Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

15 лютого 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Білецької сільської ради, в якій вказує, що його батьки за життя спорудили житловий будинок та господарські споруди. 10 грудня 2002 року померла його мати, а 18 серпня 2004 року помер його батько. Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді по 1\\2 частині житлового будинку і господарських споруд. Позивач є єдиним спадкоємцем і спадщину прийняв, але оскільки відсутній правовстановлюючий документ про право власності на будинок і господарські споруди, просить визнати за ним право власності на вказану нерухомість в порядку спадкування. В суді представник вимоги підтримує. Білецька сільська рада направила заяву до суду про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задоволити з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що батьки позивача станом на 15 квітня 1991 року були членами колгоспного двору. Мати позивача [PERSON] померла 10 грудня 2002 року і заповіла все своє майно позивачу. Батько позивача [PERSON] помер 18 серпня 2004 року. Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді по 1\\2 частині житлового будинку з господарськими спорудами. Позивач [PERSON] після смерті батьків прийняв зазначену спадщину за заповітом та по закону. Правовстановлюючі документи на право власності на вказані будинок та господарські споруди не збереглися. Дані обставини встановлені з пояснень представника позивача і з письмових доказів, а саме: свідоцтв про смерть, свідоцтвом про право власності після смерті батька, довідки Білецького сільського голови про те, що будинок відносився до колгоспного двору та станом на 15 квітня 1991 року були батьки позивача, спадковою справою, заповітом, технічний паспорт на зазначений житловий будинок та господарські споруди. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.524, 529, 534, 549 ЦК України 1963 року, норми яких поширюються на правовідносини на час відкриття спадщини, спадкування здійснюється за законом та заповітом, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у першу чергу на спадкування за законом мають дружина і діти спадкодавця. Згідно ст.17 ч.1 Закону України „Про власність станом на 15 квітня 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що станом на 15 квітня 1991 року майно колгоспного двору належало на праві власності батькам позивача, які на час припинення колгоспного двору були його членами. Після смерті батьків позивача відкрилась спадщина у вигляді по 1\\2 частини майна колишнього колгоспного двору, яку [PERSON] успадкував шляхом прийняття, але не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved