Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу на зберігання грошових коштів у сумі 42500 грн. з капіталізацією відсотків та їх виплатою в кінці строку з розрахунком 15,85 річних. Однак, в термін, визначений в договорі відповідач обов'язків не виконав, виплату не здійснив, тому позивачка просила стягнути з відповідача 42923 грн. 50 коп. банківського вкладу та відсотків. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача збитки в сумі 29976 грн., що складаються з суми неотриманого прибутку - 4708 грн. 66 коп., поштові, транспортні витрати на суму 100 грн. 88 коп., витрати з отриманням медичної допомоги в сумі 167 грн. 44 коп. та моральну шкоду в сумі 15000 грн., а також витрати пов'язані з правовою допомогою в сумі 15000 грн. та судові витрати. Спричинення збитків позивачка обґрунтувала тим, що вона мала намір отримані у відповідача гроші розмістити у іншому банку для отримання відсотків, як таких що для неї були основним джерелом існування, оскільки позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Позивачка також зазначила, що в зв'язку з неодноразовими зверненнями за відновленням порушеного права, вона вимушена була нести поштові (12 грн. 80 коп.), транспортні (57 грн. 80 коп.) витрати та витрати по роздрукуванню документів (30 грн. 70 коп.). Відмова своєчасного повернення грошового вкладу спричинила позивачці значні фізичні та душевні страждання, переживання щодо долі її багаторічних заощаджень, вимушене обмеження та коригування витрат сімейного бюджету; порушився попередній уклад сімейного життя, у родині стали виникати сварки, погіршилось почуття позивачки, в зв'язку з чим позивачка купувала ліки на суму 167 грн. 44 коп. Позивачка також була позбавлена можливості направити на лікування доньку, яка є постраждалою вад Чорнобильської катастрофи та мала направлення на лікування. До початку розгляду позову позивачка надала заяву про зменшення позовних вимог в зв'язку з виплатою суми вкладу та відсотків, в іншій частині позов не змінила В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав, зазначених вище,з урахуванням уточнення, представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду позову. Суд вважає за можливе розглянути позов у його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем було укладено договір банківського вкладу на зберігання грошових коштів у сумі 42500 грн. з капіталізацією відсотків та їх виплатою в кінці строку з розрахунком 15,85 річних на період з 30.03.09 р. по 04.04.09 р. На момент розгляду позову кошти та відсотки за договором позивачці повернуті. Постановою правління НБУ від 14.05.09 р. за №294 було призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 рік з 15.05.09 р. по 14.05.10 р. та було накладено мораторій на задоволення вимог кредиторів на період з 05.05.09 р. по 14.11.09 р., а в подальшому було прийнято рішення про ліквідацію банку. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивачка та її представник, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не довела тих обставин, що гроші, у відповідача вона б дійсно розмістила в ВАТ КБ «Інтербанк», з яким уклала депозитний договір ще 13.12.08 р„ тим більше, що з змісту позовної заяви позивачки вбачається, що кошти вона мала намір витратити на лікування доньки за направленням медичного закладу. Що стосується вимог в частині відшкодування сум витрачених на поштові (12 грн. 80 коп.), транспортні (57 грн. 80 коп.) витрати та витрати по роздрукуванню документів (30 грн. 70 коп.), го на думку суду вони також не підлягають задоволенню, оскільки звертаючись до відповідача позивачка лише реалізувала надані їй права. Крім того, на момент звернення до відповідача 14.05.09 р. та 07.07.09 р., було накладено мораторій на задоволення останнім вимог кредиторів. В своєму клопотанні від 22.04.09 р. позивачка просила розглянути питання про повернення коштів, проінформувати про дату повернення, а в разі відмови - надати письмову відповідь. Заява ж від 08.04.09 р. виконана рукописним текстом. Позивачкою та її представником не надано доказів витрати 57 грн. 80 коп. на транспортні витрати, пов'язані з поїздками саме до відповідача. Представником позивачки також не доведено причинно-наслідкового зв'язку між вживання позивачкою ліків та неповерненням грошей за договором. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Жодного доказу спричинення моральної шкоди, передбаченого Главою 5 ЦПК України, ані позивачка, ані її представник в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з наданням правової допомоги, визначивши їх в якості спричинених їй збитків. Однак отримання юридичної допомоги є правом, а не обов'язком відповідачки. Крім того, п. З ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу, віднесені до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, витрати, пов'язані з наданням правової допомоги не можуть бути визнані судом спричиненими позивачці збитками, а тому, в задоволенні позовних вимог в цій частині суд також вважає за необхідне відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи суд не вбачає. Відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивачки на користь держави судовий збір в сумі 299 грн. 77 коп. На підставі ст. ст. 22, 23, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved