Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.1992 року Р № 27 [PERSON] належав житловий будинок, розташований [ADDRESS]. [PERSON] за заповітом зазначене майно заповідала [PERSON]. Однак у встановлений законом строк [PERSON] спадщину не прийняла, та не оформила правовстановлюючі документи на спадкове майно. 20 грудня 1996 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований [ADDRESS], на підтвердження чого сторонами була написана розписка, відповідно до якої [PERSON] отримала від [PERSON] грошову суму за будинок, також [PERSON] передала [PERSON] документи на будинок. Однак зазначена угода юридично оформлена не була. 01 грудня 2007 року [PERSON] придбала у [PERSON] будинок, розташований [ADDRESS], на підтвердження чого сторонами була написана розписка, відповідно до якої [PERSON] отримала від [PERSON] гроші за будинок, розташований [ADDRESS], також [PERSON] передала [PERSON] документи на будинок, а саме: договір дарування житлового будинку від 26.02.1992 року, посвідчений секретарем Новоганнівської сільської ради, згідно до якого [PERSON] продала [PERSON] вищезазначений будинок, заповіт , посвідчений секретарем Новоганнівської сільської ради , згідно до якого [PERSON] заповідала [PERSON] житловий будинок, розташований [ADDRESS]. Однак зазначена угода юридично оформлена не була. Таким чином нотаріальна форма укладення договорів сторонами дотримана не була, але у теперішній час відповідачі не бажають йти до нотаріальної контори для реєстрації договору у зв»язку з відсутністю грошових коштів, та вільного часу .Тому позивачка звернулась до суду про визнання дійсною угоди про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку, розташованого [ADDRESS], яка укладена 20 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON], та дійсною угоди про купівлю - продаж житлового будинку, розташованого [ADDRESS], яка укладена 01 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON], та визнати право власності за нею на вищевказаний будинок. У судове засідання позивачка надала письмову заяву , у якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також у судове засідання надали письмові заяви, у яких зазначили , що позов [PERSON]визнають повністю та просять розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи Новоганнівської сільської ради у судове засідання надав письмову заяву, у якій зазначив, що з позовом [PERSON]згоден, та просить розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи-Краснодонського міжрайонного бюро технічної інвентаризації також у судове засідання надав письмову заяву, у якій зазначив що на позові [PERSON] наполягають, та просять розглянути справу без їхньої участі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У ст. 655 ЦК України вказано, що за договором купівлі-продажу одна сторона передає майно у власність іншій стороні, а покупець приймає майно та платить за неї визначену грошову суму. Ст. 657 ЦК України передбачає обов»язкову нотаріальну форму посвідчення договорів про відчуження нерухомого майна. Згідно з доданими до матеріалів справи документів вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.1992 року Р № 27, житловий будинок, розташований [ADDRESS] належав [PERSON], про що у матеріалах справи мається довідка з Краснодонського МБТІ від 19.06.2008 року (а.с. 7). [PERSON] [INFO] померла, про що у матеріалах справи мається копія свідоцтва про смерть (а.с.8). [PERSON] за заповітом від 07.06.1993 року заповідала житловий будинок, розташований [ADDRESS] [PERSON] (а.с.9). Із довідки з нотаріальної контори від 30.07.2008р. № 5\0-2-27-1, вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався(а.с.10). Із доданих до матеріалів справи розписок, вбачається, що [PERSON] 20.12.1996 року уплатила [PERSON] 2.000 доларів США, та остання написала розписку про отримання грошей у рахунок сплати вартості житлового будинку, розташованого [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] 01.12.2007 року уплатила [PERSON] 3000 грн., та остання написала розписку після отримання грошей у рахунок сплати вартості житлового будинку, розташованого [ADDRESS](а.с.12). Таким чином, суд встановив, що між сторонами фактично відбулися угоди про купівлю-продажу нерухомого майна - житлового будинку, розташованого [ADDRESS], у виконання якого продавці отримали гроші, а покупці - право користування та володіння житловим будинком. Відповідно до ст..220 ч2ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або частково виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 227 ЦК РСР 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне відповідно до ст. 47 цього Кодексу недійсність угода. Разом з тим ч.2 ст. 47 ЦК СРС 1963 року передбачає право суду визнати таку угоду дійсною, за вимогою сторони, яка виконала угоду повністю чи частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Також Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 28.04.1978 року №3 ( зі змінами та доповненнями , внесеними постановами Пленуму Верховного суду України від 25.12.1992 року № 13 та від 25.05.1998 року № 15 ) „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними ”, роз'яснив, якщо угода, при укладенні якої не були виконані вимоги, щодо її нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення. Відповідно до п.4 цієї постанови з підстави недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства України підлягають обов»язковому нотаріальному посвідченню ,зокрема договори купівлі-продажу. Судом встановлено, що при укладенні угоди про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку, [ADDRESS], яка укладена 20 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON], та угоди про купівлю - продаж житлового будинку, розташованого [ADDRESS], яка укладена 01 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута згода щодо істотних умов, а згодом й виконані умови угод, а саме [PERSON], а потім [PERSON] був переданий договір дарування житлового будинку від 26.02.1992 року, засвідчений секретарем Новоганнівської сільської ради, заповіт від 07.06.1993 року, засвідчений секретарем Новоганнівської сільської ради, а [PERSON] виконала умови угоди, тобто сплатила ціну продажу нерухомого майна - житлового будинку у сумі 2000 доларів США., а потім [PERSON] виконала умови угоди, тобто сплатила ціну продажу нерухомого майна - житлового будинку у сумі 3000 грн., та [PERSON] володіє та користується будинком. На підставі викладеного, враховуючи, що сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований [ADDRESS], були виконані його основні умови, при цьому зазначені угоди не містять протизаконних умов, суд вважає за необхідним визнати дійсними угоди про купівлю - продаж вказаного житлового будинку від 20.12.1996 року, та 01.12.2007 року.

Outcome: approved