overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала, що 13 грудня 2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис № 1880. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Різність характерів та не розуміння один одного, призвели до розпаду сімейних стосунків, а відсутність любові та поваги припинили шлюбні відносини. У судовому засіданні позивач пояснив, що на позовних вимогах наполягає, шлюбні відносини з відповідачем припинились з грудня 2009 року по причині зловживання відповідачем спиртними напоями, що спричиняло постійні сварки що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. З вказаного періоду подружжя проживають окремо. Відповідач у судовому засіданні визнаючи позовні вимоги пояснив, що проти позовних вимог не заперечує та згідний розлучитися за рішенням суду. Спору про поділ майна між сторонами не має. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо подальшого проживання дитини разом з матірю. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як доведено у судовому засіданні, відсутність між сторонами взаєморозуміння та згоди, різність характерів, призвели до розпаду їх сімейних стосунків. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки поновлювати не бажають, тому підстав для збереження сімї немає. Вищевказані підстави дозволяють суду розірвати шлюб, укладений 13 грудня 2003 року запорізькім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1880, поклавши на відповідача витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАГСу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що 13.12.2003 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб, від якого у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень відділу РАЦС Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 21.07.2005 року зроблений актовий запис № 625. На теперішній час, сімя фактично розпалася, тому відповідач перестав утримувати доньку, дитина перебуває повністю на утримані [PERSON], оскільки позивачу складно самостійно утримувати доньку, вона звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з 17.02.2010 року та до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримуючи свої позовні вимоги наполягла на їх задоволені у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що погоджується виплачувати аліменти на утримання своєї доньки [PERSON], [INFO] у розмірі встановленому законом. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов предявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обовязку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Так, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач працює, має регулярний, дохід, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1996 року, відділом РАГС м. Рівне, актовий запис 1028.Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що сім'я розпалась оскільки вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Довгий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення не можливе. Просить суд шлюб розірвати. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу просить покласти на нього та залишити з ним на проживанні сина. Відповідач в судовому засіданні позов визнала,проте заперечила проти залишення сина на проживанні з батьком. Суд вислухавши позивача, відповідача, представника органу опіки та піклування Рівненської міської ради, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування Рівненської міської ради вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б як їх інтересам так і інтересам неповнолітньої дитини. З цих же підстав, суд, вважає за доцільне залишити дитину на проживанні з батьком. На підставі ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливими. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, миритися не бажає, просить шлюб розірвати, вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливими. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 21 квітня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між сторонами почали виникати сварки, що призвели до втрати почуттів поваги та любові один до одного. З листопада 2009 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому, шлюб необхідно розірвати. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернувся до суді з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання у сумі 2148,87 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомила. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Суд, у порядку ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, проти чого представник позивача не заперечувала. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON]В зареєстрована в [INFO] Зарічний в Жовтневому районі м.Кривого Рогу. Згідно виписки відповідач сплату за опалення і гаряче водопостачання проводив частково, в зв'язку з чим створилась заборгованість за період з 01.10.2008 року по 01.10.2009 року в сумі 2148,87 грн. Суд вважає, що позовні вимоги позивача належать задоволенню частково в межах позовної давності, і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість з опалення і гарячого водопостачання, згідно доданого розрахунку за вищезазначений період у розмірі 2148,87 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно померлої [PERSON], волевиявленням якої було залишити позивачу у спадок земельну частку (пай), що належала померлій і розташована на території [PERSON] міської ради. Однак через відсутність сертифіката на земельну частку пай, який зазначений у заповіті померлої, позивачу відмовляють в оформленні спадщини . В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, ствердивши, що померла [PERSON] за життя склала заповіт, де зазначила, що заповідає їй належне право на земельну частку (пай ) на підставі сертифікату. Ще за життя спадкодавець згідно сертифікату виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована на території [PERSON] міської ради, однак в заповіті нічого не змінювала . На даний час відсутність сертифікату, вказаного у заповіті, є перешкодою для оформлення спадщини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч про день слухання справи був повідомлений належним чином. Однак направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивач , вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого . [PERSON] померла 21.06.2004 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,62 га, що знаходиться на території [PERSON] міської ради Тернопільської області і належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) серії Р2 № 701011 від 23.01.2002 року. Згідно заповіту від 02.08.2001 року земельну частку (пай) померла спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу. Однак успадкувати його позивач немає змоги через те, що в заповіті зроблено розпорядження щодо права на земельну частку ( пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) , а спадщина відкрилась на земельну ділянку, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) . Проаналізувавши докази, представлені позивачем і ті, що здобуті в судовому засіданні, суд вважає , що позивач [PERSON] має право на спадкування земельної ділянки площею 2,62 га, розташованої на території [PERSON] міської ради Тернопільської області . Суд враховує і те, що спадкодавець [PERSON] не скасовувала свого заповіту, що свідчить про те, що волевиявлення спадкодавця по заповіту стосується як земельного сертифікату в час, коли укладався заповіт, так і земельної ділянки , на яку виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], мотивуючи це тим, що 15.12.2009 року в с.\~Волошино, Лугинського району, Житомирської області помер його брат [PERSON], [INFO]. На експертизу труп не возили. Встановлення факту смерті має для [PERSON] юридичне значення і необхідне для отримання допомоги на поховання. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник Червоноволоцької сільської ради [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] помер 15.12.2009 року в с. Волошино, Лугинського району, Житомирської області, і був похований на кладовищі с. Червона Волока, цей факт підтверджується довідкою Червоноволоцької сільської ради № 3 від 13.01.2010 р. та постановою Лугинського РВ УМВС України в Житомирській області від 17.12.2009 р. про відмову в порушенні кримінальної справи. Відповідно до посвідки про народження заявника № 2596135 та свідоцтва про народження [PERSON] ЯЛ № 503321 від 01.12.1953 р., вони дійсно являються рідними братами. Відділ РАЦС Лугинського РУЮ відмовив у видачі свідоцтва про смерть, у звязку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть (лист №\~1/01-34 від 13.01.2010 р.) Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] помер 15.12.2009 року у власному будинку в с.\~Волошино, Лугинського району, Житомирської області внаслідок отруєння чадним газом, оскільки зловживав спиртними напоями та палив в ліжку. Він був похований на кладовищі с. Червона Волока, на експертизу труп не возили. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і необхідне для отримання допомоги на поховання [PERSON] Всі ці обставини в їх сукупності дають підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Відповідач [PERSON] проти стягнення аліментів на користь дітей не заперечує, розмір аліментів не оспорює, просив справу розглянути у його відсутності. Позивачка в ході розгляду справи змінила позовні вимоги, просила задовольнити вимоги про стягнення аліментів, вимоги про розірвання шлюбу залишити без розгляду, справу розглянути у її відсутності. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копії свідоцтв про народження синів [PERSON], [INFO] та Олександра, [INFO], згідно яких батьком неповнолітніх є відповідач; копія свідоцтва про укладення шлюбу. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та Олександра, [INFO] з відповідача [PERSON], із яким одружена і який є батьком дітей, зазначивши, що останні 4 роки відносини з відповідачем погіршали, тому що відповідач став зловживати спиртними напоями, постійно учиняв сварки. В даний час діти знаходяться на утриманні позивачки, проживають разом із нею. Відповідач матеріально синів не забезпечує, хоча згідно із законом як батько зобов'язаний це робити систематично. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісних синів не надається, а домовленість про способи надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітніх, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На ґрунті сварок, не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна немає, згоди на утримання дитини досягнуто. Позивач в попередньому судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Просила шлюб розірвати, судові витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2000 року, про що в книзі реєстрації атів про одруження у відділі РАГС виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області зроблено запис за № 178 (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини з початку березня 2010 року, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання дитини не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

19 лютого 2010 року працівниками Козівського РЕМ у житловому будинку [PERSON], що в смт. Козова вул.. Надрічна, 25, виявлено факт безоблікового використання електроенергії і складено акт про порушення правил користування електроенергією за № 029949 від 19 лютого 2010 року, в якому вказано, що [PERSON], самовільно, без обліково використав 11120 кВт./год. електроенергії по ціні 0.2436 грн. за 1 кВт/год., чим завдано збитків ВАТ «Тернопільобленерго» в особі Козівського РЕМ на суму 2708 грн. 83 коп. [PERSON], матеріальну шкоду, завдану крадіжкою електроенергії в добровільному порядку не відшкодувала в повному обсязі, сума заборгованості становить 2708, 83 грн. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача 2708 грн. 83 коп. матеріальних збитків в користь Козівського РЕМ, оскільки відповідач добровільно не сплатив матеріальної шкоди. Представник позивача погоджується з думкою прокурора і просить позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, відповідача, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] самовільно, без обліково використав 11120 кВт./год. електроенергії по ціні 0.2436 грн. за 1 кВт/год., чим завдав збитків ВАТ «Тернопільобленерго» в особі Козівського РЕМ на суму 2708 грн. 83 коп., що підтверджується актом про порушення «Правил користування електричною енергією для населення» за № 029949 від 19 лютого 2010 року. В добровільному порядку [PERSON] не відшкодував в повному обсязі Козівському РЕМ матеріальну шкоду, а тому 2708,83 грн. підлягають стягненню у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивачка вказує, що зареєструвала шлюб із відповідачем 19 січня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Верховцево Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, актовий запис №7. Від даного шлюбу позивачка має неповнолітню дочку, а саме [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, не бере участі у її вихованні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов»язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд на підставі ч.3 ст.&nbsp;209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи наведене, на&nbsp;підставі ;ст. 526, 598, 610, 611, 625, 651, 653, 1050,&nbsp;1054 ЦК&nbsp;України,&nbsp;ст.ст. 130,174, 213-&nbsp;215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

21.01.2010р. позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 2766,48 грн. заборгованості за користування тепловою енергією. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач користувався тепловою енергією за місцем його мешкання [INFO]. Станом на 1.01.2010 р. заборгованість відповідача становить 2766,48грн.. Просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини не відомі. Справа слухається у його відсутність в порядку заочного судового розгляду. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовільнити, виходячи з наступного: </span>> >Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобовязаний вносити своєчасно в установленому порядку. Судом встановлено, що позивачем на підставі наданих відповідачем документів відкрито особистий абонентський рахунок за місцем його мешкання [INFO]. Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача №2333 заборгованість станом на 1.01.2010 р. становить 2766,48 грн., оплату теплозабезпечення абонент здійснював частково.New Roman;tag3:12pt;"> Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

20.01.2010р. позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 3050,49 грн. заборгованості за користування тепловою енергією. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач користувався тепловою енергією за місцем його мешкання [INFO]. Станом на 1.01.2010 р. заборгованість відповідача становить 3050,49грн.. Просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини не відомі. Справа слухається у його відсутність в порядку заочного судового розгляду. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовільнити, виходячи з наступного:&nbsp; Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобовязаний вносити своєчасно в установленому порядку. Судом встановлено, що позивачем на підставі наданих відповідачем документів відкрито особистий абонентський рахунок за місцем його мешкання [INFO]. Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача №2830 заборгованість станом на 1.01.2010 р. становить 3050,49 грн., оплату теплозабезпечення абонент здійснював частково.mes New Roman;tag3:12pt;"> p> Враховуючи ;наведене, на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved