Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП "НДПІ "Укрдіпрогазоочистка" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, вказавши в заяві, що з 10.10.2005 р. вона працювала у відповідача на посаді провідного спеціаліста з кадрової роботи та мотивації праці. 30.11.2009 р. вона була звільнена з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України (у звязку із скороченням штату внаслідок ліквідації підприємства на підставі наказу №172/К від 28.09.2009 р.). Однак, в день звільнення відповідач не провів з нею повного розрахунку, не виплатив заборгованість по заробітній платі за жовтень 2009 р., компенсацію за невикористану відпустку, а також вихідну допомогу в сумі 6777 грн. 54 коп. На її неодноразові вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі відповідач не реагує, у звязку з чим вона була вимушена звернутись до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по розрахунку в сумі 6777 грн. 54 коп., а також середній заробіток за затримку розрахунку за період з 01.12.2009 р. по день винесення рішення суду, виходячи з середньоденної заробітної плати 120 грн. 50 коп. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, зменшила їх, оскільки 12.01.2010 р. відповідач виплатив їй заборгованість по розрахунку в сумі 6777 грн. 54 коп. Просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.12.2009 р. по 12.01.2010 р. в сумі 5061 грн., виходячи із середньої заробітної плати 120 грн. 50 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працювала на підприємстві з 10.10.2005 р. на посаді провідного спеціаліста з кадрової роботи та мотивації праці. 30.11.2009 р. вона була звільнена з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату внаслідок ліквідації підприємства, що підтверджено копією наказу про її звільнення. Відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не провів з нею в день звільнення повний розрахунок, а лише 12.01.2010 р. виплатив їй заборгованість в сумі 6777 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості по заробітній платі за жовтень 2009 р., компенсації за невикористану відпустку, та вихідної допомоги. Вказані обставини відповідач не спростував. Також судом встановлено, що з вини відповідача мала місце затримка розрахунку з позивачкою за період з 01.12.2009 р. по 12.01.2010 р, тобто 42 дні. Згідно розрахунку позивачки, її середній заробіток за останні два місяці перед звільненням склав 1997 грн. /(2117,73+1876,18) : 2 = 1997/ Таким чином, за вказаний період з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 2795 грн. 80 коп. /(1997 : 30) х 42 дні = 2795 грн. 80 коп./ Вказана сума підлягає виплаті позивачу з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, розрахунок яких та утримання проводяться на підприємстві. Відповідач не спростував вказані обставини, ніяких заперечень суду не надав. Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від спати держмита, то ця сума, яка складає 51 грн., підлягає стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial