Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

* ~ Позивач, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», звернувся до суду з позрвною заявою в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором №МЬ702/702/2008 від 27.02.2008р. на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в сумі, що за перерахунком відповідно до офіційного курсу НБУ на дату подання позову, становить 760139,14 гривень (сімсот шістдесят тисяч сто тридцять дев'ять гривень 14 копійок), стягнути витрати по сплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №МЬ702/702/2008 від 27.02.2008р., укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON], відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредитні кошти за в сумі: 88000,00 (вісімдесят вісім тисяч) доларів США. Відповідач не здійснює погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в Кредитному договорі, чим порушує взяті на себе зобовязання за Кредитним договором, передбачені п. 1.1., 1.4., 1.5, 1.9,4.1.1. кредитного договору , а саме: не повертає Банку суми отриманого кредиту та не сплачує плату за користування кредитними коштами, встановлену положеннями Кредитного договору. Так, за Кредитним договором №МЬ702/702/2008 від 27.02.2008р. плата за користування кредитом на дату надання кредиту становила 11,99 відсотків річних. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного Кодексу якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, також за умовами п.1.9 Кредитного договору, у Позивача виникло право вимагати дострокового погашення кредиту. Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом Відповідач зобовязався сплатити на користь Банку пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У звязку із невиконанням Відповідачем зобовязань за Кредитним договором, станом на 06.10.2009р. загальна заборгованість Відповідача за його кредитними зобовязаннями перед Позивачем складається із: основного боргу в розмірі 83599,99 доларів СІЛА, що за курсом встановленим НБУ на 06.10.2009 року (8,01 гривень за 1 долар СІЛА) становить 669635,92 гривень, відсотків за користування кредитом в розмірі 8769,67 доларів США, що за курсом встановленим НБУ на 06.10.2009 року (8,01 гривень за 1 долар СІЛА) становить 70245,06 гривень, пені в розмірі 20208,16 гривень, штрафних санкцій в розмірі 50,00 гривень, та становить разом 760139,14 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустив істотні порушення умов кредитних договорів. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник Відповідач) зобовязується здійснити на користь другої сторони (кредитора Позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України. На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1700,00 гривень, а також і витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі: 120,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258., На підставі викладеного і

Outcome: approved