Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивачка по основному позову [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 07.09.2007 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого їй було надано кредит у вигляді невідкладної кредитної лінії з лімітом 158 746.00 доларів США, а вона зобов"язалася належним чином використати та повернути відповідачу суму отриманого кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку, та виконати всі інші зобов"язання в порядку та строки, визначені договором. Її зобов"язання забезпечені іпотекою земельної ділянки. Під час укладання кредитного договору відповідачем були порушені вимоги ст.524 ЦК України, в якій сказано, що зобов"язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. В момент звернення до відповідача з проханням про надання кредиту, вона пояснювала їм, що кошти потрібні на споживчі потреби і витрачати вона їх буде у гривні. Однак, представник відповідача пояснила, що в гривнях кредит має вищу процентну ставку, ніж кредит у іноземній валюті, і за умови постійної стабільності курсу гривні, та враховуючи, що збільшення курсу долара США на час дії кредитного договору не відбудеться, валютний кредит їй буде вигідніший. Повністю довіряючи відповідачу, погодилася на укладання спірного кредитного договору. Однак, восени 2008 року курс долару значно зріс, і вона була невзмозі погашати кредит. Крім того, як виявилося, кредитний договір містить інші несправедливі для неї положення, якими передбачені повторні штрафні санкції, що є порушенням законодавства. Настали істотні зміни обставин у зв"язку із фінансовою кризою, у разі, якби вона могла передбачити ці обставини, то не уклала б спірного договору. Відповідач умовами кредитного договору поклав всю відповідальність, переклав всі ризики, пов"язані із знеціненням національної валюти лише на неї, самі ніякої відповідальності не несуть. Враховуючи викладене, звернулася до суду з даним позовом та просила зобов"язати відповідача внести зміни до договору, вказавши суму кредиту та проценти за його користування на момент укладення договору тільки в гривнях; зробити перерахунок сплачених нею коштів у гривнях; припинити нарахування будь-якої пені та будь-яких санкцій щодо неї. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Підтримав всі викладені в позові обставини, факти. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача по основному позову та позивача по зустрічному позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що [PERSON] діє у відповідності з вимогами діючого законодавства, ніяких порушень ними не було здійснено при укладанні спірного договору, мають право укладати договори в іноземній валюті. Брати чи не брати даний кредит, на таких умовах, в іноземній валюті, саме в їх банку - було правом позивача, ніхто позивача не примушував цього робити. Стосовно зустрічних позовних вимог зазначив, що по спірному договору позивачка отримала кредит, в забезпечення якого в іпотеку було передано позивачкою земельну ділянку площею 0,1033 га, розташовану в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Фермерська,8. Позивачка тривалий час не виконує умови кредитного договору, у зв"язку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 1 583 737 грн. 92 коп., з яких заборгованість за кредитом 1 243 992 грн. 16 коп.; заборгованість за відсотками 165 559 грн. 04 коп., пеня за прострочення погашення кредиту 4 550 грн. 47 коп.; пеня за прострочення погашення відсотків 169 636 грн. 21 коп. Просили стягнути вказану суму заборгованості та звернути стягнення на предмет іпотеки вказану земельну ділянку. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що основний позов не знайшов свого підтвердження в суді та не підлягає задоволенню; зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено, що 07.09.2007 року між позивачкою та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/1179/85/1491, відповідно до якого позивачці було надано кредит у вигляді невідкладної кредитної лінії з лімітом 158 746,00 доларів США строком на 228 місяців з 07.09.2007 року по 07.09.2026 року включно під 14, 250 відсотків річних. Погашення кредиту повинне відбуватися шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів згідно графіку погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору. Кредит надавався на використання на споживчі цілі, на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 07.09.2007 року, після отримання позивачкою документу, що посвідчує право власності на об"єкт нерухомості, і відповідно до даної угоди процентна ставка за користування кредитом складає 13,0 відсотків річних. Встановлено, що позивачка не дотримується умов кредитного договору, не погашає кредит згідно графіку, не сплачує відсотки. В забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір іпотеки між сторонами, посвідчений нотаріусом [PERSON], відповідно до якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1033 га, розташована в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Фермерська,8. Дана земельна ділянка належить позивачці на праві приватної власності на підставі Державного акту від 26.02.2008 року. Загальна сума заборгованості становить станом на 04.02.2010 року 1 583 737 грн. 92 коп., що є еквівалентом 197 967,24 доларів США. Посилання сторони позивача по основному позову на те, що кредитний договір було укладено з порушеннями вимог діючого законодавства, є безпідставні, необгрунтовані. В суді не було доведено, що банк позбавлений права видавати фізичним особам кредити в іноземній валюті. Крім того, позивач за своїм вибором, самостійно обирає банківські установи, умови кредитування. Ніхто не може примусити позивача чи будь-яку іншу особу укладати невигідні для них договори, укладати договори з певними банківськими установами. Зазначені в основному позові обгрунтування є недоведені. Починаючи з дня укладення кредитного договору, як банківська установа, так і позичальник приймають на себе ризики, які можуть виникнути в процесі дії кредитного договору. Встановлено, що кредитний договір підписаний позивачкою, що свідчить про те, що вона погодилася з усіма, викладеними в договорі, умовами. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог по основному позову немає. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у установлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовзується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved