Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Як вказує у своїй заяві позивачка , вона перебувала у юридичному шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 25 березня 1995 року. Від подружнього життя з ним мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на ті обставини, що донька є інвалідом із дитинства і потребує постійного лікування, позивачка просить стягнути із відповідача по справі кошти затрачені нею на лікування доньки , а також за навчання у музичній школі, оскільки дитина має здібності до музики та витрати подорожі . В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та пояснила, що заробітну плату, яку вона отримує , ледве вистачає на проживання, а батько доньки матеріальної допомоги на її утримання не надає, має заборгованість по аліментах, при тому, що дитина є інвалідом з дитинства та потребує додаткової уваги та матеріальних затрат як на лікування та оздоровлення, так і на відпочинок, оскільки позивачка хоче щоб донька не відчувала себе іншою ніж її однолітки. . В судовому засіданні відповідач не визнав позовних вимог та пояснив , що дійсно він несе таку ж відповідальність за свою дитину, але тривалий час з нею не спілкується та навіть не знає, що дитина є інвалідом, а тому вважає, що вказані позивачкою позовні вимоги не відповідають дійсним обставинам справи та не підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази по справі суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 185 СК України , той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження [PERSON] підтверджує ті обставини, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Копія пенсійного посвідчення та довідки Прилуцької дитячої лікарні свідчать , що неповнолітня [PERSON] є інвалідом з дитинства , перебуває на диспансерному обліку у Прилуцькій дитячій лікарні з діагнозами часткова атрофія зорових нервів обох очей, змішаний астигматизм обох очей, сколіоз грудно-поперекового відділу другого ступеню, які потребують постійного лікування, та у звязку з чим проходила оздоровлення у санаторії «Хаджибей» в Одеській області в липні-серпні 2008 року та в серпні 2009 року, що підтверджується як довідкою Прилуцької дитячої лікарні, так і копією зворотнього талона санаторію та квитків на потяг. В матеріалах справи маються відповідні довідки про проведені неповнолітній [PERSON] відповідних операцій та квитанції , що підтверджують придбання позивачкою для відповідного лікування доньки медичних препаратів. Наявна довідка Прилуцької дитячої музичної школи підтверджує факт оплати [PERSON] за навчання своєї доньки [PERSON] з 2007 по 2009 рік в сумі 570 грн.. За таких обставин, суд вважає, що всі витрати, повязані із лікуванням та навчанням неповнолітньою [PERSON], понесені її матірю та підтверджені оригіналами відповідних документів, мають бути поділені на обох батьків та половина яких , що за підрахунком суду становить 2713 грн.39 коп., має бути стягнута з відповідача. Що стосується витрат, понесених на культурно-розважальні міроприємства неповнолітньої, суд вважає, що стягнення таких витрат з обох батьків не передбачено діючим законодавством, а тому в цій частині позову [PERSON] має бути відмовлено. Тому, на підставі наведено та ст. 185 СК України,

Outcome: partial