Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом, в якому просили визнати за ними право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 06 липня 2009 року, на нерухоме майно, яке належало [PERSON], яка померла 29 серпня 2001 року, а саме: - житловий будинок (літ. «А-1»), загальною площею 78,6 кв.м. та житловою площею 43,5 кв.м., гараж (літ. «Б»), погріб (літ. «В»), сарай (літ. «Г») відповідно до зведеного акту вартості будівель та споруд, розташованих за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Будьонного, 4. В обґрунтування позову зазначали про те, що 29 серпня 2001 року померла їхня мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29 серпня 2001 року, виданим [PERSON] сільською радою. [PERSON] належали зазначені вище житловий будинок з прилеглими до нього будівлями, що підтверджується технічним паспортом на будинок. Вартість будинку згідно із зведеним актом будівель та споруд складає - 65 881 грн. [PERSON] 25 листопада 1998 року склала заповіт. Згідно із заповітом вона на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження, в якому зазначено, що все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося й взагалі все те, що повинно було належати їй на день смерті їй і на що вона мала право заповідала сину [PERSON] 06 липня 2009 року [PERSON] помер. Разом із тим, як було зясовано вподальшому, [PERSON] не оформив за життя правовстановлюючі документи на будинок й прилеглі до нього будівлі, оскільки вважав, що фактично прийнявши спадщину вона вже буде належати йому. При оформленні спадщини виявилося, що право власності на житловий будинок з прилеглими до нього спорудами не було зареєстроване а ні за [PERSON], а ні за [PERSON] Представник позивачів [PERSON] заявлені позовні вимоги у судовому засіданні підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності їхнього представника, заявлені позовні вимоги визнає. Розяснивши представнику позивачів наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла 29 серпня 2001 року у віці вісімдесяти девяти років, про що в Книзі реєстрації смертей 29 серпня 2001 року [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 33. Відповідно до фотокопії заповіту від 25 листопада 1998 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Красилівської сільської ради [PERSON] 25 листопада 1998 року й внесено до реєстру за № 126. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть від 07 липня 2009 року (а.с.21) [PERSON] помер 06 липня 2009 року у віці шістдесяти семи років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 липня 2009 року зроблено запис № 28. З копії технічного паспорта на житловий будинок № 4 по вулиці Будьонного в селі Красилівка видно, що [PERSON] належали: житловий будинок А 1, гараж Б, погріб В., сарай Г (а.с.31). Згідно із довідкою [PERSON] сільської ради № 109 від 12 березня 2010 року (а.с.25) по записам у погосподарській книзі за 1991-1995 роки, особовий рахунок 417, головою господарства в селі Красилівка, по вулиці Будьонного, 4 по день смерті була [PERSON], яка померла 29 серпня 2001 року. Земельну ділянку, площею 0,40 га, виділено рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області від 13 жовтня 1997 року № 65, у тому числі за призначенням: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства в селі Красилівка по вулиці Будьонного, 4. Домоволодіння побудоване у 1962 році, що проведено по обліку [PERSON] сільської ради. Право власності на садибу не оформлялося у звязку з тим, що від забудовника відповідної заяви не надходило. [PERSON], яка померла 29 серпня 2001 року, та [PERSON], який помер 06 липня 2009 року, були постійно зареєстрованими та проживали за вказаною вище адресою. На даний час у спадковому будинку ніхто не проживає та не зареєстрований. У комунальному підприємстві Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Будьонного, 4 (а.с.109). Із витребуваної копії спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися 05 грудня 2003 року. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] Спадкова справа щодо майна [PERSON], який помер 06 липня 2009 року, відкрита. [PERSON] та [PERSON] із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися 28 липня 2009 року. З копії зведеного акту вартості будівель та споруд по господарству за адресою: с.Красилівка, вул.Будьонного, 4 видно, що господарство складається з: житлового будинку (літ. «А-1»), гаражу (літ. «Б»), погрібу (літ. «В»), сараю (літ. «Г»). Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст.ст. 356, 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець на законних підставах володіла житловим будинком, а також те, що позивачі фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], який фактично прийняв спадщину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved