overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочинну дійсним і визнання права власності на гараж. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08 липня 2009 року він придбав у [PERSON], гараж з погребом за адресою кв. Ватутіна, б/н, м. Старобільська Луганської області, який зазначений в плані земельної ділянки для будівництва під № 51, розміром 3-20,5 кв.м. Після домовленості він передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 13 500 гривень, про що [PERSON] написала розписку про отримання грошових коштів за продажу належного їй гаражу з погребом. В теперішній час вони не в змозі нотаріально посвідчити дану угоду в звязку з відсутністю грошових коштів, тому позивач просить визнати правочин дійсним і визнати за ним право власності на гараж з погребом. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні свій позов підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов [PERSON] про визнання правочинну дійсним і визнання права власності на гараж, визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до наступного. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] визнала у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню і приймаючи до уваги те, що в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про визнання правочинну дійсним і визнання права власності на гараж, є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Державне мито та інші судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, суд не стягує, бо він не порушує питання про стягнення з відповідачів, а суд сам не може вийти за рамки позову. На підставі ч. 2 ст. 220, 328, ч. 1 ст. 344, 657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Нижньопокровської сільської ради, Відділу Держкомзему у Старобільському районі Луганської області про визнання права власності у порядку спадкування за правом представлення, у якому просить суд визнати за ним право приватної власності у порядку спадкування за правом представлення після смерті дядька [PERSON], померлого 28 грудня 1997 року, на земельну частку (пай) площею 9,95 умовно кадастрових га, вартістю 29563,79 грн., належну померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0071043, виданого 21.07.1997 року за реєстраційним № 583. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що його батько [PERSON] мав рідного брата [PERSON] 18 жовтня 1988 року помер його батько [PERSON] 28 грудня 1997 року помер його дядько [PERSON] Після його смерті залишилося вказане спадкове майно. Він є спадкоємцем за законом по праву представлення і бажає прийняти спадщину його померлого дядька. У судовому засіданні позивач [PERSON] цілком підтримав свої позовні вимоги і доводи викладені в ньому. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні цілком підтримав позовні вимоги і підтвердив доводи, викладені в позові. Представник відповідача Нижньопокровської сільської ради Старобільського району [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Представник відповідача Відділу Держкомзему у Старобільському районі Луганської області у судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у його відсутності Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: 18 жовтня 1988 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 28 грудня 1997 року помер дядько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Факт родинних відносин позивача з померлим дядьком підтверджується копією рішення Старобільського районного суду від 25 грудня 2009 року. Після смерті дядька [PERSON] залишилося вказане в позові спадкове майно. Факт належності спадкового майна померлому, а також вартість майна підтверджується довідкою відділу Держкомзему у Старобільському районі. Позивач [PERSON] після смерті дядька є спадкоємцем за законом по праву представлення на підставі ч. 3 ст.1266 ЦК України. Таким чином, у судовому засіданні встановлений факт, що позивач після смерті дядька фактично прийняв спадщину, тому що він жив з дядьком в одному будинку; поховав його, фактично вступив в володіння і управління майном померлого дядька, а тому на підставі вимог ч.3 ст.1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Державне мито та інші судові витрати сплачені позивачем при подачі позову у суд, він не порушує питання про стягнення з відповідача судових витрат, а суд сам не може вийти за рамки позову. На підставі ст.ст. 1266, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дочки - [PERSON] 08.09.2002року народження. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно виконавчого листа №2-405 від 25.03.2005 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], 08.09.2002р.н. в твердій грошовій сумі 100 грн. щомісячно до її повноліття. На даний час сума аліментів яку сплачує відповідач являється недостатньою для утримання їхньої дочки. На підставі цього позивачка просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі 350грн. до її повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з аналогічних підстав. З урахуванням пояснень відповідача просить стягувати аліменти в сумі 300грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2-405 від 25.03.2005року (а.с.2) з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], 08.09.2002р.н. в твердій грошовій сумі 100 грн. щомісячно до її повноліття. На даний час сума аліментів яку сплачує відповідач являється недостатньою для утримання їхньої дочки. На підставі цього позивачка просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі 300грн. до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

20 січня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з вересня 2006 року. Від спільного подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини позивач надає в добровільному порядку. Спільне життя сторін не склалося, у звязку з чим вони припинили шлюбні відносини з вересня 2009 року. Причиною розпаду сімї стало те, що у них виникали сварки на побутовій підставі на протязі спільного життя, між ними часто виникали непорозуміння з різних питань. Вони різні за характерами тому їм важко вжитись один з одним. Спільне господарство не ведеться, їх шлюб існує лише формально. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, спору про поділ майна між сторонами немає Тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, та просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач не заперечувала проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року, але шлюбні відносини припинені з вересня 2009 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому враховуючи інтереси сторін задовольняє позовні вимоги позивача повністю. Суд вважає, що у розпаді сімї винні обоє, тому витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС стягує з обох.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

20 січня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвані шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованному шлюбі з червня 1999 року. Від спільного подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини позивач сплачує по рішенню суду. Спільне життя сторін не склалося звязку з чим вони припинили шлюбні відносини з 2004 року. Причиною розпаду сімї є те, що у них виникали сварки на побутовій підставі, вони неодноразово поновлювали шлюбні стосунки, але в 2009 році, їх остаточно припинили. Позивач, згодом, познайомив з іншою жінкою і створив нову сім»ю. Спільне господарство не ведеться, їх шлюб існує лише формально. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, спору поділ майна між сторонами немає Тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, та просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявились, до початку розгляду справи надали заяви розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову, кожен окремо, не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1999 року, але шлюбні відносини припинені з 2004 року остаточно в червні 2009 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити проведенні попереднього судового засідання. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому враховуючи інтереси і задовольняє позовні вимоги позивача повністю. Суд вважає, що у розпаді сімї винні обоє, тому витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС стягує з обох.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачкою, зареєстрований 16 вересня 2006 року у Відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 233, розірвати. В обґрунтування позову він вказує на те, що від шлюбу у них є неповнолітня дитина донька Єлизавета, [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2009 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя та побут. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала та просила суд розглядати справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 16 вересня 2006 року уклали шлюб. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина - донька Єлизавета, [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з квітня 2009 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

ТОВ фірма ТехНова звернулась з позовом в інтересах КЕП Чернігівська ТЕЦ до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 1397 гривень 20 копійок заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі являються користувачами послуг теплопостачання, оплату за які здійснюють не в повному обсязі, через що за період з 01.08.2008 року по 01.09.2009 року утворилась заборгованість в розмірі 1397 гривень 20 копійок. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що заборгованість утворилась в зв»язку з скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Крім пояснень представника позивача, відповідачки [PERSON], судом досліджені інші представлені докази: розрахунок заборгованості, особовий рахунок, затверджені тарифи на послуги. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються мешканцями квартири [ADDRESS] і користувачами послуг, що надає ТОВ фірма ТехНова, оплати за які в повному обсязі не здійснювали з 01.08.2008 року, внаслідок чого станом на 01.09.2009 року виникла заборгованість в сумі 1397 гривень 20 копійок. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачі порушили вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за надані комунальні послуги. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

ТОВ фірма ТехНова звернулась з позовом в інтересах КЕП Чернігівська ТЕЦ до [PERSON] про стягнення 4811 гривень 47 копійок заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка являється користувачем послуг теплопостачання, оплату за які здійснює не в повному обсязі, через що за період з 01.12.2007 року по 01.11.2009 року утворилась заборгованість в розмірі 4811 гривень 47 копійок. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Крім пояснень представника позивача, судом досліджені інші представлені докази: розрахунок заборгованості, особовий рахунок, затверджені тарифи на послуги. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] являється мешканкою квартири [ADDRESS] і користувачем послуг, що надає ТОВ фірма ТехНова, оплати за які в повному обсязі не здійснювала за період з 01.12.2007 року по 01.11.2009 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 4811 гривень 47 копійок. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачка порушила вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за надані комунальні послуги. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2003 року Чернігівському міському відділі РАГСу Чернігівського обласного управління юстиції , актовий запис № 2417 . Від сумісного життя мають неповнолітню дитину, доньку Ольгу, [INFO] Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені шість місяців тому , спільне господарство не ведеться, в сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво-важливих питань, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин, подальше збереження сім»ї неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, при цьому посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві , наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому порядку, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження також підтверджено поясненнями позивачки, сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

20.01.2010 р. ЗАТ „УМЗ звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за користування послугами мобільного звязку, мотивуючи свої вимоги наступним. 30.09.2009 р. був виданий судовий наказ на стягнення з відповідача суми заборгованості за послуги мобільного зв'язку. Відповідач, не погодившись з судовим наказом, подав заяву до суду про його скасування. Ухвалою суду судовий наказ скасовано. У відповідності з умовами укладеного між ЗАТ „УМЗ і відповідачем договору № 1896072 від 22.10.2004 р. „Про надання послуг мобільного зв'язку та додаткової угоди до договору, останній користувався послугами мобільного зв'язку і зобов'язаний регулярно оплачувати вартість обслуговування мобільних телефонів. Проте свої договірні обов'язки виконує неналежно. Згідно умов п. 1.1 додаткової угоди до договору основний договір укладено терміном на 365 днів. У випадку тимчасового обмеження(призупинення) надання послуг період дії основного договору продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено. Згідно з п. 1.3 додаткової угоди, коли дія основного договору припиняється в зв'язку з несплатою наданих Абоненту послуг зв'язку, абонент сплачує товариству договірну санкцію за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно розрахунку сума договірної санкції становить - 769,94 грн.. Крім того, відповідач повинна сплатити позивачу у відповідності до ст. 36 Закону України „Про телекомунікації від 18.11.2003 р. та п.4.3 п.4 договору пеню, що обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період в якій нараховується пеня. Станом на 26.07.2009 р. розмір пені складає 1,60 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги мобільного звязку 96,88 грн., пеню за прострочення сплати за послуги 1,60 грн., договірну санкцію 769,94 грн., суму сплаченого судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позов (а.с.4) підтримав за вимогами в ньому викладеними. Відповідач позов не визнав відповідно до письмових заперечень. Вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали справи наказного провадження № 2-н-333\\09, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді знайшов своє підтвердження факт невиконання відповідачем обовязків по сплаті послуг по користуванню послугами мобільного звязку. З [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за отримані послуги мобільного звязку в сумі 96,88 грн., пеню за прострочення сплати за послуги - 1,60 грн., договірну санкцію в розмірі - 769,94 грн., а всього на загальну суму 868,42 грн. та судові витрати в сумі 171 грн., з них: 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

ТОВ фірма "Тех Нова" звертається до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 2 392 грн. 82 коп., яка утворилась за період з 01.09.2007 р. по 01.11.2009 р. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі зареєстровані в кв. 173 корп. 2 буд. 37, по вул. Щорса в м. Чернігові, тому є користувачами послуг і зобов'язані своєчасно сплачувати за надані послуги. Оскільки за отримані послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення оплату не проводять, позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення з відповідачів заборгованості та судових витрат понесених ним. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, послалася на обставини вказані у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ фірма "Тех Нова" підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. На підставі особового рахунку № 097682-2 судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в кв. кв. 173 корп. 2 буд. 37, по вул. Щорса в м. Чернігові та є користувачами послуг , що надає позивач (а.с. 5). Оплату за надані послуги проводили несвоєчасно, тому з 01.09.2007 р. по 01.11.2009 р. виникла заборгованість в сумі 2 392 грн. 82 коп., що підтверджується листом розрахунком (а.с. 4). Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ТехНова" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання необхідно задовольнити. З відповідача підлягають стягненню судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved