Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач в лютому 2010 року звернувся з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з оплатою страхового відшкодування, посилаючись на наступне. 26 червня 2006 року між позивачем та ТОВ "Оріон-Pa ЛТД" був укладений договір страхування майнових інтересів автомобіля "Opel Omega", реєстраційний номер 953-11КВ. 08 серпня 2006 року в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Opel Omega" та "Subaru", реєстраційний номер 511-11КТ, під керуванням відповідача. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 28.09.2006 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП. Внаслідок ДТП, автомобілю "Opel Omega" було завдано матеріального збитку на суму 7505 грн. 40 коп. Згідно договору страхування, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування та просить, в порядку регресу, стягнути з відповідача 7505 грн. 40 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних заперечувала, оскільки позивач пропустив строки звернення до суду за регресними зобов"язаннями. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 серпня 2006 року в в м.Києві відбулась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобілів "Opel Omega" та "Subaru", реєстраційний номер 511-11КТ, під керуванням відповідача. Внаслідок ДТП автомобілю "Opel Omega", реєстраційний номер 953-11КВ було завдано матеріальних збитків на суму 7505 грн. 40 коп., що підтверджується даними висновку експертизи (а.с. 13-17). Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 28.09.2006 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП (а.с. 7). Відповідно до даних видаткового касового ордеру (а.с. 38), страхове відшкодування було здійснено 13.09.2006 року та наступного дня, відповідно до ст.253 ЦК України, до позивача (страховика) перейшло право страхувальника Щодо звернення до особи, відповідальної за завдані збитки, як передбачено ст.993 ЦК України. Відповідно до ч.б ст.261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Від так, позивач (страховик) виконав своє зобов'язання перед страхувальником 13.09.2006 року. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з регресною вимогою до відповідача 01 лютого 2010 року, внаслідок чого пропустив строк, в межах якого міг звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч.З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивачем було пропущено строк звернення до суду в зв"язку із численними святковими днями в цей період часу. Беручи до уваги, що строки позовної давності за регресними зобов"язаннями минули, позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропущення позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed