Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовною заявою до [PERSON] в якому просить визнати кредитний договір № ZPXRRZ07770504 від 18.04.2008 року в розмірі 5508,50 гривен недійсним. 18 квітня 2008 року фізичній особі на імя [PERSON] Свiтлани Олександрiвни було видано кредит у розмірі 5508,50 гривен (номер кредитного договору ZPXRRZ07770504). З моменту оформлення кредиту погашення не проводилися. 03 листопада 2009 року в Запорізьке РУ ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК звернулась з заявою [PERSON] з інформацією про те, що вона кредит не отримувала. Про кредит дізналась від співробітників банку. [PERSON] Свiтлана Олександрiвна зареєстрована та проживає за адресою: м. Запорiжжя, [ADDRESS]. В ході перевірки встановлено, що влітку 2000 року [PERSON] були загублені документи: паспорт громадянина України, СВ 765293, виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій обл., 19.05.1998 року, ідентифікаційний код [NUMBER]. Після втрати [PERSON] звернулась в Ленінське РВ УМВС України в Запорізькій області із заявою за фактом втрати документів. 17 листопада 2000 року відповідачці був виданий новий паспорт. В кредитній справі фото з особою [PERSON] не ідентифікується. Позивач вважає вказаний договір таким, що підлягає визнанню недійсним у звязку з тим, що [PERSON] Свiтлана Олександрiвна договір не підписувала і кредитних коштів за цим договором не отримувала. На основі викладеного, позивач просить визнати недійсним договір №ZPXRRZ07770504 від 18.04.2008 року укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує і просить суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, проти визнання кредитного договору недійсним не заперечувала. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, вважає, що позовна заява ПриватБанку підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним . Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1-3, 5-6 статті 203 цього Кодексу. 18 квітня 2008 року фізичній особі на імя [PERSON] Свiтлана Олександрiвна було видано кредит у розмірі 5508,50 гривен, кредитний договір № ZPXRRZ07770504. З моменту оформлення кредиту погашення не проводилися. (а.с. 4). [PERSON] Свiтлана Олександрiвна зареєстрована та проживає за адресою: м. Запорiжжя, [ADDRESS]. (а.с. 6). В ході перевірки встановлено, що влітку 2000 року гр. [PERSON] були загублені документи: паспорт громадянина України, СВ 765293, виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій обл., 19.05.1998 року, ідентифікаційний код [NUMBER]. Після втрати [PERSON] звернулась в Ленінське РВ УМВС України в Запорізькій області із заявою за фактом втрати документів. 17 листопада 2000 року [PERSON] був виданий новий паспорт. В кредитній справі фото з особою [PERSON] не ідентифікується. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» вважає вказаний договір таким, що підлягає визнанню недійсним у звязку з тим, що [PERSON] Свiтлана Олександрiвна договір не підписувала і кредитних коштів за цим договором не отримувала. З огляду на те, що відповідач кредитний договір не підписував; договір підписано невстановленою особою; цією ж особою отримані і кредитні кошти, - вказаний договір не відповідає внутрішній волі відповідача і він не бажав настання будь-яких правових наслідків, що випливають з цього договору.

Outcome: approved