Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

КП „Богодухівжитло виконкому Богодухівської міської ради звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості, мотивуючи тим, що відповідач є абонентом КП „Богодухівжитло, послугами якого вона користується, оскільки проживає в квартирі № 7, що знаходиться за адресою: м. Богодухів пл. Жовтнева , 7, та відповідно до довідок КП „Богодухівжитло від 10.12.2009 року підтверджується надання послуг в будинку (електроенергія в місцях загального користування, вивіз сміття, прибирання прибудинкової території), в якому мешкає відповідач. Згідно п.17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій власники квартир, багатоквартирних будинків зобовязані вносити плату за обслуговування та ремонт будинку. Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ " Про житлово - комунальні послуги" відповідач зобовязаний був укласти договір та сплачувати житлово - комунальні послуги. Але до цього часу договір не укладено, незважаючи на те, що послуги продовжують надаватися і незважаючи на це відповідач відмовляється в повній мірі сплачувати за надані послуги, в звязку із чим у [PERSON] виникла заборгованість за надані послуги, яка станом на 01.12.2009 року складала 1331 грн. 57 коп.. В подальшому позивач уточнив позов, в частині стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1384 грн. 90 коп., яка склалась станом на 01.02.2010 року. Представник позивача уточнений позов підтримав, в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона, відповідно до закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на 25% знижку з оплати вивезення твердих відходів. Крім того вказала, що договір, наданий КП «Богодухівжитло» вона не згодна підписувати, через невідповідність його типовому договору затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України, відповідачці не зрозуміло з чого нарахована заборгованість в одному рахунку в сумі 1551,78 грн., а в іншому - 2319,37 грн. та вказує, що позивач не надавав послуги в повному обсязі та відповідної якості, які зазначені в матеріалах справи. Також зазначила , що є пенсіонером та звільнена від сплати податку за землю. Оплату послуг проводила на підставі квитанцій, в які суми сплати надавали їй працівники житлового підприємства . Суд, вислухав пояснення представника позивача, відповідача, дослідив матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В ході судового слухання встановлено, що відповідачу дійсно надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але оплату за них остання здійснювала не в повному обсязі. Згідно ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг...» Згідно ст. 1 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.» Відповідно до ст. 10 ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та при будинкових територій. На квартири, що перебувають у приватній власності громадян, право власності на які громадяни набули на інших підставах ( сере яких викуп ), розповсюджується дія Правил, описаних вище. Згідно п. 17. Правил користування приміщеннями жилих будинків, споруд та прибудинкових територій власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити плату за обслуговування та ремонт будинку. Ст.66,ст.67 ЖК України передбачено внесення плати за користування житлом та за комунальні послуги. Ст.68 ЖК України передбачено щомісячне внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги. Статтями 20, 21 ЗУ „Про житлово комунальні послуги визначені обовязки споживача та виконавця житлово комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово- комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ № 572 від 08.10.1992 року, обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово комунальних послуг та оплачувати надані послуги. Згідно ст. 526 ЦК України " Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору..." Згідно змісту ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися у встановлений строк (термін) його виконання. Відповідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна... При цьому суд приймаючи до уваги, що хоча вказаний договір між сторонами не було укладено, але суд вважає за необхідне стягнути заборгованість, оскільки встановлено, що відповідачка користується відповідними послугами комунально підприємства. Згідно розрахунку, наданого представником позивача, відповідачкою оплата проводилась не в повному обсязі, заборгованість за період станом на 01.02.2010 року складає 1384 грн. 90 коп., що свідчить про невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань в частині щомісячної оплати за надані послуги. Щодо, не врахування пільг позивача при нарахуванні заборгованості, суд вважає, що остання не надала доказів звернення до позивача для зменшення тарифів в оспорюваний період , що є обовязком відповідача, згідно вимог ст.60 ЦПК України . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір у вигляді сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, державне мито у сумі 51 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. (позивач згідно Рішення сесії Богодухівської міської ради від 17.12.2008 р. звільнений на 100% від сплати державного мита).

Outcome: approved