Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

3 лютого 2010 року Дніпродзержинський район електричних мереж звернувся в районний суд з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON], який є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] за користування електричною енергією. Підприємство просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 05.08.2003 по 21.04.2009 року в сумі 1883 грн. 94 коп. В обґрунтування позовних вимог представник підприємства, юрисконсульт [PERSON], посилається на те, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], та користується послугами підприємства по забезпеченню його електричною енергією. Однак з 2003 року не сплачував за електричну енергію, у зв'язку з чим на 21.09.2009 року утворилася вищевказана заборгованість, яку він не погасив до теперішнього часу. Відповідач відповідно до договору №0209038 від 05.08.2003 року про користування електричною енергією, ст.68 Житлового Кодексу України п.5 ст.42 "Правил користування електричною енергією" зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги, тобто щомісячно сплачувати за спожиту енергію. Підприємство також просить стягнути з відповідача на його користь витрати, повязані з розглядом справи в суді: за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30 грн. Підприємством послуги з енергозабезпечення були надані відповідачу у повному обсязі, однак оплата за електричну енергію протягом зазначеного часу відповідачем не здійснювалась, у звязку з чим утворилася заборгованість, тому представник підприємства просить позов задовольнити і розглянути справу, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при відсутності відповідача, який двічі в судове засідання не зявився без поважних причин, про день і час розгляду справи був належним чином інформований. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі, про час і день розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки не інформував, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути справу за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому роз'яснити представнику підприємства наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України. Суд, вислухавши представника підприємства, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У відповідності ст. 68 Житлового Кодексу України п.5 ст.42 Правил користування електричною енергією" зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги, тобто щомісячно сплачувати за спожиту енергію. Незважаючи на це, відповідач за період з 05.08.2003 року по 21.04.2009 р. не здійснював щомісячну оплату за електричну енергію, користуючись енергією внаслідок чого утворилася заборгованість1883 грн. 94 коп. Однак строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права встановлений ст.257 ЦК України, підприємством пропущений. Клопотання щодо поновлення строку позовної давності не заявлялось. Підприємство як юридична особа мало можливість вчасно реалізувати право на судовий захист своїх інтересів, але з дотриманням строку позовної давності до суду не звернулося, тому у задоволенні позовних вимог Дніпродзержинського району електричних мереж про стягнення заборгованості за користування електричною енергією 1883 грн. 94 коп. за період з 05.08.2003 року по 21.04.2009 року необхідно відмовити у зв'язку з пропущенням строку позовної давності. Суд вважає необхідним задовольнити в межах строку позовної давності позовні вимоги Дніпродзержинського району електричних мереж про стягнення заборгованості за користування електричною енергією в розмірі 1180 грн. 74 коп. за період з 01.12.2006 року по 21.04.2009 року. Згідно з рішенням виконкому Дніпродзержинської міськради №852-45/V від 23.12.2009 року, підприємство звільнено від сплати державного мита, що зараховується до міського та районних бюджетів при зверненні до суду з позовними заявами. Тому, вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1% від розміру задоволених позовних вимог, але не менше 3-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51 грн; та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ на користь підприємства в сумі 30 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved