Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

29.03.2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Управління пенсійного фонду аїни у Балаклійському районі Харківської області, в якому просить зобовязати відповідача снити перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за м та провести відповідні виплати за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона належить до альної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист й війни» з 01 січня 2008 року має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мального розміру пенсії за віком. Незважаючи на викладені вимоги діючого законодавства овідач здійснював виплату підвищення до пенсії в меншому розмірі. В судове засідання позивачка не зявилась, надав заяву, в якій підтримала позовні вимоги, :ить розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути ву без його участі. В своїй письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити задоволенні позову, їлаючись на те, що управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі діяло згідно юго законодавства, не порушуючи норм пенсійного права, а отже вимоги позивачки є ідставними. Відповідач вказує на те, що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти си на виплати, вичерпний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати ишення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зсяться. Відповідач вважає свої дії правомірними також через невизначеність на законодавчому рівні за нок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком хідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому зазначає про необгрунтованість дів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про іьнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, човлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів ії, призначених цим Законом. Враховуючи наявність відповідних заяв від позивача та відповідача суд вважає за можливе іянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню сово, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) менше 18 років. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 08 березня 1941 року /а.с. 18/ / вачка має статус «дитини війни» і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в клійському районі Харківської області, отримує пенсію за віком /пенсійне посвідчення № 1 1549 7.04.1986 року /а.с.8/. Враховуючи зазначений статус позивачка відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний ;т дітей війни» має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до ї в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове авне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком :нює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Із заперечень відповідача встановлено, що позивачці з 01.01.2008 року позивачці встан< підвищення до пенсії як особі, яка має статус «дитина війни» в сумі 47 грн. щомісячно, з 01. року - 48,10 грн. щомісячно, з 22.05.2008 року - 48,10 грн. щомісячно, з 01.07.2008 року - 48 щомісячно, з 01.10.2008 року - 49,80 грн. щомісячно. З 01.01.2009 року позивачка отримує підвищення до пенсії в розмірі 49,80 грн. щомісячн Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезі державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соці захист дітей війни" викладено в наступній редакції.: «Дітям війни (крім тих, на яких пошир дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пен щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановлеї учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пен щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що випла1 замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гар соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп\\2008 року, у сп конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції їу (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, п> розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відпов Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 ро Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний і України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) полі п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до законодавчих актів України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення дл загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли вн, дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституї Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не мож оскаржене. Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституї Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов ви< що до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом У відповідач, здійснюючи позивачці підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону Україні соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчії України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому і вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 01.( року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають. Таким чином з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати по' підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей ві редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний с на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чі та не підлягала застосуванню. Оскільки в 2009 році ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітеГ не вносилось, таким чином позивачка в 2009 році мала право на отримання підвищення до розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Така доплата позивачці в 2009 році нараховуваласі виплачувалась не в повному обсязі. Таким чином, нарахування та виплата позивачці підвищення до пенсії як дитин здійснювалось відповідачем в розмірі нижчому, ніж передбачено діючим законодавством, чі порушено її права на отримання підвищення до пенсії як дитині війни в належному розмі: того, виплата зазначеного підвищення здійснювалась відповідачем підставі Постанови Ь Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» .V 28.05.2008 року. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування в обсязі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійснення соціальних виплат, оскільки відповідно до вимог ст. З Конституції України права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, головним обовязком якої є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Постановляючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав та свобод людини і громадянина України, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачене Конституцією України та іншими Законами України, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань. Виходячи з принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України, принципу пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, у звязку з чим Закони України мають вищу юридичну силу, суд вважає, що при вирішенні даного спору, підлягає застосуванню саме ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діє після прийнятгя рішень Конституційним Судом України, з урахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначає мінімальну пенсію за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України, на підставі якої позивачці здійснювалось нарахування та виплата підвищення до пенсії як дитині війни. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про незаконність дій Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі у Харківській області щодо нарахування і виплати позивачці підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі нижчому, ніж це передбачено діючим законодавством. Відповідно до ст. 4 Закону України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст. ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному чи іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, для захисту прав [PERSON] суд вважає за необхідне прийняти рішення про зобовязання відповідача здійснити позивачці перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial