Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], чоловіку позивачки, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26 липня 1968 року Кіровоградським міськкомунгоспом, належало 39/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель під № 18 по провулку Пожарського в місті Кіровограді. 15 квітня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 093154, виданим 16 квітня 2009 року міським відділом по реєстрації смертей [PERSON] управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1072. [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги і прийняла спадщину у відповідності із ч. З ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім неї, є ще спадкоємець за законом першої черги - це дочка померлого [PERSON], однак вона спадщину не приймала, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. В грудні 2009 року позивач звернулась до нотаріуса з метою оформити спадщину, однак після вивчення документів нотаріус пояснила їй, що свідоцтво про право на спадщину видати не зможе через об'єктивні причини. Свідоцтво про право власності від 26.07.1968 року [PERSON] було втрачене. Пунктом 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 20/5 від 03.03.2004 року передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, видається нотаріусом після подання право встановлювального документа. Отже, оскільки на спадкову частину житлового будинку відсутній правовстановлюючий документ, без нього неможливо оформити спадщину, тому позивачка і змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або осопорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено коло спадкоємців першої черги за законом до яких, зокрема, відносяться діти спадкодавця та той із подружжя, який пережив спадкодавця. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 328, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1261, ч. З ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved