Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював в ході судового розгляду справи, і остаточно свої вимоги мотивував тим, що 25.09.2003 року між ним та відповідачем - ЗАТ “Українська інноваційна страхова компанія “Інвестсервіс” був укладений договір страхування майна. Об”єктом страхування є його майнові інтереси, пов”язані з володінням та користуванням майном, що є предметом договору страхування, а саме: автомобіль BMW 520і, державний номер [NUMBER], 1998 року випуску. Серед страхових ризиків, передбачених договором страхування, вказаний ризик пошкодження чи знищення транспортного засобу внаслідок ДТП та інші пошкодження, що виникли в процесі руху. Страхова сума визначена у розмірі 106900 грн., річний страховий тариф - 4,5%, страхова премія - 4810,50 грн. Строк дії договору був встановлений на два роки, тобто до 24.09.2005 року. 10.12.2004 року о 18-30 на автодорозі Київ-Суми сталась дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля. 13.12.2004 року про страховий випадок було повідомлено відповідача. З місця ДТП пошкоджений автомобіль був доставлений автоевакуатором спочатку на автостоянку , а потім на фірмову сервісну станцію BMW - АВТ Баварія ( м.Київ) що коштувало в загальній сумі 1600 грн.00 коп. де за участю представника відповідача автомобіль було оглянуто та складена дефектна відомість. Відповідач відмовив йому у виплаті страхового відшкодування . Вважаючи таку відмову безпідставною і такою, що порушує його права як споживача, остаточно просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 31499 грн.77 коп., пеню в сумі 1817 грн.31 коп., витрати на автоевакуацію та транспортування автомобіля в сумі 1600 грн.00 коп., моральну шкоду в сумі 4500 грн.00 коп. та витрати на юридичну допомогу в сумі 3560 грн.00 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що згідно умов договору страхування, укладеного між сторонами, виходячи із страхової суми і річного страхового тарифу була розрахована страхова премія в розмірі 4810 грн.50 коп. на рік. Договір був укладений на два роки, з 25.09.2003 року по 24.09.2005 року Страховий захист за який було сплачено позивачем страхову премію в розмірі 4810 грн.50 коп. покриває період з 25.09.2003 року по 25.09.2004 року тобто один рік. За наступний рік дії договору позивачем страхова премія у визначеному розмірі не сплачувалась, тому дія договору на наступний рік припинилась з 26.09.2004 року . Дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля сталась 10.12.2004 року, тобто після припинення дії договору , тому СК “Інвестсервірс” не несе перед позивачем зобов”язань по договору страхування. Також не визнає вимог про стягнення збитків, пов”язаних з оплатою послуг по транспортуванню автомобіля на СТО АВТ Баварія. Крім того, вважає, що позивач не надав доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди заподіяної ДТП. Також просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки її відшкодування не передбачене умовами Договору. Cуд , заслухавши пояснення представників сторін , вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2003 року між відповідачем - ЗАТ “Українська інноваційна страхова компанія “Інвестсервіс” і позивачем Берестовським В.В. був укладений договір страхування майна. Об”єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов”язані з володінням і користуванням майном згідно договору застави від 29.09.2003 року , а саме: автомобіль BMW 520і, державний номер [NUMBER], 1998 року випуску. Серед страхових ризиків , передбачених договором страхування , вказаний ризик пошкодження чи знищення транспортного засобу внаслідок ДТП та інші пошкодження , що виникли у процесі руху. Страхова сума визначена у розмірі 106900 грн.00 коп., франшиза по вказаному ризику - 1,5%, річний страховий тариф - 4,5%, страхова премія - 4810 грн.50 коп. Строк дії договору був встановлений на два роки з 25.09.2003 року по 24.09.2005 року (а.с.7). 25.09.2003 року за меморіальним ордером № с[NUMBER] [PERSON] сплатив вказану страхову премію в повному обсязі - 4810 грн.50 коп. (а.с.40). Як вбачається з довідки ДАІ 10.12.2004 року о 18-30 на 323 км. автодороги Київ-Суми-Юнаківка сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля (а.с.41). 13.12.2004 року про настання страхового випадку було повідомлено СК “Інвестсервіс” (а.с.42). 20.01.2005 року СК “Інвенстсервіс” звернулось з заявою до Лівобережної філії центру післяаварійного захисту “Експерт-Сервіс для проведення оцінки матеріального збитку завданого застрахованому автомобілю. 20.01.2005 року, за участю позивача та представника відповідача , та 27.01.2005 року, у відсутність позивача та представника відповідача , пошкоджений автомобіль був оглянутий спеціалістами центру післяаварійного захисту “Експерт-Сервіс” складені відповідні протоколи огляду( а.с.46). Листом від 21.01.2005 року СК “Інвестсервіс” відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодуванн (а.с.9). Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування ( подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Також статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачені підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить законодавству України , а відмова страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Як встановлено в судовому засідання правовідносини між сторонами по справі виникли з договору страхування майна укладеного відповідно до Правил страхування транспортних засобів. Умовами договіру страхування, укладеного між сторонами, було передбачено розмір страхового платежу і строки його сплати. Страхову премію в сумі 4810 грн.50 коп. позивач [PERSON] повинен був внести у строки визначені договором страхування і відповідно до вимог п.8.1 та п.9.1 даного договору страхування цей договір набував чинности з моменту сплати Страхувальником страхової премії і страховий захист розпочинається з моменту надходження страхової премії на поточний рахунок страховика в повному обсязі. Позивач [PERSON] в день підписання договору повністю сплатив страхову премію, передбачену договором страхування, виконавши свої зобов»язання по договору. Враховуючи вищезазначене суд вважає твердження представника відповідача про те, що вказана у договорі страхова премія в сумі 4810 грн.50 коп. розрахована лише на один рік дії договору, необгрунтованими. З огляду на це, також є необгрунтованими твердження представника відповідача про те, що договір страхування припинив свою дію з 29.09.2004 року через несплату позивачем чергового страхового платежу ( страхової премії). Крім того, згідно п.6.3.3. Правил страхування страхувальник за згодою страховика має право внести страховий платіж як одноразово, так і шляхом поетапної оплати згідно з умовами договору страхування. Даним договором страхування не передбачена поетапна оплата страхової премії , тобто вона визначена як одноразовий платіж . Якщо відповідач вважав, що позивач повинен був сплатити страхову премію за другий рік дії договору страхування , то мав пред»явити позивачу письмову вимогу, як того вимагає п.15.1.4 Правил добровільного страхування транспортних засобів , в разі відмови позивача сплатити страховий платіж протягом 10 робочих днів з дня пред»явлення вимоги договір вважався б достроково розірваним . На даний час відповідач відремонтував автомобіль за власні кошти і на підтвердження розміру своїх витрат на ремонт автомобіля надав суду акти виконаних робіт . Тому розмір фактичних збитків, які підлягають стягненню з відповідача, суд розраховує, виходячи з фактичних витрат понесених позивачем по оплаті ремонтно-відновлювальних робіт, матеріалів та заміні частин під час ремонту відповідно до актів виконаних робіт , що складає 33103 грн.27 коп. за вирахуванням франшизи в сумі 1603 грн.50 коп., а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в сумі 31499 грн.77 коп. Відповідач , в порушення вимог ст.60 ЦПК України не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що матеріальні збитки завдані позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля складають 24545 грн.62 коп., як це вбачається із звіту про оцінку майна ( а.с.46-51). Даний звіт складався на підставі дослідження пошкодженого автомобіля , що проводилось 20.01.2005 року і на підставі додаткового дослідження пошкодженого автомобіля , яке проводилось 27.01.2005 року і про проведення якого не був повідомлений позивач, а тому він позбавлений був можливості висловити свої зауваження щодо висновків додаткового дослідження або оскаржити його. Крім того, як встановлено в судовому засіданні і це визнавалось представником відповідача , позивач не був ознайомлений зі звітом про оцінку майна , а тому не мав можливості в установленому законом порядку оскаржити його висновки. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню розраховану станом на 19.05.2005 року за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, передбачену п.7.5 договору страхування в сумі 1817 грен.31 коп. Також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на надання юридичної допомоги в сумі 3560 грн.00 коп. В той же час суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення на його користь витрат на автоевакуацію та транспортування автомобіля в сумі 1600 грн.00 коп., оскільки умовами укладеного між сторонами Договору страхування та Правилами добровільного страхування транспортних засобів не передбачено відшкодування даного виду витрат. Також суд вважає , що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 4500 грн.00 коп. є безпідставними, оскільки умовами договору укладеного між позивачем та відповідачем не було передбачено відшкодування моральної шкоди, а посилання позивача на ст.24 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним , оскільки на зазначені відносини не поширюється дія правил Закону України «Про захист прав споживачів», а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 333 грн.17 коп.

Outcome: partial