Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Мешканка села Коровинці Недригайлівського району Сумської області [PERSON] звернулася до Недригайлівського районного суду з позовом до ВАТ "Коровинський коноплезавод" про стягнення з відповідача на користь позивачки 5326 грн. 14коп. її середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи за період до 25 листопада 2009 року та середнього заробітку позивачки за послідуючий період до дня ухвалення рішення у справі за даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17 березня 2009 року вона була звільнена з роботи у ВАТ "Коровинський коноплезавод" відповідно до вимог п.2 ст. 36 КЗпП України у зв"язку з закінченням строку трудового договору і що, незважаючи на вимоги ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів остаточного розрахунку з нею по заробітній платі, а тому на виконання ст. 117 КЗпП України має сплатити позивачці її середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Представник відповідача в судове засідання у даній справі не з"явився з невідомих суду причин в умовах належного повідомлення судом відповідача про день, час і місце розгляду справи. Тому, судом відповідно до постановленої на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвали проведено заочний розгляд справи. Розгляд справи проведено за неявки позивачки в умовах надіслання нею заяви про це і в умовах відсутності заперечень позивачки проти заочного розгляду справи. Дослідивши надані у справі письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Факт звільнення позивачки з роботи у ВАТ "Коровинський коноплезавод" 17 березня 2009 року на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України підтверджується відповідним записом за змістом стор. 10-11 трудової книжки [PERSON] ( а.с. 6 ) За змістом виданої відповідачем письмової довідки вбачається, що ВАТ "Коровинський коноплезавод" має заборгованість перед [PERSON] в частині розрахунку по заробітній платі на суму 2019 грн. 86 коп. (а.с.25) Згідно вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум. що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. За змістом позовних вимог [PERSON] вбачається, що день звільнення позивачки був її останнім робочим днем у відповідача. Згідно вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинне виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За змістом роз"яснень постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" вбачається, що у випадку з"ясування при розгляді справи факт затримки розрахунку працівника при звільненні його з роботи суд на підставі ст. 117 КЗпП України має стягнути на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому його вини, але сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як вбачається з виданої відповідачем і наданої позивачкою письмової довідки, середньоденний заробіток [PERSON] у ВАТ "Коровинський коноплезавод" склав 30 грн. 61коп. ( а.с. 8 ) Тому, суд вважає, що відповідач має сплатити на користь позивачки її середній заробіток за час прострочення виплати позивачці розрахунку по заробітній платі за період з дня звільнення по день ухвалення цього рішення, що склав 222 робочих днів, а обраховувана сума середнього заробітку позивачки за зазначений період склала 6795 грн. 42 коп. Разом з цим, враховуючи відсутність за змістом позовних вимог [PERSON] розрахунку суми, заявленої до стягнення в якості середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідача з позивачкою по заробітній платі за період з 26 листопада 2009 року по день ухвалення рішення, суд вважає за необхідне при ухваленні рішення у справі виходити з суми заборгованості в розрахунку середньоденного заробітку за кожен з робочих днів по день ухвалення цього рішення, а по причині відсутності такого розрахунку за змістом позовних вимог, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про часткове задоволення позову.

Outcome: partial