Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернувся в суд із позовом про стягнення з [PERSON] 30 000 грн. за договором позики (а.с.З). У лютому 2010 року позивач збільшив позовні вимоги(а.с.29). [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на свою користь: 30 000 грн. основного боргу, 4 410 грн. інфляційних збитків та три проценти річних, що становить суму 1 008 грн. 49 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 03 листопада 2008 року між: ним та відповідачем був укладений договір позики. Згідно з умовами даного договору він передав, а [PERSON] прийняв у власність 30 000 грн. Строком повернення позики було визначено до 20 листопада 2008 року. [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів не виконав. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON]С, який дії на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26.04.2010 року, підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові (довіреність долучається до матеріалів справи). У обгрунтування вимог надав суду для огляду оригінал договору позики. Пояснив, що підписаний договір сторонами. Наголосив, що п.6 даного договору вказано, що підписання сторонами договору є підтвердженням фактичної передачі грошей позивачем відповідачу. Відповідач до суду не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.54). Про причину неявки суд не сповістив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням cm.224 ЦПК України (письмова згода представника позивача долучається до матеріалів справи). У довіреності не застереженні обмеження повноважень на вчинення відповідної процесуальної дії, тому вважається, що представник позивача - [PERSON]С, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені позивача усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти позивач (ч.ч.1,2 cm.44 ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані на час постановлення рішення письмові докази, суд приходить до висновку про наступне. У відповідності до ч.І cm. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно із ч.І cm. 1047 цього ж Кодексу укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш яку десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON]Т, 03 листопада 2008 року у письмовій формі був укладений договір позики, оскільки договір вважається укладеним з моменту фактичної передачі грошей відповідачу (а.с.5). За клопотанням представника позивача, який на розгляд справи надав оригінал договору позики, суд у судовому засіданні оглянув оригінал даного договору. Сторони домовилися, що підписання ними даного договору є підтвердженням фактичної передачі грошей позивачем відповідачу. Таким чином, із змістів пунктів 1,6 вище зазначеного договору позики вбачається, що позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 30 000 грн. Згідно ч.І cm. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. [PERSON] зобов'язався повернути борг до 20 листопада 2008року, однак своїх зобов"язань не виконав. Як пояснив представник позивача на день постановлення рішення у справі відповідач не повернув позивачу суми позики. Якщо відповідач своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Причини невиконання зобов'язань правового значення для справи не мають, оскільки боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 cm. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також: три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п.4 договору позики). Так, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 34 410 грн. ( 30 000 грн. х 1,147 середній індекс інфляції - 34 410 грн.), а три процента річних від простроченої суми складають 1 008 грн. 49 коп. (30 000 грн. х 3%х409 дн. (з 20.11.2008року по 02.01.2010року) :365 дн. = 1 008 грн. 49 коп.). Таким чином, з відповідача слід стягнути у загальній сумі 35 418 грн.49 коп. ( 34 410 грн. + 1 008 грн. 49 коп. = 35 418 грн. 49 коп.). Згідно ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1,32,10). Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення сумнівів у суду не викликають та підлягають присудженню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Що ж стосується витрат на правову допомогу, то [PERSON] є фахівцем у галузі права (а.с.13), за законом має право на надання правової допомоги (ах. 11,12), надавав таку допомогу як фахівець у галузі права (а.с.9), є підстави для присудження з відповідача компенсації понесених позивачем витрат, але граничний розмір витрат, пов»язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалюється судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що виплачується сорок відсотків розміру мінімапьної заробітної плати за годину роботи (постанова КМУ від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Так, розмір мінімальної заробітної плати на день ухвалення рішення- 884 грн.; 40% від 884 грн. = 353 грн. 60 коп.; особа, яка надавача правову допомогу - [PERSON] прийняв участь у одному одногодинному судовому засіданні, яке відбулося 14 січня 2010 року; інші дії - складання позовної заяви, надання усних консультацій, копіювання документів не перевищують двох годин, тому компенсагця витрат на правову допомогу, наданих [PERSON], не перевищує 1 060 грн. 80 коп. (353,60 грн. х З години - 1 060 грн. 80 коп.). Представник позивача [PERSON], який бере участь у розгляді справи, за дорученням має процесуальний статус саме представника позивача, що передбачено cm.cm.26,42 ЦПК України і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу. Цивільний процесуальний кодекс України не відносить до судових витрат витрати за послуги представника у суді.

Outcome: approved