Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 30.05.2009р. між ним та відповідачем [PERSON], який діяв за дорученням [PERSON] була укладена угода про купівлю-продаж автомобіля ВАЗ-21070 ЗНГ, номерний знак [NUMBER]. Цього ж числа він отримав автомобіль та передав [PERSON] 33\~000 грн., про що він отримав розписку, а останній видав довіреність на право керування та розпорядження автомобілем, після чого мали намір оформити угоду купівлі-продажу на автомобільній біржі при ДАІ в жовтні 2009р. Але 28.07.2009р. постановою відповідача-3 було накладено арешт на майно [PERSON] в т.ч. вказаний автомобіль, який фактично належав йому, позивачу. У звязку з наведеним позивач просить зобовязати відповідачів припинити дії, що порушують його права в оформленні угоди купівлі-продажу автомобіля [NUMBER], скасувати постанову відділу ДВС від 28.07.2009р. про арешт автомобіля, зобовязати [PERSON] зявитися для документального оформлення угоди купівлі-продажу на автомобільну біржу при ДАІ. В судовому засіданні позивач та третя особа [PERSON] наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, при цьому зазначили, що позивач не міг оформити угоду купівлі-продажу автомобіля, так як не вистачало коштів, а тому мав намір оформити цю угоду лише у жовтні 2009р. При цьому, зазначив, що [PERSON] порушує його права тим, що на його автомобіль накладено арешт, ДВС оскільки винесло постанову про накладення арешту на належний йому автомобіль, [PERSON] вважає ніяким чином його права не порушив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання направили заяви з проханням справу слухати без їх участі, [PERSON] покладається на розсуд суду, [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача ВДВС Машівського РУЮ заперечує проти задоволення позову за безпідставністю, вважає, що виконавча служба діяла відповідно до вимог законодавства, і вважає, що дії відповідачів -1, 2 та [PERSON] спрямовані на невиконання рішень судів та інших органів. Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України у Машівському районі з позовом не погоджується, вважає, що виконавча служба діяла правомірно. Представник ВАТ «[PERSON] [PERSON]» в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 18.04.2009р. [PERSON] видав довіреність на 3 роки якою уповноважив [PERSON] ( відповідача-2 ) розпоряджатися належним йому автомобілем ВАЗ-21070 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] в том числі з право продажу ( а.с. 11 ). У свою чергу [PERSON] 30.05.2009р., діючи за передорученням [PERSON], видав довіреність терміном на 3 роки якою уповноважив [PERSON] та [PERSON] також розпоряджатися зазначеним вище автомобілем. Для здійснення цих повноважень він надав позивачу право представляти інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах, органах Державтоінспекції, комісіях або в будь-яких інших підприємствах, установах та організаціях з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією, відчуженням тапереобладнанням автомобіля ( а.с. 10 ). В період з 30.04.2009р. по 03.09.2009р. державною виконавчою службою винесено ряд постанов про відкриття виконавчого провадження, які обєднані між собою, про стягнення з [PERSON] на користь держави та ВАТ «[PERSON] [PERSON]» недоїмки зі страхових внесків та боргу ( а.с. 54, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71 ). Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу. За змістом ст. ст. 5, 50 цього Закону державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії., в т.ч. шляхом звернення стягнення на майно боржника. З метою забезпечення виконання рішення суду за заявою ВАТ «[PERSON] [PERSON]» постановою державного виконавця від 28.07.2009р. було накладено арешт на майно [PERSON], а саме автомобілі ВАЗ-21070 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] та Ланос ДНЗ ВІ 0467 АО ( а.с. 72-73 ). Таким чином, суд вважає, що постанова державного виконавця від 28.07.2009р. винесена відповідно до вимог законодавства, з метою виконання рішення як суду так і Управління Пенсійного фонду України у Машівському районі. З копії технічного паспорту на автомобіль ВАЗ-21070 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] від 26.02.2009р. вбачається, що він належить відповідачу [PERSON] ( а.с. 9 ), тобто він і на даний час є його власником. Частиною 1 ст. 59 цього Закону, передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з вимогою про звільнення майна з-під арешту не звертався. Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особо іншій для представництва перед третіми особами. Відповідно до статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, може в будь-який час її скасувати. Припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення представлюваного. Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» - державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски. Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати ( перереєструвати ) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання ( одержання ). За змістом п.8 цього Порядку - державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів ), на підставі документів, що підтверджують правомірність їх придбання. Пунктом 1 ч.1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Таким чином, твердження позивача про укладення угоди купівлі-продажу, про що 30.05.2009р. [PERSON] написав розписку ( а.с. 12 ) про отримання від нього коштів в сумі 33\~000 грн. за вказаний автомобіль, суд вважає, не є підтвердження укладення зазначеного договору, оскільки він належним чином не оформлявся, податки з вказаної суми сплачені не були. А посилання позивача на відсутність на той час коштів необхідних для належного укладення договору, суд вважає правового значення по даній справі немає. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки довіреність видана [PERSON] в порядку передоручення за [PERSON] не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль [NUMBER], повноваження, яке виникає у представника за довіреністю, не порушує його майнових або особистих немайнових прав, оскільки власник в односторонньому порядку має право скасувати довіреність в будь-який час її дії, [PERSON] в установленому законом порядку автомобіль не відчужив, а тому суд не вбачає підстав для скасування постанови державного виконавця від 28.07.2009р. про накладення арешту на майно, як і зобовязувати відповідачів припинити дії, що порушують право позивача, так і вчинити будь-які дії на його користь, і приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати на його користь стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed