Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

У січні 2009 року [PERSON] звернувся з вищезазначеною позовною заявою, в якій просив суд: визнати за ним право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 09.08.2006 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали. [PERSON] предявлені позовні вимоги не визнала та у свою чергу у липні 2009 року звернулася до суду із зустрічною позовною заявою в якій посилалася на те, що їй належить квартира [ADDRESS], яку вона придбала перебуваючи у шлюбі з [PERSON]. У зв'язку з цим дана квартира перебуває у спільній сумісній власності. За загальним правилом встановлено, що частки співвласників в спільному майні є рівними, але відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням істотних обставин, які мають значення для справи. На підставі протоколу № 34 від 28.07.1988 р. нею ще до укладення шлюбу була надана однокімнатна квартира, площею 29,8 кв.м., за № 7 в будинку №8 по пр.Карла Маркса в м.Дніпропетровську. 13.10.1992 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого 27.08.1992 р. від шлюбу народилася донька - [PERSON]. Пізніше, квартира, яка була надана їй згідно з рішенням адміністрації та профспілкового комітету Управління Придніпровської залізниці, була приватизована та передана у її власність, її чоловікові та доньці, про що вони отримали свідоцтво про право власності на житло від 10.12.1997 р., яке було видане Дніпропетровським ДП по перевезенню вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно із розпорядженням за № 4879. У зв'язку з тим, що вони були незадоволені даним житлом, у зв'язку з розширенням сім'ї, вона запропонувала придбати квартиру більшою площею, для чого необхідно було продати квартиру, яка була у їх спільній власності. Але грошей від продажу даної квартири не вистачало на придбання майбутньої квартири і вона вирішила взяти позику на своєму підприємстві для чого звернулася з відповідним клопотанням до адміністрації Придніпровської залізниці. На підставі постанови профспілкової організації Придніпровської залізниці № 1011 від 30.11.1999 р. їй була надана безвідсоткова позика на придбання житла в сумі 10 тис.рублів строком на 4 роки. Позику вона отримала вже в 2000 році та виплачувала її до 2003 року. Квартира [ADDRESS] була ними продана за грошову суму, яка була еквівалентна 5500 тисяч доларів США, а квартира [ADDRESS] була ними придбана за 9600 доларів США. Отже, коштів, які були отримані за продаж першої квартири не вистачало на придбання нової, і для її придбання вона брала позику на підприємстві, а також у рідних та знайомих позичала гроші, необхідні для придбання квартири. 09.08.2006 р. [PERSON] помер, після його смерті залишилося троє спадкоємців: вона, донька, син від іншого шлюбу (відповідач по справі), а також батько його чоловіка (непрацездатний). Після продажу квартири, яка належала їй, чоловіку та їх доньці на підставі свідоцтва про право власності на житло, вони придбали квартиру, яка вже належала їй та чоловіку на підставі спільної власності подружжя, але донька, яка брала участь у приватизації та мала право власності, після продажу та придбання нової квартири власності вже не мала. Таким чином, просила суд визнати, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності в наступному співвідношенні: [PERSON] - 2/3, [PERSON] - 1/3, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 09.08.2006 року, визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частини даної квартири в порядку спадкування за законом, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частини в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні [PERSON], а також її представник позовні вимоги не визнали, просили суд у задоволенні основного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що основні позовні вимоги треба задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з викладених нижче підстав. Судом встановлені наступні факти: 09 серпня 2006 року помер батько [PERSON], а [PERSON] чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Спадкова квартира є об'єктом права спільної сумісної власністі подружжя, оскільки була придбана [PERSON] у період шлюбу з [PERSON] за договором купівлі-продажу від 24.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3111. Дані обставини підтверджуються листом КП «ДМБТІ» від 15.12.2008 р. №16307. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності спадкуються на загальних підставах. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] в рівних частках є: син померлого [PERSON], дочка [PERSON], його дружина [PERSON] та його батько [PERSON] Кожному із спадкоємців належить по 1/8 частини спадкового майна (1/2 : 4 = 1/8). У шестимісячний строк позивач звернувся до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, вважається такім, що прийняв спадщину, якщо у шестимісячний строк він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09.08.2006 року. Суд критично відноситься до стверджень позивачки по зустрічному позову про те, що за життя вони з чоловіком досягли згоди, що квартира, яка їм належала на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2000 року залишиться їй та її доньці, яка після укладення даного договору лишилася власності. Вони бажали укласти договір про поділ майна, в якому було передбачено, що частка чоловіка буде складати 1/3, а частка її 2/3, з урахуванням інтересів доньки. Суд також критично відноситься до її стверджень, що відносини спадкування слід розглядати з урахуванням прав та інтересів її доньки, яка між іншим проживає разом з нею, і виходити з принципу рівності часток, вважаючи, що частка [PERSON] складала 1/3 частину. У такому разі відповідач мав би право на 1/12 частку від квартири, на яку він претендує. Так як [PERSON] доказів в цій частині надано не було, а тому суд вважає можливим визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/8 частини квартири [ADDRESS] за кожним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09.08.2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved