закінчив розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Відповідно до постанови старшого інспектора ВПС Харківського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 09.06.2007 року встановлено, що 25.05.20087 року на автодорозі Мерефа-Павлоград сталося зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки. З постанови вбачається, що відповідач порушив п 13.1. Правил дорожнього руху, автомобіль позивача [PERSON] отримав механічні ушкодження, а позивач [PERSON] Степанівна отримала тілесні ушкодження. Відповідно до ст. 1167 ЦК України встановлено, шо неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Але відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в наслідок зіткнення кількох джерел підвищеної небезпеки підлягає відшкодуванню на загальних підставах. За таких обставин суд вважає, шо відповідно до ст. 60 ЦПК України позивачі зобовязані надати суду докази, шо між винними діями відповідача і спричиненням позивачам моральних страждань є причинно-наслідковий зв'язок. Доказуванню підлягають також і наявність моральних страждань. ступінь їх тяжкості. Надані суду виписка з історії хвороби [PERSON], копії лікарняних не можуть бути безумовними доказами звязку дій відповідача і хвороби позивача [PERSON] Будь -яких доказів завдання позивачу [PERSON] моральних страждань взагалі не надано. Матеріали справи не містять доказів, що безумовно встановлюють причини дорожньо-транспортної пригоди, звязок цієї події, а також дій її учасників з наслідками, що настали. За таких обставин суд вважає недоведеним наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди і суд відмовляє позивам в задоволенні позову в повному обсязі і на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати суд відносить за рахунок позивачів.

Outcome: dismissed