overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва, посилаючись на те, що за власні кошти самочинно побудував гараж № 24 по вул. Лебединській, 7 у м.Харкові. Вважаючи, що обєкт самочинного будівництва відповідає діючим санітарно-технічним, будівельним нормам, не порушує права інших осіб, позивач просив визнати за ним право власності на зазначену будівлю. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - Харківської міської ради [PERSON] проти задоволення позову заперечував, клопотав ухвалити рішення відповідно до вимог закону. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2000 році позивач за власні кошти самочинно побудував гараж № 24 по вул.Лебединській, 7 у м.Харкові площею 27,8 кв.м. 12 листопада 2009 року КП «Харківське міськБТІ» виготовило технічний паспорт на зазначений об»єкт самочинного будівництва (16-17). Згідно листа КП «Харківське міськБТІ» від 19.11.2009 р. гаражу № 24 по вул. Лебединській, 7 у м.Харкові присвоєна вказана поштова адреса (а.с. 18). З Технічного висновку про стан будівельних конструкцій гаража №24, розташованого по вул. Лебединській, 7 у м. Харкові, складеного ПП «Модулор Сервіс», вбачається, що технічний стан конструкцій забезпечує надійну їх експлуатацію. Будівельні конструкції будівлі не мають дефектів та пошкоджень, відповідають ДБН України, санітарним та протипожежним нормам, можуть експлуатуватись за призначенням (а.с. 4-15). Комінтернівський районний відділ МНС України у Харківській області та Комінтернівська районна санітарно-епідеміологічна станція у своїх листах № 530/01/23 від 22.01.2010 р. та № 3.1/24 від 28.01.2010 р. не заперечувала проти збереження вказаних об»єктів самочинного будівництва (а.с. 21,22). Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України нерухоме майно є обєктом самочинного будівництва, якщо воно збудоване без належного дозволу. Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 08 квітня 2006 року Первомайським міським відділом РАЦС по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 60, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та взаємоповаги один до одного, сумісне проживання та ведення домашнього господарства припинили у січні 2010 року, відновлювати їх сторони не збираються, відповідачка постійно зраджує позивачу, у звязку з чим позивач втратив до відповідачки почуття любові та поваги. Фактично сімя розпалась, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу дітей не мають. Просить суд шлюб розірвати, а витрати, повязані з розірванням шлюбу в органах РАГС покласти на позивача, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачки всіх понесених витрат при поданні позову до суду позивач відмовився. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні з позовними вимогами погодилася в повному обсязі, заперечень проти позову немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

02 березня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 30 червня 1984 року, мотивуючи тим, що не знайшли спільної мови з відповідачем стосовно ведення домашнього господарства і з 1994 р. спільно не проживають. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не має. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в шлюбі з 30 червня 1984 року. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу не мають. Зі змісту заяви випливає, що сторони не знаходять спільної мови між собою з більшості питань, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. 3 1994 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні стосунки з вказаного часу між ними припинені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача в шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], 01.05.94. року народження. В позовній заяві позивач посилається на те, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини, тобто не опікується ні фізичним ні моральним розвитком дитини, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. Відповідач двічі до судового засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений був своєчасно. Суд, заслухавши представника служби у справах дітей Балтської РДА, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 26.10.06. було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 026873 видане Відділом РАЦС Балтського районного управління юстиції Одеської області 26.10.06.). Від цього шлюбу 01.05.94. народилася дитина [PERSON] (свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 016044 видане Відділом РАГС Балтської райдержадміністрації Одеської області 24.05.94.) В результаті грубого та зневажливого відношення [PERSON] в 2005 році, забравши дитину, поїхала від чоловіка. З того часу [PERSON] долею дитини не цікавиться, жодного разу з донькою не зустрівся, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки не приймає. [PERSON] за місцем проживання характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртними напоями, постійного місця роботи не має, дана обставина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої доньки. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязок виховувати, ростити дитину найважливіший обовязок матері та батька закріплений статтею 150 СК України, проігнорований відповідачем по справі, оскільки судом встановлено, що дитина батька не цікавить, що дає суду підстави вважати, що відповідач ухиляються від виконання батьківських обовязків, що є підставою, відповідно до ст. 155 СК України, для покладення на нього відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав на підставі ст. 164 СК України це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи інтереси неповнолітньої,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 29.07.09. року народження, щомісячно, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах, від яких 29.07.09. народилася син [PERSON]. Сімейне життя не склалося, протягом тривалого часу вона з відповідачем не проживає, шлюбні стосунки не підтримує, дитина знаходиться на повному її утриманні, батько у вихованні доньки та матеріальному забезпеченні участі не приймає. Відповідач до судового засідання двічі не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений був своєчасно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Сторони по даній справі з жовтня 2008 року перебували у фактичних шлюбних стосунках. Від цих стосунків 29.07.09. народився син [PERSON]. Сімейне життя між сторонами не склалося, після розірвання стосунків дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області № 33 від 01.02.10. Судовим розглядом встановлено, що відповідач неповнолітню дитину не провідує, матеріально не забезпечує, участі у вихованні сина не приймає. Обовязок батьків утримувати дітей, закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідачем проігнорований. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ВГІ «Хмельницька АЕС» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за комунальні послуги: централізоване опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, посилаючись на те, що відповідачка зареєстрована у квартирі № 166, по вул. Курчатова, 6 в м. Нетішин, користується послугами позивача, за що зобовязана проводити щомісячну оплату, однак протягом тривалого часу оплата нею не здійснювалась, у зв'язку з чим, станом на 01.07.2009 року, допущено заборгованість, в сумі 1989,17 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень до суду не надала. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячгг наступного: Згідно п.5 ч. З ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги - споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 68 Житлового Кодексу України передбачено, що наймачі квартири, зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, щомісяця, за встановленими тарифами . Судом встановлено, що [PERSON] отримує послуги з централізованого опалення. постачання холодної та гарячої води, водовідведення. Між нею і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок на її ім'я. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і станом на 01.07.2009 року ановить 1 989,17 грн . Відповідно до п. 18 Правил користування тепловою енергією від 28.10.1999 року .л307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 Про =а твердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та арячої води і водовідведення та типового договору про надання вищеозначених послуг озрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними ганізаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової ергії. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги оситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не ановлено інший строк, З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідачкою допущена боргованість за надані позивачем послуги: централізоване опалення постачання лодної та гарячої води, водовідведення, яку вони повинні оплатити. При задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, сплачені ним при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2168,49 грн. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної при ДТП, та 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Майнова шкода складається з 2078,49 грн. втрати товарного вигляду автомобіля та 90 грн. на проведення експертизи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав частково, у сумі втрати товарної вартості. Заслухавши пояснення осіб, яку беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2008 у м.Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням відповідача, та ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER], що належить позивачеві. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до копії постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.12.2008, винним у вчиненні ДТП є відповідач. Згідно копії висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 207 від 26.11.2008, величина втрати товарної вартості автомобіля позивача становить 2078,49 грн. Величина втрати товарної вартості є збитками згідно ст.22 ЦК України. Таким чином, збитки від втрати товарної вартості автомобіля підлягають стягненню з відповідача. Крім того, згідно копії квитанції від 28.11.2008 за проведення експертизи позивачем сплачено 90 грн. Суд погоджується з тим, що внаслідок пошкодження майна позивач зазнав душевних страждань. Обґрунтування розміру грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачем не подано. Виходячи з глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, вимог розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди повинен становити 300 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до СВК „Дроздівський, третьої особи: Куликівської інспекції Держтехнагляду в якій просить визнати за ним право власності на трактор МТЗ-80. В обґрунтування своїх вимог та в судовому засіданні вказав, що 19.08.2009 року він придбав у СВК „Дроздівський трактор МТЗ-80, 1992 року випуску, заводський номер 848819, двигун 963942, про що є відповідні документи. Трактор був зняти з обліку інспекцією „Держтехнагляду. На час придбання трактор був непридатний для використання за призначенням і потребував ремонту. За цей період часу, поки трактор перебував у нього, він відремонтував його і має намір використовувати його за призначенням. Проте для реєстрації трактора в інспекції не достатньо наданих ним документів (відсутнє свідоцтво реєстрації машини, яке було втрачено). Просить визнати за ним право власності на вказаний трактор. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявивися. В своїй письмовій заяві позов [PERSON] визнав і пояснив, що дійсно СВК „Дроздівський продав позивачу вказаний ним трактор. Просив провести розгляд спрви в його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання також не зявився. Всвоїй письмовій заяві позов визнав, просив справу розглянути у його відсутності. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19.08.2009 року позивач придбав у СВК „Дроздівський трактор МТЗ-80, 1992 року випуску, заводський номер 848819, двигун 963942, що підтверджується відповідною накладною та квитанцією про оплату. Проте, зареєструвати трактор в інспекції Держтехнагляду, позивач не має можливості, оскільки недостатньо наданих ним документів. А саме: відсутнє свідоцтво про реєстрацію трактора. Позивач придбав вказаний трактор на законних підставах, так як виконані всі умови договору купівлі-продажу, але не може оформити право власності на нього. Вирішити вказане питання можливо лише в судовому порядку. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визнати за [PERSON] право власності на трактор МТЗ-80, 1992 року випуску, заводський номер 848819, двигун № [NUMBER], який він придбав у СВК „Дроздівське. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, з яким 25 грудня 2001 року зареєструвала шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області. Від даного шлюбу в подружжя народилася донька [PERSON] Позивачка пояснила, що причиною розірвання шлюбу стала обстановка, яка склалася в їх сім'ї. Відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально сім'ї не забезпечує. У сторін відсутня взаємоповага та взаємопорозуміння. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення відповідно до закону. Відповідач в судове засідання не з"явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки суду представлені докази того, що у сторін, немає поваги і розуміння, миритись подружжя не бажає. Тому є підстави задоволити позов. На підставі ст. ст. 104,105,112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому вказала, що 22 серпня 2003 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 333. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач, вказала, що однією сім'єю з відповідачем не проживають з жовтня 2009 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а їй одній важко утримувати дитину. Прохає стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та прохає стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON]. Дослідивши по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Обґрунтованість позову підтверджується копією свідоцтва про одруження І-СР № 081317, копією свідоцтва про народження сина [PERSON] серії І-СР № 141430, довідкою РЕУ № 2 м. Умань за № 268 від 17 березня 2010 року про те, що дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 24 червня 2009 року померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Дзержинського, 78. Після смерті матері, позивач [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини своєчасно не звернувся, як до смерті мати так і після її смерті проживає у спадковому будинку, тобто вважається таким, що прийняв спадщину. В цей час [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що: відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищезазначений будинок; реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна; характеристика спадкового майна та технічна документація на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав. Представник третьої особи - Ізмаїльського МБТІ в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просить справу розглянути без представника Ізмаїльського МБТІ. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 24 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 27 червня 2009 року, серія І-ЖД № 187784. Позивач є рідним сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження від 07 грудня 1988 року, серія ІV-ЖД № 440725. Позивач постійно проживав однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості через ту обставину, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1981 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинилися в 1994 році, з цього часу вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, а тому збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб, зареєстрований 26.09.1981 року відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовським райвідділом РАЦС Херсонської області, актовий запис № 175. В попереднє судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. В попереднє судове засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимоги щодо розірвання шлюбу не заперечував, а оскільки він є інвалідом II групи просив судові витрати покласти на позивача. Згідно з вищезазначеним суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання, що відповідає положенням ст.ст. 130 ч. 4, 174 ч. 4 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 26.09.1981 року Скадовським райвідділом РАЦС Херсонської області, актовий запис № 175, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-КГ № 348049. Від шлюбних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у подружжя не склалося через різні погляди на життя, з 1994 року шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться, фактично сімя розпалася. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки подружжя проживають окремо, шлюбні відносини припинили і поновляти їх не мають наміру, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved