overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] . про стягнення завданої моральної шкоди, стверджуючи, що вироком Калуського міськрайонного суду від [INFO] відповідача визнано винним за ст.121 ч.1 КК України і призначено покарання 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном строком на два роки. Оскільки відповідач, [PERSON] , умисно заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило втрату функцій органу, що було поєднано із стійкою втратою працездатності більш як на 1/3, просить стягнути з відповідача заподіяної моральної шкоди в розмірі 19000грн. обумовленої договором укладеного між сторонами від [INFO] . У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю, просять його задоволити, а також стягнути з відповідача в користь [PERSON] витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 200грн.00коп. Відповідач у судове засідання не з’явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Калуського міськрайонного суду від [INFO] (а.с.2) відповідача, [PERSON] , визнано винним за ст.121 ч.1 КК України і призначено покарання 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном строком на два роки, за те, що [PERSON] умисно заподіяв потерпілому [PERSON] тяжке тілесне ушкодження, що спричинило втрату функцій органу потерпілого (ока), що було поєднано із стійкою втратою працездатності більш як на 1/3. Згідно письмового договору про відшкодування заподіяної шкоди укладеного між [PERSON] та [PERSON] [INFO] (а.с.3), останній зобов’язався сплатити 19000грн. щомісячно частинами по 2000грн. до 05 числа кожного місяця і повністю відшкодувати шкоду не пізніше 05.09.2008року. За змістом ст.23 ЦК України особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , станом на 08.12.2008року не відшкодував заподіяну шкоду. Відповідно до квитанції № [NUMBER] від [INFO] (а.с.4), витрат за надання юридичної допомоги становлять 200грн.00коп. За таких обставин суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути 19000грн.00коп відшкодування моральної шкоди, завданої злочином та 200грн.00коп. витрат за надання юридичної допомоги. Стягнути з [PERSON] в користь держави 1900грн.00коп. державного мита. На підставі викладеного ст.23 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

25.11.2008 р. до суду заявлено цей позов. В судовому засіданні обидві сторони категорично наполягали на розірванні шлюбу, оскільки вважали, що їх шлюб остаточно розпався через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів; п'ять місяців вони подружніх стосунків не підтримують, разом не живуть, миритися не бажають, кожен з них перебуає у фактичних шлюбних відносинах з іншими чоловіком та жінкою, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, спірного майна не мають. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

09 вересня 2005 року між позивачем ТДВ СК «Кредо» та третьою особою [PERSON] був укладений договір страхування автомобіля ВАЗ 21070 , кузов [NUMBER] державний [NUMBER]. 17.06.2007 року о 05год. 35 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21011 державний [NUMBER] у місті Володимирі -Волинському по вул. Сагайдачного , допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21070 державний [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю останнього завдано матеріальну шкоду. 21.09.2007 року на підставі страхового акту №К1795 від 20.09.2007р. третій особі [PERSON] виплачене страхове відшкодування в сумі 1293,61 грн. На цій підсаві позивач ТДВ СК «Кредо» звернувся з позовом в суд та просить стягнути з відповідача [PERSON] 1293,61 грн. в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала пославшись на обставини вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав , не заперечує проти його задоволення . Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. З копії довідки МВ УМВС вбачається , що в ДТП ,яке сталося 17.06.2007р. о 05год.35хв. по вул. Сагайдачного в м.Вол.-Волинському брали участь [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії договору страхування №VONLAK0571 від 09.09.2005 року [PERSON] застрахував свій автомобіль ВАЗ 21070 , кузов [NUMBER] державний [NUMBER]. З платіжного доручення №9952 від 21.09.2007 року вбачається , що ТДВ СК «Кредо» згідно стархового акту №К-1795 від 20.09.2007 р. [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 1293 ,61 грн. Згідно ст.993 ЦК України до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування , у межах фактичних витрат переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування , має до особи , відповідальної за завдані збитки. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

27 листопада 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO], батьком яких є відповідач по справі. Відповідач ніякої участі в утриманні дітей не приймає, матеріально не допомагає, хоча працює та має можливість матеріально допомагати, діти перебувають повністю на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позивач [PERSON] позов підтримала, просить стягнути з відповідача 1/3 частину всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, оскільки відповідач працює та має постійний заробіток, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні під час попереднього розгляду справи подав суду заяву про визнання позову, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частина всіх видів його заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дана обставина стверджується копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей. Відповідач визнав ту обставину, що діти перебувають на утриманні позивача, оскільки він матеріальної допомоги не надає. Розмір аліментів на утримання двох дітей суд визначає, з врахуванням майнового стану сторін, даних про стан здоров»я платника аліментів та дітей, інших обставин, що мають значення для справи, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, оскільки він визнається відповідачем повністю. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

ВАТ «Волиньгаз» в особі Володимир-Волинського УГГ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожитий природний газ в сумі 815 грн. 54 коп. В позовній заяві посилається на ту обставину, що відповідач [PERSON] користується послугами з постачання природного газу, які надає підприємство-позивач по справі, однак через несвоєчасність внесення платежів за надані послуги, за нею утворилась заборгованість, що станом на 01.12.2008 року становить 815 грн. 54 коп. Просять дану суму заборгованості стягнути з відповідача в їхню користь. В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи представник позивача за довіреністю Василець М.Г. позов підтримав, просить стягнути з відповідача в їхню користь всю суму боргу, в своїх поясненнях послався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позов визнала, не заперечує проти задоволення позову, про що подала суду відповідну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що [PERSON], відповідачка по справі, проживає [ADDRESS]. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Обов»язок споживача своєчасно, не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця, вносити платежі за надані послуги, передбачений в п.п.17, 29, 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246. З п.7 Договору про надання послуг з газопостачання від 30.09.2008 року № 10701, укладеного між сторонами по справі стверджується, що відповідач по справі взяла на себе зобов»язання своєчасно, не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця, сплачувати за спожитий природний газ. Випискою з особового рахунку відповідачки № 10701 стверджується, що за нею станом на 01.12.2008 року рахується заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 815 грн. 54 коп. Копією попередження стверджується, що відповідач попереджалась про необхідність сплати боргу. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.526 ЦК України, ст.ст.67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду від 18 листопада 2008 року, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з сім»єю після розірвання шлюбу не проживає, матеріально дитину не забезпечує, син перебуває повністю на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, оскільки сама вона не може забезпечити дитині належний рівень проживання, а відповідач хоч і не працює, однак має грошовий дохід, який носить мінливий характер. В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги до 300 грн., позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовільнити. Відповідач [PERSON] під час попереднього розгляду справи заявив про повне визнання позову на суму 300 грн., про що подав суду відповідну заяву. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду від 18 листопада 2008 року, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини. Як вбачається з матеріалів справи, дитина перебуває повністю на утриманні позивачки. Дану обставину відповідач не заперечує. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як пояснив відповідач, він постійного доходу не має. Дана обставина також стверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем. Розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд визначає в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно, оскільки цей розмір визначений позивачем і він визнаний відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовільнити. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

27 листопада 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Відповідач ніякої участі в утриманні дітей не приймає, матеріально не допомагає, хоча працює та має можливість матеріально допомагати, діти перебувають повністю на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позивач [PERSON] позов підтримала, просить стягнути з відповідача 1/3 частину всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, оскільки відповідач працює та має постійний заробіток, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні під час попереднього розгляду справи подав суду заяву про визнання позову, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частина всіх видів його заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дана обставина стверджується копіями свідоцтва про шлюб та про народження дітей. Відповідач визнав ту обставину, що діти перебувають на утриманні позивача, оскільки він матеріальної допомоги не надає. Розмір аліментів на утримання двох дітей суд визначає, з врахуванням майнового стану сторін, даних про стан здоров»я платника аліментів та дітей, інших обставин, що мають значення для справи, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, оскільки він визнається відповідачем повністю. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

11 листопада 2008 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті баби, [PERSON]. Спадщину прийняла шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори із відповідною заявою. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник Видричівської сільської ради позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, стверджено свідоцтвами про народження, що [PERSON] є бабусею позивачки по материнській лінії. Як вбачається із довідки Видричівської сільської ради від 28 липня 2008 року №116, за [PERSON] рахується житловий будинок та господарські споруди [ADDRESS]. 05 грудня 2003 року [PERSON] заповіла усе належне їй майно своїй дочці [PERSON], про що Видричівською сільською радою Камінь-Каширського району посвідчено та зареєстровано за №47 заповіт. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [PERSON] [INFO] померла. З цієї дати в силу ст.1221 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. Відповідно до ст.1223 згаданого Кодексу позивачка має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. На виконання вимог ст.1269 ЦК України [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить повідомлення Камінь-Каширської держнотконтори №1272 від 11 грудня 2008 року. Згідно листа Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 04 вересня 2008 року №8175 реєстрація права власності на згадане спадкове будинковолодіння не проводилась. У зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів, суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за позивачкою право власності на житловий будинок та господарські споруди. Суд не стягує з відповідача судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, оскільки Видричівська сільська рада вимог щодо спадкового майна не оспорює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

13.11.2008 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.01.2007 по 01.09.2008 роки ТОВ “Краматорськтеплоенерго” здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS] Відповідачі в порушення ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України та “Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідводів” не вносять плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.01.2007 року і станом на 01.09.2008 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 2661,19грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 81грн. Відповідачі в судове засідання не з'явились, але надали суду заяву, в якій просять справу слухати в їх відсутність, позов визнали в повному обсязі. Борг просять стягнути з [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явися, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS], та згідно п.18 Правил надання населенню послуг водотеплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, зобов'язані вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачів, заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.09.2008 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 2661грн. 19коп. /а.с.4-5/. Згідно зі ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника несуть солідарну майнову відповідальність за несвоєчасну оплату комунальних послуг. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі є власниками квартири[ADDRESS]/а.с.6/. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вся сума боргу за період з 01 січня 2007 року по 01.09.2008 року в розмірі 2661,19грн. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30грн., судовий збір в сумі 51грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в межах заявлених вимог, просить стягнути на її користь аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш 30 процентів прожиткового мінімуму певного віку дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав в розмірі позовних вимог. Заслухавши пояснення, дослідивши докази по справі, суд прийшов до слідуючого висновку: як встановлено по справі сторони зареєстрували шлюб 15.09.2007р. в Якушинецькій сільській раді ,Вінницького району та області за актовим записом[NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]р.н. Спільне проживання сторін не склалося і з 10.09.2008р. подружжя спільно не проживає. Матеріальну допомогу на утримання дітей, що надає відповідач позивачка достатньою не вважає, тому звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Ст. 180 Сімейного Кодексу України визначає обов"язок батьків утримувати свою непрацездатну дитину. Право на отримання аліментів має той з подружжя ,на утриманні якого знаходиться дитина. Факт знаходження дитини на утриманні матері підтверджує відповідна довідка Якушинецької сільської ради за №3708 від 7.11.2008р. Факт періодичного надання утримання відповідачем на дитину визнано сторонами, тому в силу ст.61 ЦПК України доказування не потребує. Визначаючись щодо можливості стягнення з відповідача зазначених сум аліментів, суд виходить з того, що ст.181 СК України надає право тому з батьків, хто утримує дитину вимагати в суду присудження аліментів в частці від доходу її матері чи батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідачем визнано можливість сплачувати аліментні зобов"язання у вказаному позивачкою розмірів &frac14; частини всіх видів доходів, але не менш 30 процентів відповідного прожиткового мінімуму, згідно віку дитини, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved