Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], де зареєстрований відповідач, з яким вона розлучилася 07.10.2008 року. Відповідач більше ніж 6 місяців не проживає у вказаній квартирі, вона самостійно несе обов»язки щодо утримання житла: сплачує комунальні послуги, веде господарство, наводить лад в оселі, відповідач при навідуванні вчиняє сварки у стані алкогольного сп»яніння, з липня 2008 р. у квартирі не проживає, зібравши свої речі, на підставі чого просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою та зобов»язатим ВІК ВГІРФО Новокаховського MB УМВС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку відповідача із зазначеної квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримала з тих же підстав. Відповідач [PERSON] позовні вимни не визнав, пославшись на користування зазначеним житловим приміщенням до липня 2008 року, доки позивач не виставила його речі за двері, на проведення ремонтних робіт у квартирі за власний рахунок та вчинення сварок за ініціюванням позивача. Представники відповідача ВІК ВГІРФО Новокаховського MB УМВС до судового засідання не з»явилися, просили суд розглянути справу без 'їх участі. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 383 ЦК України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, встановлюється, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України визначається, що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.'Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 4 ст. 168 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє особу, яка проживає разом з наймачем, права користування займаним приміщенням. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірваний за вимогою наймодавця, якщо систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з наймачем в одній квартирі, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що позивачу на підставі договору дарування від 25.01.2008р. та згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КаховськогоДБТІ від 12.02.2008 р. на праві приватної власності належить трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно довідки від 04.11.2009 р. КП «Новокаховська дирекція єдиного замовника» узазначеній квартирі крім позивача зареєстрований також і [PERSON] - відповідач усправі. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, 07.11.2008 р. зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Сторони не оспорювали той факт, що з липня 2008 року внаслідок постійних сварок,що виникли на грунті особистих неприязлевих стосунків під час спільного проживання,відповідач переїхав на інше місце проживання, забравши свої речі. Факт сварок міжсторонами підтверджується постановами про відмову у порушені кримінальної справи відр. та від 24.12.2009 р. Новокаховського MB УМВС, а також постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 09.06.2008р. про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.І КУпАП. Таким чином, внаслідок розірвання шлюбу відповідач перестав бути членом сім»ї позивача, яка є власницею зазначеної квартири, тому до даних правовідносин суд застосовуєнорми саме Цивільного Кодексу України та норми Житлового кодексу в частинікористування жилим приміщенням в квартирах приватного житлового кодексу, а неЖитлового Кодексу щодо відносин користування жилими приміщеннями в будинкахдержавного і громадського житлового фонду, які не можуть бути застосовані при вирішенні зазначеного позову, на які послалися позивач та відповідач в обґрунтуванні своїх вимог та заперечень. З цих підстав, суд не приймає до уваги пояснення відповідача та допитаного свідка [PERSON] про відсутність можливості користування вказаним приміщенням відповідачем з причини неналежної поведінки позивача та бере до уваги покази свідківЗахарова Ю.В., [PERSON] в частині виникнення сварок між позивачем та відповідачем підчас знаходження останнього у зазначеному житловому приміщенні, не проживання відповідача більше 6-ти місяців у квартирі позивача, веденням господарства і оплатою зажитло та комунальних послуг позивачем самостійно, що дає підстави вважати про припинення договору найму житлового приміщення в розумінні ст. 168 ЖК України та свідчить про вчинення перешкод позивачу у користуванні своєю власністю та є безумовними підставами втрати права користування житловим приміщенням з боку відповідача. При цьому, виходячи з вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", за якою зняття з реєстрації місця проживанняздійснюється протягом семи днів на підставі, зокрема, остаточного рішення суду пропозбавлення права користування житловим приміщенням, суд вважає за необхідне покласти на ВІК ВГІРФО Новокаховського MB УМВС обов»язок щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача.

Outcome: approved