Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу, усунення перешкод в користуванні будинком, відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що він на підставі Свідоцтва про право власності від 05.02.1993 року, був власником жилого будинку № 15 по вул. Горького в м. Києві (с. Троєщина). На початку 1998 року він тяжко захворів, став потребувати стороннього догляду і звернувся до свого далекого родича [PERSON] з пропозицією здійснювати за ним догляд, а саме купувати ліки, їжу, прати тощо. Він погодився, але запропонував укласти йому договір купівлі-продажу будинку. Спочатку він відмовився це робити, але потім погодився. 14.04.1998 року між ними був укладений Договір купівлі-продажу будинку № 15 по вул. Горького в м. Києві, однак ніяких коштів за даним Договором він від відповідача не отримав. Відразу після укладення договору він поїхав до родичів в с. Чижівку Звенигородського району Черкаської області, де проживає до цього часу. Відповідач [PERSON] повідомив, що він буде сплачувати гроші за будинок протягом двох років, оскільки у нього важке матеріальне становище. Але до цього часу відповідач гроші не повернув, на неодноразові звернення він не реагує. Наявність у нього на руках оригіналу договору купівлі-продажу будинку свідчить про те, що розрахунок з ним до цього часу не проведений. Також зазначив про те, що відповідач на даний час використовує будинок на власний розсуд, здаючи його в оренду, за що отримує прибуток. Вважає, що такими діями відповідача йому завдано збитків, оскільки він би сам міг здавати будинок в оренду і отримати за це гроші в сумі 200.000 грн. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить суд розірвати Договір купівлі-продажу будинку № 15 по вул. Горького в м. Києві (с. Троєщина), укладений між ним та [PERSON]; усунути перешкоди в користуванні вказаним жилим будинком, зобов′язавши відповідача виселити квартирантів з будинку; стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 200.000 грн., а також стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив їх задовольнити, розірвати Договір купівлі-продажу будинку № 15 по вул. Горького в м. Києві, укладений між позивачем та відповідачем 14.04.1998 року; усунути перешкоди в користуванні жилим будинком, стягнути з відповідача на користь позивача понесені збитки в розмірі 200.000 грн., а також судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він повністю сплатив всю суму за Договором купівлі-продажу, а тому вважає, що немає підстав для задоволення позову. Також зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки пройшло вже більше трьох років з моменту укладення Договору. На цій підставі просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з′явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено при розгляді справи, 13.04.1998 року між позивачем [PERSON], з однієї сторони, та відповідачем [PERSON], з другої сторони, був укладений Договір купівлі-продажу будинку № 15 по вул. Горького в м. Києві (с. Троєщина). Даний Договір посвідчений державним нотаріусом П′ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори (а.с.8). Відповідно до п. 1, 2 Договору продавець продав, а покупець купив належний продавцю на праві власності жилий будинок № 15 по вул. Горького в м. Києві. Даний будинок дерев′яний, жилою площею 46, 6 кв.м., з надвірними будівлями та іншими спорудами. Спірний жилий будинок належав на праві власності позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Ватутінською районною державною адміністрацією м. Києва 05.02.1993 року та зареєстрованого в Київському міському БТІ 10.03.1998 року за № 41025 (п. 3 Договору). Згідно із п. 5 Договору продаж будинку вчинено за 16.677 грн., які продавець одержить від покупця після підписання цього договору. Вказаний Договір купівлі-продажу підписаний особисто і продавцем [PERSON], і покупцем [PERSON] В своїх позовних вимогах [PERSON] вказує на те, що відповідач не розрахувався з ним за жилий будинок, а тому він вважає, що договір повинен бути розірваний, а з відповідача стягнуто на його користь понесені збитки. Як вбачається з письмових матеріалів справи, Договір купівлі-продажу укладений сторонами 14.04.1998 року, а тому суд вважає, що до даних правовідносин повинні застосовуватися вимоги Цивільного кодексу України 1963 року. Так, відповідно до вимог ст. 224 ЦК України (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов′язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов′язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ст. 227 ЦК України Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевого Ради народних депутатів. Статтею 228 ЦК України передбачено, що продаж майна провадиться за цінами, що встановлюються за погодженням сторін, якщо інше не передбачено законодавчими актами. Відповідно до вимог ст. 232 ЦК України якщо покупець на порушення договору відмовиться прийняти куплену річ або заплатити за неї встановлену ціну, продавець вправі вимагати прийняття речі покупцем і оплати ціни, а також відшкодування збитків, завданих затримкою виконання, або з своєї сторони, відмовитись від договору і вимагати відшкодування збитків. Як встановлено судом при розгляді справи, між сторонами по справі був укладений Договір купівлі-продажу, позивач особисто виявив бажання щодо укладення договору з відповідачем, погодився на його умови, був присутній при оформленні договору та його підписанні, ознайомлений з його змістом, особисто підписав договір, ніяких зауважень щодо його змісту не виказував, протягом тривалого часу не виявляв бажання щодо розірвання цього договору та не заявляв вимог щодо визнання його недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов′язана довести ті обставини, на якій вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ні позивач, ні його представник не надали суду належних доказів того, що відповідачем не було проведено розрахунок з позивачем за оспорюваним Договором купівлі-продажу жилого будинку. Пояснення представника позивача та третьої особи щодо непроведення розрахунку відповідачем не можуть бути прийняті судом до уваги як беззаперечний доказ позовних вимог [PERSON] Крім того, слід зазначити, що оспорюваний Договір був укладений в 1989 році, а звернувся позивач [PERSON] до суду з позовом лише 23.07.2009 року. Відповідно до вимог ст. 71 ЦК України (1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Згідно із ч.1 ст. 80 ЦК України (1963 року) закінчення строку позовної давності до пред′явлення позову є підставою для відмови в позові. Таким чином, суд вважає, що пропущення позивачем [PERSON] строку звернення до суду (через 11 років після укладення Договору) також є підставою для відмови в позові щодо розірвання договору купівлі-продажу жилого будинку. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо розірвання Договору купівлі-продажу будинку, то суд вважає, що не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні будинком та стягнення на користь позивача збитків в розмірі 200.000 грн. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необгрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed