Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-17 00:00:00

У жовтні 2009 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Автоклуб (далі ТОВАвтоклуб) до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 13 вересня 2006 року укладено договір №\~13356 та 13356/1, за яким позивач зобовязався надати послуги [PERSON] по отриманню автомобіля на умовах стомісячного періоду для оплати його вартості, відповідач зобовязувався сплачувати на розрахунковий рахунок позивача грошові внески, направлені на оплату вартості автомобіля і послуг компанії. В забезпечення виконання зобовязання відповідача по договору між позивачем та [PERSON] 07 листопада 2006 року укладений договір поруки, відповідно до умов якого відповідачі солідарно відповідають перед ТОВ Автоклуб за виконання зобовязання за вищевказаним договором. Позивач виконав свої зобовязання. Відповідачі зобовязання не виконують, тому загальна сума заборгованості становить 26311,94 грн. Позивач просить стягнути суму боргу та суму сплачених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути заборгованість. Відповідачі позовні вимоги визнали. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 13 вересня 2006 року укладено договір №\~13356, за яким позивач зобовязався надати послуги [PERSON] по отриманню автомобіля. 13 вересня 2006 року між сторонами укладено договір комісї № 13356/1, за яким позивач зобовязувався знайти продавця автомобіля, заключити договір купівлі-продажу автомобіля та передати його відповідачу [PERSON] В забезпечення виконання зобовязання відповідача [PERSON] за договорами № 33356 та 133356/1 між позивачем та відповідачем [PERSON] 26 квітня 2006 року укладений договір поруки, посвідчений приватним натаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] зобовязується перед позивачем відповідати за виконання зайченком А.А. його зобовязань перед ТОВ Автоклуб за договорами про надання послуг та комісії. Факт передачі автомобіля [PERSON] підтверджується актом здачі-приймання робіт від 07 листопада 2006 року по договору № 133356/1 від 13.09.2006 року та договору № 133356 від 13.09.2006 року. Відповідачі зобовязання за зазначеним договором належним чином не виконали, тому станом на 28.09.2009 року мають заборгованість 26311 ( двадцять шість тисяч триста одинадцять грн.) 94 коп., який, згідно з розрахунком заборгованості, складається з наступного: -3450,79 грн. - поточного боргу; -65 внесків по 351.71 грн., що залишилися до сплати для повного розрахунку. Пунктом 13.3 Додатку № 2 договору передбачено, що якщо клієнт, який одержав автомобіль, не вніс два чи більше (послідовно чи вибірково) повних внесків, такий клієнт втрачає право оплачувати зобовязання щомісячними внесками протягом договірного періоду, і зобовязаний сплатити усю суму до повного розрахунку по договору одночасно, протягом 10 днів з моменту одержання відповідного рахунку. На виконання пункту 13.3 додатку № 2 договору ТОВ Автоклуб 23.09.2008 р. направив на адресу [PERSON] квитанцію на повну оплату по договору із розясненням і посиланням на відповідні положення договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 26311,94 грн., 264 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, та 420 грн. витрат, які поніс позивач у звязку з поданням оголошення у пресу.

Outcome: approved