Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

23.07.2003року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], яким в порядку поділу спадкового майна просили визнати за ними право власності на житловий будинок № 274 з побутовими спорудами, що знаходиться на вул. Богдана Хмельницького в м. Кіровограді з виплатою відповідачу грошової компенсації за належну йому частину вказаного домоволодіння. Під час розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати за кожною із них право власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку № 274 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Богдана Хмельницького в м. Кіровограді з виплатою на користь [PERSON] 26459грн.50коп. грошової компенсації за належну йому частку в праві спільної часткової власності житлового будинку № 274 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Богдана Хмельницького в м. Кіровограді(т.2, а.с.102-105). Окрім того, позивачі додатково просили припинити право власності відповідача на належну йому 1/2 частину житлового будинку №274 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Богдана Хмельницького в м. Кіровограді. Окрім того, позивачі також просять стягнути з [PERSON] на їх користь понесені ними всі судові витрати по справі. На обґрунтування вимог позивачі вказали, що 24.08.1997року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння № 274, розташоване по вул. Б. Хмельницького в м. Кіровограді, яку шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном прийняли сини спадкодавця - [PERSON] (чоловік [PERSON] і батько [PERSON]С.) та [PERSON] по 1/2 частині кожний. 1.01.1998 року помер [PERSON]. [PERSON] разом з дочкою [PERSON]С, 03.08.1989р.н. (була неповнолітньою на час відкриття спадщини) є спадкоємцями його 1/2 частини спірного домоволодіння. У встановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 25.01.2003 року помер [PERSON] спадкоємцем його 1/2 частини спірного домоволодіння є відповідач. Оскільки в будинку ніхто не проживає, він знаходиться в занедбаному стані, у відповідача є власне житло, розподілити будинок по 1/2 частині технічно неможливо, то просили позов задовольнити, їм виділити домоволодіння в натурі з виплатою відповідачу грошової компенсації. Позивачі вказала також і на те, що не мали змоги надати всі документи, які вимагала нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі і будинкову книгу домоволодіння № 274, розташованого по вул. Б. Хмельницького, оскільки їх переховує відповідач та відмовляється надати, а після звернення до суду в нотаріальній конторі повідомили, що неможливо вирішити питання спадкового майна доки триває спір щодо нього. Відповідач позов визнав частково, а саме, що стосується визнання права власності за позивачами 1/2 частки будинку № 274, розташованого по вул. Б. Хмельницького в м. Кіровограді і є спадковим майном після смерті [PERSON]. Тобто, з цього питанні позиція відповідача є незмінною з початку розгляду справи та ним підтверджено, що [PERSON] після смерті [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном(т.1а.с.75-76). Представник відповідача за відсутності відповідача під час розгляду справи по декілька раз змінював точку зору, то визнаючи позов в цій частині, то заявляючи чисельні усні та письмові клопотання про закриття провадження по справі, вважаючи всі вимоги необгрунтованими та безпідставними. Також, [PERSON] та його представник заперечили проти отримання компенсації за 1/2 частину домоволодіння під №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького, посилаючись на те, що вона є незначною та не відповідає ринковим цінам на нерухомість. Відповідач за належну йому Уг частину, отриманого у спадок домоволодіння, зажадав компенсацію у 20000 доларів США та вказав, що будинкова книга домоволодіння під №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького втрачена, як і інші оригінали документів на вказаний будинок. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, заслухавши спеціаліста Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, оглянувши спадкову справу №145 після смерті [PERSON] Степановича, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.08.1997року помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння № 274 по вул. Б. Хмельницького в м. Кіровограді, яку шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном прийняли [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожний. 1.01.1998 року помер [PERSON] і спадкоємцями належного йому майна - Уг частини домоволодіння № 274 по вул. Б. Хмельницького в м. Кіровограді є позивачка [PERSON]- дружина померлого, та його дочка [PERSON]С, яка була неповнолітньою на час відкриття спадщини. [PERSON] в своїх інтересах та як законний представник [PERSON] у встановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (т.1 а.с.234), тобто заява була подана в порядку ст.549, а не ст.551 ЦК УРСР (в редакції 1963року). 25.01.2003 року помер [PERSON] і спадкоємцем його 1/2 частини спірного домоволодіння є відповідач, який на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.2003року зареєстрував право власності ХА частини будинку №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького в ОКП „Кіровоградське ООБТІ" (т.1а.с.29,64). Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи, заведеної Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] та із пояснень спеціаліста - нотаріуса Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, встановлено, що є не можливою видача свідоцтва про право на спадщину позивачам, оскільки існує спір між сторонами по справі відносно домоволодіння під №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького в м. Кіровограді. Зокрема, спеціаліст також вказала, що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 20.02.2001року, виданого спадкоємцю [PERSON] - [PERSON], зазначено, що на 1А частину згаданого житлового будинку №274 з відповідною частиною надвірних будівель свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], ще не видано. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963року) спадкоємець визнається таким що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4 із змінами, якщо у встановлений шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним, що [PERSON] Грнгаро фактично вступив в управління спадковим майном після смерті спадкодавця [PERSON], а [PERSON] в своїх інтересах та як законний представник [PERSON] на 19 день після смерті чоловіка, тобто протягом шести місації з відкриття спадщини, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відтак позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на спадщину в рівних частках: на 1/4 частину кожна щодо 1/2 частини в житловому будинку з віз::з л: частиною надвірних будівель під №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького Кіровограді, прийнятого у спадщину [PERSON] Що стосується позовних вимог про визнання за позивачами права власності на ? частини будинку №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького, що належить відповідачу, з компенсацією її вартості, то згідно частин 1, 2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної вартості його частки. Таким чином, співвласник вправі вимагати грошової вартості його частки у власності лише в разі, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом чи якщо спільне майно є неподільною річчю. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно роз'яснень, наведених в п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 4 жовтнж 19911 N 7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок", якщо виділ частки будинку в натурі суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування воособлш приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. При неможливості виділу чи будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначає за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку за розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може 4 проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при неесшдв призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справа, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності і будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №5115,5116121 05.05.2009року виділ в натурі 1А частку будинку №274, розташованого по вул. Боц Хмельницького, загальною внутрішньою площею 42,9кв.м (житлова-18,10 кв.м.), або встановлення порядку користування технічно неможливо. Не має технічної можлива переобладнання будинку в окремі ізольовані жилі приміщення з окремими виходами. Ринкова вартість досліджуємого житлового будинку за методом аналогів продажів стана 52919грн. На обґрунтування такої вартості, зазначено, що будинок із глинобитними стін облицьованими цеглою, побудований в 1959році, має фізичний знос у 50%, відсутнє інженерне забезпечення (внутрішня каналізація, внутрішнє водопостачання, газопостача опалення), будинок по інженерному благоустрою та технічному стану не відповідає вюю ДБН В2.2.15-05"Житлові будинки" і знаходиться в незадовільному стані, (т.2 а.с.51-55,Е Оскільки у висновку судової будівельно-технічної експертизи №5115,5116/21 від 05.05.2009року мала місце описка, а саме в описовій частині об'єктом дослідження є будинок №274, розташований по вул. Богдана Хмельницького у м. Кіровограді, в той час, як у пунктах 2-5 висновку мова йде про будинок під №267, розташований за тією ж вилицею, що і 274, то судом був запрошений експерт, що проводив експертизу для дачі відповідних пояснень. Експерт в судовому засіданні пояснив, що будівельно-технічна експертиза №5115,5116/21 від 05.05.2009року ним була проведена відносно будинку №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького у м. Кіровограді, були зроблені фотознімки, виконані заміри та здійснені розрахунки саме цього будинку, однак із-за значного навантаження ним була допущена технічна помилка у висновку при зазначенні номеру будинку. Щодо визначення ринкової вартості спірного будинку, зазначав, що будинок із-за тривалого невикористання має занедбаний вигляд, значний знос, розташований на значному віддаленні від центра міста, також були взяті до уваги престижність району де знаходився об'єкт дослідження та інші фактори, що впливають на ціноутворення. Вважає, що час що минув з моменту проведення експертизи до дачі пояснень в судовому засіданні не вплинув на ціну будинку №27, оскільки загальна тенденція на ринку нерухомості свідчить про продовження зниження цін на житло. Виходячи зі змісту експертизи та пояснень експерта, відносно ринкової вартості будинку №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького у м. Кіровограді, за яку він може бути реально проданий, суд приймає за основу метод аналогів продажів, тобто метод, який базується на порівнянні ринкової вартості об'єктів схожих з тим, що оцінюється та погоджується з необхідністю застосування 10% знижки на торг і остаточно визначає вартість домоволодіння №274 з відповідними надвірними будівлями у розмірі 52919грн., відповідно вартість грошової компенсації за 54 частину становить 26459 грн.50 коп ( 52919 грн.:2 =26459 грн.50 коп.). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачі мають потребу у житлі більшу ніж відповідач, останній має власне житло, розташоване по вул. Богдана Хмельницького, 237(т.2 а.с.7), після смерті у 2003році [PERSON] [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину, однак у спадковому будинку не проживав, догляд за ним не здійснював, тобто можна зробити висновок, що потреби у даному будинку, для проживання він не мав та не має, спільне користування та поділ спірного домоволодіння неможливий, а тому є всі законодавчо встановлені підстави для припинення права власності [PERSON] на належну йому 1/2 частину домоволодіння №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького у м. Кіровограді з виплатою йому грошової компенсації в розмірі 26459грн. 50коп. за його частку та відповідно визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частки будинку №274, розташованого по вул. Богдана Хмельницького у м. Кіровограді за кожною із них, при цьому розмір грошової компенсації, що підлягає стягненню з кожного із позивачів на користь відповідача становить по 13229грн.75коп. (26459 грн. 50 коп : 2). Таким чином підсумовуючи викладене [PERSON] та [PERSON] мають право власності на 1/2 частку домоволодіння №274 з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по вул. Богдана Хмельницького у м. Кіровограді кожна. Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Розподіляючи судові витрати суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] половину від понесених нею 530грн. витрат за послуги адвоката (т.1а.с.29а), тобто за послуги надані за період 2003-201 Ороки в частині вимог про компенсацію за належну відповідачу частку у спірному майні в сумі 265грн. Також, [PERSON] понесені судові витрати: при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 51 грн. (т.іа.с. 2), при уточненні позовних вимог доплачено судовий збір в розмірі 213 грн.60 коп (т.2 а.с.100), сплачено 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (т.2 а.с. 101), а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 384,60грн (264грн.60коп.+120грн.) понесених та документально підтверджених судових витрат. Понесені позивачами кошти на провдення експретизи суд не розподіляє, оскільки не надано підтверджуючого платіжного документа. У відповідності до ст.80 ЦПК позивачі за вимогу провизнання права власності на спадкове майно повинні сплатити на колристь держави 1% ціни позову.

Outcome: approved