Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

14.10.2008 року до суду подано позов [PERSON] , який пред'явлено до державних нотаріусів 1-ї Державної нотаріальної контори Ольховської Л.М. та Богунової Н. В. Із змісту позовної заяви і поданих заяв про відвід судом встановлено, що позивач просить суд визнати недійсним заповіт, складений 8.12.2003 року її рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] , просить визнати недійсним договір довічного утримання від 28.08.2006 року, укладений її рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] з іншою особою, просить позбавити права спадкування [PERSON] , [PERSON] та інших осіб, коло яких не визначено чітко позивачем, а також просить суд зобов'язати 1-шу Державну нотаріальну контору не видавати свідоцтва про право на спадщину нікому, крім позивача. Більш достовірно встановити суть позовних вимог суд позбавлений можливості з причин безпідставної відмови позивача уточнювати свої вимоги. В судовому засіданні позивач зловживаючи своїми правами під приводом нібито нерозглянутого судом чергового відводу судді Назаренко О.В., не підкоряючись розпорядженням головуючого, відмовилась відповідати на питання головуючого, чи підтримує позивач свої вимоги, відмовилась давати пояснення по суті заявлених позовних вимог, не заявила ніяких клопотань в порядку доповнення і в судових дебатах не повідомила суду ніяких відомостей щодо предмету спору, постійно повторюючи в судовому засіданні, що судом порушені її права. За таких обставин суд розглянув справу припускаючи, що позивач не відмовилась від свого позову, не змінила позовних вимог і не просила залишити позов без розгляду. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили. Враховуючи ту обставину, що державні нотаріуси 1-ї Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Логунова Н.В. та Ольховська Л.М. не можуть бути належними відповідачами по заявлених позовних вимогам, оскільки із тексту позовної заяви вбачається, що ці нотаріуси лише посвідчували договори, що оспорює позивач, а належних відповідачів з причин небажання позивача виконувати свої процесуальні обов'язки достовірно встановити не сталося можливим, суд розглянув справу за відсутності відповідачів. Вислухавши в судовому засіданні позивача і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Суду не надано доказів родинних стосунків позивача з [PERSON] , який помер зі слів і тексту позовної заяви 9.06.208 року, не надано доказів смерті [PERSON] , рівно як і не надано доказів того, що така особа існувала чи існує. Наявність договору довічного утримання і заповіту, укладених за участі [PERSON] . Не надано також і доказів насильницької смерті [PERSON] . Позивачем взагалі не надано будь-якого доказу на підтвердження обставин, на які в своїй позовній заяві посилається позивач. Розглянути в судовому засіданні клопотання позивача про можливе витребування доказів, проведення судових експертиз суд був позбавлений можливості з причин категоричної відмови позивача виконувати свої процесуальні обов'язки, злісну непокору розпорядженням головуючого і відкрите небажання позивача конструктивно з'ясовувати в судовому засіданні обставини справи, досліджувати докази, вирішувати, питання про притягнення до справи належних відповідачів, витребування доказів. Між тим, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу лише в рамках заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів. На підставі ст. ст. 10, 60 ЦПК України обов'язок доказування, покладений законом саме на ту особу, яка заявляє позовні вимоги, або подає суду заперечення проти позову. Суд за власного і ініціативою не має права збирати докази в справі позовного провадження, оскільки це є порушенням принципу змагальності. Суд може витребувати докази, лише за клопотанням особи, яка заявляє таке клопотання. Суд вважає, що в разі подання письмового клопотання позивачем про витребування доказу і якщо таке клопотання в судовому засіданні не підтримане і позивач, який присутній в судовому засіданні, не просить його розглянути, суд не може самостійно вирішувати питання про витребування такого доказу. Враховуючи, що позивач не тільки не надав суду жодного доказу, але і не заявив в судовому засіданні про витребування доказів і більш того, своїми діями перешкоджав суду розглядати справу по суті, суд вважає, що позивач не виконав свого процесуального обов'язку надавати докази на підтвердження тих обставин, на які в своєму позові позивач посилається в обгрунтування позовних вимог. Не виконано позивачем і іншого процесуального обов'язку, зокрема встановленого ст. 162 ч. ЦПК України, якою встановлено, що учасники цивільного процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов'язані додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку беззаперечно підкорятися розпорядженням головуючого. Відмова давати пояснення суду перешкоджання розгляду справи по суті позбавили позивача реалізувати право на судовий захист своїх порушених прав і законних інтересів, а також право на отримання від суду сприяння реалізації своїм процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків. Замість цього позивач безпідставно заявляли суду чисельні відводи складу суду з надуманих підстав, посилаючись при цьому на одні і ті самі обставини і лише після того, як позивач заявив суду, що судом сфальсифіковані її позовна заява і позовні вимоги, суд вимушений був зупинити зловживання позивача її правами і перейти до розглядати справи по суті, але позивачем було проігноровано і таке розпорядження головуючого. Відповідно до ст. 11 ч. 2 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають таким особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яким заявлено вимоги. Таким чином, позивач не надала суду доказів, на підтвердження тих обставин, на які посилається в обґрунтування позовних вимог, своїми діями перешкодила суду встановити істину по справі, що суду розцінює як свідомі дії позивача, направлені на штучне створення враження незаконності дій суду, що позбавило позивача можливості отримати судового захисту своїх прав і інтересів, а позовні вимоги заявлені позивачем суд вважає такими, що не підлягають задоволенню як недоведені, що не перешкоджає позивачу права на нового звернення до суду за захистом своїх прав і інтересів, надавши] суду докази на підтвердження обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог. 1 Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] ну користь держави державне мито в розмірі 8 (вісім) гривень 50 коп., а також стягнути з [PERSON] на користь УДК у Харківському районі витрати, пов'язані із інформаційно-технічним забезпеченням судового розгляду справи в розмірі 37 (тридцять сім) гривень.

Outcome: approved