Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

ВАТ Комерційний банк „Хрещатик" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору та звернення стягнення на заставлене майно. Посилався на те, що згідно з кредитним договором № 37/07-840/142 від 14 грудня 2007 року надав [PERSON] кредит в сумі 90 000 доларів США терміном повернення до 12 грудня 2012 року із сплатою 12 відсотків річних. Зобов'язання за Кредитним договором [PERSON]Д, належним чином не виконує. Для забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором було укладено договір іпотеки №37/07-840/142-01 від 14.12.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1585. Згідно з умовами цього договору [PERSON] передав в іпотеку майнові права на квартиру № 52 за будівельною адресою: м.Київ, Дарницький район, будинок №10 у 3-ому мікрорайоні житлового масиву Позняки. Під час дії договору іпотеки [PERSON] продав квартиру гр. [PERSON], якій на даний час є її власником. Отже, станом на 03 серпня 2009 року заборгованість по кредитному договору становить 54 286,01 доларів США та 2 678,10 гривень, яку і просить стягнути з відповідачів, розірвати договір та звернути стягнення на заставлене майно. Пізніше представник позивача уточнив позовні вимоги в звязку з тим, що відповідач [PERSON] погасив частину заборгованості. Отже, станом на 30.03.2010року заборгованість складає 49736,90доларів США та 6345,65грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в момент посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] договору купівлі-продажу квартири, остання здійснила перевірку щодо відсутності заборони відчуження або арешту квартири. Крім того, при підписанні договору купівлі-продажу Квартири, [PERSON] стверджував, що квартиру нікому іншому не продано, не подаровано, в якості внеску до статутного фонду не передано, не відчужено іншим способом, не заставлено, під податковою заставою, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо відчуження у третіх осіб (у тому числі за договором найму (оренди), шлюбним контрактом (договором) тощо як в межах так і за межами України немає. А тому ного стіл вважати добросовісним набувачем, тобто таким, який не знав і не повинен був знати, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Представник 3-ої особи: Приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні налаян письмові пояснення та просили відмовити в задоволенні позовних вимог Представник 3-ої особи: Акціонерно-комерційний банк соціально:: розвитку „Укрсоцбанк в особа Київської міської філії Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку „Укрсоцбанк в судовому засіданні надати письмові пояснення та просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи. суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.12.2007року між ВАТ Комерційний банк „Хрещатик" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 37/07-840/142. згідно якого [PERSON] надали кредит в сумі 90 000 доларів США терміном повернення ло 12 грудня 2012 року із сплатою 12 відсотків річних. Як вбачається з претензії, надісланої на адресу відповідача 12.03.2 г.. останній не виконав взяте на себе зобовязання, внаслідок чого станом на 3< березня 2010 року заборгованість по кредитному договору становить 49736.90дол _г:ь США та 6345,65грн., а саме: - кредит в сумі 49793,93 доларів США: - відсотки в с> м: доларів США; пеня в сумі 6345,65грн. Для забезпечення належного виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором було укладено договір іпотеки №37/07-840 142-01 від 14.12.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1585. Згідно з умовами цього договору [PERSON] передав в іпотеку майнові права на квартир> № 52 за будівельною адресою: м.Київ, Дарницький район, будинок №10 у 3-ому мікрорайон: житлового масиву Позняки. Під час дії договору іпотеки [PERSON]Л продав квартиру гр. [PERSON], якій на даний час є її власником. Частиною 4 ст. 16 ЗУ «Про іпотеку» визначено, шо після зазершення будівництва житлова квартира залишається предметом іпотеки. Щоб ця умова діяла необхідно здійснити заходи, передбачені ч. 8 ст. 55 Закону України Про нотаріат та абзацем 9 п. 38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, зокрема, іпотеко держатель на підставі док\\~мента про право власності реєструє у встановленому законом порядку обтяження прав власника на збудовану нерухомість. Якщо іпотечним договором передбачено, нотаріус наклала^ заборону на відчуження нерухомості, яка є предметом іпотеки, за повідомленням іпотекодержателя. Крім того, ч. 10 ст. 50 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю від 19.06.2003 року № 978-ІУ передбачено, що у разі закінчення будівництва, зміни або розірвання іпотечного договору банк вносить в установленном\ законом порядку зміни щодо обтяження нерухомості іпотекою. На підставі п. 4 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року № 410, встановлено, що державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою здійснюється шляхом внесення запису до Державного реєстр) іпотек, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Державного реєстру іпотек. На момент укладення між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] іпотечного договору Позивачем не були зроблені зміни щодо обтяження безпосередньо квартири іпотекою, а не майнових прав на неї, а тому Позивач не вправі доводити, що житлова квартира залишається предметом іпотеки. Судом даний факт було встановлено, на підставі наданих витягів з Державного реєстру іпотек. Ст. 4 Закону України «Про іпотеку» регламентовано, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку встан але:-: ; законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним. але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, державна реєстрація іпотек здійснюється з метою: реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки; надання в інтересах фізичних чи юридичних осіб і ні :гмад:: обтяження нерухомого майна іпотекою або про відсутність такого обтяження Таким чином, враховуючи той факт, що на момент посвідчення іпотечного де в г № 031/735445-Ю, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON]В 2г - 2<»8 року та посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 169. квартира не була обтяжена іпотекою, АКБ «Укрсоцбанк», зареєструвавши таке обтяження на';, в вищий пріоритет. На підставі ст. З Закону України «Про іпотеку» встановлено, ідо раз: порушення боржником основного зобов'язання відповідно до ід гени іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рах>н - предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленом\\ законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимо г інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту держави реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно піддя гаво тъ задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Підсумовуючи, вищевикладене, згідно з діючим законодавство'.;, в саме, відповідно до ст.ст. З та 4 Закону України «Про іпотеку», позивач може звернути стягнення на квартиру лише після здійснення державної реєстрації обтяження п іпотекою і лише в порядку черговості, тобто після повного задоволення а'е печених іпотекою вимог АКБ «Укрсоцбанк» за договором кредиту № 031 35в:д 26.09.2008 року, укладеним з [PERSON]. Відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України, витребування чайна від добросовісного набувача можливе лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння: 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння: 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не їхньої волі іншим шляхом. Згідно стаття 16 Цивільного кодексу України містить способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: 1)визнання права; 2)визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення: 5)примусове виконання обов'язку в натурі; 6)зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Вимога Позивача щодо звернення стягнення на квартиру не відповідає способам захисту, що визначені ст. 16 ЦК України. Позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто Квартиру, заявлений у зв'язку з існуючою заборгованістю [PERSON] за договором кредиту, тобто предметом позову є захист порушенного права Позивача на повернення [PERSON] коштів. Але при цьому, не встановлено, що заборгованість, яка є предметом позову, що розглядається є заборгованістю, яка присуджена до стягнення. Цивільне право Позивача по кредитному договору не порушено. А тому його посилання на існуючу заборгованість не є підставою звернення стягнення. Звернення стягнення на предмет іпотеки є способом виконання присудженого боргу. Тобто, звернення стягнення повинно відбуватися після визначення судом вимоги про стягнення боргу. Оскільки, окремої вимоги про стягнення саме суми заборгованості за договором кредиту Позивач не обумовлював, не може бути задоволено в межах даної справи вимогу Позивача про звернення стягнення на Квартиру. Така заява повинна розглядатися у межах справи про присудження боргу (про стягнення заборгованості). Після завершення будівництва Квартири та реєстрації права власності на неї за [PERSON] не було внесено зміни до іпотечного договору щодо зміни опису предмета іпотеки, укладеного між ним та позивачем, не внесено зміни до Державного реєстру іпотек та не накладено заборону відчуження. Як результат [PERSON]Д, здійснив відчуження Квартири, яка не відповідає технічним вимогам квартири, що будувалася, і яка є предметом іпотеки у позивача. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 590, 610-612, 623-625, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed