Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Дніпродзержинська міська рада, Управління земельними ресурсами м. Дніпродзержинська, - про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за договором купівлі продажу від 23 березня 1989 року він придбав домоволодіння № 21 по вул. Богуна у м. Дніпродзержинську. Це домоволодіння знаходиться на земельній ділянці загальною площею 1475 кв. м. Розмір земельної ділянки був встановлений рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради депутатів від 07.09.1955 року за № 465. В зв'язку з придбанням вищевказаного домоволодіння до позивача перейшло право на користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це домоволодіння. У 2002 році [PERSON]Є звернувся в орган місцевого самоврядування для приватизації земельної ділянки. При підготовці необхідної документації з'ясувалось, що розмір земельної ділянки складає 1204 кв. м , тобто зменшився на 271 кв. м. При цьому довжина його земельної ділянки між реперними точками 6 і 7, складає фактично 12,8 м., а повинно, згідно плану від 13.01.1989 року, складати 16, 25 м. Зменшення земельної ділянки виникло тому, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] безпідставно збільшили свою земельну ділянку з 1365 кв. м. до 3195 кв. м., у тому числі і за рахунок частини земельної ділянки позивача. При розгляді розбіжностей та впорядкуванню меж його земельної ділянки у постійній комісії по питанням житлово-комунального господарства, комунальної власності, земельних ресурсів та містобудування Дніпродзержинської міської ради досягнути узгодження не вдалось в зв'язку з відсутністю згоди відповідачів, що було зафіксовано у протоколі комісії від 29.08.2003 року. Просив суд зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що йому належить, площею 5 кв. м., відповідачів [PERSON] та [PERSON] - земельною ділянкою площею 268,4 кв. м., стягнути з відповідачів витрати на судову будівельно-технічну експертизу у розмірі 568 грн. 64 коп., визнати право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, пояснив, що розмір його земельної ділянки зменшився за рахунок самовільної зміни меж відповідачами, тому просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити самоправно зайняту частину його ділянки площею 5 кв. м., зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] звільнити неправомірно зайняту частину його земельної ділянки площею 253,9 кв. м., визнати межі землекористування між ним та відповідачами згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 858 від 30.11.2004 року; стягнути у рівних частках з відповідачів судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 08 грн. 50 коп., витрати на інформаційо-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 07 грн. 50 коп., витрати на правову допомогу в сумі 300 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 568 грн. 64 коп., витрати на надання правової допомоги в судовому процесі в сумі 500 грн. та інші витрати в сумі 62 грн. 93 коп., всього 1447 грн. 47 коп. Також позивач пояснив, що домоволодіння № 21 по вул. Богуна у м. Дніпродзержинську він придбав за договором купівлі-продажу, план земельної ділянки, на якій розташовано його будинок, відведеної в натурі (на місцевості), відсутній. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов та просив його задовольнити виходячи з фактичного порядку землекористування, який склався між сторонами, та згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що частину земельної ділянки вони орендують, частина належить їм, а огорожу вони не переставляли і самовільно частину земельної ділянки позивача не захоплювали; володіють будинком № 19 по вул.Богуна у м. Дніпродзержинську на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.1986 року; плану земельної ділянки, на якій розташовано їх будинок, відведеної в натурі (на місцевості), не мають; з висновком експертизи не згодні, вважають, що він не відповідає дійсним обставинам; також пояснили, що частину займаної ними земельної ділянки їм передано у власність, а частину вони орендують згідно рішення міської ради від 2004 року; просять позивачу у позові відмовити, так як стверджують, що меж власної земельної ділянки не змінювали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що збільшення своєї земельної ділянки вона зробила за рахунок приєднання землі зі сторони вулиці, а змелю позивача не захоплювала; володіє своїм будинком за адресою вул.Богуна, 19 у м. Дніпродзержинську на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1993 року, плану ( акту) відведення її земельної ділянки в натурі на місцевості не має. Представники третіх осіб - Дніпродзержинської міської ради та Управління земельними ресурсами м. Дніпродзержинська, в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання викликів. Допитана у якості свідка за клопотанням відповідачів [PERSON] пояснила, що мешкає по сусідству зі сторонами і на її погляд відповідачі користуються постійно тривалий час земельними ділянками у межах, які існували ще до придбання будинку позивачем і самовільно меж ділянок не змінювали. Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши докази у справі, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 8 Закону України "Про землеустрій" регулювання у сфері землеустрою здійснюють в тому числі органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у межах повноважень, встановлених законом; одним з видів документації з землеустрою є згідно ст. 25 п. и) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); ст. 21 встановлено, що організацію і планування землеустрою на загальнодержавному і місцевому рівнях здійснюють в тому числі органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених Конституцією України ( 254к/96-ВР ), Земельним кодексом України ( 2768-14 ), цим Законом та іншими законами України; згідно ст. 26 замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Відповідно до ст. 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Згідно викладеного у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників жилого будинку витребовуються: документи про надання її для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного зі співвласників, а також розташованих на ній будівель, плодово-ягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного співвласника; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним; угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що у сторін у справі - позивача, відповідачів - відсутні плани земельних ділянок, які вони займають, відведених в натурі (на місцевості) або будь-які інші документи, які б свідчили про відведення земельних ділянок в натурі на місцевості зі схематичним зазначенням розташування кожної ділянки відносно інших сусідніх ділянок та відповідного їх розмежування, встановлення границь на місцевості, суд на підставі наявних у справі доказів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання на неї права власності. При цьому суд також враховує, що під час розгляду справи встановлено, що розміри і реальні межі земельних ділянок сторін неодноразово змінювались землекористувачами, мали місце самовільні збільшення ділянок за рахунок землі комунальної власності, рішення виконавчого органу щодо затвердження границь земельних ділянок на місцевості відсутні, про що зазначив і експерт у своєму висновку (л.с.41-54 т.1, л.с. 207 т.1). Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Дніпродзержинська міська рада, Управління земельними ресурсами м. Дніпродзержинська, - про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку, відмовити, судові витрати понесені позивачем у справі, віднести на рахунок позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed