Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору № «35» 93-03/08-МФ від 21.03.2008 року та стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 4501 грн. 36 коп. Вимоги мотивовані тим, що 21.03.2008 року між ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит та [PERSON] було укладено кредитний договір № «35» 93-03/08-МФ, згідно якого позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності банк повинен надати кредитні ресурси в сумі 5200,00 гривень, із сплатою 26% річних, із строком повернення до 20.09.2009 року. Банк виконав свої зобовязання за вищевказаним договором. В порушення п. 3.2. та п. 4.3. кредитного договору позичальник систематично порушував графік повернення кредитних ресурсів, несвоєчасно сплачував нараховані відсотки та комісійну винагороду за користування кредитом, чим не виконав свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, позичальник повинен сплатити банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплати процентів за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно п. 3.4. кредитного договору банк має право зупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовжені строку дії кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов кредитного договору, якщо в забезпечення зобов»язань за кредитним договором був укладений договір поруки із третьою особою - поручителем, і поручитель яким-небудь чином припустився порушень умов договору поруки. Станом на 08.09.2009 року за позичальником існує заборгованість по отриманому кредиту, відсоткам та пені складає 4501 грн. 36 коп. з них: заборгованість по кредиту 2036,26 грн., заборгованість по відсоткам 232,12 грн., заборгованість по пені 2231,98 грн. 11.03.2009 року позичальнику було вручено повідомлення щодо усунення порушень з вимогою про сплату заборгованості за кредитом. Але позичальник на повідомлення ніяким чином не відреагував. Поручителем за позичальника по поверненню кредиту виступила [PERSON], договір поруки від 21.03.2008 року № «35» 93-03/08-МФ-П1. Відповідно до п.2.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити та не заперечує про розгляд справи у заочному провадженні. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду даної справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причин неявки суду невідомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобовязань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит № «35» 93-03/08-МФ від 21.03.2008 року та отримавши кредит у розмірі 5200,00 гривень зі сплатою 26% річних, із строком повернення до 20.09.2009 року (а.с.5-7), зобовязання згідно даного договору не виконує, станом на 08.09.2009 року існує заборгованість по отриманому кредиту, відсоткам та пені: заборгованість по кредиту 2036,26 грн., заборгованість по відсоткам 232,12 грн., заборгованість по пені 2231,98 грн. (а.с.12-13). 21.03.2008 року укладено договір поруки № «35» 93-03/08-МФ-П1, по якому [PERSON] взяла на себе зобовязання відповідати перед кредитором по зобовязаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору № «35» 93-03/08-МФ. Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення кредитних коштів, а її поручителем виступала [PERSON], то на підставі ст.ст. 526, 543, 553, 554, 1046, 1052, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, кредитний договір розірвати, заборгованість стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати (1-2), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача.

Outcome: approved