overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

\~\~22 лютого 2010 року ДП БРЗ звернулось до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги в сумі 1130 грн. 96 коп. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач користується комунальними послугами, але з 01.03.2009 року не вносить плату за отримані послуги. В судове засідання представник позивача не з»явилась, але до його початку надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки.\~\~ Виходячи з наведеного суд вважає можливим ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідачки, яка була належним чином повідомлена про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечував проти такого розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного: ze:12pt;">Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. oman;tag3:12pt;">Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], користується комунальними послугами, які надає ДП БРЗ, однак з 01.03.2009 року не вносить плату за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01 січня 2010 року становить 1130 грн. 96 коп. ( а.с. 5) ; Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки [PERSON] не вносить плату за користування комунальними послугами, вона підлягає стягнення в судовому порядку. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги ДП БРЗ обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за користування комунальними послугами в сумі 1130,96 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. "justify"><span style="font-family:Times New Roman;tag3:12pt;">На&nbsp;підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 20 грудня 2008 року померла моя мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) розташованої на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується державним актом І ЛГ № 092498 від 12 березня 2001 року, реєстраційний № 114 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0126419 від 20.03.1997 року № 103 вартістю 52221,85 грн., площею 3,9228 га ріллі, 0,47 умовних кадастрових гектар сільськогосподарських угідь, 1,39 умовних кадастрових гектарів пасовищ, спільної сумісної власності площею 0,0225 гектарів проектних польових доріг вартістю 247,14 грн, згідно рішення 14 сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради від 28 грудня 2000 року. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, інших спадкоємців немає. На теперішній час позивачу необхідно переоформити спадщину на своє імя, тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У попереднє судове засідання представник відповідач [PERSON] сільської ради не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, крім того, просив суд розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши заяву позивача, заяву представника відповідача, який цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, та беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин її покійного батька [PERSON] Еригорія Олександровича з його покійною матір»ю [PERSON]. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті бабусі залишилось спадкове майно, але вона не має змоги належним чином оформи і и спадщин) через відсутність документів, підтверджуючих факт родинних стосунків, так як відсутній актовий запис про народження батька. А тому вона змушена вирішувати дане питання в судовому порядку. В судовому засіданні заявниця підтримала викладені вимоги, просить їх задовольнити. Заінтересована особа - Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області в засідання не з»явилась, надіслали заяву, в якій просять розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги і встановлює спірний факт, виходячи зі слідуючого. Як встановлено судом заявниця народилася 18 березня 1956 року в селі Вишевичі Радомишльського району Житомирської області. У свідоцтві про її народження записана матір*ю - [PERSON], а батьком - [PERSON] Еригорій Олександрович . 21 червня 1975 року вона одружилася з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Дошлюбне прізвище заявниці - [PERSON]. 17 травня 1993 року в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області у віці 63 років помер батько заявниці [PERSON] Еригорій Олександрович , про що виконкомом Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено запис за № 16 в Книзі реєстрації смертей. 09 жовтня 1995 року в тому ж селі Вишевичі Радомишльського району Житомирської області померла бабуся заявниці [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть 1-ТП№ 038377. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) та інше майно . В даний час у заявниці виникла необхідність оформити спадщину після смерті бабусі, однак , перепоною до позитивного вирішення даної справи є та обставина, що відсутній актовий запис про народження батька. Статтями 256, 258 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин за місцем проживання заявника. Згідно паспорту заявниці, свідоцтва про одруження, свідоцтва про її народження та довідки сільської ради видно, що покійний батько заявниці [PERSON] проживав разом в одному будинку із своєю матір»ю [PERSON] . При таких обставинах суд вважає доведеним факт родинних стосунків між батьком заявниці та спадкодавцем, а тому вимоги задовольняє. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 розяснив , що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом: до відповідача про стягнення аліментів, указуючи, що від спільного шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей, які мають потребу в утриманні, однак через те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, вихованням дітей не займається, вона змушена звернутися до суду. В ході судового засідання позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття [PERSON], [INFO] а потім у розмірі 1/4 части заробітку (доходу) до повноліття [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні з уточненням позовної заяви погодився, заперечень проти сплати аліментів на утримання дітей не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.05.2008 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вишнівської сільської ради, Татарбунарського району, Одеської області, актова запис № 2, від шлюбу . двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони проживають окремо, діти з.. проживати з позивачкою, знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 99 від 02.02.2010 року. На даний час позивачка знаходиться в скрутному становищі, коштів на утримання дітей достатньо не має, так як не працює, доглядаючи за дітьми, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, вихованням не займається, у зв'язку з чим ставить позивачку у тяжке матеріальне становище. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до виконання їхнього повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, указуючи, що від спільного шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей, які мають потребу в утриманні, однак через те, що на даний час позивачка є непрацюючою, доглядає за дитиною, відповіді-: не надає матеріальної допомоги, вихованням дітей не займається, вона змушена звернутися до суду. В ході судового засідання позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 части усіх видів заробітку до досягнення [PERSON] трьох років, починаючи з 03.02.2010 року до 29.09.2012 року. Відповідач в судовому засіданні з уточненням позовної заяви погодився, заперечень проти сипати аліментів на утримання дружини не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.05.2008 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вишнівської сільської ради, Татарбунарського району, Одеської області, актова запис № 2, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON]ікторію, [INFO]. На теперішній час сторони проживають окремо, діти залишились проживати з позивачкою, знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 99 від 1 12. . року. На даний час позивачка знаходиться в скрутному становищі, коштів на утримання дітей достатньо не має, так як не працює, доглядаючи за дітьми, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, вихованням не займається, у зв'язку з чим ставить позивачку у тяжке матеріальне становище. У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що позивачка є не працюючою, коштів на своє утримання не має, маючи на своєму утриманні неповнолітніх дітей, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до 29.09.2012 року обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини від заробітної плати відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, тобто до 14.05.2021 р., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину мотивуючи тим, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги та обставини позову визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження серії І-ЖД № 174908 та серії 1-ЖД № 174907 від 22.05.2003 р. Згідно довідки управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради від 02.03.2010 р. діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Зобовязань по утриманню інших осіб не має. Як вбачається з довідки Ізмаїльського районного управління ГУ МНС України в Одеській області № 1266 від 10.11.2009 р. відповідач [PERSON] працює в Ізмаїльському РУ ГУ МНС України в Одеській області на посаді командира відділення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття, тобто до 14.05.2021 р., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просила встановити факт набуття права власності на нерухоме майно , в тому числі самочинне будівництво та визнати за нею право власності. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Представник третьої особи - Руденківської сільської ради Новосанжарського району в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Представник третьої особи - Інспекція архітектурно-будівельного контролю Новосанжарської РДА в судове засідання не зявився, надав письмовий висновок щодо можливості узаконення самочинного будівництва. У разі визнання відповідачем позову суд згідно ч.4. ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 червня 2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул.Червоноармійська, 50 „а, с.Руденківка Новосанжарського району Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] Згідно наданого технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул.Червоноармійська, 50 „а, с.Руденківка Новосанжарського району Полтавської області будівництвом завершено, однак мається самочинно збудована прибудова літ.а. Позивачкою надано позитивний висновок щодо відповідності самочинної прибудови літ „а архітектурно-будівельним нормам та про можливість її узаконення. Згідно ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. В звязку з наявністю самочинного будівництва позивачка позбавлена можливості ввести в експлуатацію нерухоме майно та оформити право власності. Відповідно до ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

25.02.2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено: 25 січня 1969 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб від якого неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, а саме тому, що різні погляди на життя, часті сварки, конфлікти та непорозуміння одне одного. Це призвело до того, що позивач із відповідачкою не розмовляють та ведуть окреме господарство. При таких обставинах подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що зареєстрував шлюб із відповідачкою 25 січня 1969 року. Спільне життя не склалося, намірів зберегти сім'ю та примиритися з відповідачкою в нього немає. Відповідач в судовому засіданні була відсутня, хоча належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, проте надала до суду заяву про те, що вона позов визнає та просить розглядати справу за її відсутності. Дослідивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 січня 1969 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії 1- ВЛ № 133370 від 23 лютого 2010 року, повторно видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківській області, (а.с. 5) Як вбачається з пояснень позивача подальше сумісне подружнє життя їх з відповідачем не можливе та суперечить його інтересам. За таких обставин, суд вважає, що шлюб на даний час носить формальний характер і повинен бути розірваний. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх подальше спільне життя стало неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини неявки в суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28.05.1988 року, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, припинили шлюбно-сімейні відносини з березня 2009 року, з того часу спільне господарство не ведуть, ніяких сімейних відносин не підтримують, між ними відсутнє взаєморозуміння, проживають окремо. Викладене підтверджується поясненнями позивачки і відсутністю заперечень на позов відповідача. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Витрати, пов'язані з одержанням свідоцтва про розлучення в органах РАГС, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Заявник [PERSON] у березні 2010 року звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт її родинних відносин з [PERSON], що їй необхідно для отримання спадщини. У судовому засіданні заявник вимоги викладені у заяві підтримала, пояснила, що 23.05.2009 року померла її мати [PERSON]. Проте у свідоцтві про народження заявниці було зроблено помилку у написанні по батькові її матері. По батькові було вписане як «Ливоновна» замість Леонтіївна, у звязку з цим вона не може прийняти спадщину, а тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Представник Теплівської сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлено: Заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є рідною дочкою [PERSON], яка померла 23 травня 2009 року. (а.с. 5, 7) Проте у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] було зроблено помилку у написанні по батькові її матері. По батькові було вписане як «Ливоновна». (а.с. 6) Вказані обставини перешкоджають заявнику оформити спадщину, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] (а.с. 9) Оскільки в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], [PERSON], іншими дослідженими доказами підтверджено, що заявниця є рідною донькою, [PERSON], яка померла 23 травня 2009 року, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved