Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «ЕКСОМ-М» ВАТ «Чернігівський завод «ЕКСОМ» про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди (а. с. 1-4), в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 25632,12 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та покласти на відповідача судові витрати, свої вимоги позивач мотивує тим, що він працював з 05 вересня 2006 року по 25 грудня 2008 року заступником директора на Дочірньому підприємстві «ЕКСОМ-М» відкритого акціонерного товариства «Чернігівський завод «ЕКСОМ». В липні 2008 року позивач переніс тяжку форму ішемічного інсульту, у зв'язку з чим йому було встановлено інвалідність (І група). До сьогоднішнього дня позивач обмежений в рухах та майже не розмовляє. Позивачу за період серпень-грудень 2008 року зовсім не виплачувалася заробітна плата, заборгованість за даний період складає 12097.11 грн. 25.12.2008 року позивача було звільнено з посади за станом здоров'я на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, в день звільнення з позивачем не було проведено належного розрахунку, як це передбачено в ст. 116 КЗпП України. Оскільки позивач не може вільно пересуватися та розмовляти він неодноразово направляв свого сина та дружину до керівництва підприємства з метою отримання свого розрахунку, який належить йому при звільненні. Як повідомив син на його неодноразові звернення керівництво підприємства ухиляється від виплати належних позивачу грошових коштів, які терміново були необхідні йому на лікування. Позивачем було направлено ДП «ЕКСОМ-М» вимогу від 03 квітня 2009 року щодо виплати йому всіх належних сум. Лише після звернення з заявою до прокуратури м. Чернігова та порушення кримінальної справи № 75/3985 та пред'явлення обвинувачення директору підприємства [PERSON], 18.07.2009 року позивачеві було виплачено заробітну плату в повному обсязі. 16.12.2008 року позивачеві було надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за вих.. № 35, де вказані суми належної позивачеві заробітної плати помісячно. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» середній заробіток за весь час затримки розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача становить 25632.12 грн.. Все це спричинило позивачеві сильні душевні страждання, постійні стреси та хвилювання, що вплинули на його здоров'я та позначилися на його самопочутті. Факт тривалої невиплати заробітної плати призвів до погіршення здоров'я позивача, а головне те, що даний факт позбавив позивача можливості купувати необхідні ліки, технічні засоби для лікування та пересування, перебувати в закладах санаторного лікування для відновлення здоров'я, що в свою чергу призвело до невідворотних наслідків, примусило його родину страждати. Маючи реальну можливість виплатити заборгованість по заробітній платі, грошові кошти, які надходили на р/рахунок та до каси відповідача за серпень-грудень 2008 року та за січень-червень 2009 року, витрачалися на господарські потреби підприємства, а не на виплату належної позивачеві заробітної плати, чим відповідач грубо порушив права позивача, передбачені ст. 43 Конституції України. Неодноразові звернення до керівництва підприємства, які ухилялися від виплати належних позивачу грошових коштів, які терміново необхідні були йому на лікування, завдавали позивачеві сильних душевних страждань та призвели до погіршення його здоров'я, що потребує зараз відновлення. Крім того, в період невиплати належної позивачу заробітної плати, а це майже 12 місяців, позивач потребував лікування, яке через брак коштів не міг собі забезпечити. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 20000 грн. В судове засідання позивач не з'явився, його інтереси в суді представляла за дорученням [PERSON], яка позовні вимоги підтримана повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в частині моральної шкоди визнав частково. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу в Дочірнє підприємство «ЕКСОМ-М» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівський завод «ЕКСОМ» 05 вересня 2006 року на посаду заступника директора та звільнений з займаної посади 25 грудня 2008 року за станом здоров'я на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України, (а.с. 1-12). За період серпень-грудень 2008 року позивачу не виплачувалася заробітна плата, що підтверджується копією вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2009 року (а.с. 13), заборгованість заданий період складає 12097,11 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки но день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи, що представником відповідача визнана сума середнього заробітку з час затримки розрахунку при звільненні, доказів про відсутність вини у не проведенні розрахунку при звільненні представником відповідача не надано, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 грудня 2008 року по 18 липня 2009 року в сумі 25632 грн. 12 когг. Позивачем пред'явлені вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., враховуючи, що в ході судового засідання встановлено про наявність порушення прав позивача в отриманні заробітної плати та розрахунку при звільненні, які призвели до моральних страждань і вимагати від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, стану здоров'я позивача, виходячи із вимог розумності та справедливості суд вважає, що розмір морального відшкодування має становити 2000 грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати: 264 грн. 12 коп. судового збору на користь держави та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільних справ на користь Головного управління державного казначейства України у Чернігівській області.

Outcome: partial