Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнювали, посилаючись на те, що вони з 1978 році перебувають у шлюбі. [PERSON] є членом садового товариства «Берізка», що знаходиться в с. Блиставиця Бородянського району Київської області. Відповідачі також мають в зазначеному кооперативі земельну ділянку і будинок, де проживають. Між позивачами і відповідачами виникли неприязні стосунки, оскільки [PERSON]. як член комісії з перевірки електролічильників, разом з іншими членами комісії виявили на ділянці відповідачів не запломбований електролічильник й запропонували його замінити. 05 квітня 2009 року відбулись загальні збори учасників товариситва «Берізка», де виступила відповідачка [PERSON] і поширила недостовірну і неправдиву інформацію про те, що ніби [PERSON] потай від своєї дружини возить в свій дачний будинок інших жінок з метою побачень та інтимних стосунків. При цьому вона уточнила, що сама це не бачила, але про це їй неодноразово розповідав її чоловік [PERSON]. який працював в товаристві охоронцем, і, що особливо часто це траплялось в січні-лютому 2009 року в темний період доби з 19 до 21 години. Після почутого погіршився стан здоров»я [PERSON], й вона зверталась до медичної установи з метою нормалізації психофізичного стану. Розповсюджена відповідачкою неправдива інформація заплямувала честь і репутацію позивача в очах сусідів по дачі, внесла напруженість у стосунки з дружиною та дітьми. Відповідачі відмовляються добровільно спростувати поширену ними недостовіну інформацію щодо позивача. Така недостовірна інформація розповсюджна з метою компрометування ділової репутації [PERSON], який як ініціативний член комісії, фахівець в енергетиці, виявив порушення відповідачами правил споживання електроенергії. При цьому позивачам було завдано моральну шкоду, оскільки їм тепер надзвичайно важко з»являтись в с. Блиставиця на дачі, де подекуди чується шепіт щодо них. Позивачі просять визнати недостовірною розповсюджену відповідачами інформацію про те, що [PERSON] привозив на свою дачу в с. Блиставиця Бородянського району Київської області осіб жіночої статі з метою здійснення подру жньої зради; зобов»язати відповідачів після набрання чинності рішенням у даній справі на найближчих загальних зборах членів садового товариства «Берізка» спростувати цю недостовірну інформацію та вибачитись перед позивачами; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду на користь [PERSON] - 2000 гривень, на користь [PERSON] - 3000 гривень та судові витрати. В судовому засіданні позивачі та представник позивача підтримали позовні вимоги в редакції від 10.02.2010 року за тих же підстав, просили позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнаїи, пояснили, що відповідачка на зборах 05.04.2009 року лише зазначила, що її чоловік - відповідач [PERSON]. який працював в товаристві охоронцем, дійсно знаходився на робочому місці, оскільки бачив позивача, який на автомобілі приїздив на дачу із сторонніми жінками. При цьому з якою метою приїздив позивач [PERSON] не говорила і ніяких натяків не робила. Відповідачі просили в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. Відповідно до ст. 277 ч. 1 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Як встановлено в судовому засіданні. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27 січня 1978 року ( а. с. 8 - копія свідоцтва про шлюб). Позивачі та відповідачі мають в садовому товаристві «Берізка», що знаходиться в с. Блиставиця Бородянського району Київської області, земельні ділянки з дачними будинками. 05 квітня 2009 року відбулись загальні збори учасників товариства «Берізка». Як пояснили в судовому засіданні 26.01.2010 року позивачі, на загальних зборах членів садового товариства «Берізка» 05 квітня 2009 року відповідачка [PERSON] сказала єдину фразу на адресу позивача дослівно « Не треба возити сторонніх жінок», більше ніякої інформації не розповсюджувала. Позивачі в своїй позовній заяві в редакції від 10.06.2009 року зазначали, що відповідачка на зборах розповсюдила інформацію про те, що [PERSON] потай від своєї дружини возить на дачу сторонніх жінок з метою побачень та інтимних стосунків. В уточненій позовній заяві в редакції від 10.02.2010 року позивачі стверджують, що [PERSON] на загальних зборах поширила інформацію про те, що позивач привозив на свою дачу в с. Блиставиця Бородянського району Київської області осіб жіночої статі з метою здійснення подружньої зради. У виданих головою правління садового товариства «Берізка» [PERSON] довідках за №2 від ЗО квітня 2009 року та за №3 від 05.06.2009 року ( а. с. 30, 31) зазначено, що 05 квітня 2009 року на загальних зборах членів садового товариства «Берізка» [PERSON] розповсюдила з И слів отриману від свого чоловіка [PERSON] інформацію про те, що [PERSON] без відому своєї дружини возить в свій дачний будинок в с. Блиставиця сторонніх жінок для побачень та інтимних стосунків. В копії протоколу загальних зборів членів товариства «Берізка» від 05.04.2009 року ( а. с. 103) секретарем записано, що [PERSON] сказала, що охоронцю - [PERSON] не заплатили гроші. [PERSON] сказала, що [PERSON] відмовився здавати гроші, оскільки кілька разів в нього вмикалася сигналізація, а охоронець жодного разу до нього не підійшов. Далі записана репліка [PERSON] наступного змісту дослівно «Не надо возити любовніц». Відповідачі в судовому засіданні стверджували, що [PERSON] дійсно на зборах членів садового товариства аби підтвердити знаходження її чоловіка [PERSON] в будинку охоронця, т. т. на робочому місці, оскільки він працював охоронцем в товаристві, і ту обставину, що він не підходив до позивача, коли той приїздив на дачу, сказала єдину фразу на адресу [PERSON] дослівно «Не треба возити сторонніх жінок». Зважаючи на викладене вище суд вважає, що позивачами не доведено в судовому засіданні яку саме недостовірну інформацію було відносно [PERSON] розповсюджено відповідачкою на загальних зборах. Позивач в суді пояснив, що він дослівно не пам»ятає яку саме фразу сказала відповідачка, але навіть інформація щодо того, що він привозив на дачу сторонніх жінок, є недостовірною і такою, що ганьбить його честь і репутацію, оскільки зрозуміло, який зміст вкладається в неї, а саме - що він привозив жінок з метою здійснення подружньої зради. Суд не може погодитись з такими доводами позивача, оскільки кожна особа може вкладати свій зміст у слова про те, що він привозив на дачу сторонніх жінок ( а саме щодо мети приїзду). При цьому, як пояснили сторони в судовому засіданні, а також свідки [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відповідачкою була сказана лише одна фраза, й конкретно не зазначалось з якою метою [PERSON] привозив на дачу сторонніх жінок. При цьому, свідок [PERSON] в суді показав, що [PERSON] на зборах сказала фразу, що «не треба возити сторонніх жінок». Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачка сказала, що «не треба возити коханок». При цьому свідок [PERSON] зазначив, що дослівно не пам»ятає яка фраза була сказана відповідачкою, але підтверджує те, що було записано в протоколі загальних зборів. Між тим, допитаний в суді свідок [PERSON], який не був присутній на загальних зборах, в суді показав, що підміняючи взимку на чергуванні в садовому товаристві свого батька [PERSON], який працював охоронцем, бачив особисто, як позивач [PERSON]. приїздив на дачу із сторонньою жінкою. Отже, враховуючи наведене вище, суд не може погодитись з тим, що фраза відповідачки як то «не треба возити сторонніх жінок» або «не треба возити коханок», є неправдивою інформацією, яка порушує особисті немайнові права позивача. Адже, навіть якби відповідачкою було сказано « не треба возити коханок», ця інформація не є конкретною щодо особи позивача, оскільки відповідачкою не було сказано чиїх коханок він привозив на дачу і з якою метою. Позивачами не доведено в судовому засіданні не тільки яку саме неправдиву інформацію було поширено відповідачами, а й те, які саме немайнові права ця інформація порушує або яким саме особистим немайновим благам завдає шкоди, чи яке особисте немайнове право перешкоджає позивачам повно і своєчасно здійснювати. За таких обставин, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений , а тому не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. З, 24 Конституції України, ст. ст. 16, 23, 277 ЦК України,

Outcome: dismissed