Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 16.08.1999 року йому на праві приватної власності належить домоволодіння № 152 по вул.Причальній в м.Херсоні. У 1998 році попередня власниця даного домоволодіння мала намір побудувати за зазначеною адресою ще декілька будівель, для чого замовила в управлінні містобудування та архітектури Херсонської облдержадміністрації робочий проект та отримала погодження виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради на спорудження будівель згідно з наданою технічною документацією. Оскільки [PERSON] вважав недоцільним перебудовувати житловий будинок у відповідності до даної документації, він відступив від робочого проекту на житловий будинок, позначений в технічному паспорту під літ. «Ж». Крім того, ним були зведені споруди, які в технічному паспорті зазначено як кухня літ.«а-1» площею 5,4 кв.м., навіс літ.«3» та гараж літ.«К». Зазначене будівництво здійснено з дотриманням усіх архітектурно-будівельних вимог, відповідає санітарним, будівельним та протипожежним нормам. Права та інтереси інших осіб не порушено. При зверненні позивача до виконавчого комітету Херсонської міської ради для прийому будинку в експлуатацію та оформлення інших зведених ним споруд, йому було відмовлено. В зв'язку з чим, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «Ж» з мансардним поверхом, загальною площею 190,7 кв.м., житловою площею 88,2 кв.м. та на прибудови до житлового будинку літ.«А» кухню літ.«а-1», навіс літ.«3» та гараж літ.«К», що знаходяться по вул.Причальній, 152 в м.Херсоні. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з викладених вище підстав, просила суд позов задовольнити, пояснила, що майно використовується за призначенням, інтереси будь-яких інших осіб при будівництві порушені не були. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що нерухоме майно є самовільним будівництвом. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 16.08.1999 року, [PERSON], позивачу по справі, на праві приватної власності належить домоволодіння № 152 по вул.Причальній в м.Херсоні. Після отримання даного домоволодіння у дар, [PERSON] з метою поліпшення житлових умов за власні кошти збудував житловий будинок літ. «Ж», а також добудував до житлового будинку літ.«А» кухню літ.«а-1», навіс літ.«3» та гараж літ.«К». Будівництво позивачем проводилося у відповідності до рішення виконавчого комітету Комсомольської районної ради народних депутатів м.Херсона № 103 від 1998 року, виданого на підставі наданої проектної документації, а саме проекту управління містобудування та архітектури Херсонської облдержадміністрації на індивідуальний житловий будинок та письмового погодження сусідів на дане будівництво. На даний час усі будівельні роботи закінчені, домоволодіння використовується за призначенням, при цьому будівництво житлового будинку літ.«Ж», кухні літ.«а-1», навісу літ.«3» та гаражу літ.«К» зроблено з додержанням вимог, встановлених законом, відповідає за своїми санітарними, технічними, архітектурними та іншими споживчими характеристиками для постійного проживання, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі, а відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (жилі будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, зважаючи на те, шо [PERSON] як єдиний власник майна за свої власні кошти здійснив поліпшення житлових умов, шляхом будівництва житлового будинку літ.«Ж», а також прибудов до житлового будинку літ.«А»: кухні літ.«а-1», навісу літ.«3» та гаражу літ.«К», при цьому права будь - яких інших осіб, санітарно - технічні, пожежні вимоги і правила експлуатації нерухомого майна порушенні його діями не були, а майно на даний час повністю завершено будівництвом та використовується за призначенням і при цьому проведені роботи не змінили правовий статус майна суд вважає, можливим визнати за ним право власності на спірне майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved