Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

У травні 2009 року, АКІБ «Укрсиббанк», в статут якого згідно Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни щодо назви позивача, а саме - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11095630000 від 19.12.2006 року, банк надав [PERSON] споживчий кредит в іноземній валюті в сумі 392000,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день укладення договору становило 1979600,00 грн. строком з 19 грудня 2006 року по 19 грудня 2021 р. із сплатою 11,3 % відсотків річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 3.1 вказаного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по договору, надавши кредит [PERSON] в сумі 392000,00 дол. США. Однак, відповідачка [PERSON] , в порушення умов договору, не виконала умови вказаного кредитного договору, тобто своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами. В якості забезпечення кредиту між позивачем і [PERSON] був підписаний договір поруки від 19.12.2006 року згідно якого він на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед позивачем відповідати по зобов`язанням [PERSON] щодо повернення споживчого кредиту. Згідно п. 1.3, 1.4 договору поруки від 19.12.2006 року, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 19.12.2006 року, в якості забезпечення зобов`язань, між позивачем та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно якого відповідачка передала в заставу позивачу нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] , [ADDRESS] земельну ділянку (кадастровий номер 5123755800-02-008-0223, площею 0,0750 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . 19.12.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] були укладені договір купівлі продажу житлового будинку, та земельної ділянки, (кадастровий номер 5123755800-02-008-0223, площею 0,0750 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Станом на 14.05.2009 року заборгованість відповідачів перед позивачем не сплачена та складає 415\~380 доларів США грн. 15 центів, що по курсу НБУ (1 дол. США =7,6 грн.) складає 3167356 грн. 71 коп., у тому числі: заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 2839419 грн. 44 коп.; заборгованість за строковим та простроченим процентам за користування кредитом 311121 грн. 35 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 16 815 грн. 92 коп. З наведених підстав представниця позивача просила суд постановити рішення, яким вказаний позов задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитом на загальну суму 3167356 грн. 71 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили (а.с. 70,75,97-100). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому\~засіданні встановлено,\~що 19.12.2006\~року між\~позивачем Публічним\~акціонерним товариством\~«УкрСиббанк» (АКІБ\~«Укрсиббанк»)\~та відповідачкою\~ [PERSON] \~був укладений\~ договір\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 11095630000\~про надання\~кредиту в\~іноземній валюті\~в сумі\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 392000,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день укладення договору становило 1979600,00 грн. строком з 19 грудня 2006 року по 19 грудня 2021 р. із сплатою 11,3 % відсотків річних за користування кредитними коштами, згідно графіка погашення кредиту. Кредит було отримано відповідачем 19.12.2006 року, що підтверджується вказаним договором про надання споживчого кредиту № 11095630000 від 19.12.2006 року (а.с. 16-21). Проте відповідачка [PERSON] на порушення умов кредитного договору своєчасно й у повному обсязі не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування коштами. В якості забезпечення кредиту між позивачем і [PERSON] був підписаний договір поруки від 19.12.2006 року згідно якого він на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед позивачем відповідати по зобов`язанням [PERSON] та несе солідарну відповідальність (а.с. 37-38). 19.12.2006 року в якості забезпечення зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, між позивачем та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно якого відповідачка передала в заставу позивачу нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] , та земельну ділянку (кадастровий номер 5123755800-02-008-0223, площею 0,0750 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26-31). 19.12.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] були укладені договір купівлі продажу житлового будинку, та земельної ділянки, (кадастровий номер 5123755800-02-008-0223, площею 0,0750 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33-36). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~умов договору\~поруки від\~19.12.2006\~року,\~та договору\~іпотеки від\~19.12.2006\~року,\~у випадку\~невиконання або\~неналежного виконання\~боржником взятих\~на себе\~зобов`язань\~по кредитному\~договору,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~несуть солідарну\~відповідальність перед\~кредитором на\~всю суму\~заборгованості,\~встановлену на\~момент подання\~вимоги,\~включаючи сплату\~основного боргу\~за кредитним\~договором,\~нарахованих відсотків\~за користування\~кредитом та\~неустойки,\~відшкодування збитків\~або отримання\~задоволення за\~рахунок майна,\~яке є\~предметом іпотеки. 18.02.2009 р., позивачем на адресу відповідачів було направлено попередження щодо необхідності погашення боргу перед позивачем, яке було залишено відповідачами поза увагою (а.с. 39-40). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем станом на 14.05.2009 року заборгованість відповідачів перед позивачем складає 415\~380 дол. США грн. 15 центів, що по курсу НБУ (1 дол. США =7,6 грн.) складає 3167356 грн. 71 коп., у тому числі: заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 2839419 грн. 44 коп.; заборгованість за строковим та простроченим процентам за користування кредитом 311 121 грн. 35 коп.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 16 815 грн. 92 коп. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Згідно із п. 2.2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання. Однак, взяті на себе зобов`язання за договором поруки, [PERSON] не виконані. Положеннями п. 5.5, розділу 11 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за даним договором, банк має право визнати термін дострокового повернення кредиту таким, що настав. Кредит вважається обов`язковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. З пунктів 4.1, 4.2 вказаного договору вбачається, що позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором та погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок, вказаний в першому розділі даного договору. П. 9.13 кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору, позичальник підтверджує, що він повністю розуміє всі умови даного договору, свої права та обов`язки за даним договором і погоджується з ними. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобов`язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч.1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 85,88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00 грн., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 250 грн. (а.с. 1,2). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved