overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був зареєстрований 01 березня 1975 року у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, за актовим записом №15. Від шлюбу, сторони, неповнолітніх дітей, на день подачі позову до суду, не мають. [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що одруження - із відповідачкою невдалим, у них різні характери та погляди на життя, дружина безпричинно влаштовувала сцени ревнощів, взаємна неповага і на цьому ґрунті систематично виникали сімейні непорозуміння, які привели до того, що з 1998 року їх сім'я розпалася і вони припинили шлюбні відносини. На сьогодні їх сім'я фактично не існує і вони не підтримують жодних сімейних відносин. Проживають окремо, миритися він не бажає, оскільки на сьогодні проживає у фактичному шлюбних відносинах з іншою жінкою, і бажає узаконити ці відносини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Тому, [PERSON], просить розірвати шлюб, між ним та [PERSON], зареєстрований,01.03.1975 року у Великобичківській селищній раді, Рахівського району, Закарпатської області, актовий запис №15. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на нього. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги, визнала, згідна на розірвання їх шлюбу. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони, як подружжя, не підтримують жодних відносин, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідачка на розірвання шлюбу згідна. Причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб сторін слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] 17 гривень держмита на користь держави, а [PERSON] від сплати держмита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 23 січня 2009 року відповідачка спричинила його неповнолітній дочці [PERSON] легкі тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №26 від 27 січня 2009 року. За результатами проведеної перевірки Чаплинським РВ УМВС в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON]. було відмовлено на підставі статей 6,7, 27 КПК України. В результаті дій відповідачки спричинено матеріальну та моральну шкоду. Просить суд стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду у сумі 79 грн. 44 коп., моральну шкоду у сумі 1500 грн., та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача справа розглядається без участі відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 січня 2009 року, відповідачка спричинила неповнолітній дочці позивача [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №26 від 27 січня 2009 року відносяться до легких. За результатами проведеної перевірки Чаплинським РВ УМВС в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON], було відмовлено на підставі статей 6.7. 27 КПК України. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1176 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Однак суд вважає, що достатньою та справедливою, з урахуванням перенесених страждань, сума щодо відшкодування моральної шкоди буде в розмірі 500 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Київського інституту хлібопродуктів про стягнення заборгованості по заробітній платі. Посилаючись на те, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 15 січня 1988 року, однак останній не виплатив йому заробітну плату за період з 2008 року до 2009 року, просив стягнути з дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Київського інституту хлібопродуктів на його користь 14 258 грн. 54 коп. заборгованості по заробітній платі. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. 22 лютого 2010 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Крім того, у заяві відповідач зазначає, що позов визнає у повному обсязі та проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 142,59 грн. та відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувсь з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобов»язання не чинити перешкод в користуванні кв.№40 по вул.Миру,1/133 в м.Старокостянтинові, вселити у вказану квартиру, посилаючись на те, що він є власником 1/3 частини [ADDRESS] та зареєстрований там. Відповідачі є співвласниками, вказаної квартири і чинять йому перешкоди в користуванні квартирою. В зв»язку з цим він звернувся до суду за захистом своїх прав - про вселення його в вказану квартиру. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов не визнали, заперечують проти його задоволення та пояснили, що вони проживають в [INFO]. Вселити позивача, який є сторонньою для них особою, не можливо, так як дана квартира однокімнатна. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про придбання майна, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного округу [PERSON] 23.10.2007р. (а.с.4) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Старокостянтинівського БТІ ОР від 13.12.2007р. (а.с.5). 25 січня 2008 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання за адресою: кв.№40 по вул. Миру,1/133 в м. Старокостянтинові (запис про реєстрацію місця проживання в паспорті [PERSON] серія НА №425168. а.с.3). Відповідно до положень ст.155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що слід вселити [PERSON] в кв.№40 по вул. Миру,1/133 в м. Старокостянтинові. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] не чинили перешкоди в користуванні кв.№40 по вул.Миру,1/133 в м.Старокостянтинові [PERSON], що підтверджується їх поясненнями та визнається позивачем, який суду пояснив, що самостійно не намагався вселитись у вказану квартиру, не звертався з цього приводу до відповідачів, так як знав, що добровільно це не відбудеться. В зв»язку з цим, слід відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині зобов»язання відповідачів не чинити перешкоди в користуванні кв.№40 по вулю.Миру,1/133 в м.Старокостянтинові. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 16 грн. (7,5 грн. за ІТЗ розгляду справи + 8,5 грн. судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що йому належить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок №14 по вул.Польовій с.Малий Чернятин Старокостянтинівського району, видане 20.05.1988 р. виконкомом Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району на підставі рішення виконкому Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району №43 від 26.03.1988р. на ім»я [PERSON], посилаючись на те, що в вказаному свідоцтві помилково записано його по-батькові, як «Сільвестрович», а в дійсності його по-батькові - «Савелійович». Встановлення даного факту йому потрібно, так як він не може на свій розсуд вільно розпоряджатись, вказаним майном, з вищезазначених розбіжностей. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що не заперечує проти задоволення заяви, просить справу слухати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] належить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок №14 по вул.Польовій с.Малий Чернятин Старокостянтинівського району, видане 20.05.1988 р. виконкомом Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району на підставі рішення виконкому Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району №43 від 26.03.1988р. на ім»я [PERSON], в якому помилково записано заявника по-батькові, як «Сільвестрович», а в дійсності його по-батькові - «Савелійович». Даний факт підтверджується поясненням заявника, даними паспорта заявника серії НА №897320, виданого 25.05.2001р. на ім»я [PERSON], даними свідоцтва про народження заявника серії ЯЩ №507649 від 24.03.1951р. на ім»я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 2 березня 1993 року у Кременському відділі РАЦС Луганської області, актовий запис № 44, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] у грудні 2009 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що спільне життя з відповідачем припинено у жовтні 2005р. по причині неприязних відносин, які склалися на побутовій основі, що робить неможливим подальше збереження родини. На примирення не згодна. Просила розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з*явився, будучи повідомленим належним чином, у зв*язку з чим справа розглянута без його участі. Суд, вислухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що родина розпалася остаточно, шлюб звязує їх тільки формально, приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені, а шлюб розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою держмита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд, з урахуванням матеріального положення сторін, вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони перебувають з 1997 року та спільних дітей не мають. В нинішнє судове засідання [PERSON] не з'явилась, в попередньому засіданні позов підтримала, пояснила, що сімя їхня розпалась та примирення між ними неможливе, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.10.1997 року та їхня сім'я повністю розпалась, подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, а тому відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд знаходить підстави для розірвання між ними шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 16 жовтня 2008 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді 60 відсотків квартири, що розташована за адресою Луганська область, м. Старобільськ, вул.. Комунарів, 90/1. Право власності померлого на вищевказану частину квартири підтверджується договором купівлі-продажу від 29.10.2001 року за реєстраційним № 5885. На випадок своєї смерті її чоловік заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті її чоловіка є вона та відповідачка за позовом [PERSON] Також вона зверталася до Старобільської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки існує спір про право на спадкове майно з боку відповідачки [PERSON], тому їй рекомендовано державним нотаріусом звернутися до суду. У попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки [PERSON] У попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню і приймаючи до уваги те, що в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Державне мито та інші судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, суд не стягує, бо вона не порушує питання про стягнення з відповідача, а суд сам не може вийти за рамки позову. На підставі ст.ст. 1258-1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Старобільського РВ ГУМВС в Луганській області про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та зняття з реєстраційного обліку, у якому просить суд зобовязати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні ним, як власником будинку № 67 по вул.Горького в м.Старобільськ, а відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Старобільського РВ ГУМВС зобовязати зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником вказаного домоволодіння. Відповідачка зареєстрована в цьому домоволодінні, однак в ньому вона не проживає з 24.07.2007 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні цілком підтримав свої позовні вимоги та підтвердив доводи, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Своїх заперечень суду не надала. Від неї не надійшла заява про відкладення розгляду справи. Представник відповідача - Відділення громадянства, імміграції, та реєстрації фізичних осіб Старобільського РВ ГУМВС України у судове засідання не зявився. Своїх заперечень суду не надав. Справа розглянута у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Факт належності будинку № 67 по вул.Горького в м.Старобільську позивачу підтверджується договором дарування від 25.05.1995 року, копія якого долучена до матеріалів справи. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному в позові будинку, підтверджується копією домової книги і не заперечується відповідачами. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з будинку, відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним позивачу будинком, порушує вимоги ст.ст.328, 380,383 ЦК України, ст.ст. 6, 7,8,9,10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-ІУ від 11.12.2003 року, оскільки її реєстрація (прописка) у належному позивачу будинку позбавляє позивача права користуватися будинком, оформити субсидію. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Питання реєстрації знаходяться у веденні відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Старобільського РВ ГУМВС, що передбачено ст.11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Однак, без письмової заяви відповідача відділення громадянства та реєстрації фізичних осіб Старобільського РВ ГУМВС не може зняти її з реєстрації за вказаною адресою. На підставі ст.ст.328, 380,383, 391 ЦК України, ст.ст.6, 7,8,9,10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-ІУ від 11.12.2003 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне подружнє життя не склалося через те, що відповідач виявився непорядною людиною, постійні зради, що призвело до втрати почуттів один до одного, з вересня 2009 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують і тому вважає, що сім'ю зберегти не можливо, тому просить шлюб розірвати. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала і просить шлюб розірвати. Відповідач в попереднє судове засідання не з"явився, прислав телеграму, в якій просить розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованою. - 08 серпня 2009 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області, згідно свідоцтва про шлюб, актовий запис № 49. Через різні характери та погляди на життя, спільне подружнє життя сторі;. не склалось, з вересня 2009 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, примиритися вони не бажають і не мають намірів жити разом, а тому згідно ст. 112 СК України, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

В січні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1\~500 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги відповідач на утримання доньки не надає. Донька проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позові. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, також зазначив, що він дійсно є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved