overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки колгоспника за № 115, заповненої 16 березня 1974 року, обґрунтовуючи заяву тим, що у вказаному документі помилково вказано її імя "Явдокія", а не "Євдокія" та по-батькові "Олексійовна", а не "Олексіївна", як за записом у паспорті. Виправити помилку у написанні анкетних даних підприємством, яке видало документ не можливо, у звязку з його ліквідацією, тому просить в судовому порядку визнати факт належності їй трудової книжки, так як це необхідно для призначення їй пенсії. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій не заперечив проти встановлення юридичного факту, просить справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника заявника вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії ЕА № 260196, виданого Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровограджській області 27.02.1997 року заявник, [INFO], має прізвище, імя та по-батькові - [PERSON]. Трудова книжка колгоспника №115, заповнена 16 березня 1974 року в колгоспі "Правда" Павлогірківської сільської ради Бобринецького району на імя [PERSON], [INFO]. Згідно запису у свідоцтві про народження, зареєстрованого виконкомом Павлогірківської сільської ради Бобринецького району прізвище заявника - [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку, що при оформленні трудової книжки на імя [PERSON] була допущена помилка при написанні її імені та по-батькові. Оскільки встановлення юридичного факту необхідне заявнику для оформлення пенсії за віком, та враховуючи встановлені обставини у справі, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника за № 115, заповненої 16 березня 1974 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визначення часток співвласників у спільній власності на квартиру №29 по пров.Латишева, 15 у м.Полтаві. В позові посилалась на те, що вказана квартира згідно свідоцтва про право власності на житло була приватизована нею та [PERSON], який помер. Частки співвласників у спільному майні визначені не були. Тому з метою прийняття спадщини після [PERSON] позивач просить суд визначити частки співвласників у власності на квартиру у розмірі по 1/2 частині кожного співвласника. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи у порядку, встановленому законом, повідомленим про час та місце розгляду справи, але надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 грудня 2000 року відділом приватизації житла Виконкому Полтавської міської ради на підставі Закону України Про приватизацію державного житлового фонду видано свідоцтво про право власності на кв. №29 по пров.Латишева, 15 у м.Полтаві на сімю із двох чоловік: [PERSON] та [PERSON] без визначення часток співвласників. Зазначена квартира зареєстрована КП Полтавське БТІ „Інвентаризатор на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] 12 грудня 2000 року за реєстровим №124 16813. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Так як відсутні підстави для відходження від рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру №29 по пров.Латишева, 15, суд вважає за необхідне визнати, що [PERSON] належить 1/2 частина квартири №29 по пров.Латишева, 15 у м. Полтаві, [PERSON] до смерті належала також 1/2 частина зазначеної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів ' на час навчання сина [PERSON], який 15.02.2010 р. досяг повноліття і виплачування аліментів на нього припинилось, а він продовжує навчання у Рівненському торгово-професійному ліцеї II рівня акредитації, термін навчання з 01.09.2009 року по 31.01.2011 року. Добровільно матеріальної допомоги відповідач сину не надає. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на сина. Суд, на підставі наведених доказів, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач є батьком [PERSON], який дійсно продовжує навчання, а також з огляду на е, що відповідач позов визнав, погодився сплачувати аліменти на сина до закінчення ним навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім,єю між нею та [PERSON] У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву [PERSON] підтримала та пояснила, що заявниця проживала однією сім,єю з [PERSON] з січня 1975 року. Разом з ними проживала ще і донька [PERSON]- [PERSON], [INFO]. Зі [PERSON] заявниця познайомилася в 1973 році, а з 1975 року вже стали разом проживати однією сім,єю за її місцем мешкання. Вони вели сумісний бюджет, разом придбали речі, які були необхідні в сім,ї, разом виховували її доньку. Шлюб не реєстрували, оскільки думали, що головне сімейне щастя, а в майбутньому бажали зареєструвати шлюб. 23.07.2009 року [PERSON] раптово помер, Його смерть для заявниці була дуже тяжким випробуванням. Після похорон, в встановленим законом строк для прийняття спадщини вона звернулася до нот контори для оформлення спадщини, але без рішення суду вона не може оформити спадщину після померлого свого цивільного чоловіка [PERSON], тому вона змушена звернутися до суду із заявою. Представник заінтересовані особи сьомої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з,вився, надав суду заяву про розгляду справи за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть 1 - ВЛ № 229155, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції 24.07.2009 року , актовий запис № 10400 вбачається, що [PERSON] 23.07.2009 року помер. Згідно договору про надання ритуальних послуг від 23.07.2009 року вбачається, що замовником даного договору є [PERSON] дочка заявниці. Згідно довідки об,єднання співвласників багатоквартирного будинку « Надія» від 27.04.2010 року вбачається, що за адресою: м. Харків, вул.. Ньютона 125 Б кв.55 зареєстрована та проживає [PERSON] заявниця разом зі своєю донькою [PERSON] Крім того, за вказаною адресою фактично проживав [PERSON], [INFO] з січня 1975 року по 23.07.2009 року. Відповідно свідоцтва про право власності на житло № 3-98-122478 від 16.03.1998 року вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира № 128 в будинку № 135 а по вул.. Ньютона в м. Харкові. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили показання представника заявника, та повідомили суду, що заявниця [PERSON] проживала однією сім,єю з [PERSON] з 1975 року. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право оформлення спадщини. У зв,язку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім,єю між нею та [PERSON] , що передбачено п. 1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому вказала, що 16 березня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського районного управління юстиції Черкаської області між нею та відповідачем було зареєстровано розірвання шлюбу, актовий запис № 55. Від шлюбу мають доньку Дарину, [INFO]. Позивач, вказала, що після розірвання шлюбу відповідач обіцяв, що буде приймати участь у вихованні дитини та надавати допомогу на утримання дочки, однак, своїх обіцянок він не виконав та добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а їй одній важко утримувати дитину. Прохає стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та прохає стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти сплати аліментів на утримання доньки Дарини. Дослідивши по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Обґрунтованість позову підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу І-СР № 053155, копією свідоцтва про народження доньки Дарини серії І-СР № 080106, довідкою з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фенікс» м. Умані за № 74 від 15 березня 2010 року про те, що дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з суму заборгованості за договором банківського вкладу від 22.01.2009 у розмірі 4927,92 грн. та 704,49 грн. неустойки; суму заборгованості за договором банківського вкладу від 16.04.2009 у розмірі 33648,97 грн. та 3174,99 грн. неустойки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в порушення умов договору відповідач не виплатив їй суми вкладів та відсотки по закінченню строку дії договорів. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на фінансове становище банку. Пояснила, що зазначені позивачкою суми вкладів, відсотків та штрафів є вірними. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.01.2009 між сторонами укладено договір банківського вкладу № 220109/11-04, за умовами якого відповідач прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 4436,46 грн. під 21,5 % річних на строк до 22.07.2009. По закінченню строку вкладу сума вкладу та відсотки виплачені не були. Внесення коштів підтверджується копією квитанції від 22.01.2009. 16.04.2009 між сторонами укладено договір банківського вкладу № 160409/04-04, за умовами якого відповідач прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 30000 грн. під 26 % річних на строк до 15.10.2009. По закінченню строку вкладу сума вкладу та відсотки виплачені не були. Внесення коштів підтверджується копіями квитанцій від 16.04.2009, 10.06.2009. Правовідносини між сторонами регулюються договорами та § 3 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Як вбачається з виписок по рахунках, на даний час позивачеві нараховано 4927,92 грн. вкладу та відсотків за договором від 22.01.2009 та 33648,97 грн. вкладу та відсотків за договором від 16.04.2009. Дані суми підлягають стягненню на користь позивача. Крім того, згідно п.5.1. договорів за несвоєчасне повернення вкладу або відсотків за його користування Банк сплачує Вкладнику штраф з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від затриманої суми за кожний день затримки. На час розгляду справи розмір штрафу становить 704,49 грн. за договором від 22.01.2009 та 3174,99 грн. за договором від 16.04.2009.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 9 лютого 2010 року звернувся до суду з позовом і просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого 27 лютого 2009 року, посилаючись на те, що він про його смерть дізнався лише в кінці грудня 2009 року, так як проживає в іншому місті, а тому з поважних причин пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У судовому засідання позивач позов підтримав і просить його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав і просить відмовити в його задоволенні пояснивши суду, що позивач зобов'язаний був спілкуватися з батьком і знати про його смерть та в установлений строк звернутися з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася і у своїй заяві просить суд справу розглянути без її участі, проти позову не заперечує, /а.с.26/ Суд, вислухавши сторони, допитавши свідка і дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом справи встановлено, що позивач є сином [PERSON], померлого 27 лютого 2009 року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження і смерті, /а.с.3,4/ Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді депозитного вкладу в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» /а.с.5/ Відповідно до волі [PERSON] яка внесена в договір про депозитний вклад слідує, що після його смерті вкладом і процентами розпоряджається син [PERSON]. Позивач про смерть батька дізнався у грудні 2009 року від родичів, так як проживає в іншому місті і області, про смерть батька його ніхто із родичів його не повідомив. У зв'язку з цим від пропустив строк на прийняття спадщини після смерті батька і змушений звернутися до суду з цим позовом. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є родичкою позивача і дійсно його ніхто не повідомив про смерть батька, а лише в грудні 2009 року повідомили його про це. Суд вважає, що позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька за поважних причин і знаходить можливим встановити йому додатковий строк для подачі такої заяви терміном у три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей: доньок Діани, [INFO] та Владислави, [INFO] у розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що проживає з дітьми окремо від відповідача, діти перебувають на її утриманні, а відповідач, не надає на їх утримання належної матеріальної допомоги. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги та підстави стягнення аліментів, визнав, не заперечує в задоволенні позову. Судом відповідно до ст. 130 ч. 4 ЩІК України вирішено на підставі наявних даних та доказів винести рішення по справі у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Подружні стосунки між сторонами припинено з листопада 2009 року. Діти проживають з матір'ю, а батько надає допомогу на їх утримання у незначному розмірі. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дітей - свідоцтвом про їх народження, де він записаний як батько. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням матеріального стану сторін, платника аліментів в розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу). Маються передбачені ст. ст. 180 - 183 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини.. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатися. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що дочка продовжує навчатися у Харківському політехнічному інституті і для цього необхідні грошові кошти. В судовому засіданні [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, для утримання дочки, яка продовжує навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та вказав, що він перебував у шлюбі з [PERSON] і від вказаного шлюбу на його утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач також пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини його доходу. Заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що шлюб [PERSON] та [PERSON], був розірваний на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.09.2006 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ ЖТ № 257478 від 08 травня 1990 року. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статтей 183, 191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня предявлення позову. [PERSON] є студентом ІІІ курсу Харківського політехнічного інституту, про що свідчить довідка від 12 жовтня 2009 року. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки [PERSON] є студентом і потребує матеріальної допомоги, а відповідач працевлаштований, допомогу по сплаті грошових коштів за навчання дитини спроможний надати, то суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, врахувавши матеріальний і сімейний стан відповідача, і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити факт прийняття ним спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 20 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Слави в с. Новаки Коростенського району, яка залишилась після смерті його батька [PERSON], який помер 14.11.1968 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву зазначивши, що позов визнає в повному обсязі та просить розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.11.1968 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 20 з надвірними будівлями та спорудами по вул. Слави в с. Новаки Коростенського району. Після смерті [PERSON] позивач проживає, доглядає та утримує спадковий будинок, у нього знаходяться всі правовстановлюючі документи, тобто фактично прийняв спадщину. Однак у встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що прийняв спадщину. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі та дослідженні в судовому засіданні, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження позивача;; свідоцтвом про право власності на будинок; листом Коростенської районної нотаріальної контори № 111/01-14 від 26.03.2010 року. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом в якому зазначає , що згідно договору купівлі- продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 19.7.2002 року він набув вправ приватної власності і є власником земельної ділянки по вул. Грушевського,5-а в м. Коростень пл. 0, 0349 га.за цільовим призначенням для розміщення господарських споруд в підприємницькій діяльності. На даній земельній ділянці, було розпочато спорудження нежитлового приміщення, який відповідач закінчив будівництвом і використовується ним за призначенням. З метою отримання грошового кредиту , для виконання впорядкування будівництва він звернулася в банк. Однак, йому було запропоновано отримати кредит лише з умовою надання застави цього нерухомого майна. Оскільки, він не має свідоцтва про право власності на споруждене нерухоме майно , виконком не видає його до здачі приміщення в експлуатацію, просить визнати його власником цього майна . В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно державного акту про право приватної власності на землю серії ЖТ № 074180 , позивач є власником земельної ділянки по вул. Грушевського ,5-а в м. Коростень пл. 0, 0349 га. за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування об»єктів підприємницької діяльності. (л.с. 20) На даній земельній ділянці, позивачем споруджено нежитлові приміщення для господарської діяльності, що закінчені будівництвом і в даний час використовується ним за призначенням. З метою отримання грошового кредиту , для виконання впорядкування будівництва він звернулася в банк. Однак, йому було запропоновано отримати кредит лише з умовою надання застави нерухомого майна. Оскільки позивач не має документа про право власності на споруджене майно, то не може ,через цю обставину, отримати кредит банку. Вимоги позову обгрунтовані доказами (л.с.10-46 ) і передбачені ст. 376 ЦК України, яка визначає, що особа, яка спорудила самочинно будову на земельній ділянці ,що виділена їй в установленому законом порядку, набуває прав власності на цю будову за рішенням суду.

Outcome: approved