Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що її бабуся [PERSON] мешкала сама у власній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Вона (позивачка) зі своєю мамою [PERSON] мешкають на території Російської Федерації в місті Москва. На переїзд до міста Москва бабуся не погоджувалася. Весь час вона з мамою опікали бабусю. Але [PERSON], незважаючи на похилий вік, сама себе обслуговувала і сторонньої допомоги не потребувала. 18.07.1998 року її бабуся - [PERSON] на випадок її смерті заповіла їй (позивачці) все належне їй майно, також котре буде належите їй на день смерті і на яке за законом остання матиме право, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Даний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори. 15.07.2006 року [PERSON] повідомив її з мамою, що бабуся впала у своїй квартирі, отримавши при цьому травму голови, та знаходиться у край тяжкому стані. 17.07.2006 року вона прибула до міста Києва з метою догляду за бабусею [PERSON], 18.07.2006 року до міста Києва прибула її мама [PERSON] Бабуся знаходилася у тяжкому стані і 20.07.2006 року її госпіталізували в неврологічне відділення клініки «Феофанія». Після того як [PERSON]І виписали з лікарні, стан її залишився не задовільний, вона (позивачка) залишилась в місті Києві для догляду за бабусею [PERSON], її мама [PERSON] поїхала до Москви. Вона (позивачка) доглядала бабусю до кінця серпня 2006 року, після чого знову приїхала її мама [PERSON] для догляду за [PERSON] За період коли вона (позивачка) доглядала [PERSON] її ще декілька раз госпіталізували до клініки «Феофанія». Крім того, з метою огляду та надання допомоги [PERSON] приходила дільничний лікар з Поліклініки № 1. За цей час стан бабусі [PERSON] значно погіршився: були явні признаки неврологічного розладу - бабуся не впізнавала рідних та близьких, не розуміла де вона знаходиться, що свідчить про не можливість бабусі відповідати за свої вчинки. Наприкінці серпня 2006 року для догляду за [PERSON] прибула її мама [PERSON], а вона (позивачка) виїхала до дому в місто Москва. [PERSON] ще декілька раз була госпіталізована в лікарню, оскільки в неї виявили рак прямої кишки, гіпертонічну хворобу та інше. Бабуся не мала можливості себе обслуговувати, у зв'язку із чим потребувала сторонньої допомоги та нагляду, що підтверджено карткою медичного огляду. Під час знаходження [PERSON] в лікарні її почали провідувати [PERSON] (відповідач по справі) та його дружина [PERSON], нав'язуючи [PERSON] свої послуги щодо догляду за [PERSON] У зв'язку із не можливістю постійного нагляду за [PERSON] та необхідністю повернутися до дому в місто Москву, [PERSON] уклала усну угоду з [PERSON] та його дружиною про те, що останні будуть доглядати хвору та недієздатну бабусю - [PERSON] на матеріальній основі. З метою виконання усної угоди та догляду за [PERSON] відповідач [PERSON] та [PERSON] переїхали до квартири [PERSON] Протягом часу коли за бабусею - [PERSON] доглядали [PERSON] та [PERSON]С, провідати бабусю було не можливо: двері квартири ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки не відповідали. З метою з'ясування стану [PERSON] та обставин щодо дій відповідача [PERSON] її мама - [PERSON] поїхала до Києва. Але до приїзду її мами - [PERSON] до Києва - 19 січня 2007 року [PERSON] померла. Звернувшись в органи нотаріату та надавши їм заповіт [PERSON] від 18.07.1998 року, вона (позивачка) дізналася про існування іншого заповіту, відповідно до якого [PERSON] у випадку її смерті заповіла громадянину [PERSON]П все належне їй майно, також котре буде належите їй на день смерті і на яке за законом останній матиме право. Даний заповіт на ім'я [PERSON] було видано 13.09.2006 року. Вважає, що вищезазначений заповіт не відповідає вимогам діючого законодавства України та порушує її права та законні інтереси, оскільки відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Нотаріуси посвідчують заповіти дієздатних осіб, що передбачено ст.56 Закону України „Про нотаріат". Зауважила, що на час видачі заповіту 13.09.2006 року [PERSON] не мала повної цивільної дієздатності, оскільки вона довгий час знаходилася на лікуванні в неврологічному відділені і в неї були всі ознаки розладів психіки, про що свідчить карта медичного огляду одинокого непрацездатного громадянина від 21.09.06 року та підтверджується лікарями. 13.09.2006 року на час складання заповіту догляд за [PERSON] проводила її (позивачки) мама [PERSON] Відповідач [PERSON] запропонував [PERSON] привести до бабусі приватного нотаріуса з метою видачі бабусею - [PERSON] на її і»мя (позивачки) повторного заповіту, пояснюючи дані дії тим, що в Україні змінилося законодавство і заповіт треба відновити. [PERSON] погодилася, проте коли приїхав нотаріус виявилось (зі слів нотаріуса), що без присутності спадкоємця її (позивачки) посвідчити заповіт неможливо, але оскільки нотаріальний бланк суворої звітності було спорчено, то це необхідно зафіксувати підписами, зокрема підписом [PERSON], яка в той час навіть не могла підводитися та не була спроможна тримати ручку і ставити підпис. [PERSON] не володіє українською мовою, у з'язку із чим не мала можливості прочитати наданий приватним нотаріусом та відповідачем [PERSON] документ для підпису [PERSON] Таким чином, даний правочин (заповіт) було вчинено [PERSON], яка не усвідомлювала значення своїх дій на момент вчинення правочину та (або) не могла керувати ними, а тому даний правочин відповідно до статті 225 ЦК України має бути визнано не дійсним. За фактом шахрайства щодо складання заповіту [PERSON] від 13.09.2006 року була подана заява до прокуратури Дніпровського району м. Києва з проханням про відкриття кримінальної справи. Про дані факти було повідомлено нотаріальну контору, якими не були прийняті дані факти до уваги та в порушення п.2 статті 69 Закону України „Про нотаріат", вони призначили 19.01.2007 датою видачі свідоцтва на право власності на майно [PERSON] за заповітом від 13.09.2006 року відповідачу [PERSON] Дані дії Сьомої київської державної нотаріальної контори порушують вимоги діючого законодавства та її права і законні інтереси, оскільки у разі видачі свідоцтва на право власності на майно [PERSON] за заповітом від 13.09.2006 [PERSON], не належний спадкоємець буде мати можливість вільно користуватися, розпоряджатися та відчужувати вищезазначене майно спадкодавця, а вона (позивачка), як єдиний законний спадкоємець, буде позбавлена такого права. Обгрунтуванням своїх позовних вимог зазначила ст.ст.225, 1234 ЦК України, ст.ст.34, 56, 69 Закону України „Про нотаріат". В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідача [PERSON] знає багато років, десь 15, з ним їх познайомив спільний знайомий Борщ. [PERSON] всі ці роки бували у бабусі як знайомі, а не доглядали за нею. Догляд за нею вони почали десь з вересня 2006 року, переїхали до неї десь в жовтні 2006 року, про це була з ними усна домовленість, письмового договору не складали, домовлялася з Савченками її мати [PERSON] про догляд за бабусею, за винагороду. При оформленні заповіту на [PERSON] була присутня її мати [PERSON], з того часу вони знали про наявність такого заповіту. Хоронили бабусю спільно і вони, і [PERSON]. Не заперечувала, що за 2006 рік вона приїжджала до бабусі один раз влітку. Представник позивачки підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Просила врахувати, що на момент посвідчення спірного заповіту [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій і не могла ними керувати. Вона не була визнана недієздатною, але її стан під впливом хвороб був таким, що не можливо було усвідомлювати значення своїх дій. Зазначила, що [PERSON] обожнювала свою онуку позивачку, яка була дочкою її сина. В 1998 році [PERSON] складала заповіт на позивачку, вона не могла позбавити свою онуку спадщини. Позивачка не ухилялася від догляду за бабусею, кілька разів на рік приїжджала до неї, часто не могла, так як проживає в іншій державі. Просила врахувати і те, що [PERSON] пропонувала заповісти своє майно їх знайомому [PERSON], але останній відмовився на користь позивачки. Просила врахувати висновок судової медичної експертизи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що з [PERSON] вони дружили ще з 1973 року, з часу, коли разом проживали на Печерську, разом хоронили її сина батька позивачки, з яким у нього були дружні стосунки, разом вирішували багато спільних питань. В 2006 році [PERSON] сама запропонувала щоб він зі своєю дружиною доглядали її, що вони і робили. Її волею було і скласти на нього заповіт, нотаріуса привозив до лікарні він. Ніяких усних домовленостей з матір»ю позивачки не було. Хоронив [PERSON] він зі своєю сім»єю, збирали документи, організували обід, на 9-ть днів з Москви ніхто не приїжджав, а після 40-ка днів приїхала позивачка, він віддав їй на її прохання ключі від спірної квартири, і відразу позивачка змінила замки, хоча в квартирі залишилися їх речі. Позивачка питала, скільки йому заплатити за догляд за бабусею, на що він відмовився, повідомивши, що це була воля її (позивачки) батька та самої [PERSON] На могилку до [PERSON] ходить тільки він з дружиною, доглядають її, висаджують квіти. Коли [PERSON] хворіла, він з дружиною постійно жили у неї, кожен день перевдягали, перестилали все, здійснювали весь необхідний догляд. [PERSON] під час хвороби приходили провідувати сусіди, знайомі, лікар, соціальний працівник. В день оформлення спірного заповіту були присутні в палаті [PERSON], він, його дружина, [PERSON] мати позивачки. Був випадок, коли [PERSON] плакала із-за того, що позивачка заїхала до неї, побула 20 хвилин, та поїхала від неї. Перед поверненням [PERSON] до Москви, остання отримала пенсію [PERSON], купила собі куртку та й поїхала, а [PERSON] залишилася без коштів, їжі. Зазначив, що [PERSON] все розуміла, вона нормально на все реагувала, читала газети, дивилася телевізор новини. Пенсію їй приносила поштарка, вона ([PERSON]І.) сама її отримувала, за неї розписувалася. Приходив дільничний лікар, який не пропонував класти її до лікарні. До смерті [PERSON] спірна квартира оплачувалася, а на даний час в квартирі ніхто не проживає, двері зачинені, існує борг у розмірі біля семи тисяч гривень. Їх спільними знайомими з [PERSON] були Борщ та [PERSON], які також провідували її. На Борща [PERSON] складала заповіт ще в 1993 році, який був до 1998 року, коли позивачка уговорила [PERSON] скласти на неї заповіт. [PERSON] не могли багато часу уділяти [PERSON] по догляду за нею, бо у них хворий син. Зазначив, що [PERSON] була одинокою людиною, крім його сім»ї, сімей Борща, [PERSON] до неї мало хто приходив. Саме вони відвідували її багато років на св»ята, дні народження. Зазначив, що при посвідченні нотаріусом заповіту він в палаті не був присутній. [PERSON] знала про заповіт з часу його укладення, ніхто з них не мав ніяких претензій до смерті [PERSON], не оспорював заповіт. Просив врахувати і те, що [PERSON] дуже добре розуміє українську мову, і вказане в позові не відповідає дійсності. Позивачка і її мати [PERSON] відмовилися від [PERSON] Пояснив, що йому відомо, що [PERSON] шукала людей, їздила в будинок пристарілих щоб вирішити питання по догляду за [PERSON] Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснив, що спірний заповіт складено у відповідності до вимог чинного законодавства, державним нотаріусом не було допущено ніяких порушень, заповіт підписаний [PERSON] особисто, нею був прочитаний. Посвідчення заповіту відбувалося в присутності матері позивачки, ніхто не зупиняв вчинення нотаріальної дії, не оспорював заповіт при житті [PERSON] Останній був встановлений патронаж, лікар-свідок пояснював, що до психічно хворих людей патронаж не встановлюється. Наданий ними висновок підтверджує, що [PERSON] грамотно підписала заповіт, що вона усвідомлювала все. Висновок судової експертизи також містить дані про те, що померла мала стабільний стан, однозначної відповіді, що померла не усвідомлювала своїх дій вони не надали. Психіатр з клініки «Феофанія», де лікувалася [PERSON], зазначав, що остання була адекватна, не потребувала ліків. Сім»я [PERSON] майже 40 років знали померлу, її сина, підтримували з ними дружні стосунки. Позивачка приїжджала до [PERSON] дуже рідко, остання сама запропонувала [PERSON] доглянути її. При посвідченні спірного заповіту була присутня мати позивачки, з часу посвідчення до смерті [PERSON] пройшло місяців п»ять, за які ніхто не оспорював заповіт. Просив врахувати і те, що нотаріусом перевірялися всі необхідні данні, велися розмови з [PERSON], і тільки після цього було посвідчено заповіт. Представник відповідача - Головного управління юстиції у місті Києві позов не визнав, надав суду письмові заперечення, які просив врахувати при винесенні рішення. Пояснив, що 12.09.2006 року до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернувся гр. [PERSON] для виклику на 13.09.2006 року державного нотаріуса для вчинення нотаріальної дії. [PERSON] було зазначено, що нотаріус викликається для посвідчення заповіту та довіреності на представництва інтересів в установах та організаціях. В даному випадку, державний нотаріус Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори викликався для вчинення нотаріальної дії поза межами приміщення нотаріальної контори, що передбачено законодавством, у зв'язку з тим, що фізична особа - [PERSON], яка хотіла виявити свою волю, знаходилась на лікуванні в клінічній лікарні «Феофанія». Гр. [PERSON] від імені заповідача [PERSON] надав усі необхідні документи для підготовки проекту заповіту та довіреності. Після перевірки наданих документів, державним нотаріусом було підготовлено проекти документів, з якими в подальшому нотаріус від'їхав на виклик. Приїзд державного нотаріуса до клінічної лікарні «Феофанія» не викликав здивування спадкодавця, що свідчить про те, що [PERSON] була повідомлена про його виклик, і що це була її воля. В клінічній лікарні державним нотаріусом було встановлено особу громадянки особистим паспортом. Дієздатність [PERSON] Г.1. була перевірена в усній бесіді з нею. Під час розмови з нотаріусом заповідачем було зазначено, що чоловіка та дітей у неї немає, і що окрім [PERSON] її немає кому доглядати, а тому вона однозначно ствердила дійсність своїх намірів, та вирішила заповісти все своє майно [PERSON], а також надати довіреність на його ім»я для представлення її інтересів в установах та організаціях. На поставлені питання державного нотаріуса щодо сім'ї, майна, життя [PERSON] відповідала чітко та ясно (орієнтуючись у просторі та часі), тим самим не викликала сумнівів, щодо її дієздатності. Державним нотаріусом було надано [PERSON] завчасно підготовлені проект заповіту та довіреність, які заповідачка прочитала вголос та погодилась з їх змістом. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: dismissed