Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 03 червня 2008 року між ним та ЗАТ «[PERSON] компанія «Український [PERSON]» (нова назва ЗАТ «СК «АХА Україна») було укладено договір страхування наземного транспорту серії ИБ №2065368/05АП-КР. Позивач посилається на те, що діючий договір не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ч. 1 ст. 203, ст. 982 ЦК України, ч. 2 ст. 8, ч. 1, 4 ст.16 Закону України «Про страхування». На думку позивача договір страхування наземного транспорту серії ИБ №2065368/05АП-КР від 03.06.2008 року не містить переліку страхових випадків, як цього вимагають норми діючого законодавства, визначаючи наявність цього переліку як істотну умову договору страхування, а тому він не може вважатись укладеним. Грошові кошти, що були сплачені позивачем в рахунок страхового платежу згідно квитанції 5741000514191212494237 від 03 червня 2008 року на рахунок відповідача у розмірі 12185,25 гривень, є такими, які були набуті відповідачем без достатніх правових підстав та такими, що підлягають поверненню. Позивач просить визнати неукладеним договір страхування наземного транспорту серії И Б №2065368/05АП-КР від 03 червня 2008 року, стягнути з відповідача на його користь суму страхового платежу у розмірі 12185,25 гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що форма договору є типовою, в пункті 11 договору зазначений перелік страхових випадків під записом «страхові ризики», просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений, надав лист, в якому просив розглядати справу у відсутність представника банку. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] О М. та ЗАТ «[PERSON] компанія «Український [PERSON]» (тепер назва - ЗАТ «[PERSON] компанія «АХА Україна») було укладено договір страхування наземного транспорту серії ИБ 2065368/05АГ1-КР від 03.06.2008, відповідно до якого [PERSON] застрахував свій автомобіль марки «Subaru». 2008 року випуску, р.н. [NUMBER] (а.с.6-11). 31.03.2009 року позивач подав до відповідача заяву про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, повідомивши, що 23.03.2009 року він поставив свій застрахований автомобіль на стоянку по вул. Бальзака.72 в м. Києві, а 30.03.2009 року, прийшовши на стоянку, він виявив, що автомобіль був залитий водою ( а. с. 24 - 27). Листом ЗАТ «СК «АХА Україна» від 23.04.2009 року за № 1524 [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за подією 30.03.2009 року у зв»язку з тим, що пошкодження автомобіля спричинені дією води внаслідок аварії водопровідної системи, а тому не можуть бути кваліфіковані за ознаками жодного із страхових випадків за договором, що. в свою чергу, виключає відповідальність страховика за заявленою подією ( а. с. 28 - 29). Представник позивача, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що договір страхування укладено з порушенням норм чинного законодавства, а саме в договорі не зазначений перелік страхових випадків. Частиною 4 статті 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір про страхування, крім інших, має містити перелік страхових випадків. В договорі страхування серії ИБ 2065368 від 03.06.2008 року, укладеному між [PERSON] О М. та ЗАТ «СК «Український страховий альянс» ( тепер назва - ЗАТ «СК «АХА Україна»), зазначений, крім інших відомостей, перелік страхових ризиків. Відповідно до п. 11 умов договору страхування до страхових ризиків відносяться дорожньо-транспортна пригода, протиправні дії третіх осіб у будь-якому місці знаходження транспортного засобу, стихійні лиха (повінь, буря, ураган, смерч, цунамі, шторм, злива, град, обвал, лавина, оповзень, вихід підґрунтових вод, паводок, сель, удар блискавки, просідання ґрунту, тобто обставини, що сталися в незалежності від волі страхувальника/довіреної особи та які неможливо було попередити), падіння дерев та інших предметів, нападу або інших дій тварин, пожежі чи самозаймання транспортного засобу, незаконного заволодіння транспортним засобом (угон) у будь-якому місці знаходженні. Згідно із ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - це певна подія, на випадок якої проводиться страху вання і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. [PERSON] випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Отже, поняття «страховий ризик» є більш ширшим і охоплює поняття «страховий випадок». При цьому в договорі страхування можуть бути передбачені умови щодо виключення із страхових випадків і обмеження страхування. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З спірного договору страхування вбачається, що сторони фактично досягли згоди з усіх істотних умов договору, в т. ч. передбачили перелік подій, на випадок яких проводиться страхування, а в умовах страхування визначили обставини виключення із страхових випадків і обмеження страху вання ( розділ 2). Отже, позивач, підписуючи договір страхування, ознайомившись з умовами та правилами страхування, фактично усвідомлював, що страхові ризики, які записані в договорі страху вання, можуть втілюватися у страхові випадки, з настанням яких виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що правові підстави для визнання оспорюваного договору страхування неукладеним відсутні. За таких обставин суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений, а тому не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. 8, ч. 4 ст. 16 Закону України «Про страхування», ст.ст. 638, 979, 982 ЦК України,

Outcome: dismissed