Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначав,що 14 грудня 2007 року померла її мати - [PERSON] Опанасівна.Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 66 по вул.Рильського в с.Бровки-1 Андрушівського району Житомирської області,належність якого спадкодавцеві п ідтверджується довідкою сільської ради.Єдиним спадкоємцем за законом є позивач,яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Андрушівської нотаріальної контори. Але в видачі свідоцтва на спадщину позивачу було відмовлено,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).Просив визнати за нею право власності на вищевказаний будинок як на спадщину за законом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не з'явився,направив на адресу суду заяву в якій вказував,що позовні вимоги визнає в повному обсягу. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив:14.12.2007 року померла [PERSON] (а.с.4);після її смерті відкрилась спадщина на належний їй будинок № 66 по вул.Рильського в с.Бровки-1 Андрушівського району Житомирської області(а.с.6); єдиним спадкоємцем за законом є позивач,яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Андрушівської нотаріальної контори(а.с.5;7-8)) . Зазначені факти встановлені в судовому засіданні, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.25 ч. 4 ; 325,328,380,1216, 1220,1222,1269 ЦК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.25 ч.4 ЦК України про те,що цивільна дієздатність громадянина припиняється у момент його смерті. У відповідності зі ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою.Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,може прийняти спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на будинок № 66 по вул.Рильського в с.Бровки-1 Андрушівського району Житомирської області як на спадщину за заповітом. Враховуючи клопотання позивача,суд понесені ним при подачі позову судові витрати на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved