Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В липні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила припинити право власності [PERSON] на 20/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську, [PERSON] на 14/100 частин домоволодіння, [PERSON] на 20/100 частин домоволодіння та скасувати державну реєстрацію їх права власності на вказані частки домоволодіння, змінити ідеальну частку в праві спільної часткової власності на домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську згідно акту, складеного 01.02.2008 року фахівцем КП ДМБТІ, визнати за нею право власності на 80/100 частин вказаного домоволодіння. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що раніше домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську складалося з двох житлових будинків А-1 і Б-1. Власниками житлового будинку Б-1 являється на теперішній час померла її мати [PERSON] 35/100 частин та [PERSON] 21/100 частин, який теж помер, його спадкоємцем є його син [PERSON] Власниками житлового будинку А-1 є [PERSON] 20/100 частин, [PERSON] 14/100 частин та [PERSON] 20/100 частин. В 1990 році житловий будинок А-1 був знесений. Вона вважає, що можливо припинити право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на відповідні частки вказаного домоволодіння у звязку з їх знищенням. У звязку зі знищенням житлового будинку А-1 ідеальні частки у праві власності на спірне домоволодіння змінилися, що відображено в акті ідеальних часток від 01.02.2008 року. [PERSON] її рідна мати, яка 09.01.2001 року померла, після її смерті відкрилася спадщина на частину спірного домоволодіння, спадкоємцями якої являлися вона та її брат [PERSON] Ніхто з них заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері не подавав, але її брат мешкав і був зареєстрований разом з матірю у спадковому домоволодінні, а тому відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) він вважається таким спадкоємцем, який прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 01.12.2007 року [PERSON] помер, вона являється його спадкоємицею другої черги, у звязку з чим подала заяву до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті брата. Таким чином, вона вважає, що є всі підстави успадкувати належну її матері частину спірного домоволодіння. У звязку з цим позивачка вимушена звернутися до суду. 28.10.2009 року в попередньому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] було переведено зі статусу третіх осіб в статус відповідачів. [PERSON] притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача. 13.04.2010 року [PERSON] було виключено зі статусу співвідповідача, у звязку зі смертю 11.12.2009 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 138. У судовому засідання представники позивачки підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, при цьому посилалися на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, а також вказав на те, що не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В попередньому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі. Вислухавши представників позивачки та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 349 ЦК України - право власності на майно припиняється в разі його знищення. Як встановлено в судовому засіданні згідно відповіді КП „ДМБТІ від 01.07.2009 року № 7823 станом на 26.06.2009 рік право власності на домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську зареєстровано: на 20/100 частин за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.1988 року, посвідченого Третьою [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-4287; на 11/100 частин за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, виданого Красногвардійським РГК від 06.03.1974 року на підставі рішень виконавчого комітету Красногвардійської районної ради депутатів трудящих від 29.11.1973 року за № 1422, від 06.02.1974 року за № 159 та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.1987 року; на 14/100 частин за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.01.1999 року, виданого Третьою [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-478; на 20/100 частин за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.11.1976 року, посвідченого Третьою [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-3012, згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.1987 року видано право власності на 35/100 частин, але для перереєстрації права власності до КП „ДМБТІ не зверталася (а.с. 16). Відповідно до Акту ідеальних часток від 01.02.2008 року, складеного фахівцем КП „ДМБТІ [PERSON] обласної ради [PERSON], частки співвласників домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську змінилися у звязку зі знесенням житлового будинку літ. А-1, який належав [PERSON], [PERSON], [PERSON] На останню дату обстеження домоволодіння складається із одного житлового будинку літ. Б-1, господарчих будівель та споруд, в якому за [PERSON] числиться 35/100, а значиться 80/100 частин та [PERSON] належить 21/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться 20/100 частин (а.с. 23-24). Таким чином, суд вважає за можливе припинити право власності [PERSON] на 20/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську, [PERSON] на 14/100 частин домоволодіння, [PERSON] на 20/100 частин домоволодіння та скасувати державну реєстрацію їх прав власності на вказані частки домоволодіння. Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦК України - якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Таким чином, суд вважає за можливе змінити ідеальну частку власника [PERSON] з 35/100 частини на 80/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську, які складаються з житлової прибудови Б-1, прибудови б1-1, ганок б3, сарай Д, сарай П, погріб під П, у спільному користуванні убиральня О, споруди № 1,2,3. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) -спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 09.01.1963 року Селищною радою Ленінського району м. Баку (а.с. 36). [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 19.05.1961 року Селищною радою Ленінського району м. Баку (а.с. 36). [PERSON] 21.01.1982 року уклала шлюб з [PERSON], та змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 21.01.1982 року Відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська (а.с. 36). [PERSON] та [PERSON] проживали разом та були прописані за однією адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Канатна, 44, що підтверджується домовою книгою (а.с. 33). [PERSON] померла 09.01.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 10.01.2001 року Міським відділом РАГС [PERSON] обласного управління юстиції (а.с. 32). [PERSON] не подавав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON], але він вважається таким спадкоємцем, який прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] помер 01.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 04.12.2007 року Відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 32). Згідно відповіді Третьої [PERSON] нотаріальної контори від 25.08.2009 року № 3572/01-14 після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 989/2007 за заявою про прийняття спадщини від імені [PERSON] (а.с. 41). Відповідно до ст. 1276 ЦК України - якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Оскільки [PERSON] як спадкоємиця другої черги за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON], але юридично не може оформити своїх спадкових прав, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої 09.01.2001 року [PERSON] право власності на змінену частку, а саме на 80/100 частин домоволодіння № 44 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську, які складаються з житлової прибудови Б-1, прибудови б1-1, ганок б3, сарай Д, сарай П, погріб під П, у спільному користуванні убиральня О, споруди № 1,2,3. На підставі викладеного і

Outcome: approved