overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до Селянської спілки «Гетьманська воля» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2514,89 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю просить стягнути в її користь із відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 2514,89 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд , заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 115 Кодексу Законів про Працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки установлені колективним договором ,але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 116 Кодексу Законів про Працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в бухгалтерії селянської спілки «Гетьманська воля» з 13.02.1990 року по 01.04.2000 року, що в с. Мозолівка Підгаєцького району Тернопільської області. На день розгляду справи в суді у селянської спілки «Гетьманська воля» є заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] в сумі 2514,89 грн., що підтверджується довідкою виданою Мозолівською сільською радою с. Мозолівка Підгаєцького району Тернопільської області за № 268 від 17 вересня 2009 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Представник ВАТ «Рівнегаз» звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості в сумі 1351 грн. 85 коп. Представник ВАТ «Рівнегаз» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що згідно особового рахунку № [NUMBER] за відповідачем виникла заборгованість станом на 01.11.2009 року по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 1351 грн. 85 коп. На день розгляду справи відповідач вказаний борг не сплатив. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу 1351 грн. 85 коп., державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленному законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок №[NUMBER]. В порушення вимог п.п. 17,19,29 Правил надання населенню послуг із газопостачання, затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 14.04.2004 року № 476, споживач зобов»язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця, вносити плату за надані послуги із газопостачання. У разі неоплати наданих послуг із газопостачання, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. [PERSON] протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 1531 грн. 85 коп. Вказана заборгованість розрахована за фактично надані послуги згідно із диференційованими тарифами, що стверджується роздруківкою по особовому рахунку № [NUMBER]. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку наявні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 526 ЦК України, п.п. 17,19,29 Правил надання населенню послуг із газопостачання, затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 14.04.2004 року № 476, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 213 - 215, 223 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ПП ЖЕД-6 про зобовязання донарахування та стягнення невиплаченої заробітної плати 984 грн. Просила допустити рішення в частині стягнення заробітної плати до негайного виконання. Надалі зменшила суму до 595 грн., яку просила стягнути на свою користь. Позов обґрунтувала тим, що перебувала у трудових відносинах із відповідачем з 14.04.2008 по 01.11.2008 p., обіймала посаду бухгалтера. 01.11.2008 року її звільнено у звязку із переводом до ПП ЖЕК-6. Відповідачем їй в заробітній платі не було враховано коефіцієнт передбачений галузевою угодою, що й призвело до недоврахування та невиплаті в належному обсязі заробітної плати. В судовому засіданні позивачка із представником свої вимоги підтримала. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність. Суд вислухав доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала на посаді бухгалтера у ПП ЖЕД-6 з 14.04.2008 по 01.11.2008 р. Згідно ст. 11 Закону України «Про оплату праці» мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці визначаються генеральною або галузевою угодами. Згідно коефіцієнтів співвідношення посадових окладів керівників та спеціалістів ПП ЖЕД- 6 до мінімальної тарифної ставки основного виробництва, то коефіцієнт фахівця 2 категорії, до якої відносилася позивачка, становить 1,7. Такий коефіцієнт встановлений Галузевою угодою на 2007-2009 pp. між міністерством з питань житлово-комунального господарства України та Центральним комітетом профспілки працівників ЖКГ Це обставини підтвердила свідок [PERSON], колишній економіст ПП ЖЕД-6. Довідкою про перевірку, здійснену департаментом соціального захисту виконкому Миколаївської міської ради, ПП ЖЕД-6 щодо дотримання норм Закону України «Про колективні договори і угоди» у тому числі з питань оплати праці встановлено наступне. ПП ЖЕД-6 не виконуються вимоги додатку №2 галузевої угоди, яким передбачені коефіцієнти співвідношень мінімальних місячних посадових окладів, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців. Працівникам адміністративно- управлінського апарату не нараховується належна їм заробітна плата, чим порушені вимоги ст.. 97 КЗпП України та умови колективного договору. Тому відповідно до розрахунку позовних вимог, який суд вважає обгрунтованим, на користь позивачки слід стягнути 595 грн. не донарахованої та невиплаченої заробітної плати. Суд вважає, що з поважних причин пропустила строк звернення до суду за захистом своїх трудових прав згідно ст.. 233 КЗпП України. З відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України підлягає стягнення у дохід держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Підстав для негайного виконання рішення в частині стягнення заробітної плати суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму у розмірі 3982, 30 гривень, посилаючись на те, що 01 грудня 2007 року відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Тойота, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Причиною вищезазначеної ДТП є порушення з боку відповідача іі.п.13.1 Правил дорожнього руху і оскільки [PERSON] на час скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] була відшкодована шкода відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1082, 35 гривень. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні залишив розгляд справи на розсуд суду. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01 грудня 2007 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Київського районного суду м.Одеси від 25 грудня 2007 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КоАГІ України. Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених даним законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи на підставі заяви [PERSON] від 26 грудня 2007 року, моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодувало йому шкоду заподіяну під час вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3982,30 гривень, що підтверджується платіжним доручення №233 від 27 березня 2008 року та платіжним доручення №3370 від 21 лютого 2008 року. Відповідно до ч.І ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмірі не встановлений законом. За таких обставин, суд вважає уточнені позовні вимоги моторно (транспортного) страхового бюро України доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, вимоги про стягнення судових витрат у розмірі 1082,35 гривень (судовий збір - 52,35 гривень, інформаційно-технічне забезпечення справи - ЗО гривень, витрати на правову допомогу - 1000 гривень) також підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх шлюб зареєстрований 28 вересня 1979 року. Від даного шлюбу мають двох дітей, які досягли повноліття. Спільне життя з відповідачем не склалося, постійно виникали суперечки, відповідач почав зловживати спиртним напоями, вчиняти сварки, наносив образи, періодично не працював, не виявляв турботи про родину. Від знайомих, позивачу стало відомо, що відповідач ніде не працює, підтримує звязок з людьми які не мають домівки і разом з ними мешкає у невідомих місцях. Відповідач не зявився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце, час судового засідання повідомлений належним чином, через оголошення у пресі (а.с.15). Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій повідомляє, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а.с.16) Суд, вивчивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимог обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1979 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Зберегти сімю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали суперечки, відповідач почав зловживати спиртним напоями, вчиняти сварки, наносив образи, періодично не працював, не виявляв турботи про родину. Від знайомих, позивачу стало відомо, що відповідач ніде не працює, підтримує звязок з людьми які не мають домівки і разом з ними мешкає у невідомих місцях., в даний час позивач зовсім залишив сімю. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сімя розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам позивача. Судові витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а в разі продовження навчання до досягнення ними 23-х років. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не дбає ні про виховання дітей, ні про їхнє утримання та матеріальне забезпечення. Вона змушена самостійно забезпечувати дітей усім необхідним, однак її коштів на все не вистачає. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю. \~ \~ \~ \~Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, що не зявився, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. \~ \~ \~ \~Вислухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. \~ \~ \~ \~З представлених копій свідоцтв про народження (а.с.4) вбачається, що батьком дітей Валентини та Антона є відповідач [PERSON]. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 17 квітня 2004 року Новопетрівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис №02. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем по справі. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити та слухати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав телеграму, в якій позов визнав, не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведуть; відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

До\~\~\~ суду\~\~\~\~ звернувся\~\~\~ [PERSON] \~ з\~ позовом (а.с.2) [PERSON] \~\~ в\~ якому\~ він\~ просив\~ розірвати\~ шлюб,зареєстрований січня\~\~ 1997\~\~ року\~\~ відділом\~\~ реєстрації\~\~ актів\~\~ цивільного стану місту\~\~\~\~\~ Умані\~\~ Уманського\~\~\~ міськрайонного\~ управління юстиц Черкаської області\~\~ (актовий запис №15) . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, підтрим позов та просив розглянути справу без його присутності (а.с.10). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилас звернулась із заявою про розгляд справи без її присутності, поз визнала\~ (а.с.14) . Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступ обставини та відповідні їм правовідносини. 17\~ січня\~ 1197\~ року відділом реєстрації актів цивільного ста по\~\~\~ місту\~\~\~ Умані\~\~\~ Уманського\~\~\~ міськрайонного\~\~\~ управління юстиц Черкаської\~\~\~ області\~\~\~ між\~\~\~ [PERSON] \~ та [PERSON] \~\~ був\~\~ зареєстрований\~\~ шлюб\~\~ (актовийзапис №1 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] ,\~\~ [INFO] \~\~ (а.с.б). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, - суд постановл рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подаль спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтерес одного з них,\~\~ інтересам їхніх дітей,\~ що мають істотне значення. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довес ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог заперечень. Суд, вживши заходи щодо примирення подружжя, вважає, що поз підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, про поділ спільного майна подружжя, стверджуючи, що вона 11 серпня 2007 року зареєструвала шлюб із відповідачем, в якому придбали майно: телевізор «JVC» вартістю 1000 грн., холодильник «Норд» вартістю 1550 грн., ліжко двоспальне вартістю 1200 грн. Оскільки вищевказане майно відповідач приховав, просить суд визнати вказане майно спільною власністю подружжя, розділити майно, виділивши їй половину вартості майна, а саме 1875 грн. а відповідачу залишити у власності зазначене майно, також просить суд стягнути з відповідача судові витрати в вигляді 51 грн. сплаченого держмита, 30 сплаченого ІТЗ та 250 грн. за надання правової допомоги. Відповідач позов не визнав, стверджував, що вказане позивачкою майно залишилось у користуванні позивачки, в теперішній час його місцезнаходження невідоме, тому просить суд відмовити в позові. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в відділі РАЦС по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. За час шлюбу вони придбали різноманітне майно в тому числі: телевізор «JVC» вартістю 1000 грн., холодильник «Норд» вартістю 1550 грн., ліжко двоспальне вартістю 1200 грн. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Оскільки позивачка стверджує, що майно знаходиться у відповідача, а відповідач цей факт заперечує, суд вважає за можливим розділити спільне майно подружжя виділивши позивачці половину його вартості. Враховуючи пояснення сторін, конкретні обставини справи, суд вважає за можливим, виділити у власність відповідача майно: телевізор «JVC» вартістю 1000 грн., холодильник «Норд» вартістю 1550 грн., ліжко двоспальне вартістю 1200 грн., та зобов`язати його сплатити позивачці грошову компенсацію в сумі 1875 грн. за її долю в цьому майні. (1550:2+ 1200:2+ 1000:2=1875) Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати в розмірі 30 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. сплаченого держмита. Не підлягають стягненню з відповідача 250 грн. витрачених на правову допомогу, оскільки позивачка не надала суду підтверджуючих документів. На вищевказаній підставі, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-19 00:00:00

позивачка, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дитини у твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Пояснила, що 08.07.1995 року уклала шлюб з відповідачем, в якому 05.09.1995 року народилась дочка [PERSON]. Відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків: не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не цікавиться її проблемами і потребами, чим ставить позивачку та дочку у скрутне матеріальне становище. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Так як домовленості з відповідачем про утримання дитини вона досягнути не може, просить стягувати з нього кошти в примусовому порядку в твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав частково. Пояснив, що не працює та не має можливості сплачувати всю суму, яку просить позивачка. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 08.07.1995 року сторони уклали шлюб, в якому 05.09.1995 року народилась дочка [PERSON]. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, чим ставить позивачку і дочку в скрутне матеріальне становище. За матеріалами справи відповідач не працює та не має постійного джерела отримання доход\', тому відповідно ст.. 184 СК України розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього визначається в твердій грошовій сумі. При цьому суд керується положеннями ст.. ст.. 11, 60 ЦПК України, за якими обовязки доказування і подання доказів покладені на сторони. Позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти в зазначеному нею розмірі. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 (чотириста) гривень, щомісячно, починаючи з 05.10.2009 р. і до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved