Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.11.2007 р. між сторонами було укладено кредитний договір № СL 4900 (далі - договір), згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 3700 доларів США для поточних потреб та сплати комісійної винагороди за надання кредиту строком до 10.11.2012 р., а відповідач зобовязалась погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором, додатком № 1 та додатком № 2 до договору. Позивач звої зобовязання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит, однак, відповідач в порушення умов договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого за нею рахується прострочена заборгованість в сумі 34925 грн. 89 коп. Враховуючи порушення зобовязань, встановлених договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обовязок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобовязання, однак у добровільному порядку відповідачем кредит повернуто не було, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву у якій просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив ухвалити по справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача /а.с. 55/. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином /а.с. 57/, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.11.2007 року між сторонами було укладено договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3700 доларів США строком до 10.11.2012 року зі сплатою 24 відсотків річних відповідно до умов договору /а.с. 6-11/. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кошти у сумі 3700 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 21.11.2007 р. 008В501073250004 /а.с. 15/та випискою по особовому рахунку за 21.11.2007 р. /а.с. 22/. Відповідно до п. 1.1. договору, позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених договором, додатком № 1 /а.с. 12/ та додатком № 2 /а.с. 13/, а відповідач зобовязалась погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та у порядку визначеному договором та додатками до нього. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 05.05.2009 р.. у відповідача утворилась заборгованість за договором в сумі 4535,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 34925 грн. 89 коп., з яких: 4947 грн. 56 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом, 22841 грн. 82 коп. - сума заборгованості по кредиту, 6103 грн. 25 коп. сума заборгованості по процентах, 1033 грн. 26 коп. сума заборгованості по підвищених відсотках /а.с. 21/, оскільки відповідач порушувала умови договору та своєчасно не сплачувала проценти за користування кредитними коштами та не повертала чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. 09.04.2009 р. позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про наявність заборгованості з вимогою про її погашення /а.с. 23/, однак добровільно заборгованість погашено не було. Відповідно до п. 6.6. договору, кредитор має право вимагати від позичальника достроково погасити кредит до настання остаточного строку/терміну погашення, а позичальник зобовязується на письмову вимогу кредитора достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі й нарахування за цим договором (якщо мають місце), що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора, але не пізніше 30 днів з дати одержання такої вимоги кредитора, в одному з наступних випадків: затримка сплати частини кредиту та/або процентів за його користування принаймні за один календарний місяць; сума поточної заборгованості позичальника перевищує суму непогашеного кредиту більш ніж на 10 %; несплата позичальником більш ніж одного щомісячного платежу, що перевищує 5 % суми кредиту; іншого істотного порушення умов договору (наприклад, прострочення сплати коштів на користь кредитора за договором). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідо ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Враховуючи те, що відповідачем систематично порушувались умови договорів та зобовязання за кредитним договором, зобовязання відповідачем виконувались неналежним чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved