Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 17 листопада 2008 року з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить померлому на праві приватної власності. Позивачка являється єдиною спадкоємицею на вказане майно, оскільки дітей у них не було, а батьки чоловіка давно померли. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачці було відмовлено, оскільки виявилось, що ще в 1972 році на вказане домоволодіння накладена заборона Лозівським державним банком (який ліквідовано). Позивачка також зазначила, що коли вони з чоловіком будували дім, то брали в Державному банку ссуду, яку в подальшому справно сплатили банку. Однак, не знали, що домоволодіння знаходиться в заставі. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить скасувати заборону на відчуження домоволодіння та визнати за нею право власності на нього після смерті чоловіка. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі та зауважила, що в позовній заяві помилково вказано, що у них з чоловіком дітей немає, однак у них є два дорослих сини: [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на її користь, про що надали нотаріально завірені заяви. Представник відповідача - територіальної громади Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечував та пояснив, що сім′я позивачки все життя мешкає в смт Краснопавлівка. Померлий [PERSON] з 1964 року працював вчителем Краснопавлівської ЗОШ, та як молодий спеціаліст він отримав позику на будівлю нового житлового будинку. Вони своєчасно сплачували всі необхідні податки та внески до банку, скарг з боку виконавчої служби по відношенню до сім′ї Дудченко с приводу несвоєчасної сплати позики до селищної ради не надходило. Представник третьої особи - Лозівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON]. не заперечує та прохає розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить померлому на праві приватної власності. [PERSON]. являється єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка, оскільки, як з′ясувалось в судовому засіданні, її сини від спадщини відмовились на користь своєї матері, позивачки по справі, що підтверджується копіями заяв про відмову від прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачці було відмовлено, оскільки виявилось, що ще в 1972 році на вказане домоволодіння накладена заборона Лозівським державним банком (який ліквідовано). Позивачка також зазначила, що коли вони з чоловіком будували дім, то брали в Державному банку ссуду, яку в подальшому справно сплатили банку. Однак, не знали, що домоволодіння знаходиться в заставі. Самого договору застави вказаного домоволодіння немає ні в нотаріальній конторі, ні в Лозівському БТІ, є тільки посилання на нього як на підставу обтяження. Документи на погашення кредиту не збереглися, тому позивачка змушена звернутися до суду з питанням скасування заборони на відчуження домоволодіння відповідно до договору застави № 25 від 29 вересня 1972 року, накладеної Лозівським Держбанком. Викладене підтверджується матеріалами справи. Допитатаний судом свідок [PERSON]. пояснив, що він є сином [PERSON]. та померлого [PERSON] Після смерті батька вони з братом [PERSON]. звернулись до нотаріальної контори та відмовились від прийняття спадщини на користь своєї матері, позивачки по справі. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи немає, його показання об′єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved