Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], відділу Держкомзему у Решетилівському районі, виконавчого комітету Решетилівської селищної ради, приватного підприємства «АЛАН-ЗЕМ» у якому просив відновити межу, яка поділяє земельні ділянки № 30 і № 28 та відповідно № 30 і № 38 по вул. Челюскіна, селища Решетилівка, Полтавської області згідно з даними земельно-кадастрової документації, зобовязати Решетилівську селищну раду Полтавської області здійснити приватизацію на користь позивача земельної ділянки площею 0,19 га, розташованої на вул. Челюскіна 30, селища Решетилівка згідно з даними земельно-кадастрової документації, зобовязати приватне підприємство «АЛАН-ЗЕМ» виготовити технічну документацію земельної ділянки площею 0,19 га за вищевказаною адресою згідно з даними земельно-кадастрової документації та технічного плану на домоволодіння, а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 03.12.2002 року він прийняв у дар від свого батька [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами по вул. Челюскіна 30, селища Решетилівка, відповідно нотаріально посвідченого та належним чином зареєстрованого договору дарування. Із земельною ділянкою за вказаною адресою межують земельні ділянки відповідачів: [PERSON] - по вул. Челюскіна 38 та [PERSON] - по вул. Челюскіна 28. Вказав, що за останні роки відповідачка [PERSON] разом з землеміром Решетилівської селищної ради [PERSON] перемістили межу, що розподіляє їх земельні ділянки на 6 м. углиб його території, тому межі його земельної ділянки не відповідають проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника від 15.04.1993 р. та акту відведення земельної ділянки в натурі від 15.05.1993 року, у звязку з чим порушено його права землекористувача. Окрім того, межі його земельної ділянки закріплені в технічному паспорті БТІ від 06.11.2002 року. За його заявою рішенням Решетилівської селищної ради 04.04.2008 року йому виділено у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарсько-побутових будівель і споруд, а також 0,04 га для ведення особистого селянського господарства. Однак ПП «АЛАН-ЗЕМ», йому відмовило у виготовленні проекту відведення земельної ділянки у звязку з невідповідністю її фактичних меж даним технічної документації. З приводу земельного спору звертався до Решетилівської районної ради, виконкому Решетилівської селищної ради, Решетилівської районної державної адміністрації та до головного управління земельних ресурсів у Полтавській області, але спір на його думку не вирішений. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Пояснив, що є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 23.08.1990 року із сімєю був відселений з села Рудня-Радовельська, Олевського району, Житомирської області, де мав будинок та присадибну ділянку, розміром 0,25 га до селища Решетилівка Полтавської області. При цьому звернувся до Решетилівської районної державної адміністрації та предявив документацію щодо раніше втраченого житлового будинку та землі у звязку з чим йому була виділена одноразова державна допомога на придбання житла у Решетилівському районі. 06.10.1998 року на підставі Решетилівська селищна рада подарувала йому житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по вул. Челюскіна 30 селища Решетилівка, розташований на земельній ділянці, площею 0,15 га. До вказаної земельної ділянки прилягала земельна ділянка, що перебувала у державній власності, площею 0,08 га, якою він та його сімя користувались, однак відповідних документів на право власності чи користування цією землею не оформили. Вважає, що замість втраченої після відселення земельної ділянки має право на отримання у власність вищевказаної земельної ділянки, право власності на частину якої оформила [PERSON] Відповідач [PERSON] заперечила проти позову та пояснила, що є власником земельної ділянки, площею 0,19 га, яка межує з земельною ділянкою, площею також 0,19 га, що знаходиться у користуванні позивача [PERSON] Межі її земельної ділянки відповідають технічній документації та даним державного акту на право приватної власності на землю, виданого у відповідності до вимог чинного законодавства. Уважає, що жодним чином не порушує права позивача і його вимоги безпідставні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату і час слухання справи, заяв про перенесення чи відкладення розгляду справи не надав, тому суд вирішив слухати справу без його участі. На попередніх судових засіданнях заперечив проти позову за безпідставністю, зазначивши, що є власником земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивача [PERSON], при цьому прав останнього не порушує. Представник відповідача виконавчого комітету Решетилівської селищної ради [PERSON] заперечив проти позову та пояснив, що межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] відповідають даним технічної документації та державних актів на право власності на землю, які вони отримали в установленому законом порядку. При цьому площа земельної ділянки позивача [PERSON] складає 0,19 га у відповідності до рішення Решетилівської селищної ради від 04.04.2008 року про виділення йому земельної ділянки у приватну власність та його права жодним чином не порушені. Представник відповідача ПП «АЛАН-ЗЕМ» заперечив проти позову та пояснив, що вказане підприємство займалось виготовленням технічної документації з землеустрою щодо земельної ділянки, виділеної у приватну власність [PERSON], при цьому порушень законодавства не допущено. Окрім того, на виконанні знаходиться технічна документація [PERSON], щодо виділеної йому у приватну власність земельної ділянки по вул. Челюскіна 30. Однак дана технічна документація не видана [PERSON] у звязку з тим, що останній не сплатив її вартості та не звертався за її отриманням. Представник відповідача відділу Держкомзему в Решетилівському району в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі. На попередніх судових засіданнях позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 03.12.2002 року позивач [PERSON] за договором дарування отримав у дар від свого батька [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по вул. Челюскіна 30 селища Решетилівка Полтавська область, розташований на земельній ділянці, де норма землекористування не встановлена. Вказаний договір посвідчений нотаріально та зареєстрований в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації за №19, від 09.12.2002 року. В свою чергу [PERSON] вищезазначене майно отримав у дар 06.10.1998 року від Решетилівської селищної ради, на підставі її рішення від 10.06.1996 року, як переселенець із Чорнобильської зони, згідно договору дарування. До цього домоволодіння було придбане Решетилівською районною державною адміністрацією за договором купівлі-продажу від 30.01.1996 року у [PERSON]. Судом встановлено, що зазначені договори не містять даних про розміри земельної ділянки, яка передавалась разом з домогосподарством, її призначення та правовий статус. Частиною 1 статті 30 ЗК (1990 року) визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Але право власності або право постійного користування земельною ділянкою в даному випадку за правилами ч.4 цієї статті посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог ст. 23 ЗК (1990 року), зокрема державними актами. Згідно ст.ст. 6, 7, 19, 22 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) земельні ділянки громадянам передаються у власність чи в користування місцевими радами народних депутатів із земель сіл, селищ, а також за їх межами. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Тому при визначенні розмірів земельної ділянки, яка передавалась у користування при переході права власності на це домогосподарство суд виходить з рішення виконавчого комітету Решетилівської селищної ради від 15.04.1993 року, яким [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Челюскіна 30 селища Решетилівка Полтавської області на земельній ділянці розміром 0,15 га. На підставі даного рішення, відповідно актів від 25.05.1993 року, здійснено винос в натурі меж земельної ділянки та її відвід в натурі, а також складено проект забудови і технічний паспорт від 10.01.1994 року. У цих документах також міститься посилання на розмір земельної ділянки 0,15 га. 04.04.2008 року рішенням Решетилівської селищної ради пятнадцятої сесії пятого скликання на підставі заяви, за вищевказаною адресою [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, а також 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, всього 0,19 га. За встановлених у судовому засіданні даних, позивач [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю не отримав, а технічна документації із землеустрою не виготовлена. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею забороняється. Водночас, відповідач [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки по вул. Челюскіна 28, селища Решетилівка, загальним розміром 0,17 га на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії ЯЗ№ 017334 та серії ЯЗ № 017333 від 14.01.2009 року, виданих на підставі рішення Решетилівської селищної ради від 18.12.2007 року. Відповідачка [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки по вул. Челюскіна 38, селища Решетилівка, загальним розміром 0,19 га на підставі державних актів на право риватної власності на землю серії ЯЖЗ№ 508371 та серії ЯЗ № 175685 від 14.01.2009 року, виданих на підставі рішення Решетилівської селищної ради від 04.04.2008 року. Відповідно протоколу від 15.05.2008 року, обстежено і узгоджено межі земельної ділянки, площею 0,19 га, наданої у власність [PERSON] та згідно акту від 15.05.2008 року винесено в натуру та здано під охорону межові знаки її земельної ділянки. За актами від 06.03.2008 року погоджено і закріплено межі земельної ділянки [PERSON] Виходячи з положень ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 10 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін, яким передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.. Рішення про виділення цим відповідачам земельних ділянок та їх державні акти на право приватної власності на землю є діючими, позивачем не оспорені, тому суд приймає до уваги вказані документи, а також технічну документацію з їх складання як належні докази, що підтверджують правомірність здійснення відповідачами прав власників суміжних з [PERSON] земельних ділянок та фактичну відповідність їх меж даним технічної документації. З наданих позивачем доказів та наявних матеріалів справи судом не встановлено фактів незаконності набуття відповідачами [PERSON] та [PERSON] права власності на їх земельні ділянки в межах відповідно до їх державних актів на право власності на землю. Окрім того, доказів права користування спірною земельною ділянкою, площею 0,08 га позивачем не надано. Зважаючи на встановлені обставини справи, зокрема про фактичне використання [PERSON] та його сімєю спірної земельної ділянки, площею 0,8 га, яка знаходилась у державній власності суд, за відсутності належних правовстановлюючих документів, вважає таке використання цієї землі без відповідних правових підстав. Викладене підтверджується також даними постанови № 1 Решетилівського відділу земельних ресурсів від 09.04.2009 року, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53 КУпАП за самовільне заняття земельної ділянки по вул. Челюскіна селища Решетилівка. Згідно з листами головного управління земельних ресурсів № К-267/1026-01 від 23.07.2008 року, Решетилівської селищної ради № 02-27/468 від 01.09.2008 року, Решетилівської районної державної адміністрації № К-01-18/47 від 08.09.2008 року, виниклий земельний спір [PERSON] вирішувався органами місцевого самоврядування, в результаті чого було відновлено межі його земельної ділянки та передано межові знаки на зберігання. 27.02.2009 року за клопотанням представника позивача у даній справі з метою встановлення відповідності фактичних меж земельної ділянки по вул. Челюскіна 30 селища Решетилівка, судом була призначалась судово-технічна експертиза, однак у звязку з несплатою її вартості позивачем у встановлений строк, ухвала про призначення експертизи 03.07.2009 року була скасована. Інших клопотань про призначення експертизи позивач не заявляв, доказів порушення меж його земельної ділянки відповідачами не надав. Таким чином, підстав відновлення меж, які поділяють земельні ділянки № 30 і № 28 та відповідно № 30 і № 38 по вул. Челюскіна селища Решетилівка Полтавської області згідно з даними земельно-кадастрової документації, суд не вбачає. Вимоги позивача про зобовязання Решетилівської селищної ради здійснити приватизацію на його користь земельної ділянки, площею 0,19 га по вул. Челюскіна 30, селища Решетилівка згідно з даними земельно-кадастрової документації задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Право розпорядження землями відноситься виключно до повноважень відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Зокрема, щодо земельної ділянки по вул. Челюскіна 30 селища Решетилівка компетентною була Решетилівська селищна рада, яка 04.04.2008 року прийняла рішення про передачу [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельної ділянки, площею 0,19 га за вищевказаною адресою, що у розумінні ст.116 ЗК України є підставою набуття права власності на землю та є відповідним актом здійснення приватизації. Однак у звязку з тим, що технічна документація із землеустрою відповідною проектною установою не виготовлена, державний акт на право власності на землю [PERSON] не виданий, при цьому Решетилівська селищна рада не відмовляла у його видачі, отже права позивача не порушила, у звязку з чим відсутні підстави для їх захисту (поновлення), шляхом зобовязання вчинити певні дії. Окрім того, позивачем не надано доказів наявності замовлення чи будь-яких інших даних, що свідчать про договірні відносини між ним та ПП «АЛАН-ЗЕМ» про виготовлення технічної документації щодо земельної ділянки площею 0,19 га по вул. Челюскіна 30 селища Решетилівка згідно з даними земельно-кадастрової документації та технічного плану на домоволодіння, не надано ним також і документів про відмову цього підприємства у виконанні зазначених робіт. За встановленими в судовому засіданні даними, згідно пояснень представника ПП «АЛАН-ЗЕМ» виготовлення технічної документації із землеустрою здійснюється на підставі письмової заяви та передоплати роботи. Позивач із такими заявами до ПП «АЛАН-ЗЕМ» не звертався та роботи не оплачував. Враховуючи встановлені обставини, суд не вбачає наявності порушених, невизнаних чи оспорюваних прав [PERSON] з боку ПП «АЛАН-ЗЕМ», а відтак не вбачає підстав для захисту його прав, шляхом зобовязання вчинити дії з виготовлення технічної документації. Враховуючи відсутність підстав винесення рішення на користь позивача [PERSON], судові витрати, виходячи з положень ст.88 ЦПК України, із відповідачів стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed