overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у судовому засіданні свої вимоги підтримала і пояснила, що 22 листопада 2008 року в виконкомі Якубівської сільської ради Іллінецького району був зареєстрований її шлюб із відповідачем. В шлюбі у них 9 вересня 2009 року народилась дочка [PERSON]. Відповідач [PERSON] не надає їй допомоги на утримання дитини, вона потребує такої. Тому вона просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на місяць. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення, в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних доказів і постановити заочне рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки вони підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4) та довідкою виконкому Якубівської сільської ради Іллінецького району (а.с.5). З огляду на такі докази суд визнає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн. на місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказує, що 10.01.2004 року помер його батько [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із гаража, розташованого в м. Ізяслав, район «Автолюбитель», земельна ділянка №123. Позивач вказує, що в управління спадковим майном вступив він та взяв спадкове майно під свою охорону, але отримати свідоцтво про право на спадщину на гараж в нотаріальній конторі, позивач не має змоги, оскільки не збереглись правовстановлюючі документи. Позивач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник Ізяславської міської ради в судове засідання не з»явився, до суду надійшла письмова заява, в якій міська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) . Відповідно до ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позовні вимоги позивача підтверджуються також: витягом із рішення №57 від 28 березня 1991 року про виділення земельної ділянки №123, відповідно до якого [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво гаража в районі «Автолюбитель» (а.с.6). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» (а.с.7), правовстановлюючі документи на гараж в районі «Автолюбитель» №123, відсутні. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на гараж в районі «Автолюбитель», земельна ділянка №123 в м. Ізяслав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. З січня 2005 року шлюбні стосунки припинились, спільне господарства не ведеться, відповідач проживає окремо, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, просив його задовольнити. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.01.2002 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 117/а.с. 6-а/. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя між сторонами не склалося із за різних поглядів на життя, внаслідок чого останні втратили почуття любові один до одного. З січня 2005 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Примирення між сторонами не можливо. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з позивачем. Майновий спір та спір щодо утримання дитини на час розгляду справи між сторонами відсутній. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде с уперечити їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

17.12.2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Згідно позовної заяви з 07.03.2000 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вони з чоловіком припинили спільне життя. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі и просить їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON], [INFO], її батьком є[PERSON] /а.с. 5/ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку щомісяця підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач 09.11.2009 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості по витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи на їх відсутністю, просять задовольнити позов частково, в межах строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги і суду пояснив, що, відповідач [PERSON] є власником квартири № 171 будинку № 19 по бул. Краматорському в м. Краматорську. Разом із нею зареєстрована відповідач [PERSON] Відповідно до умов договору на виконання комунального замовлення, відповідачам надавались послуги з обслуговування и ремонту житлового фонду та прибудинкової території. Відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі проводили оплату наданих послуг, допустив виникнення заборгованості за період з 01.02.2006р. по 01.02.2008р. в розмірі 717,66 грн. Просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Суд, вислухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлений факт, що за період часу з 01.02.2006 року по 01.02.2008 року, відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі вносили плату за утримання будинку та прибудинкової території, допустив виникнення заборгованості в сумі 717,66 грн. Згідно ст. 151 ЖК України, громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, тримати в порядку прибудинкову територію. Згідно ст.ст.160, 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по обовязкам, що випливають з використання квартири. Згідно ст. 10 ч. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків, є власниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою й зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утримуванням будинку й прибудинкової території у відповідності зі своєю часткою в майні будинку. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачів, заборгованість за період з 01.02.2006 року по 01.02.2008 року перед ПП «Балюс» складає 717,66 грн. Згідно ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності становить три роки. Тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за період з 01 листопада 2006 року по 01 лютого 2008 року в сумі 362,70 грн. Також підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., та судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на гараж. В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що 3 вересня 2009 року між ним та відповідачкою був укладений усний договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме гаражу, розташованого за адресою: м. Старобільськ кв. Ватутіна. В рахунок майбутньої угоди позивач сплатив відповідачці повну суму грошей в розмірі 5000 грн., а відповідачка передала позивачу технічну документацію, ключі від замків воріт вказаного гаражу. Відповідачка обіцяла позивачу оформити правочин купівлі-продажу до 1 листопада 2009 року, але до наступного часу цього не зробила. Однак дотепер відповідачка не виконує умови договору, мотивуючи тим, що у неї немає можливості приїхати і оформити договір. У звязку з цим, позивач не має можливості в повному обсязі розпоряджатися придбаним ним гаражем. В силу вимог ст. 657 ЦК України - договір купівлі-продажу нерухомого майна складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України - суд може визнати такий договір дійсним, якщо буде встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. У звязку з тим, що позивач як сторона, яка повністю виконала угоду не має можливості оформити правовстановлюючі документи на придбаний гараж, а відповідачка не оформлює на її імя правовстановлюючі документи, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу, який розташований за адресою: кв. Ватутіна, б/н, м. Старобільськ Луганської області, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] та визнати за ним право власності на гараж, який розташований за адресою: кв. Ватутіна, б/н, м. Старобільськ Луганської області. У попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. У зв'язку з цим, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснивши що, 27 липня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалось, виникали постійні сварки. Шлюбні відносини припинені з березня 2008 року. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим, тому просить суд вимоги задовольнити, витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача, спора про розподіл майна та місто проживання дини - немає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги позивача визнав, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволення, з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, 27 липня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 27.07.2007 року зловлено відповідний запис за №371. Зі свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини. [PERSON], [INFO]. Відповідно ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки на даний час збереження шлюбу не можливе, тому суд вважає, що даний шлюб слід розірвати. Спора про місто проживання дитини немає, спора про розподіл сумісного майна немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

25.11.2009 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до ЗАТ «Страхова компанія «Догмат Страхування» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якій позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з ЗАТ «Страхова компанія «Догмат Страхування» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7668 ( сім тисяч шістьсот шістдесят вісім ) грн. 95 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що на протязі з 09 січня по 30 жовтня 2009 року він працював на посаді молодшого фахівця відділу охорони департаменту організації оперативної роботи служби безпеки та стягнення ЗАТ « Страхова компанія « Догмат-Страхування». При звільненні з роботи йому не була виплачена заробітна плата за період весь роботи і загальна сума заборгованості становить 7668 ( сім тисяч шістьсот шістдесят вісім ) грн. 95 коп. Він неодноразово звертався з вимогами про виплату йому грошових коштів, але адміністрація підприємства відмовляється виплатити йому вказану суму заборгованості мотивуючи відсутністю грошових коштів. Представник відповідача, - ЗАТ «Страхова компанія «Догмат Страхування» в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про місце, день та час слухання справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення на ступними доказами. Як встановлено судом позивач [PERSON] з 09 січня по 30 жовтня 2009 року він працював на посаді молодшого фахівця відділу охорони департаменту організації оперативної роботи служби безпеки та стягнення ЗАТ « Страхова компанія « Догмат-Страхування». Даний факт підтверджується копією трудової книжки, яка була досліджена в судовому засіданні, та яка знаходиться в матеріалах справи. При звільненні з роботи позивачу не було виплачено заборгованість по заробітній платі, яка на момент звільнення становила 7668 ( сім тисяч шістьсот шістдесят вісім ) грн. 95 коп. Даний факт підтверджується довідкою, яка видана 1811.2009 року за № 407 відповідачем по справі, - ЗАТ «Страхова компанія «Догмат Страхування». Що ж стосується норм матеріального права, то суд в даному випадку застосовує ст. 116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Що ж стосується судових витрат, то суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з ЗАТ «Страхова компанія «Догмат Страхування» на користь держави 120 грн. за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 82 грн. 18 коп. державного мита. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 11 грудня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним разом до 1999 року, після чого шлюбні відносини між нею і відповідачем були фактично припинені, а 02 грудня 2002 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухилявся від обов'язку виховувати дитину, а саме: з 1999 року не провідував дитину та не виявляв бажання спілкуватися з ним і не приймав участь в його виховуванні, не турбувався про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання та підготовку до самостійного життя, не підтримував його матеріально. Зазначені нею обставини у відповідності з п. 2 ч. І ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Уточнені позовні вимоги позивач в судовому засіданні підтримала. Відповідач в судове засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Третя особа в особі Кагарлицького міжрайонного прокурора уточнені позовні вимоги позивача підтримала та просили суд їх задовольнити, оскільки для цього є всі підстави. Представник третьої особи в особі служба у справах дітей Деснянського району у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримала та подала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, де було встановлено, що батьки неповнолітньої дитини розірвали шлюб 02.12.2004 року; батько дитини, [PERSON], згідно довідки від 14.12.2009 року відділу державної виконавчої служби Кагарлицького РУЮ, має заборгованість по сплаті аліментів, що складає 14445, 66 грн. Батько ухиляється від обов'язку по вихованню та навчанню сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати. Враховуючи інтереси дитини та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

ВАТ КБ "Надра" в особі філії ВАТ КБ "Надра" Житомирського регіонального управлінн звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 691/ЕК/2007-840 від 01.02.2007 року в розмірі 14679, 65 грн. укладеного з [PERSON] та договору поруки від 01.02.2007 року, укладеного з [PERSON], оскільки [PERSON] не виконала свої зобов'язання перед банком по кредитному договору та стягнути сплачені судови витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю з викладених у ньому підстав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд приймає заочне рішення у відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01.02.2007 року між ВАТ КБ "Надра" в особі філії ВАТ КБ "Надра" Житомирського регіонального управлінн та [PERSON] був укладений кредитний договір № 691/ЕК/2007-840 по умовах якого остання отримала кредит в сумі 6000 доларів США строком до 09.02.2009 року зі сплатою 24% річних. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору, між ВАТ КБ "Надра" в особі філії ВАТ КБ "Надра" Житомирського регіонального управління був укладений 01.02.2007 року договір поруки з [PERSON], згідно якого вона зобов'язана відповідати перед банком за виконання зобов'язань, взятих на себе [PERSON] за кредитним договором в тому ж об'ємі. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору . Однак, [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Також, у виконання договору поруки відповідач [PERSON] не бажає в добровільному порядку виконувати взяті на себе договором поруки зобов'язання та погашати взятий [PERSON] кредит та відсотки по ньому. Враховуючи викладене, відповідачі мають сплатити позивачу в солідарному порядку заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 14679, 65 грн: а саме: залишок по договору - 12664, 73 грн; пеня за несвоєчасну сплату платежів - 1248, 85 грн: заборгованість по відсотках - 766, 07 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 146, 80 грн. сплаченого судового збору та 220. 00 сплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення суду . На підставі викладеного та

Outcome: approved