Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

24.03.2010 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з даним позовом посилаючись на те, що вона являється особою, яка належить до інвалідів війни та має право на отримання документу, що підтверджує статус інваліда війни, в зв'язку з чим вона зверталась до відповідача щодо надання їй статусу інваліда війни як особі, яка була залучена до формувань Цивільної оборони та стала інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії Чорнобильської катастрофи, проте вказане звернення було залишено відповідачем без задоволення. Позивач просить суд зобов'язати відповідача надати їй статус інваліда війни та видати посвідчення відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". В судовому засіданні позивач позов підтримала, та просила його задоволити. Представник Управління Праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради Київської області - просив в позові відмовити, та пояснив, що для встановлення статусу інваліда війни згідно з п.9 ч.2 ст.7 України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" факт залучення до складу формувань Цивільної оборони необхідно документально підтвердити. Вони вважають, що згідно з роз'ясненнями, викладеними в листі міністерства праці та соціальної політики України від 05.11.2007року №751/014/91-07, для встановлення громадянам статусу інваліда війн відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідно документальне підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони, цей документ має містити дані про таке залучення з посиланням на наказ чи розпорядження штабу ЦО та інформацію про роботу, яку виконували громадяни під час ліквідації наслідків аварії, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Вони стверджують, що працівники, які залучались для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від інших міністерств і відомств і стали інвалідами внаслідок пов'язаних з цим захворювань, не можуть бути віднесені до осіб, що підпадають під дію п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в зв'язку з чим соціальний захист зазначеної категорії осіб здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Представник третьої особи Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, ніяких заперечень суду не надав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, як стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Вказані зміни до ст.7 Закону були внесені Законом України « Про внесення змін до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 15 червня 2004 року та набрали чинності з дня його опублікування. Аналізом чинного законодавства встановлено, що на даний час механізм реалізації положень п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в законодавстві України чітко не визначений. Так, згідно з пунктом 3, пунктом 7 та підпунктом «б» пункту 12 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 з наступними змінами та доповненнями, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак "Ветеран війни - інвалід". Посвідчення інваліда війни», «посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам - органами, в яких вони перебувають на обліку для призначення пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання. Посвідчення, зазначені в пунктах 3,4 і 5 цього Положення, видаються на підставі одного з таких документів: б) інвалідам війни: "Удостоверение инвалида Отечественной войньї", "Удостоверение инвалида о праве на льготьі", для малолітніх в'язнів - "Удостоверение" і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці. В судовому засіданні встановлено, що згідно з посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №107816 на ім.я [PERSON], виданим 04.04.2001 р. Київською обласною державною адміністрацією, вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії /а.с.8/. Згідно з довідкою спеціалізованої медико-санітарної комісії від 19.03.2001 р. [PERSON] встановлена друга група інвалідності з 02.02.2001р. і довічно у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС /а.с-21/. З письмової відповіді відповідача від 24.02.2010 р. вбачається, що [PERSON] зверталася до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради із заявою про надання їй статусу інваліда війни відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також що у наданні статусу інваліда війни їй було відмовлено у зв'язку з необхідністю документального підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони /а.с-6/ Проте з такими твердженнями відповідача неможливо погодитись з наступних підстав. Так, з довідки Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 31.12.2009 р. № 01-08/1622( а.с. 27) встановлено, що в 1986 році, коли сталась Чорнобильська катастрофа підприємство Бориспільське міське споживче товариство входило до складу служби торгівлі та харчування цивільної оборони Бориспільського району, та із складу працівників споживчої кооперації окремі особи направлялись до Чорнобильської зони для виконання завдань по забезпеченню населення та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи безперебійним харчуванням, товарами першої необхідності, евакуації товарно-матеріальних цінностей з підприємств споживчої кооперації, які опинилися в 30-км зоні Чорнобильської ЧАЕС. Згідно із записами в трудовій книжці на ім'я позивача /а.с-12-13/ вона працювала в Бориспільському міському споживчому товаристві м. Бориспіль в період 1983-1987 років. Крім того, відповідно до наказу начальника цивільної оборони споживчої кооперації Київської області №01 від 01 травня 1986 року та розпоряджень начальника цивільної оборони Київської області № 02 від 30.04.1986 р. та № 52 від 19.05.1986 р. у всіх підприємствах споживчої кооперації Київської області, в тому числі Бориспільської районної споживчої спілки, була організована робота з виїздом спеціалістів в населені пункту Чорнобильського району по забезпеченню особового складу спецпідрозділів безперервнім харчуванням, товарами першої потреби та вивозу матеріальних цінностей з торгових та промислових підприємств споживчої кооперації /а.с-23-25). Відповідно до Списку учасників Бориспільського МСТ залучених до складу формувань цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р.- 30-ти км зоні, значиться позивач [PERSON] та зазначено місце перебування якої - Поліський р-, в тому числі Лубянка, Ольшанка, Бовище, Варовичі, с. Рудня, смт. Поліське, кількість днів- 33. Та обставина, що [PERSON] залучалася до ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування автотранспортної служби цивільної оборони, будучи працівником Бориспільського МСТ, також підтверджується довідкою, виданою міським споживчим товариством № 353 від 26.06.2000р.( а.с. 28). Отже за змістом вищенаведеного п.9 ч,2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" [PERSON] належить до інвалідів війни та відповідно до пунктів 3.7.12 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» Управлінням праці та соціального захисту виконавчого комітету Бориспільської міської ради їй має бути наданий статус інваліда війни та видано відповідне посвідчення. Таким чином, суд прийшов до висновку що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради необхідно зобовязати надати [PERSON] статус інваліда війни відповідно до п.9 ч.2 ст.7 ЗУ „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видати посвідчення інваліда війни на підставі наданих документів. Оскільки обидві сторони по справі звільнені від оплати судових витрат, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі в розмірі 8 гри. 50 коп. судового збору віднести на рахунок Державного бюджету України, та стягнути з позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., які нею сплачені при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved