Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що 10 червня 2009 року померла його дружина [PERSON] в м. Житомирі, що стверджується свідоцтвом про її смерть, виданим 10 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить садовий будинок, розташований на території Вільської сільської ради, Черняхівського району в садівницькому товаристві «Вільське». З [PERSON] позивач проживав в шлюбі, зареєстрованому 25 липня 1965 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. В першу чергу право на спадкування за законом має він, як чоловік спадкодавиці та їх дочка - [PERSON], але вона від спадщини відмовилась на користь позивача, про що подала заяву до Першої Житомирської державної нотаріальної контори. Отримати свідоцтво про право власності на спадщину неможливо, через відсутність правовстановлюючого документу. З документів збереглися довідка - дозвіл Житомирської обласної ради садівницьких товариств №05 від 02.11.1989 року та план забудови садової ділянки №533, затверджений головою правління садівницького товариства «Вільське» 5 грудня 1989 року. В зв'язку з цим позивач просить визнати за ним право власності на вказаний будинок як за спадкоємцем за законом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Вільської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача, позов визнаний у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: За вимогами ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене майно, житлові будинки, споруди, тощо виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності із ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна власнику вирішується в судовому порядку. Із довідки БТІ № А-147 від 14.12.2009 року вбачається, що право власності на садовий будинок №533 в садівницькому товаристві «Вільське» на території Вільської сільської ради, Черняхівського району не зареєстровано (а.с. 12). Факт належності даного садового будинку [PERSON] сторонами не оспорюється та стверджується техпаспортом на садовий (дачний) будинок (а.с. 13-15), згідно якого власником садового будинку № 533 садівницького товариства «Вільське», розташованого на території Вільської сільської ради, записана [PERSON], тому суд визнає, що [PERSON] за свого життя правомірно набула право власності на спірний будинок, який після її смерті ввійшов до складу спадщини. Наявність родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 01 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с. 5). Позивач постійно проживав зі спадкодавцем та відповідно до ст. 1268 ч. З ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину що стверджується довідкою №1343 від 25.11.2009 року Комунально-виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №13 м. Житомира (а.с. 11). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців немає, слід визнати за [PERSON] право власності на вказаний будинок, як за спадкоємцем за законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved