Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 23.09.1989 року він був зарахований на 1-й курс юридичного інституту Правового Концерну «МЮД» (м. Єреван, республіки Вірменія) на денну форму навчання. У червні 1994 року заявник завершив навчання і отримав диплом №0028 від 10.06.1994 року, реєстраційний № 89-01, здобувши кваліфікацію «юрист-правознавець». По завершенню свого навчання та здобуття вищої освіти він переїхав на постійне проживання до України. З 1996 року почав працювати в системі Пенсійного фонду України на рівні обласного управління в якому продовжує працювати до цього часу на посаді керівної ланки. З кінця 2007 року колишній начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ініціює проведення заходів по перевірці наявності у заявника вищої освіти і отриманого ним диплому шляхом звернення в різні державні та правоохоронні органи. Через те, що юридичний інститут Правового Концерну «МЮД» є іноземним вищим навчальним закладом, що фактично унеможливлює встановлення представниками заінтересованої особи факту навчання і отримання [PERSON] диплому про вищу освіту за фахом, останній вимушений звернутися до суду з указаною заявою. Просить суд встановити юридичний факт, що Диплом №0028 Юридичного інституту Правового Концерну «МЮД» (м. Єреван, Республіки Вірменія) від 20 червня 1994 року про присвоєння йому, [PERSON] кваліфікації «юрист-правознавець», відповідає вимогам чинного законодавства України та не потребує проведення процедури визнання іноземного документа про освіту, передбаченої Положенням про визнання іноземних документів про освіту, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20.08.2003 року №563, зареєстрованого в Мінюсті України 30 вересня 2003 р. за №878/8199. Заявник у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. Представник заінтересованою особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] працює в системі органів Пенсійного фонду України з 1996 року, та на сьогоднішній день обіймає посаду першого заступника начальника головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. За весь час роботи зарекомендувавши себе, як висококваліфікований спеціаліст з юридичними та організаційними навиками роботи. Вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Законів України «Про освіту» від 23.05.1991 р. №1060-ХП та «Про вищу освіту» від 17.01.2002 р. №2984-111 зі змінами і доповненнями, процедура визнання іноземних документів належить до повноважень Міністерства освіти і науки України в структурі якого створено та діє управління ліцензування, акредитації та нострифікації, яке на підставі відповідного положення займається вказаною роботою лише з 2003 року. Угодою про взаємне визнання та еквівалентність документів про освіту і вчені звання укладеною між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Вірменія від 01.03.2001 року врегульовані всі питання відповідності документів про освіту. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], народився «02» лютого 1971 року в м.Єреван республіки Вірменія. 23 вересня 1989 року наказом №27 він був зарахований на денну форму навчання 1-го курсу юридичного інституту Правового Концерну «МЮД», який закінчив у 1994 році та отримав диплом №0028 від 10.06.1994 року, реєстраційний № 89-01, здобувши кваліфікацію «юрист-правознавець». Після завершення навчання у юридичному інституті Правового Концерну «МЮД» [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до України. Наказом начальника Дніпропетровського обласного управління Пенсійного фонду України від 17.04.1996 року № 34-к, заявника було призначено на посаду головного спеціаліста по позовній роботі відділу надходження доходів цього управління. У 2007 році іншим наказом вищезгаданого управління від 01.10.1997 року №42-к у зв'язку зі створення юридичного відділу в управлінні, [PERSON], призначено головним спеціалістом-юрисконсультом юридичного відділу вказаного управління. Відповідно до наказу по Дніпропетровського обласного управлінню ПФ України від 31.03.1999 року №55-о, заявника призначено на посаду начальника юридичного відділу цього управління. Згідно з наказом Пенсійного фонду України від 07.04.2006 року №101-о заявника призначено заступником начальника Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області за поданням начальника цього Головного управління та погодженням Дніпропетровської обласної державної адміністрації. У 2009 році наказом Пенсійного фонду України від 21.01.2009 року №18-о [PERSON] призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі його заяви, подання керівника головного управління в області та відповідного погодження Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Отже, в даному випадку, призначення [PERSON] на вищевказані посади відбулося шляхом просування його по службі. Таким чином, питання визнання Диплому юридичного інституту Правового Концерну «МЮД» про присвоєння [PERSON] кваліфікації юриста-правознавця на момент прийняття його на державну службу у 1996 році було врегульовано Угодою між Урядом України і Урядом Республіки Вірменія про співробітництво в галузі атестації наукових та науково-педагогічних кадрів вищої кваліфікації (дата підписання 14.05.1996 р., дата набрання чинності 09.09.1996 р.), і відповідно не потребувало додаткового підтвердження. Заявник до цього часу працює на вищевказаній посаді. За весь час, проходження заявником державної служби в системі Пенсійного фонду України, жодних претензій з боку керівництва до його освіти та отриманого диплому не було. Наприкінці 2007 року, керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [PERSON], розпочав вчиняти дії направлені на перевірку наявності у [PERSON] диплому про вищу освіту, оскільки на його думку вказаний диплом не відповідає вимогам чинного законодавства України та містить ознаки виправлень. Згадані дії виражаються у зверненні до відповідних державних та правоохоронних органів в тому числі й до юридичного інституту Правового Концерну «МЮД». Після звільнення [PERSON] із займаної посади він продовжує звертатися в різні державні та правоохоронні органи із заявами щодо проведення перевірок з питання періоду і форми навчання у вищому навчальному закладі, здобуття фахової освіти заявником та відповідності його диплому. З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що за результатами розгляду вищевказаних заяв та скарг, прокуратурою Дніпропетровської області (лист від 09.12.2009 р. №07/1-5003-09), Дніпропетровським міським управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області (лист від 16.12.2009 р. №30/71-31) підстав для вжиття заходів реагування або порушення кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ст.358 Кримінального кодексу України не має. Вищевказані висновки містяться в листах Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління державної служби України, Правління Пенсійного фонду України, а також акті первірки з питання правомірності призначення та просування по службі [PERSON] в органах Пенсійного фонду України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у відповідності до положень Угоди про взаємне визнання та еквівалентність документів про освіту і вчені звання укладеної між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Вірменія від 01.03.2001 року, диплом №0028 від 10.06.1994 року, виданий Юридичним інститутом Правового Концерну «МЮД» [PERSON] нострифікації в Україні не потребує.

Outcome: approved