Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ВАТ „[PERSON] Аваль" в особі Шостого Уманського відділення Черкаської обласної дирекції ВАТ „[PERSON] Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 354411/9425/0140-7 від 23 квітня 2007 року, відповідно до умов якого ВАТ „[PERSON] Аваль" відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок, випустив і надав платіжну картку та відкрив відновлювану кредитну лінію до карткового рахунку, для здійснення розрахунків за допомогою платіжної картки, отримання коштів в касах банків або через мережу банкоматів. Розмір кредитної лінії за цим договором становить 10000,00 грн. Кредитна лінія була відкрита строком на 24 місяці по 22 квітня 2009 року. Пунктом 2.4. Договору відсоткова ставка за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 0,1 % річних. В разі непогашення кредитної заборгованості з моменту білінгу (день нарахування відсотків по карткових рахунках) по 15 число наступного після білінгу місяця, відсоткова ставка з 15 числа до моменту погашення даної заборгованості автоматично збільшується на 34,8% (становить 34,9%) річних. Після погашення заборгованості відсоткова ставка нараховується в розмірі 0,1 % річних. Відповідно п. 5 кредитного договору Відповідач зобов'язувався щомісячно, сплачувати 1/10 від залишку заборгованості до повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідачем допускалось порушення п.5 Договору, що призвело до утворення заборгованості. Пунктом 2.10, 2.11 договору передбачено, що в разі несплати в строк планового платежу, Кредитор має право зупинити активні операції за рахунком до повної сплати заборгованості. Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідачу неодноразово направлялися повідомлення з проханням погасити суму заборгованості. Результати відсутні. Станом на 08 вересня 2009 року загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити [PERSON] становить 13606,22 грн. (10020, 54 грн. - заборгованість по кредиту; 3585,68 грн. - нарахована пеня). На підставі викладеного, та того, що в силу обставин, спір між ними не може бути вирішений в добровільному порядку, виникла потреба в захисті порушеного права в судовому порядку. 01 лютого 2010 року В судовому засіданні представник позивача - ВАТ „[PERSON] Аваль" - [PERSON], що діє за довіреністю серії ВМА № 471127 від 06 квітня 2009 року, змінив позовні вимоги і просив розірвати Кредитний договір № 354411/9425/0140-7 від 23 квітня 2007 року, укладений між ВАТ „[PERSON] Аваль" та [PERSON] і стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі - 10020,54 грн. та судові витрати, відмовившись від стягнення з відповідача 3585,68 грн. - нарахованої пені. В судовому засідання відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно між [PERSON] та Шостим Уманським відділенням Черкаської обласної дирекції ВАТ „[PERSON] Аваль" було укладено кредитний договір № 354411/9425/0140-7 від 23 квітня 2007 року. Станом на 08 вересня 2009 року заборгованість [PERSON] по кредиту становить 10020,54 гривень. Відповідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved