Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідно до договору позики від 23.12.2008 року [PERSON] отримав 55\~000,00 грн та зобовязався повернути суму позики 23.01.2009 року. Однак взяті на себе зобовязання не виконав. На підставі викладеного, просив суд: ●стягнути з [PERSON] на свою користь 55\~000,00 грн суми боргу, 4600,00 грн суми штрафу, 207,95 грн 3% річних, 2443,93грн - інфляції; ●стягнути з [PERSON] на свою користь 2000,00 грн витрат юридичної допомоги; ●стягнути з [PERSON] на свою користь 652,52 грн судового збору. Відповідач [PERSON] - в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що він дійсно підписав договір позики, однак дана сума була взята на двох. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлеглими частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 626, 1046 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Як вбачається з договору позики від 23.12.2008 року укладеного в письмовій формі між [PERSON] і [PERSON], останній отримав 55\~000,00 грн та зобовязався повернути суму позики 23.01.2009 року. На підтвердження отримання суми позики був складений відповідний акт від 23.12.2008 року. У встановлений договором строк відповідач свої зобовязання не виконав. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином вимоги позивача у частини стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 55 000,00 грн підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення 4600,00 грн суми штрафу, 207,95 грн 3% річних, 2443,93грн - інфляції суд виходить з наступних міркувань. Так, ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. П.7 договору спірного договору позики встановлено, що якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 100, 00 грн за кожен день прострочення виплати суми позики та на вимогу позикодавця сплатити суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, сума штрафу буде складатися з: ●100,00 грн х 46 днів прострочки = 4600,00 грн; 3% річних: ●55000,00 грн х 3 % : 365 днів х 46 діб =207,95 грн; Інфляція січень 2009 рік 102,9%, лютий 2009 рік 101,5%: ●55000,00 грн х 1,029% х 1,015% = 2443,93 грн. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення 2000,00 грн витрат юридичної допомоги, суд вважає можливим відмовити у звязку з їх недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 652,52 грн.

Outcome: partial