Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої органами владних повноважень (а. с. 3-5), в якій просить стягнути за рахунок держави (Державного казначейства України, в особі [PERSON] управління державного казначейства України у Чернігівській області на його користь 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 08 грн. 50 коп., сплачених в якості судового збору, зобов'язати відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області принести позивачу письмові вибачення від імені держави за вищевказані дії та рішення. які були визнані протиправними (а прийняте від імені відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області рішення скасоване) постановою суду у адміністративній справі № 2-а-1269/09. Позивач мотивує вимоги тим, що незаконними діями і незаконним притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн. йому завдана моральна шкода, яка відповідно до п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, оскільки був вимушений звертатися до суду, мати представника, вивчати відповідну літературу. Внаслідок нехтування прав позивача, останній розхвилювався, емоційно переживав, що негативно вплинуло на стан здоров'я і душевний спокій, а тому для відновлення стану здоров'я був вимушений звертатися за медичною допомогою, крім того позивач зазнав страждань, що призвело до погіршення і позбавлення можливостей реалізації звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми. Також позивач вважає, що в порядку не грошевого (немайнового) відшкодування завданої моральної шкоди, відповідач ВДАІ УМВС України в Чернігівській області має принести офіційні вибачення від імені Держави України за протиправні дії та рішення. Ухвалою суду від 24.11.2009 року до участі в справі в якості співвідповідачів залучено Державне казначейство України, Міністерство юстиції України та в якості третьої особи інспектора Менського взводу ДПС [PERSON]. 21.01.2010 року представник позивача надав суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з Державного бюджету України (шляхом безспірного списання коштів єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Чернігівській області) на користь позивача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з чим зобов'язати Державне казначейство України та його вищевказане управління сплатити зазначену суму із коштів Державного бюджету України, стягнути з відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області на користь позивача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати, зобов'язати відділ Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області публічно вибачитись перед позивачем, принести позивачеві офіційні письмові вибачення від імені держави за вищевказані дії та рішення які були визнані протиправними (а прийняте від імені вказаного вище відділу рішення скасоване) постановою суду у адміністративній справі № 2-а-1269/09. Збільшення позовних вимог обґрунтував тим, що відповідачем ВДАІ УМВС України в Чернігівській області було здійснено оскарження постанови Новозаводського районного суду міста [PERSON] від 05.06.2009 року по справі № 2-а- 1269/09 і ця обставина ще більше дратує позивача та поглиблює його душевні страждання, оскільки він чекав вибачення від міліції. В судове засідання позивач не з'явився, його інтереси в суді представляє [PERSON], який позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Щодо пункту четвертого заяви від 21 січня 2010 року додатково зазначив, що офіційні письмові вибачення від імені держави слід здійснювати через засоби масової інформації Чернігівської області. Представник відповідача - представник ВДАІ УМВС України в Чернігівській області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки немає доказів причинного зв'язку між притягненням позивача до адміністративної відповідальності та станом його здоров'я. Вважають, що дії інспектора ДПС були правомірними, тому не погодилися з постановою суду першої інстанції і скористалися своїм правом щодо оскарження постанови в апеляційному порядку, тому прав позивача не порушували. Представник співвідповідача Міністерства юстиції України [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] управління державного казначейства України в Чернігівській області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, послалась на письмові заперечення в матеріалах справи (а.с.16-17). Представник прокуратури Чернігівської області в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки не надано доказів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його дії є правомірними. Представник співвідповідача Державного казначейства України в судове засідання не з'явився, в запереченнях ( а. с. 39-41) заявив клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Суд ухвалив справу розглядати у відсутності представника другого відповідача Державного казначейства України. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, судом встановлено, що згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2009 року адміністративний позов [PERSON] задоволено частково, визнано протиправними дії інспектора Менського взводу ДПС ДАІ УМВС України в Чернігівській області [PERSON] щодо складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення серії СВ № 057604 від 29 березня 2009 року відносно [PERSON], скасовано постанову серії СВ № 057604 від 29 березня 2009 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС ДАІ УМВС України в Чернігівській області Колешня В.А. за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно [PERSON] у вигляді штрафу в сумі 300 грн. 00 коп., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито. В решті позовних вимог відмовлено. Постанова суду оскаржується в апеляційному порядку відповідно до апеляційної скарги від 23.11.2009 року. Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Згідно частин 1-2, 6-7 статті 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання. незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відшкодування шкоди, завданої органами дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, передбачено Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями орган1 в дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду". Відповідно до статті 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановления виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину; 3) відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України у п. 5 постанови № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювана шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. З урахуванням наданих доказів вбачається, що позивач відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду'1 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки постановою Новозаводського районного суду міста [PERSON] від 05 червня 2009 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. 00 коп., проте позивачем не надано належних та допустимих доказів про наявність причинного зв'язку між ІНКОДОЮ і протиправним діянням заподіювана, а саме, що в зв'язку з незаконним притягненням позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 300 грн. йому завдана моральна шкода, оскільки покази представника позивача в судовому засіданні не можуть бути належними доказами згідно ч.2 ст. 57 ЦПК України, надані докази про санаторно-курортне лікування позивача не свідчать про погіршення стан) здоров'я та зміну ритму життя позивача внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та судового процесу за адміністративним позовом, тому суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з Державного бюджету України (шляхом безспірного списання коштів єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Чернігівській області) на користь позивача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Збільшені позовні вимоги в частині стягнення з відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області на користь позивача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 185 КАС України відділ Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області, як сторона в адміністративній справі мала право на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду міста [PERSON] від 05 червня 2009 року за позовом [PERSON], тому не можна визнати подачу апеляційної скарги порушенням прав позивача та заподіяння йому моральної шкоди. Вимоги про зобов'язання відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області публічно вибачитись перед позивачем, принести позивачеві офіційні письмові вибачення від імені держави за вищевказані дії та рішення, які були визнані протиправними (а прийняте від імені вказаного вище відділу рішення скасоване), також задоволенню не підлягають, оскільки зазначені вимоги не конкретизовані. Дійсно згідно ч.2 ст. 25 ЗУ «Про міліцію» визначено, що при порушенні працівником міліції прав і законних інтересів громадянина міліція зобов'язана на вимогу громадянина публічно вибачитися, проте позивачем до відповідача відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області вимог щодо публічного вибачення не пред'явлено, зазначений відповідач не має право приносити офіційні письмові вибачення від імені Держави, також відсутні підстави для здійснення повідомлення про рішення, що реабілітує позивача відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду..

Outcome: dismissed