overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 24.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 2508,82 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час . своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ N2 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.08.2006 року по 30.09.2009 року складає 2508,82 грн. * 3 вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.08.2006 року по 24.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 169 123 грн. 13 коп. за кредитним договором та судові виграти у розмірі 1811 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про шлях га місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2007 року відповідач [PERSON]М звернувся до Публічного Акціонерного Товариства «[PERSON] Аваль» з заявою пре надання кредиту в сумі 155 956 грн, 06 листопада 2007 року між відповідачем та позивачем було підписано Кредитний договір № 010/80054/73/85233 про надання кредиту в сумі 155 956 грн., строком з 06.11.2007 року по 06.11.2013 року із сплатою 13.5 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.1. та 3.2 Кредитного договору № 010/80054/73/85233 від 06.11.2007 року. Позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору видавши відповідачем кошти в сумі 155 956 грн. Відповідач не виконав умови п. 5 Кредитного договору, тобто своєчасно не повернув позивачеві кредитні кошти та не сплатив відсотки, за користування кредитними коштами. Станом на 27.08.2009 року заборгованість Відповідачів перед Позивачем складає 169 123 грн. 13 коп. , у тому числі: заборгованість за кредитом - 122 542 грн. 95 коп.; заборгованість за відсотками - 1 405 грн. 05 коп.; заборгованість за проероченими відсотками -34 779 грн. 30 коп.; пеня 10 395 грн. 83 коп. Таким чином, станом на 27.08.2009 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 169 123 грн. 13 коп. Відповідно до сг. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу відповідачі повідомлені належним чином. Але, на цей час Відповідачі не виконують свої обов'язки щодо погашення боргу та продовжують користуватися отриманими кредитними коштами. За ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором [PERSON] зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Виходячи з вищевикладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

29.12.2009р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись нате, що 15.01.2008р. помер його дід, [PERSON], а 20.01.2008р. - батько [PERSON], які за життя проживали [INFO] с.м.т. Любимівка Каховського району Херсонської області. Сам спадщину після померлих, яких поховав власним коштом, прийняв фактично, є єдиним спадкоємцем, ремонтував будинок після пожежі. Просив суд визнати за ним право власності на зазначене майно. В судове засідання сторони надали заяви, в яких позивач заявлені вимоги підтримав повністю, наполягаючи на їх задоволенні, представник відповідача [PERSON] проти задоволення заявлених вимог не заперечував, обидва справу просили розглянути за їх відсутності. Суд вважає можливим прийняти рішення по справі на підставі наявних матеріалів. Дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися цивільні правовідносини, врегульовані ст.328 ЦК України, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Приймаючи до уваги наявні в справі документи, досліджені в судовому засіданні, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов обґрунтованим і не заперечував проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України заявлені вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що відповідачі користуються житловою площею за адресою: м.Харків, вул.Р.Єйдемана, 6.8, кв.24 та не виконують своїх обов'язків по оплаті наданих позивачем послуг по забезпеченню природним газом для побутових потреб. Заборгованість відповідачів перед позивачем становить 1479 грн. 61 коп., яку позивач разом з судовими витратами просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи вказані в позові. Відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, у звЯзку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідачі користуються житловою площею за адресою: м.Харків, вул.Р.Єйдемана, 6.8, кв. 24 та не виконує своїх обовязків по оплаті наданих позивачем послуг по забезпеченню природним газом для побутових потреб. Заборгованість відповідачів перед позивачем становить 1479 грн. 61 коп. Ці обставини підтверджуються довідкою про осіб, що проживають у зазначеній квартирі, довідкою про заборгованість. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 18 грудня 2009 року з позовом, вказавши, що 13 грудня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 27 жовтня 2009 року в них народився син [PERSON], який проживає з матір'ю. Чоловік їй матеріальної підтримки не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % частина від прожиткового рівня для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач у судовому засіданні з позовом не згодний, пояснив, що він не є батьком дитини, інших дітей в нього немає. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2008 року, 27 жовтня 2009 року в них народився син - [PERSON] (а.с.4.3 - копії свідоцтв про шлюб, про народження), який проживає з матір'ю. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. З урахуванням обставин справи, судом розмір аліментів визначається в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини, як передбачено ч.2 ст. 182 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

13 січня 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про продовження строку на прийняття спадщини після смерті спадкодавця - його батька: [PERSON]. В позовній заяві зазначав про те, що після смерті його батька відкрилася спадщина. Бажаючи оформити свідоцтво про прийняття спадщини він звернувся в й»яту нотаріальну контору, але йому там було відмовлено, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини. З огляду на такі обставини позивач просить постановити рішення про продовження йому строку на прийняття спадщини, після смерті його батька- Танчука В.П., оскільки такий пропустив з поважних причин. В попередньому судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Представники П»ятої державної нотаріальної контори в попереднє судове засідання не зявились від відповідача надійшла заява, в якій просить справу розглядати без участі представника. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2009 року в м. Львові у віці 59 років помер батько позивача [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є його син [PERSON], який, не зміг своєчасно звернутись у відповідну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, у зв»язку із необізнаністю та іншими об»єктивними причинами. Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами ( копією свідоцтва про смерть, копією паспорта та ін.). За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин,а тому його вимоги про визначен ? ня додаткового строку на прийняття спадщини є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON]Г звернулася де суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на слідуючі обставини. Вона 16.10.2004 р. зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку Поліну. [INFO]. В червні 2008 року шлюбні відносини припинені з тих причин, що в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки з питань ведення господарства, прав та обов'язків подружжя. В результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Поновити спільне життя вона не бажає і просить суд розірвати шлюб. Дитина буде проживати з нею. Витрати покласти на відповідача. Від позивачки надійшла заява, в якій просить справу слухати в її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с 15) . Відповідач в судове засідання не з'явився, був викликаний Гадяцьким районним судом Полтавської області До суду він не з'явився, направив заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутність, витрати просить покласти на нього. Суд. дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги в силу ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 16.10.2004 р. (а.с. 4), від шлюбу мають неповнолітню доньку Поліну, 22.04.2005року народження (а.с.5). З червні 2008 року шлюбні відносини припинені з тих причин, що в сім*ї постійно виникали сварки та суперечки. З цього часу спільне життя подружжя не поновлювалось. Все це призвело до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Взаємовідносини, що склалися між ними виключають подальше спільне життя. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Судові витрати суд вважає необхідним покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батько, [PERSON], помер 22 травня 2009 року, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 24 по вул. Л.Українки в с. Порошково. Однак, після смерті спадкодавця у шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори, оскільки часто виїжджала за межі області через хворобу дитини. Тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий нею був пропущений з поважних причин. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача Порошківський сільський голова у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2009 року помер батько позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 093086, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 08 грудня 2009 року. Також встановлено, що [PERSON] після смерті свого батька, [PERSON], в межах строків, передбачених ст. 1270 ч. 1 ЦК України, не подала до Перечинської державної нотаріальної контори відповідну заяву через відсутність її за місцем проживання, так як часто виїжджала за межі області через хворобу дитину. </p> t;">Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не an align="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">прийняв її. Разом з цим, відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] виїжджала за межі області через хворобу дитини, що підтверджується довідкою № 21 від 10.02.2010 року, виданою Порошківською дільничною лікарнею, тому суд вважає, що вона пропустила даний строк з поважних причин, а отже їй необхідно визначити додатковий строк терміном у два місяці для прийняття спадщини.&nbsp; ="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася 13.08.2009р в суд з даним позовом до [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовала тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з1991 року, від спільного подружнього життя у них є двоє неповнолітніх дітей. Діти проживають з нею і знаходиться на повному її утриманні, відповідач не бере участі у вихованні дітей і добровільно коштів на їх утримання не надає. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 400,00 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. В судовому засіданні позивач, посилаючись на вказані в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Пояснила, що за рішенням суду їх шлюб у вересні 2009р. розірваний, відповідач проживає окремо, офіційно не числиться на роботі, але має доходи в сумі біля 5 тис. грн. в місяць, фізично здоровий, не має інших утриманців, не перебуває в іншому шлюбі. Вона з 2000р. не працює,так як хворіє, доходи має тільки з підсобного господарства, діти хворіють, син переніс ампутацію фаланги пальця руки. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явився та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. На розписці про вручення повістки, яка направлялась відповідачу і яка повернулась в суд, останній власноручно зазначив, що згідний оплачувати аліменти. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення та доводи позивача і свідка, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, проаналізувавши обставини та матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] 27.07.1991р. зареєстрували шлюб, який був розірваний 11.09.2009р. у відділі РАЦС Перемишлянського РУЮ, запис №39 Відповідно до свідоцтв про народження, позивачки та відповідача є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яна Дмитрівна, [INFO]. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач не проживає з сім»єю та ухиляється від утримання дітей, хоча має постійні заробітки, в місяць на утримання дітей дає тільки 100-150,00 грн. Позивачці, яка хворіє та не працює, надзвичайно важко одній утримувати двох дітей. Тому вона часто їй надає матеріальну допомогу - віддає свої старі речі, продукти, інколи допомагає грішми. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі., яка відповідно до закону підлягатиме індексації. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є підставними, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка просить суд стягувати щомісячно аліменти із відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Свої вимоги вона мотивує тим, що відповідач по справі її бувший чоловік, шлюб з яким розірвано 12.12.2000 року. Від цього шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її вихованням. Допитаний в судовому засіданні відповідач позов визнав та погодився на сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина. Суд вислухавши пояснення позивачки та вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітній син проживає разом із позивачкою і домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі [PERSON], в якій вказав, що бабуся [PERSON] померла, 22 грудня 2002 року. Після смерті бабусі залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яку спадкодавець заповідала позивачу. Позивач прийняв спадщину, отримав в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), але при оформлені документів на отримання державного акту на спадкову земельну ділянку зясувалось, що бабуся отримала державний акт на землю на земельну частку (пай). При зверненні в Державну нотаріальну контору за отримання свідоцтво про спадщину за законом, зясувалось, що в державному акті імя спадкодавця зазначено Онісія, замість «Анісія», тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засіданні відповідачі не зявились, надіслали суду заяви в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, інши спадкоємці, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні, прийняв спадщину, померла [PERSON] згідно довідки відділу Держкомзему в Казанківському районі Миколаївської області, сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтва про право власності на землю (а.с.7-8), є власником заповіданої згідно заповіту (а.с.53.) позивачу земельної ділянки. За таких обставин, відповідно до положень ст.ст.524, 534, 549ЦК УРСР 1963 р., позивач має право на спадщину за заповітом, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

позивач звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що вони в січні 2009 року через різні характери і погляди на життя припинили подружні відносини і спільне проживання, поновлювати їх вона не бажає, просить шлюб розірвати, малолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він не бажає розривати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Показами сторін, матеріалами справи встановлено, що сторони з січня 2009 року подружніх відносин не підтримують, проживають окремо один від одного, миритися і жити разом з відповідачем позивачка не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Протягом строку, наданого судом сторонам для примирення, вони не примирилися. Позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, а відповідач покладається на думку суду. Спору щодо місця проживання і утримання їх дитини немає, вона після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою і відповідач плататиме на її утримання аліменти. Спір щодо розподілу спільно нажитого майна між сторонами відсутній. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved