Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона та відповідач, 27.07.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкові зареєстрували шлюб. Від подружнього життя народилася донька [PERSON], яка проживає разом з позивачкою. Подружжя разом не мешкають, а тому [PERSON] самостійно утримує дитину. Матеріальної допомоги відповідач не надає, ухиляється від участі в утримані дитини. У звязку з чим позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила постановити рішення при попередньому розгляді справи, пояснивши суду, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду. Соціальної допомоги, яку вона отримує, не достатньо для утримання малолітньої дитини. Відповідач присутній у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? його доходів. Суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову на початку розгляду справи по суті у попередньому судовому засіданні. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.07.2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 266 (свідоцтво про шлюб серія 1-ВЛ № 133153). Від подружнього життя 06.01.2008 року народилася дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серія 1-ВЛ № 101402, яке видано 16.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Батьком дитини, відповідно до свідоцтва про народження, записаний [PERSON], відповідач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків. У статті 180 Сімейного Кодексу України, зазначено, що батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України, передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, через що не працює, отримує щомісячну соціальну допомогу в середньому 130 грн. Відповідачем надано суду довідку відповідно до якої він навчається на першому курсі Харківського професійного ліцею будівництва і комунального господарства та отримує стипендію у розмірі 200 грн. За таких обставин суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача. При цьому у відповідності з положеннями ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, а також відсутність на утриманні у відповідача інших дітей чи непрацездатних осіб. Даних, які б свідчили про неможливість надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини у розмірі позовних вимог відповідач суду не надав, а тому суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито, а саме: з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави 1 % від розміру задоволених вимог за позовом, але не менш ніж 51 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved