Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги, зазначивши, що позивач у період з 01.01.2009року по 28.02.2010року надав відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] за загальну суму 2041,20грн. За вищевказаний період відповідач не здійснив жодної оплати за надані послуги. На підставі вищевикладеного станом на 01.03.2010року, загальна сума заборгованості відповідача перед Концерном «Міські теплові мережі»(далі Концерн «МТМ») складає 2041,20 грн. Представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за отриману теплову енергію в сумі 2041,20 грн.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, і зазначив, що ним 23.03.2010 року в рахунок погашення заборгованості за теплову енергію сплачено 320,00 грн., а 09.04.2010року сплачено 1741, 20 грн., тому він вважає за можливе розглянути дану справу у попередньому судовому засіданні та просить суд відмовити у задоволенні позову, а також відмовити в частині стягнення з нього на користь Концерну «МТМ» суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 30,00 грн. Представник позивача не заперечує проти залишення без задоволення вимог в частині стягнення заборгованості, у звязку з її сплатою відповідачем і просить суд стягнути з відповідача суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 30,00 грн. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи розрахунок суми позову, квитанції про сплату 23.03.2010р. та 09.04.2010р. відповідачем, відповідно: 320,00 грн. та 1741,20грн. за теплову енергію, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно п. 1.1. Статуту Концерн «МТМ» створено на підставі рішення тридцять четвертої сесії двадцять третього скликання Запорізької міської ради від 11.01.2002р. №17 «Про створення комунальних підприємств теплових мереж». Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Відповідно рішення Запорізької міської ради від 24.09.2008р., Концерн «МТМ» звільнений від попередньої оплати державного мита при зверненні до місцевих судів м. Запоріжжя. Згідно довідки №612 від 24.02.2010р., яка видана єдиними розрахунково-реєстраційним центром КП «ВРЕЖО №13», за адресою: м. Запоріжжя вул. Сталеварів, б.17.кв.4 зареєстрований [PERSON] (відповідач). Так судом встановлено, що позивач забезпечував подачу теплової енергії відповідачу на підставі п.2.1 Статуту Концерну «МТМ» і відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. за №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Однак, як свідчать матеріали справи відповідачем вказаних вимог не дотримано, в наслідок чого утворилась заборгованість за спожиту ним теплову енергію. Між тим, суд вважає, що з відповідача не підлягає стягненню сума заборгованості розміром 2041,20 грн., оскільки відповідачем, відповідно до платіжного доручення №аАYGQ2501002227796 від 23.03.2010р. та квитанції №3 від 09.04.2010 року (основну суму боргу сплачено після подачі позову до суду), внесено на розрахунковий рахунок позивача плату за теплову енергію в сумі 2061, 20 грн. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88, ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума судових витрат.

Outcome: partial