Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON], на житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в [ADDRESS]. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 вересня 1991 року його батько - [PERSON], склав заповіт, згідно якого заповів йому все своє майно. [INFO] батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, оскільки вважає, що прийняв спадщину фактичним шляхом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала заяву, посвідчену секретарем Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, за змістом якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення за таких підстав. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадщину» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Із змісту позовних вимог вбачається, що предметом судового розгляду є визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Часом відкриття спадщини є 1999 рік. У зв'язку з цим до спірних правовідносин підлягає застосуванню ЦК України в ред. 1963 року. За змістом ст. 548 ЦК України ( в ред.. 1963 року ) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред.. 1963 року ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або користування спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судовим розглядом встановлено, що батькові позивача - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, виданого Пришибською сільською радою від 29.08.1988 року, на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS].( а.с. 5) 11 вересня 1991 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все своє спадкове майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також і все, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він буде мати право [PERSON]. ( а.с. 6 ) [INFO] [PERSON] помер. ( а.с. 8 ) Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Як вбачається із довідки Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.03.2010 року після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. ( а.с. 19-20 ) За даними архівних реєстраційних матеріалів Балаклійського БТІ станом на 03 лютого 2010 року право власності на вищезазначений житловий будинок зареєстровано за [PERSON] ( а.с. 5 ) Із пояснень позивача вбачається, що після смерті батька він разом із дружиною переїхали жити у будинок [ADDRESS]. Він дбає про житловий будинок, садить огород. На даний час він працює в м. Харкові і приїздить до батьківської садиби лише на вихідні. В будинку постійно живе його дружина [PERSON], яка доглядає за його мамою - [PERSON], якій виповнилось 90 років. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що після смерті батька [PERSON] разом із дружиною дійсно проживають у вищезазначеному житловому будинку і те, що позивач дбає про житловий будинок, обробляє земельну ділянку. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що хоча [PERSON] і не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, але набув таке право і воно ніким не оспорюється. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved