Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 05 травня 2006 року її бабуся [PERSON] склала заповіт на її імя, у якому на випадок своєї смерті заповідала їй земельну ділянку розміром 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Старобільського району Луганської області. 02 березня 2007 року її бабуся [PERSON] померла. Заповіт не змінений та не скасований. Відповідач по справі [PERSON], є донькою [PERSON], та вона немає бажання прийняти спадщину. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] на цей час немає. Своє дівоче прізвище «Работа» вона змінила на прізвище «Лавренцова», а згодом на «Яцина», в наслідок укладення шлюбу. Згідно до ст. 1223 ЦК України вона має право на спадкування майна за заповітом, тому просить суд визнати право власності на земельну ділянку після смерті її бабусі [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов [PERSON] підтримав повністю. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та про згоду з позовними вимогами позивача [PERSON] На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старобільського району Луганської області у попереднє судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про згоду з позовними вимогами позивача [PERSON] На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до наступного. Відповідачі [PERSON], [PERSON] сільська рада Старобільського району Луганської області позов [PERSON] визнали у повному обсязі і не заперечували проти його задоволення. Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню і приймаючи до уваги те, що в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Державне мито та інші судові витрати, сплачені позивачкою при подачі позову до суду, суд не стягує, бо вона не порушує питання про стягнення з відповідачів, а суд сам не може вийти за рамки позову. На підставі ст.ст. 1233-1257 ЦК України,

Outcome: approved