Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивач - ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» звернувся в Сєвєродонецький міський суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 3296 гривень 49 копійки, посилаючись на те, що відповідач користується послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, але платежі за споживану теплову енергію та гаряче водопостачання провадить не в повному об'ємі. Заборгованість склала за період з 01.03.2006 року по 01.03.2009 року - 3296 гривень 49 коп. Оскільки відповідач оплату провадить не в повному обсязі, на попередження не відреагувала, позивач звернувся із даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, уточнивши позовні вимоги в частині суми боргу, пояснив, що заборгованість склала за період з 01.03.2006 року по 01.03.2009 року - 3296 гривень 49 коп., відповідачем було частково погашено суму боргу, тому сума боргу склала 3038 гривень 38 коп., яку просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також сплачені позивачем при поданні позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень 00 копійок. Крім того пояснив, що дійсно відповідач проходить службу в Сєвєродонецькому міському управлінні головного управління Міністерства з надзвичайних ситуацій на посаді молодшого інспектора і їй надається пільга в оплаті комунальних послуг, але відповідно до «Порядку надання пільг, компенсацій та гарантій працівникам (военнослужбовцям) бюджетних установ (воєнних формувань)» 50% пільга по оплаті споживаної теплової енергії повинна надаватися відповідачу за місцем роботи, шляхом відшкодування пільговику передбачених законодавством частини фактичних затрат разом з іншими щомісячними виплатами (зарплатня, надбавки, премії, матеріальні винагороди та ін.). Тобто відповідач спочатку повинна була повністю щомісячно сплачувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а потім квитанції надавати до бухгалтерії за місцем роботи, щоб проводилось відшкодування, однак вона цього не робила, тому виникла заборгованість. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вважає вимоги позивача є незаконними і необгрунтованими оскільки позивач є монополістом на ринку послуг, що надаються, тому перевірити обґрунтованість і правильність встановлення і нарахування платні за надані послуги не представляється можливим. Також позивач при визначенні позовних вимог не взяв до уваги соціальний і матеріальний статус відповідача. Зокрема, позивач грубо проігнорував вимогу ст.59 Закону України віл 24.06.2004 року № 1859-ІV «Про правові засади цивільного захисту», якій передбачено 50% оплату комунальних послуг, отже, сума заборгованості як і сума щомісячних платежів обчислюється в порушенні чинного законодавства, тобто без урахування її місця роботи і вимог ст.59 Закону України «Про правові засади цивільного захисту». Також вважає за необхідне зазначити, що будинок не обладнаний індивідуальними засобами обліку споживаної теплової енергії, тобто неможливо визначити фактичний об'єм споживаного тепла, усі інші постачальники комунальних послуг надали індивідуальні засоби обліку, і ні по одному з них заборгованості вона не має, що свідчить про те, що вона є добросовісним споживачем і платником комунальних послуг. При розгляді позовних вимог вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Ухвали Верховної Ради України № 512-ХІV від 18.03.1999 року, передбачено 15% оплата комунальних послуг від сукупного доходу сім'ї. Згідно довідки з місця роботи її доходи складають в середньому 1500 грн. в місяць, з них квартплата, вода, вивіз сміття, газ, підігрів гарячої води, електрика в середньому складає 200 грн., а 304,59 грн. за тепло, з чого виходить, що за комунальні послуги оплата складає 34% (замість 15%). Також зазначила, що, маючи незначний дохід, вона прагне не допускати виникнення заборгованості за оплату комунальних послуг. Тому просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, всі судові витрати покласти на позивача. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, а також п.30 „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених КМУ від 21.07.2005 року №630, споживач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] [PERSON] є власником вказаної квартири. Відповідно до довідки про склад сім'ї у квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON]. З розрахунку заборгованості відповідача за споживану теплову енергію, та гаряче водопостачання вбачається, що відповідач частково оплачував послу їм з тепло- та водопостачання і дійсно має заборгованість з оплати теплопостачання за період з 01.03.2006 року по 01.03.2009 року у сумі 3296 гривень 49 коп., у зв'язку з частковим погашенням боргу на момент розгляду справи заборгованість складає 3038 гривень 38 коп. Таким чином між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, що не заперечується самими сторонами. Позивачем надаються послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а відповідач отримує та користується даними послугами. Як видно з пояснень представника позивача, сума заборгованості відповідача розраховувалася без урахування пільг. Доводи відповідача про те, що вона як працівник Сєвєродонецького МУ ГУ МНС України в Луганській області, повинна сплачувати позивачеві за споживані комунальні послуги з 50% пільгою судом не приймаються до уваги з наступних підстав. Відповідно до довідки наданої Сєвєродонецьке міським управлінням Головного управління МНС України в Луганській області [PERSON] проходить службу в Сєвєродонецькому міському управлінні ГУ МНС України в Луганській області на посаді молодшого інспектора відділення державного пожежного нагляду. Вказане також підтверджується контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, та довідкою про розмір заробітної платні [PERSON] Відповідно до роз'яснення Головного управління МНС України в Луганській області молодший інспектор відділення ДПН Сєвєродонецького міського управління ГУ МНС України в Луганській області старший прапорщик служби цивільного захисту [PERSON], знаходиться на обліку в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади з питань цивільного захисту, а саме в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не є військовослужбовцем, однак відноситься до осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, які загинули (померли), пропали безвісти або стали інвалідами при проходженні служби, надається 50-відсотковя знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) в межах норм, передбачених законодавством. Відповідно до п.2 «Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу» пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики (далі-пільги), надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників і працівників культури, пільги яким передбачаються абзацом першим частини четвертої статті 57 Закону України «Про освіту», пунктом «ї» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров`я, частиною четвертою статті 29 Основ законодавства України про культуру. Відшкодування зазначених витрат провадиться щомісячно або раз на квартал за рішенням керівника установи. Згідно п.5 «Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу» для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування (абзац другий пункту 2 цьою Порядку), а також довідку про склад сім`ї (раз на рік). Для нарахування грошового еквівалента вартості послуг можуть використовуватися відомості у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від житлово- експлуатаційних та інших підприємств і організацій, які надають послуги. Відповідно до п.8 «Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу» грошовий еквівалені наданих пільг, компенсацій виплачується пільговику установою разом з іншими щомісячними виплатами (заробітна плата, грошове забезпечення, надбавки, премії, матеріальна винагорода тощо). Також, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження і посилання відповідача на те, що вона відповідно до Постанови Верховної Ради України № 512-ХІV від 18.03.1999 року «Про оплату житлово-комунальних послуг населенням України» сплачувала 15% фактично отриманого сукупного доходу сім'ї за житло і комунальні послуги, оскільки відповідачем не надано жодних доказів цього, а ні квитанцій про оплату послуг, а ні довідки про склад сім'ї, а ні довідки про доходи, а ні доказів декларування доходів усіх членів сім'ї відповідача за період виникнення заборгованості, тобто за період з 01.03.2006 року по 01.03.2009 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що згідно діючого законодавства відповідачу дійсно надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом, однак виплата компенсації за комунальні платежі покладена не на позивача, а на установу де працює відповідач. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що уточнені позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст.86 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також в дохід держави суми судового збору.

Outcome: approved