Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Булгару) Д.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 270, мотивуючи тим, що з червня 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що у них різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого в сімї постійно виникали сварки, що негативно відображалось на дитині. Вважає примирення неможливим. Позивачка також просила стягнути з відповідача судові витрати на оплату держмита в розмірі 8,50 грн., на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та витрати на юридичну допомогу в розмірі 300 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 20.07.2002 року, шлюб у обох перший, мають доньку [PERSON], [INFO], яку удочерили на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2007 р. Сторони з червня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що у них різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого в сімї постійно виникали сварки, що негативно відображалось на дитині. Крім того, позивачка на момент розгляду справи вагітна від іншого чоловіка та має намір створити з ним сімю. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved