overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги мобільного зв'язку та в судовому засіданні пояснив, що згідно договорів про надання послуг стільникового зв'язку відповідачу були виділені мобільні номери з підключенням їх до мережі радіотелефонного зв'язку ЗАТ „УМЗ", для проведення розрахунків за послуги мобільного зв'язку був наданий особовий рахунок. Однак, відповідач на протязі липня - вересня 2008 року не оплатив рахунки, які направлялись на його адресу, таким чином станом на 16.11.2009 року утворилась заборгованість на суму 1920, 15 грн, яка складається з суми заборгованості 312, 69 грн. та суми договірної санкції 1607, 46 грн., яку просить стягнути на користь позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в частині розміру заборгованості, з письмовою заявою про перерахунок заборгованості до позивача не звертався. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Так, судом встановлено, що 09.10.2007 року між ЗАТ „УМЗ" та [PERSON] були укладені договори № 3857034/1.11309394 та № 3857036/1.11309394 згідно яких останньому були виділені мобільні номери: 501676638, 501300409 з підключенням його до мережі радіотелефонного зв'язку ЗАТ „УМЗ" та надано особистий рахунок № 1.11309394 для проведення розрахунків за послуги мобільного зв'язку. При наданні послуг мобільного зв'язку, відповідач на протязі липня - вересня 2008 року не оплатив рахунки, які не дивлячись на неодноразові попередження не сплачує. Відповідно до ст. 546 ЦК України та згідно п.1.3 Додаткової Угоди по договору, відповідачу нараховується договірна санкція, таким чином, розмір заборгованості станом на 16.11.2009 року становить 1920, 15 грн, яка складається з суми заборгованості 312, 69 грн. та суми договірної санкції 1607, 46 грн Відповідно до вимог ст.ст.526,527 ЦК України забов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, таким чином, з урахуванням сплаченої суми заборгованості, відповідач має сплатити на користь позивача заборгованість, яка становить 1920, 15 грн, яка складається з суми заборгованості 312, 69 грн. та суми договірної санкції 1607, 46 грн Згідно ст. 88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 51, 00 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

13 січня 2010 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись у своїх вимогах на те, що [PERSON] доводився їй батьком, був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Марківського району Луганської області. 01 липня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» був виданий державний акт на право колективної власності на землю серія ЛГ №3070000006. До державного акта на право колективної власності на землю був доданий список членів КСП , в якому під № 892 значиться її батько, що підтверджується довідкою, виданою держкомземом у Марківському районі Луганської області. 03 травня 1996 року батько помер. Після його смерті вона звернулася до відповідача з проханням про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) в розмірі 8,82 в умовних кадастрових гектарах, що дорівнює розміру та вартості сертифікату по колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба», для оформлення спадщини за законом. В видачі сертифіката відмовлено через те, що [PERSON] помер і тому не має права на земельну частку (пай). Указом Президента України від 10.11.1994 року №666 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» було відповідно до земельного законодавства забезпечено передачу безплатно у колективну власність земель сільськогосподарським колективним підприємствам, в тому числі створеним на базі радгоспів, трудові колективи яких виявили бажання одержати землю у власність. Прізвище її батька [PERSON] значиться в списку членів ксп «Дружба» під №892, доданому до акта. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Дружба» був виданий 01.07.1995 року, тобто в той час коли [PERSON] був членом господарства. Згідно п.24 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства під час розгляду цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 члени колективного сільськогосподарського підприємства, які включені до списку, який додається до державного акту на право колективної власності на землю, набувають право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. При неможливості надання даній особі земельної частки із колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, то згідно п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720-95 «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам», земля має бути надана із земель запасу, створеного місцевою Радою в період передачі землі в колективну власність. Представник Марківської районної державної адміністрації [PERSON] позов визнала, пояснивши, що позивач має право на отримання земельної ділянки, яка може бути виділена. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

29 грудня 2009 року позивачка звернулася в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеним позовом (а.с.З-4) . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 09 квітня 1998 року вона, будучи у шлюбі з [PERSON] отримали у приватну власність квартиру [ADDRESS], і володіли кожний Ч частиною зазначеної квартири. 18 лютого 2002 року її чоловік помер, в вона продовжує проживати в зазначеній квартирі, при цьому не звернулася в нотаріальну контору і не оформила право на спадщину після смерті чоловіка. З моменту смерті прийшло більше 10 років. Просить визнати за нею право власності на Ч частину квартири, яка залишилася після смерті [PERSON], у якого немає спадкоємців. Позивачка та її представник в попередньому судовому засіданні позов підтримали і просять задовольнити його. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм право\-відносини . У відповідності зі свідоцтвом про право власності на житло від 09 квітня 1998 року [PERSON] та [PERSON]Г є співвласниками квартири №38 в будинку №22 по вул.Олександрійська в м.Іллічівську Одеської області (а.с.11). Цей факт також підтверджується реєстраційним посвідченням від 27 червня 1998 року (а.с.12), технічним паспортом №82-ПР-15-305 від 27 червня 1998 року (а.с.8-10), довідкою ЖЕД №3 м.Іллічівська (а.с.14). 18 лютого 2002 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Тимківської сільської ради Колимського району Одеської області від 19 лютого 2002 року (а.с.7). Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити про проведені попереднього судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилаєтся на те, вона є донькою відповідача [PERSON] 15 жовтня 2009 року позивачу виповнилося 18 років. З 01 вересня [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення ОКЗ Лозівське училище культури і мистецтв. Строк навчання у навчальному закладі до 30 червня 2012 року. Батьки позивача мешкають окремо, їй відомо, що рішенням суду шлюб між її батьками розірвано. Після досягнення повноліття позивачем, її батько не надає їй матеріальної допомоги в звязку з навчанням, хоча працює та має таку можливість, тому вона звернулася до суду, та просить стягнути з відповідача 1/4 частину його доходів щомісячно на її утримання, в звязку з продовженням навчання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею 23 років за умови, що дитина продовжує навчання. У справі є копія свідоцтва про народження та копія паспорту позивача, які підтверджують факт батьківства відповідача по справі. Згідно довідки, за вих. № 299 від 23 жовтня 2009 року, позивач навчається на другому курсі денного відділення ОКЗ Лозівське училище культури і мистецтв. Строк навчання у навчальному закладі до 30 червня 2012 року. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне на користь позивача стягнути аліменти з відповідача на її утримання, в звязку з її навчанням. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Комунальне підприємство теплозабезпечення звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. При цьому зазначає, що відповідачка проживає в [INFO] і є споживачем теплової енергії. Для проведення розрахунків за надані послуги відповідачці відкрито особовий рахунок № 16580, на який вона повинна проводити відрахування коштів відповідно до Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 1497 та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідачка несвоєчасно і в неповному обсязі розраховується за надані послуги по теплу за нею рахується борг в сумі 2239,67 грн. станом на 1.08.2009 рік. В добровільному порядку відповідачка борг не сплачує. Також позивач просить стягнути з відповідача 30 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать повідомлення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачка проживає в [INFO] і є споживачем теплової енергії. Для проведення розрахунків за надані послуги відповідачці відкрито особовий рахунок № 16580, на який вона повинна проводити відрахування коштів відповідно до Правил надання населенню послуг з водо, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 1497 та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно щомісяця вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Однак, відповідачка несвоєчасно і в неповному обсязі розраховується за надані послуги по теплу і за нею рахується борг в сумі 2239,67 грн. станом на 1.08.2009 рік. За таких обставин позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Підлягають задоволенню і вимоги про стягнення судових витрат, так як позивачем при подачі позовної заяви сплачено витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., що стверджується платіжним дорученням № 1751 від 18.09.2009 року. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. При цьому зазначає, що з 29.07.2000 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалось, між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що чоловік зловживає спиртними напоями; в стані алкогольного сп'яніння в присутності дитини постійно демонструє своє зневажливе ставлення до неї. Чоловік не утримує сім'ю матеріально, вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. В зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний і взмозі надавати таку допопогу. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2000 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями; в стані алкогольного сп'яніння в присутності дитини постійно демонструє своє зневажливе ставлення до позивачки. Відповідач не утримує сім'ю матеріально, сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. В зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: шлюб розірвати, сторони звільнити від витрат пов'язаних з розірванням шлюбу, поклавши такі витрати на відповідача. Також позов в частиністягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої доньки обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її діда [PERSON], який помер 07.08.2004 року. Мотивуючи це тим, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що спадщину прийняла її мати, яка є спадкоємцем першої черги. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.08.2004 року помер дід позивачки, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 9 по пров. Залізничному в м. Коростені. Спадкоємцем першовї черги після смерті [PERSON] є його донька, відповідачка по справі [PERSON], яка не заперечує проти визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За життя [PERSON] заповідав все своє майно позивачці. Позивачка після смерті діда своєчасно не звернулась до нотаріальної контори, оскільки вважала, що спадщину прийняла її мати, яка є спадкоємцем першої черги. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами досліжденими в судовому засідання, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON]; заповітом; свідоцтвом про народження відповідачки; свідоцтвом про одруження відповідачки; свідоцтвом про народження позивачки; листом Коростенської міської нотаріальної контори № 989/01-14 від 31.12.2009 року, з якого вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 07.08.2004 року спадкова справа не заводилась та іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

23.11.2009 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.04.2007р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на жилий будинок з господарськими будівлями в с.Солончаки Очаківського району Миколаївської області по вул. Лиманській, 15. За життя спадкодавиця не отримала свідоцтво про право власності на спадковий будинок, у зв'язку з чим нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, за якою вона звернулася в установлений законом строк. В судовому засіданні позивачка, посилаючись на викладені обставини, просила про задоволення позову. Відповідач, Солончаківська сільська рада, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До судового засідання надано лист за підписом сільського голови [PERSON], в якому вона просить розглянути справу без їх участі, з позовом згодна. Зацікавлені особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутністю. Позовні вимоги [PERSON] підтримують. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], є дочкою [PERSON], яка померла 01.04.2007року і у відповідності зі ст.1261 ЦК України позивачка являється спадкоємицею першої черги. Після смерті спадкодавиці, позивачкою було оформлено технічну документацію на спадкове майно на ім'я померлої. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини. Згідно повідомлення Другої Очаківської державної нотаріальної контори від 27.01.2010р. за № 26/01-14 щодо майна померлої, спадкова справа не відкривалася. Із довідок Солончаківської сільської ради від 21.01.2010р. за №№ 29,30 вбачається, що спадковий будинок згідно із записами в погосподарській книзі №3 особовий рахунок №195 був побудований у 1959 році та належав [PERSON]; [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала по день смерті матері [PERSON], померлої 01.04.2007року за адресою: с.Солончаки вул.Лиманська №15, провела поховання останньої. Діти померлої [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відмовилися від прийняття спадщини на користь сестри [PERSON], що підтверджується їх заявами, зареєстрованими Солончаківською сільською радою в реєстрі за № № 7, 5, 6, 3, 4, 9 від 29.07.2009року та за № 11 від 26.08.2009р. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що спадкодавиця [PERSON] набула право власності на жилий будинок по вул. Лиманській, 15 в с.Солончаки Очаківського району Миколаївської області і той факт, що до смерті вона не отримала свідоцтво про право власності на жилий будинок з господарськими будівлями, не позбавляє спадкоємицю, яка у відповідності з ч. 3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, права на отримання нею спадщини за законом, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

13.01.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2008року в Відділі РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між ними шлюб, актовий запис № 58. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 04.07.2008р.н., який в теперішній час проживає з відповідачкою та після розірвання шлюбу також залишаться проживати з відповідачкою. Шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені з листопада 2009року через відсутність взаєморозуміння та несумісності характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, оскільки відповідачка проявила подружню зраду, в звязку з чим позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, на примирення не згодний. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 037628, 14 березня 2008року в Відділі РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між сторонами шлюб, актовий запис № 58 (а.с.4). Відповідно до копій свідоцтва про народження (а.с.6), від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 04.07.2008р.н., який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2009року через відсутність взаєморозуміння та несумісності характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, сторони на примирення не згодні. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили сторони наполягати на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved