Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

[PERSON]. звернулася із позовом про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним та права власності на нього, посилаючись на наступні обставини: - 23 липня 2007 року між нею (позивачем в даній справі) та відповідачем в даній справі було досягнуто домовленості про укладення між ними договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS]; - між ними було досягнуто домовленості щодо усіх обставин договору купівлі-продажу, в тому числі щодо ціни, термінів та якості; - на виконання вказаної домовленості вона повністю сплатила вартість домоволодіння (500 гр.), про що відповідач написала відповідну розписку; - нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу домовились після оформлення спадщини, оскільки вказаний вище жилий будинок дістався [PERSON]. в спадщину після смерті її матері [PERSON].; - однак до цього часу відповідач на неодноразові її прохання належним чином так і не оформила спадщини на домоволодіння, посилаючись на стан здоров'я. Розцінюючи такі дії відповідача в даній справі, як ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на норми ч. 2 ст. 220 ЦК України, позивач в даній справі звернулася із даним позовом, в якому просила визнати укладений між нею та відповідачем в даній справі договір купівлі-продажу домоволодіння дійсним та визнати за нею право власності на придбане нею майно. У попередньому судовому засіданні позивач заявлені свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в попереднє судове не з'явилася, надіславши заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечував, вважає, що маються законні підставі для задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач в даній справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері [PERSON]., якій на праві приватної власності належав жилий будинок в [ADDRESS]. 23 липня 2007 року відповідач в справі розпорядилася вище вказаним домоволодінням - продала його позивачу в даній справі за 500 грн. Вказаний правочин був оформлений у простій письмовій формі шляхом написання письмової розписки. На виконання вказаного договору позивач сплатила вартість вказаного будинку, а відповідач передала їй ключі від будинку та надала дозвіл користуватися ним; позивач користується домоволодінням і присадибною ділянкою, тобто фактично сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та повністю виконано умови цього договору. На цей час відповідач в даній справі (продавець за договором купівлі-продажу) ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння. Нормами ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За викладених обставин суд вважає, що маються законні підстави для винесення рішення про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved