overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 12638 грн. 98 коп.., яка була спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON], яка сталась 17.06.2009 року, та судові витрати на сплату судового збору та інформаційно-технічного забезпечення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення ( а.с. 48, 41). За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17.06.2009 року о 10 годині [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем по вул.. Піскуновській у м. Харкові, не забезпечила безпеку руху та, двигаючись заднім рухом, здійснила зіткнення з автомобілем «Нісан Максима» АХ 2204 АМ. Згідно з постановою Ленінського районного суду від 14.07.2009 [PERSON] визнана винною в скоєнні вказаної дорожньої пригоди ( а.с. 5). В результаті зіткнення автомобіл.ю позивача спричинено технічні ушкодження ( а.с. 7), згідно дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 000216 від 15.08.2009 року матеріальний збиток завданий власнику автомобілю «Нісан Макксима» становить 12018 грн. 98 коп. ( а.с. 11-18). Таким чином та відповідно до ст..ст. 1166, 1187 ЦК України відповідач повинен відшкодувати позивачеві матеріальну шкоду, яка була йому спричинена внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди. Також суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати : судовий збір 126 грн. 39 коп., інформаційно-технічний забеспечення - 120 грн., витрати на сплату висновку фахівця - 620 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її двоюрідний брат, [PERSON], помер 31 липня 2009 року, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 77 по вул. Франка в с. Т.Бистра Перечинського району. Однак, після смерті спадкодавця у шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори у зв»язку з хворобою. Тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий нею був пропущений з поважних причин. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що пропустила строк для прийняття спадщини також через постійні виїзди за межі області на заробітки. [PERSON][PERSON] сільської ради, [PERSON], подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2009 року помер двоюрідний брат позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 085924, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області 02 серпня 2009 року (а. с. 5, 30-36). Також встановлено, що [PERSON] після смерті свого двоюрідного брата, [PERSON], в межах строків, передбачених ст. 1270 ч. 1 ЦК України, не подала до Перечинської державної нотаріальної контори відповідну заяву, оскільки виїжджала за межі області на заробітки (а. с. 39). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з цим, відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] виїжджала за межі області на заробітки, тому суд вважає, що вона пропустила даний строк з поважних причин, а отже їй необхідно визначити додатковий строк терміном у чотири місяці для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Бориспільська філія по експлуатації газового господарства в інтересах ВАТ „Київоблгаз" по газопостачанню та газифікації звернулась з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за газопостачання, посилаючись на те, що відповідач користується даними послугами, але обов'язки, щодо оплати за використаний природний газ не виконує. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, находить позов підлягаючий до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO], та користується послугами газопостачання, які надає Бориспільська ФЕГГ. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі й за газопостачання за затвердженими в установленому порядку тарифами. Цей обов'язок підтверджується ст.ст. 15, 28 "Правил надання населенню послуг з газопостачання" затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999 року № 2246. Свої обов'язки по оплаті послуг пов'язаних з газопостачанням відповідач не виконує, а тому відповідно до витягу з особового рахунку № 1136-8, який оформлений на ім'я [PERSON], сума заборгованості станом на 22.03.2010 року становить 2369 грн. 20 коп., які слід стягнути з неї на користь ВАТ „Київоблгазу". Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд находить їх достовірними, а тому бере за основу при вирішенні даного спору сторін. Оскільки позов задовольняється в повному обсязі, то з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 15, 28 "Правил надання населенню послуг з газопостачання" затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999 року № 2246, ст. ст. 509, 526, 612 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

06.10.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 23.04.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідачів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідача [PERSON] Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди посилаючись на те, що вона з 01.09.2006 року працювала штукатуром 4 розряду ТОВ «Полтавабуд» та звільнилась за ст. 38 КЗпП України з 30.03.2009 року. При звільненні відповідачем не була виплачена заробітна плата за період жовтень 2008р. березень 2009 р. у розмірі 5\~300 грн. та у зв»язку з цим з відповідача підлягає стягненню компенсація за затримку розрахунку при звільненні, виходячи з середньомісячної заробітної плати позивача 1\~950 грн. Невиплатою заробітної плати позивачу завдана моральна шкода в розмірі 3\~000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити. Представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнали та пояснили, що заборгованості по заробітній платі перед позивачем немає, що підтверджується платіжними відомостями. Позов є безпідставний та просили відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Полтавабуд», з 01.09.2006р. працювала на посаді штукатура 4 розряду по 30.03.2009 року та була звільнена за ст. 38 КЗпП України. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства ,установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно платіжних відомостей ТОВ «Полтавабуд» з жовтня 2008 р. по березня 2009 р. включено позивачу виплачена заробітна плата у повному розмірі. У судовому засіданні позивачем не оспорювався її підпис у зазначених документах. Суд не може прийняти до уваги заперечення позивача тій частині, що нею ставився підпис без отримання коштів, оскільки жодного доказу на підтвердження зазначеного факту позивачем надано не було. Крім того, суду не надано відомостей щодо притягнення керівника ТОВ «Полтавабуд» [PERSON] до відповідальності з приводу порушень у сфері трудового законодавства, а саме невиплату заробітної плати. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Позивачем не надано суду жодного доказу, що свідчив би про існування заборгованості по заробітній платі відповідачем ТОВ «Полтавабуд» , а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

У січні 2010 року ВАТ Донецькобленерго Приазовські електричні мережі звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахувань за актом за без облікове користування електричною енергією, вказуючи на те що представниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією абонентом, яким було встановлено, що відповідач без обліково користується електроенергією. Відповідачу зроблено нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 760,52 грн. Позивач у своїй заяві прохав стягнути з відповідача на його користь вказану суму боргу та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник позивача яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення та нарахуванням за актом встановлено, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією абонентом і безобліково користується електроенергією, та нарахована сума збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 2163 гривен 06 копійки. Згідно рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". Позивач у період з січня 2009 року по грудень 2009 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 2521 гривен 55 копійок. Станом на 01.02.2010 рік відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги у розмірі 358,49 гривен, таким чином загальна сума заборгованості складає 2163,06 гривен. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який має належні повноваження за довіреністю № 24 від 04.01.2010 року позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з"явились, про день та час слухання справи були повідомлені відповідно до ст. 74 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, а також вивчивши матеріали справи - рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради (а.с. 14), копії рахунків (а.с.7), довідка (а.с. 6), суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: у відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що згідно рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". За період з січня 2009 року по грудень 2009 року відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги, тому станом на 01.02.2010 рік заборгованість складає 2163 гривен 06 копійки. (а.с. 4) Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню державне мито в доход держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

До суду надійшла зазначена заява, обґрунтовуючи яку заявниця зазначає, до вона є сестрою [PERSON], [INFO], який з 1982 року і по даний час проживає разом з нею в с.Дударків Бориспільського рну, по вул..Калініна, 13. її брат є інвалідом II групи з дитинства та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фону України в Бориспільському районі. Згідно консультативного висновку Київського обласного психіатрично-наркотичного медичного об'єднання від 09.12.2008р., в нього підтверджений діагноз - тяжка розумова відсталість, хвороба Дауна. За рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2009р. [PERSON] о.І. визнано недієздатним, а тому для створення більш сприятливих умов його життя, захисту прав та інтересів її брату необхідно встановити опіку та призначити опікуна, яким вона просить призначити її особисто. Також зона просить суд розглянути справу за її відсутності, вимоги підтримує повністю. Зацікавлена особа проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує, просить, суд розглянути справу за відсутності їх представника. Суд дослідивши зібрані по справі докази, проаналізувавши і оцінивши їх у сукупності, і вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні дійсно заявниця є сестрою [PERSON]І.\а.с.9-11,13). [PERSON] є інвалідом II групи з дитинства та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фону України в Бориспільському районі, згідно консультативного висновку Київського обласного психіатрично-наркотичного медичного об'єднання від 09.12.2008р., в нього підтверджений діагноз - тяжка розумова відсталість, хвороба Дауна(а.с.5-6). За рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2С09р. [PERSON] 0.І. визнано недієздатним(а.с.3). А тому для створення більш сприятливих умов його життя, захисту прав та інтересів [PERSON] необхідно встановити опіку та призначити опікуна(а.с.4,12). Відповідно до ст.58 та ч.1 ст.60 ПК України, передбачено, шо у випадку визнання фізичної особи недієздатною, суд за поданням органу опіки та піклування встановлює над нею опіку та призначає опікуна. Згідно до рішення №3 виконкому Дударківської сільської ради Бориспільського р-ну київської області від 19,01.2010р. піднято клопотання перед Бориспільським міськрайонним судом про встановлення опіки на [PERSON] та призначення заявниці [PERSON] його опікуном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач ВАТ «Укртелеком» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] яро стягнення заборгованості за послуги електрозвязку в сумі 232 грн. 59 коп. та судових витрат у справі. Свої вимоги мотивує тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Інформаційно-розрахункового центру і відповідачем було укладено договір від 16 березня 2006 року про надання телекомунікаційних послуг. У період часу з квітня 2009 року по серпень 2009 року з телефонного номеру відповідача (тел. № 576-78-09) відбулися місцеві, міжміські та міжнародні телефонні переговори, загальна вартість яких становить 232 грн. 59 коп., але у порушення Закону України «Про телекомунікації» і Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідач вартість переговорів не сплатив. За несплату заборгованості за послуги звязку 28 липня 2009 року між позивачем і відповідачем договірні відносини були припинені. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до договору про надання телекомунікаційних послуг за № [NUMBER] від 16 березня 2006 року позивачем надавалися відповідачу послуги місцевого, міжміського і міжнародного телефонного зв'язку за телефонним номером 576-78-09. а згідно п. 3.2.8 цього ж Договору споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги, (а.с. 8-10). З довідки № 32-18-4407 від 25.01.2010 р„ яка є в матеріалах справи, вбачається, що відповідач належним чином не сплачував плату за телекомунікаційні послуги з квітня 2009 року по серпень 2009 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 232 грн. 59 коп. (а.с. 5). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-ІV від 18 листопада 2003 року, споживач зобов'язаний виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, в тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що відповідач порушив права позивача і вони підлягають захисту, а позовні вимоги ВАТ «Укртелеком» підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача державне мито в розмірі 51 грн. 00 коп., сплачене позивачем при зверненні до суду, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач ВАТ «Укртелеком» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги електрозвязку в сумі 372 грн. 51 коп. та судових витрат у справі. Свої вимоги мотивує тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Інформаційно-розрахункового центру і відповідачем було укладено договір від 14 червня 1997 року про надання послуг телефонного звязку. У період часу з червня 2009 року по жовтень 2009 року з телефонного номеру відповідача (тел. № 553-77-72) відбулися місцеві, міжміські та міжнародні телефонні переговори, загальна вартість яких становить 372 грн. 51 коп., але у порушення Закону України «Про телекомунікації» і Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідач вартість переговорів не сплатив. За несплату заборгованості за послуги звязку 28 вересня 2009 року між позивачем і відповідачем договірні відносини були припинені. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання зявилася, надала суду квитанцію про те, що нею 19 березня 2010 року сплачено суму заборгованості за послуги електрозвязку в розмірі 372 грн.51 коп. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до договору про надання послуг телефонного звязку за № 553-77-72 від 14 червня 1997 року позивачем надавалися відповідачу послуги місцевого, міжміського і міжнародного телефонного звязку за телефонним номером 553-77-72, а згідно п. 3.2.8 цього ж Договору споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги, (а.с. 8). З довідки, яка є в матеріалах справи, вбачається, що відповідач належним чином не сплачувала плату за телекомунікаційні послуги з червня 2009 року по жовтень 2009 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 372 грн. 51 коп. (а.с. 5). Проте, у судовому засіданні відповідач надала суду квитанцію (долучено до матеріалів справи), з якої вбачається, що нею 19 березня 2010 року сплачено суму заборгованості за послуги електрозвязку в розмірі 372 грн. 51 коп. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача державне мито в розмірі 51 грн. 00 коп., сплачене позивачем при зверненні до суду, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: partial