overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

ПАТ "[PERSON] Аваль" 22.07.2009 року звернулось у Люботинський міський суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2008 року діж позивачем та відповідачкою був укладений договір № 014/0462/82/0002130 , згідно якого відповідачці були надані грошові кошти в сумі 12 000, 00 гривень 00 копійок :троком по 23 червня 2014 року. Взятих на себе зобов'язань відповідачка не виконує, в зв'язку з чим, станом на 08.07.2009 року виникла заборгованість у розмірі:11 139, 61 гривень - сума неповернутого кредиту, 751,78 гривень. Станом на 08.07.2009 юку сума пені та штрафів становить: 209,04 гривень сума пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості; 495,47 - сума пені. Нарахованої за порушення строків сплати відсотків. Загальна сума заборгованості відповідачки по справі [PERSON] складає 12 595,90 гривень. В судовому засіданні позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором станом на 23.02.2010 року в сумі 9677 ( девятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) гривен, 96 копійок . В судовому засіданні відповідач змінений позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 23 червня 2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір № '14/0462/82/0002130 , згідно якого відповідачці були надані грошові кошти в сумі 12 000, 0 гривень 00 копійок строком по 23 червня 2014 року. Взятих на себе зобов'язань відповідачка не виконує, в зв'язку з чим, станом на 23.02.2010 року виникла заборгованість в сумі 19677 (девятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) гривен, 96 копійок сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитнім договором підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Відповідно до вимог ч. З ст. 209 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи, складання рішення може бути відкладеним на строк не більше п'яти днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну та резолютивну частини суд повинен проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. Повне рішення по справі буде складено протягом п'яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної його частини, тому особи, які беруть участь у справі можуть ознайомитися з повним рішенням суду в приміщенні Люботинського міського суду Харківської області 19 квітня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], у розмірі V* частини усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно, заперечень суду проти позову не надав. Судом встановлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.1997 року, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якої (І-ЖС № 335706) батьком записаний відповідач - [PERSON] . Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері - позивачки по справі та проживає разом з нею, а відповідач від утримання дитини ухиляється, в добровільному порядку виділяти грошові кошти на дитину відмовляється. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивачки, яка самостійно утримує неповнолітню дитину, матеріальний стан відповідача, який є працездатним, стягнень з нього по іншим виконавчим документам не проводиться, а також інші істотні обставини в справі. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 27.11.2007 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку Анастасію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з січня 2009 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти до повноліття доньки в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила та просила розірвати шлюб і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 23.11.2007 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню донку Анастасію, [INFO], яка проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сімю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

26.02.2010 року позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду, в якій зазначає, що відповідач не сплачує кошти за послуги з теплопостачання і борг станом на 01.02.2010 року становить 2409 грн. 71 коп.. В зв"язку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути заборгованість. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заяви про слухання справи в її відсутність не надала, про причини неявки не повідомила. Суд ухвалив слухати справу у відсутність відповідачки. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Станом на 01.02.2010 року борг відповідача за користування послугами з теплопостачання перед позивачем за період з 01.02.2007 року по 01.02.2010 року становить 2409 грн. 71 коп., відповідно до наданого розрахунку. Договір про реструктуризацію заборгованості між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, то з неї (відповідача) необхідно стягнути суму заборгованості на користь позивача та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, сплачені останнім при подачі позову, а також судовий збір на користь держави, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. З урахуванням вище наведеного. на підставі п.п. 10, 23 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, ст.ст.64.67, 68 ЖК України, ст.ст.509. 526. 610-612, 815 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала, що 31 березня 2007 року Комунарським відділом реєстрацій актів громадського стану м. Запоріжжя, між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис № 95. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Різність характерів та не розуміння один одного, призвели до розпаду сімейних стосунків, а відсутність любові та поваги припинили шлюбні відносини. У судовому засіданні позивач суду пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинились по причині постійних сварок що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного . та на теперішній час подружжя проживають окремо. Відповідач у судовому засіданні, визнаючи позовні вимоги, пояснив, що подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть та спільних інтересів не мають. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що сторони дійшли згоди щодо подальшого місця проживання дитини разом з матірю. Також, у судовому засіданні встановлено, що спору про поділ майна між сторонами не має. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як доведено у судовому засіданні, відсутність між сторонами взаєморозуміння та згоди, різність характерів, призвели до розпаду їх сімейних стосунків. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки поновлювати не бажають, тому підстав для збереження сімї немає. Вищевказані підстави дозволяють суду розірвати шлюб, укладений 31 березня 2007 року Комунарським відділом реєстрацій актів громадського стану м. Запоріжжя, актовий запис № 95, поклавши на відповідача витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАГСу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

06.04.2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що з відповідачем по даній справі шлюб було розірвано 15 лютого 2008 р. Від спільного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем. Позивач не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення їй 3-х річного віку. Між позивачем і відповідачем шлюбні відносини були припинені, матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не здійснює, аліментів на утримання інших дітей не сплачує. Ніде не працює . Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі заяви до суду 06.04.2010 р. до досягнення ними18- річного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, але надав заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку..." Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта позивача (а.с. 2), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6,7,8), довідкою про склад сімї (а.с. 9). З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 180, 181 ч.3, 182 ч.2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

25.02.2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Лугинської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що 04.04.1994 року помер її чоловік [PERSON]. З дня його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями № 19-а по вулиці Польовій в с.\~Глухова, Лугинського району, Житомирської області. Позивачка вважає, що так як у неї була на зберіганні ощадна книжка чоловіка і вона отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] в Лугинській держнотконторі, то вона фактично прийняла спадщину. Просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок. Сторони по справі в судове засідання не зявились, але надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка являється дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ЯР №682707 від 04.08.1950 р. Згідно свідоцтва про смерть 1-ТП № 015037 від 05.04.1994 р., чоловік позивачки [PERSON] помер 04.04.1994 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.1996 р., [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка. Довідкою Лугинської селищної ради № 559 від 24.02.2010 р. та копією технічного паспорту стверджується, що житловий будинок №\~19а, який знаходиться по вулиці Польовій в с.\~Глухова, Лугинського району, Житомирської області належить покійному [PERSON] Земельна ділянка, яка знаходиться біля вказаного будинку, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,36 га була передана у приватну власність [PERSON], що підтверджується рішенням виконкому Лугинської селищної ради № 7 від 27.01.1994 р. та випискою з рішення сесії селищної ради № 416 від 14.09.2009\~р. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадщина вважалася прийнятою за умови, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Так як позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, то суд вважає, що вона прийняла спадщину. В даний час виникла необхідність оформлення спадщини на імя позивачки, так як це має для неї юридичне значення, але зробити цього вона не в змозі, оскільки нотаріальна контора відмовляє їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, тому необхідно визнати за [PERSON] право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

16.03.2010 року позивач звернувся з позовом про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18950,10 грн. за кредитним договором від 28.10.2008 року та судові витрати - 189,50 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, так як 28.10.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 014\\0085\\82\\0016441 відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 16413,62 грн. строком на 72 місяці з 28.10.2008 року до 28.10.2014 року із відсотковою ставкою 29,5 % річних з погашенням кредиту та процентів щомісячними платежами згідно з графіком погашення кредиту, але станом на 05.03.2010 року відповідач має заборгованість у сумі 1708,55 грн. сума неповернутого кредиту, 1255,02 грн. непогашена сума кредиту та відсотків, 676,53 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, а всього 18950,10 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю і проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що копіями договору кредиту ( а.с. 7-9), графіку погашення кредиту ( а.с. 12-13), довідкою про заборгованість ( а.с.3) підтверджено відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення повноліття дитиною, та коштів на своє утримання по 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні, позивачка пояснила, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час з відповідачем живуть окремо. Дитина проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча працює і отримує певний дохід від такої діяльності. Цей дохід регулярний, а тому вона просить стягнути аліменти у частці від доходу. Також просить стягнути з відповідача кошти на своє утримання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти того щоб сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. Вислухавши сторони, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в частково з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що відповідач працює, має регулярний заробіток, а тому визначення аліментів у частці від доходу, в даному випадку буде обґрунтованим. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд урахував (ст.182 ч.1 СК України) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що він на утриманні інших непрацездатних осіб не має, іншим дітям аліменти не сплачує. Як роз»яснив у п.17 Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК. Саме із положень зазначеної норми Закону суд і виходив при визначенні розміру аліментів. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні відповідач погодився сплачувати кошти і на утримання дружини до досягнення трирічного віку дитиною. На підставі ст. ст. 180, 181, 84 ч.2, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, а саме: літ.«Л» - літня кухня; літ.«М» - гараж; літ.«Н» - вбиральня; літ.«А»- кухня з переобладнанням в санвузол, яке розташоване на території житлового будинку »39 по вул. Радянській, м. Білгород-Дністровський. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В попереднє судове засідання представник відповідача не з'явилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.17 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, г:о позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. На підставі договору купівлі-продажу та технічного паспорту позивачка [PERSON] є власником житлового будинку №39 по вул. Радянській, м. Білгород-Дністровський. Для поліпшення житлових умов позивачка самочинно побудувала прибудову літ.«Л» - літня кухня; літ.«М» - гараж; літ.«Н» - вбиральня; літ.«А»- кухня з переобладнанням в санвузол, яке розташоване на території житлового будинку №39 по вул. Радянській, м. Білгород- Дністровський, за що, була притягнута до адміністративної, відповідальності. Згідно технічного висновку технічний стан самочинного будівництва класіфіцирується як задовольний та пригодне для експлуатації. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.5 ст.37 6 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved