Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача посилаючись на те, що перебувала з ним у зареєстрованому шлюбу, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу було нажите спільне майно, що складається з 4/9 житлового будинку №55 по вул. Васильківській в смт.Борова та земельної ділянки розміром 0, 05908 га за тією ж адресою. Проте 12.11.2008 року шлюб було розірвано і позивачка має намір поділити спільне сумісне майно. Представник позивачки за дорученням в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд відступити від рівності часток при поділі майна, визнавши за позивачкою право власності на майно з урахуванням інтересів малолітньої дитини, яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не працює, аліменти на дитину не сплачує, матеріально не забезпечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про дату розгляду справи, про що свідчить його особиста розписка, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи-Борівської селищної ради в судове засідання не з»явився, письмовою заявою просять розглянути справу без їх участі в судовому засіданні, направили до суду рішення виконавчого комітету Борівської селищної ради, в якому надають дозвіл на розподіл квартири №1 будинку по вул. Васильківській,55 в смт.Борова. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 25.02.2000 року. Від даного шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. 12.11.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Проте, під час шлюбу сторонами було набуто наступне майно: 4/9 частин житлового будинку № 55 по вул. Васильківській, в смт.Борова та земельна ділянка розміром 0,05908 га для обслуговування житлового будинку. Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 05.09.2003 року сторонам переходило 4/9 частин вказаного будинку, загальна площа якого становила 99,4 кв.м. За час проживання у шлюбі спільну частину будинку було добудовано і вона знаходиться в спільній власності подружжя на підставі ст. 62 СК України, в якій зазначено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат, воно може бути визнано об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. На час розгляду справи в суді загальна площа будинку становить 106,6 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на будинок від 10.12.2008 року. Згідно ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач згідно виконавчого листа зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, проте, згідно довідки відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ позивачка отримала аліменти лише одноразово в серпні 2009 року. Відповідно до довідки Борівської селищної ради дочка сторін-Лозицька Вікторія проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.І ст.71 Сімейного Кодексу України при вирішенні питання про розподіл майна подружжя суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї. На час розгляду справи в суді позивачка разом з дитиною не має можливості проживати в спірному будинку, оскільки відповідач своєю поведінкою та способом жиитя створює негатив умови для проживання, ніде не працює, матеріальну допомогу на утримання та догляду за дитини не надає, наміру влаштуватися на роботу не має. Враховуючи дані обставини та інтереси неповнолітньої дитини сторін, суд при розподілу майна вважає за можливе відступити від засади рівності часток подружжя. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. За клопотанням представника позивача по справі було проведено судово будівельно-технічну» експертизу, відповідно до висновку якої спірний будинок підлягає поділу на двоквартирний, а також розподілу підлягає і земельна ділянка, яка розташована біля будинку і призначена для його обслуговування. Згідно рішення виконкому Борівської селищної ради №4 від 28.01.2010 р. надано дозвіл на розподіл квартири №1 у будинку по вул. Васильківській, 55 в смт. Борова. Клопотань щодо проведення повторної експертизи, або заперечень щодо висновки заяв проведеної експертизи сторонами заявлено не було. Також, ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем було сплачено витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи, що підтверджується квитанцією від 29.09.2009 року в сумі 1 950 гривень; державне мито в сумі 387 гривень та витрати ІТЗ в сумі ЗО гривень (а.с.1,2).

Outcome: approved