Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

09 вересня 2009 року орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до Ленінського району м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи: центр соціально-психологічної реабілітації дітей, ОКЗ «Дитячий будинок №3», опікун - [PERSON], прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON], [INFO], на сьогоднішній день перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, а [PERSON], [INFO], за рішенням виконкому Ленінського району від 20 червня 2008 року № 460 знаходиться під опікою бабусі, [PERSON], 1958 року народження. Мати дітей - [PERSON], 1979 року народження, 17 травня 2009 року повернулась з Дніпродзержинської виправної колонії № 34, де відбувала покарання з 09 січня 2007 року за ст.. 309 ч.2, ст.. 607 ч.2, ст.. 70 КК України. На теперішній час ніде не працює, матеріальним утриманням малолітніх дітей не займається , не піклується про стан їх здоров'я, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Батько малолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON], 1981 року народження відбуває покарання у ВК №94 Синельніковського району. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], 1979 року народження, по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позбавити батьківських прав [PERSON], 1981 року народження, по відношенню до його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітнього сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на користь органу опіки та піклування. Малолітнього [PERSON], 1996 року народження, передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Ухвалою суду замінено неналежну третю особу Центр соціально-психологічної реабілітації дітей на належну ОКЗ «Дитячий будинок №3». В судовому засіданні представник позивача за дорученням позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала та просила суд їх задовольнити. Співвідповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. В письмовій заяві позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки. Третя особа - прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська у особі свого представника в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за відсутністю його законного представника до суду не надходило. Третя особа - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Третя особа - ОКЗ «Дитячий будинок №3» в особі свого представника до суду не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання представника ОКЗ «Дитячий будинок №3» не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. Суд вислухавши пояснення третіх осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, законів України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, практику Верховного Суду України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. З урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про охорону дитинства», ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитина, яка залишилася без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав отримує визначене відповідно до законодавства становище дитини, позбавленої батьківського піклування, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг. В ході судового розгляду справи встановлено, що, [PERSON] народився [INFO]. Батьками малолітнього в свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого 23 вересня 1996 року записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2008 року позбавлено батьківських прав [PERSON]. 1974 року народження відносно його сина [PERSON], [INFO] (а.с. 19-20). Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради за № 522 від 25 липня 2008 року влаштовано малолітнього [PERSON], який народився [INFO], до державного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування на повне державне утримання. Закріпити за малолітнім [PERSON], 1996 року народження, право на проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24). Згідно відповіді на запит Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції за вих.. № 3090/03-22 від 11 липня 2008 року, 26 квітня 2002 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №273 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно даних ГУМВС України в Дніпропетровській області управління інформаційних технологій мати дітей [PERSON] неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності. [PERSON] на теперішній час відбуває покарання за ст.. 187 ч.2 КК України в виправній колонії № 94 Синельниковського (а.с.48, 13). В своїй заяві [PERSON] просить позбавити його батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO], яка в теперішній час знаходиться під опікою [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлення опіки та піклування - форма влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, в сім'ї громадян України, які перебувають, переважно, у сімейних, родинних відносинах з цими дітьми, з метою забезпечення їх виконання, освіти, розвитку і захисту їх прав та інтересів. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний та духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно висновку органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне в інтересах малолітніх дітей позбавити батьківських прав: [PERSON], у відношенні до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.36). За ч.2,5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.ст.3, 155 Сімейного кодексу України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Між тим, згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до статті 166 Сімейного Кодексу України, особа позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Таким чином, суд, аналізуючи докази по справі. Приходить до висновку, що є всі підстави для позбавлення [PERSON], у відношенні до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та [PERSON] у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Якщо згідно з положеннями частини 3 та 4 ст. 60 Цивільного кодексу України судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається інша особа, ніж державний дитячий заклад, аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником. Оскільки Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист №2-660 від 24 вересня 2009 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь центру соціально-психологічної реабілітації дітей на утримання сина [INFO] у розмірі ? частини усіх видів доходів до повноліття дитини (а.с. 21,33), суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача. Також судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради вирішено влаштувати малолітнього [PERSON] до державного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування на повне державне утримання та дитину направлено для влаштування у центр соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.22) та дитина з 09 липня 2008 року і по теперішні час знаходиться в комунальному закладі соціального захисту у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей на повному державному забезпеченні (а.с.8,25,26,31), в зв'язку з чим судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині передачі дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в 120,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial