Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він з відповідачкою не перебував в зареєстрованому шлюбі, але вони проживали разом громадянським шлюбом з весни 1998 року. З того часу до весни 1999 року вони разом проживали в [INFO] у її матері, а з весни 1999 року знімали квартири в різних місцях. Влітку 1999 року проживали в [INFO], Привокзальна 12/1, квартира №43 до осені 2001 року, де відповідачка (на той час - [PERSON]М.) завагітніла від нього і стояла на обліку в жіночій консультації за місцем фактичного проживання. За грошову допомогу, надану ним, його давній знайомий і товариш [PERSON] надав йому свою квартиру, яку зобов"язався після сплати боргу (за його гроші) приватизувати і переписати на нього. Зробивши ремонт, він (позивач) перевіз туди свою вагітну дружину відповідачку [PERSON] На той час [PERSON] був недієздатний, більше 10 років ніде не працював і за цей час за ним виникла заборгованість за квартиру. Крім того, він був хронічним алкоголіком. 31.10.2001 року його (позивача) дружина відповідачка по справі [PERSON], [INFO], бувши на 9-му місяці вагітності від нього, вийшла заміж за [PERSON], [INFO]. Його (позивача) доньку [PERSON], яка народилася 14.11.2001 року відповідачка записала на чоловіка [PERSON], хоча він (позивач) був проти цього, але нічого не міг вдіяти, бо КпШС України 1969 року не передбачав оспорювання батьківства дитини. Вдруге відповідачка завагітніла від нього, живши у його батька в м.Ніжині, де і стояла на обліку в жіночій консультації. В м.Ніжині вона проживала з його дочкою [PERSON] з квітня 2003 року по кінець січня 2005 року. Його сина [PERSON] [INFO] відповідачка знову записала на [PERSON], хоч той помер 9 місяців назад. В квітні 2006 року відповідачка викрала його дітей і відвезла їх до своєї матері в село. Він почав ходити до юристів, і лише тоді дізнався, що за новим законом має право оспорювати батьківство, що і було в подальшому зроблено. В червні 2007 року дізнався від сусідів по квартирі [PERSON], що останній був недієздатним, шлюб між ним та відповідачкою був недійсним. Крім того, відповідачка умовила [PERSON] розписатися з нею, пообіцявши йому за це гроші. Він (позивач) проживав в квартирі як господар, чоловік та батько своїх дітей. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити. Просив врахувати його письмові пояснення, поновити строк позовної давності, так як лише за новим СК України він мав право звернутися до суду з даним позовом. Також просив врахувати всі надані ним письмові докази та покази свідків з його сторони. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що позивач знав про укладення шлюбу між нею та [PERSON] з 2001 року, але до 2007 року не ставив питання про фіктивність цього шлюбу, враховуючи це, ним пропущено строк позовної давності, у зв»язку з чим просила відмовити в його позовних вимогах. Зазначила, що з [PERSON] вона перебувала в шлюбі, її чоловік не страждав розладом психіки і ніколи не визнавався судом недієздатним. Позивача знала і вона, і її чоловік [PERSON] Стосовно записів у медичних документах, що оформлювалися перед народженням дітей, вказували дані батька позивача, так як її чоловік [PERSON] втратив документи. Не заперечувала, що вона дійсно проживала у батька позивача в Ніжині. Не заперечувала і того, що по вулиці Привокзальній в місті Києві вона проживала якийсь час, іноді приходив позивач, залишав свої речі (товар) в її квартирі, так йому було зручно, близько. Не заперечила, що дійсно просила позивача отримати за неї декретні кошти. Її чоловік [PERSON] іноді вживав спиртні напої, за час їх шлюбу спільно нічого вони не купували. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 31.10.2001 року [PERSON] (відповідачка), [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 26.082003 року (а.с.6). В період вказаного шлюбу відповідачка [PERSON] народила двох дітей: дочку [PERSON], 14.11.2001 року та сина [PERSON], 14.05.2004 року. Дочку відповідачка народила по спливу трохи більше місяця після укладення з [PERSON] шлюбу, сина через дев"ять місяців після смерті [PERSON] Батьком дітей записаний в свідоцтвах про народження [PERSON] З довідки Ніжинської міської ради від 21.07.2005 року встановлено, що відповідачка з дітьми тимчасово з 24.04.2003 року по 26.01.2005 року проживали за адресою: [INFO] (а.с.7). Як встановлено в суді, дана адреса належить батькові позивача, і останній проживає в даному будинку, що не оспорила відповідачка та не заперечила того, що вона дійсно проживала у батька позивача з дітьми. З копій медичних документів встановлено, що індивідуальні картки вагітної і породіллі містять дані про батька дітей позивача; останнім здавалися відповідні аналізи (а.с.9-12). Копії записок з пологового будинку від відповідачки адресовані «Володі», відповідачка не заперечувала та не спростовувала того, що вони адресовані позивачу (а.с.180, 181). З листа настоятеля Крестовоздвиженської церкви м.Ніжина (а.с.13), датованого 04.01.2007 року слідує, що ним було проведено таїнство хрещення над [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) в липні 2004 року в присутності обох батьків [PERSON] (позивача) та [PERSON] (відповідачки). З листа Київської обласної дирекції «Укрпошта» від 29.11.2006 року встановлено, що за [PERSON] (відповідачку) за усним проханням останньої декретні кошти отримував позивач (а.с.26). В копіях декларацій за 2002 та 2003 роки, зареєстрованих в податковій інспекції, наданих позивачем, останній вказував в графі «діти» і [PERSON], [INFO] (а.с.72-75). Допитані в суді свідки позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що всі вони знають позивача, їм відомо особисто, що позивач проживав разом з відповідачкою однією сім»єю, вважали їх чоловіком та дружиною, мали дітей, їх бачили разом коли відповідачка була вагітна, потім з дітьми. Позивач з відповідачкою кілька місяців жили у свідка [PERSON]; проживали і на вулиці Привокзальній в місті Києві, знімали житло. Свідок зі сторони позивача [PERSON] показав, що він знайомий був з [PERSON], бачив як позивач домовлявся з [PERSON] про те, що той останньому погасить борг по квартирі, а він дозволить жити в його квартирі. Повідомив, що він (свідок) спочатку жив з [PERSON], кормив, поїв його, [PERSON] не працював, знав лише диван та бутилу, кожен день вживав спиртні напої. Позивач проживав з відповідачкою якийсь час на Оболоні. Відповідачка просила його (свідка) допомогти розписатися з [PERSON], за що пообіцяла йому 50 грн., а [PERSON] - 1000 грн., вони двічі ходили до РАГСу. Зазначив, що [PERSON] був опромінений, вони разом жили в квартирі [PERSON] до того, як туди в»їхали позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON]. Він допомагав їм заносити шафу в квартиру. Свідок [PERSON] зі сторони відповідачки пояснила, що з відповідачкою знайома з 1998 року, їх стосунки дружні, їй відомо, що відповідачка вийшла заміж за [PERSON], якого вона (свідок) бачила один раз. Після смерті [PERSON] відповідачка поїхала в село в Ніжин до [PERSON] позивача, а останній в квартирі [PERSON] робив ремонт. Відповідно до ст.42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв»язку з реєстрацією цього шлюбу. По даній справі позов подано заінтересованою особою позивачем [PERSON], який оспорює шлюб відповідачки та [PERSON], посилаючись на те, що в спірний період (шлюб з 2001 року по 2003 рік) саме він проживав з відповідачкою в незареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Статтею 40 СК України передбачено, що шлюб вважається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним з них без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя. По даній справі відповідачка не надала жодного доказу того, що вона та [PERSON] мали намір створити сім»ю, що вони в подальшому створили сім»ю, що вели спільне господарство, що мали спільний бюджет, що підтримували шлюбні стосунки. Жодного доказу не надано і стосовно того, що [PERSON] хоча б якусь участь брав при народженні, вихованні, утриманні дітей, батьком яких записаний він, що також стосується наявності сім»ї. Навпаки, суду були надані докази того, що в період зареєстрованого шлюбу з [PERSON] відповідачка проживала з позивачем в орендованих квартирах, проживала і у батька позивача в м.Ніжині, позивач записаний в медичній документації батьком дітей, здавав відповідні аналізи, отримував за відповідачку декретні кошти. Дані факти відповідачка не спростувала в суді, не надала ніяких пояснень стосовно того, чому всі ці дії робив позивач, при тому, що це було в період перебування відповідачки в шлюбі з [PERSON] Крім того, судом приймаються до уваги пояснення свідків стосовно того, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, ніде не працював, на час реєстрації шлюбу з відповідачкою мав вік 54 роки, тоді як відповідачка 33 роки. За весь час розгляду справи в суді відповідачка не зазначила про жодну обставину, про будь-який факт, що свідчив би про наявність сім»ї з [PERSON], про будь-які її взаємини з чоловіком [PERSON] Суд приходить до висновку, що прохання позивача про поновлення строку позовної давності підлягає задоволенню, оскільки позов пред»явлено в 2007 році, СК України, який містить відповідні норми щодо визнання шлюбу недійсним, введено в дію в 2004 році. Крім того, всі ці роки позивач звертався до різних установ для відновлення своїх порушених прав, що безпосередньо зв»язано з даними позовними вимогами. Враховується і те, що згідно до ст.40 СК України позов про визнання шлюбу недійсним з підстав, зазначених даною статтею, підлягає задоволенню незалежно від часу реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved