overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Прохорівка в особі Прохорівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. У позові зазначив, що він на земельній ділянці, яка належить йому праві приватної власності згідно Державних актів № 010678600214 від 19.04.2006 року та № 01057860024 від 30.12.2005 р., він самочинно побудував житловий будинок розміром 13,25 х 9,87 м + 1,14 х 2,86 м з мансардою розміром 13,25 х 9,87 м + 2,86 х 1,14 м, сарай-гараж розміром 6,36 х 10,55 м, альтанку, огорожу та водоколонку по вул. Придніпровській,11а в с. Прохорівка Канівського району. Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Канівської РДА надав висновок № 5 від 19.01.2010 року, що вказані самочинно побудовані споруди не порушують містобудівні норми ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України». З метою узаконення позивач просить суд визнати за ним право власності на вказані самочинні споруди. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] пояснив, що позивач самовільно побудував житловий будинок розміром 13,25 х 9,87 м + 1,14 х 2,86 м з мансардою розміром 13,25 х 9,87 м + 2,86 х 1,14 м, сарай-гараж розміром 6,36 х 10,55 м, альтанку, огорожу та водоколонку по вул. Придніпровській,11а в с. Прохорівка Канівського району. Для належного оформлення технічної документації, просить суд визнати за ним право власності на вказані самочинно побудовані споруди. Представник відповідача голова Прохорівської сільської ради [PERSON], діючий на підставі Статуту, позов визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. Згідно висновку, наданого відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Канівської РДА, самовільно побудований позивачем житловий будинок, мансарда та господарські приміщення не порушують містобудівні норми. Суд, вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, вважає, що позивачем виконане самочинне будівництво на земельній ділянці, яка відведена для цієї мети. Самочинне будівництво не порушує права інших осіб, виконане із дотриманням архітектурних і будівельних норм. Згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

17 вересня 2009 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 13 вересня 2008 року між нею та відповідачем був укладений та зареєстрований шлюб у Чорноморській сільській раді Очаківського району Миколаївської області за актовим записом №11. Від шлюбу мають малолітню доньку Аліну [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, шлюбні відносини фактично припинилися, відповідач проявляє неповагу, зникає на тривалий час без пояснень, гроші програє в ігрові автомати, при цьому не надає їх на господарство. Строком, наданим для примирення, відповідач не скористався, тому вирішено шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вважає, що шлюб можливо зберегти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 13 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] у Чорноморській сільській раді Очаківського району Миколаївської області за актовим записом №11 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Аліну [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинилися, через прояву неповаги з боку відповідача, зникання без пояснення причин, не надання грошей на ведення домашнього господарства, витрачення сімейного бюджету на ігрові автомати. За таких обставин збереження сімї та подальше спільне життя подружжя неможливе, а тому на підставі п. 3 ст. 105, ст.ст. 112 Сімейного Кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що з вини відповідача протягом останнього часу вони припинили спільне проживання, сім»я фактично розпалася, проживають окремо один від одного, шлюбні відносини припинені. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам , а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб. Відповідач в засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис на а.с. 16, а тому суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки відповідача неповажною. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 1 травня 2004 року . Мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] . Між сторонами шлюбні відносини припинені по тій причині , що між ними досить часто виникали сварки та непорозуміння через несумісність характерів. Наміру відновлювати шлюбні стосунки сторони не мають, так як за даний час втратили почуття любові і поваги одне до одного, сім»я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не дав. Таким чином, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Спорів відносно сумісно нажитого майна у сторін на даний час немає. Малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], *,[INFO] суд залишає при матері, оскільки батько проти цього не заперечує. Витрати, повязані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача, оскільки на утриманні позивачки залишається двоє малолітня дитина . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по договору про надання послуг телефонного зв»язку в сумі 368 грн. 23 коп. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] - заявлені вимоги підтримала і просила суд задоволити позов. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про розгляд справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Драбівським Цехом електрозв»язку 24.02.2000 року з відповідачем було укладено Договір № 24 про надання послуг електрозв»язку. Відповідно до п.4.3. Договору споживач зобов»язапий своєчасно оплачувати надані послуги. Відповідно до п.4.5 Договору, розрахунки за фактично отримані в кредит послуги слектрозв»язку за кожний попередній місяць проводяться Споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Проте, як видно із оборотної відомовсті по абоненту, станом на 23.12.2009 року відповідач свої зобов»язання не виконав і в даний час має борг в сумі 368 грн.23 коп. Відповідно до ст.263 ЦК України, боржник, який порушив зобов»я.шння, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинені. Позивачка у попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 03.06.2006. Сторони припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

23.06.2009 року позивач звернулась до Кілійського районного суду із зазначеним по\-зовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі % частки на утримання неповнолітньої донь\-ки [PERSON] ,[INFO], та зазначає , що за час проживання з від\-повідачем у шлюбі, в них народилась дочка, яка після припинення спільного проживання у 2005 році та розірвання шлюбу у 2007 році , проживає з нею на її утриманні. Відповідач участі в утри\-манні дочки не приймає, в звязку з чим просить стягнути аліменти на її користь. Відповідач , опитаний в судовому засіданні Ренійським районним судом Одеської області за дорученням Кілійського районного суду заявив про свою повну згоду з позовом , та розгляд спра\-ви без його участі.. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази надані сторонами, та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов обгрунтованим та таким , що підлягає задоволен\-ню. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], 18 жов\-тня [INFO]. Як встановлено, після припинення спільного проживання сторін, та розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, малолітня дочка проживає з позивачем на її утриманні, що підтверджується довідкою Кілійської міської ради, не заперечується відповідачем. Таким чином судом встановлено підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 180,183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до дося\-гнення нею повноліття , частка заробітку, (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом, але відповідно до ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншою ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого діючим Законом України „Про державний бюджет. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

18 січня 2010 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 вересня 2002 року між нею та відповідачем був укладений та зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №101. Від шлюбу мають малолітню доньку Катерину [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, шлюбні відносини фактично припинилися рік тому, спільне господарство не ведеться, немає спільних інтересів, проживають окремо примирення з відповідачем неможливе, тому вирішено шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився до судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 28 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №101 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Катерину [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинилися рік тому, через різні погляди на життя, непорозуміння, на даний час сторони проживають окремо. Ведуть окреме господарство один від одного. За таких обставин збереження сімї та подальше спільне життя подружжя неможливе, а тому на підставі п. 3 ст. 105, ст.ст. 112 Сімейного Кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] у січні 2010 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що фактично шлюбні відносини з відповідачкою припинені з березня 2009 року, в звязку з чим сумісне господарство не ведеться. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів, постійно виникали сварки та скандали, поступово між ними втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи перебуває з відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримав на підставах, які викладені в позовній заяві та пояснив, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, примирення неможливе, відповідач проживає окремо, та вважає, що сімейні відносини не можливо відновити. Відповідач не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Зазначила, що спір щодо місце проживання їх спільної дитини на даний час вирішується в судовому порядку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами зареєстрований 27.11.07 Гюнівською сільською радою Великобілозерського району Запорізької області за актовим записом №3, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З урахуванням пояснень сторін, аналізу досліджених доказів по справ, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] у грудні 2009 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, які викладені в позові, а також повідомила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 26.10.1958 року. Шлюб розірвано 21.08.1975 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не бажає надавати допомогу в повному обсязі. Син є інвалідом дитинства, а вона будучи пенсіонеркою повністю утримувати сина не має можливості. Відповідач працює та отримує пенсію, його матеріальний та фізичний стан дозволяє надавати допомогу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, заперечував проти позовних вимог, пояснивши, що не має можливості надавати кошти на утримання сина. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх істотних обставин, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки АД №110983 від 22.01.09 [PERSON] є інвалідом дитинства ІІІ групи, група інвалідності встановлена безстроково, але у графі «висновок про умови та характер праці» вказано, що [PERSON] може працювати робітником або слюсарем. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У судовому засіданні було встановлено та підтверджено доказами, що відповідач є пенсіонером та не працює, отже єдиним доходом відповідача є пенсія яка становить 1284, 38 грн. Згідно довідки КУ «ЦКЛ №4» відповідач хворіє на такі хвороби ДОА з переважним ураженням колінних суглобів НФС ІІ ст., артифакія обох очей, гіпертонічна хвороба та інші, що потребують постійного лікування та значних матеріальних коштів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки стан здоровя відповідача та його матеріальний стан не дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

ВАТ Харківміськгаз звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання за період з 1998 р. по 01.05.2007 року в розмірі 1266 грн. 27 коп., зазначаючи, що відповідачі є споживачами природного газу, користуються послугами з газопостачання і нехтують встановленим обовязком, щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання, внаслідок чого перед ВАТ Харківміськгаз утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу відповідачами не відшкодована. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги доповнив, просив стягнути з відповідачів на користь позивача 1396 гривень 22 копійки заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вважала, що позивач здійснював невірні нарахування за спожитий газ, без врахування тієї обставини, що її покійний чоловік [PERSON] мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Просила також застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 25, відповідачі зареєстровані і мешкають за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, б. 8/8 кв.20. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги здійснюється крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, установлені строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони. Факт заборгованості відповідачів за використаний природний газ в період з 01.11.2006 р. по 01.11.2009 р. в розмірі 320 грн. 08 коп. підтверджується розрахунком суми боргу за спожитий природний газ, який видано бухгалтерією ВАТ Харківміськгаз. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з відповідачів необхідно солідарно стягнути суму заборгованості по оплаті послуг з газопостачання за період з 01.11.2006 року по 01.11.2009 р. в розмірі 320 грн. 08 коп. Заперечення відповідача [PERSON] не знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки вона не зверталась до позивача із відповідними заявами та не надавала Документів на підтвердження тієї обставини, що її покійний чоловік [PERSON] мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на період навчання спільної доньки у державному закладі в розмірі 1\\4 частини його доходу. В судовому засіданні позивачка, вимоги підтримала і суду пояснила, що її донька [PERSON] навчається на 1 курсі Київського Національного авіаційного університету. Батько проживає окремо, аліменти на інших осіб не сплачує, матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі І\\4 частини його доходу на час навчання його дитини щомісячно, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, на знаходження на його утриманні престарілу матір, [INFO], та неповнолітнього сина, [INFO] Крім заробітної плати, інших доходів він не має. В підтвердження своїх доводів надав до суду копії відповідних документів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки повинні надавати матеріальну допомогу на період навчання дітей, віком з 18 до 23 років, при умові, якщо вони можуть надавати таку допомогу, та якщо таку допомогу потребує стягувач аліментів. Довідкою навчального закладу встановлено, що [PERSON] навчається в державному навчальному закладу, отримує стипендію в розмірі 600 грн., а також утримується за рахунок коштів позивачки, яка працює і надсилає кошти на утримання доньки. Вона отримує стипендію в розмірі, що не забезпечує їй мінімальний рівень проживання. ЇЇ батько відповідач [PERSON] працює ЦЛ КВП і А Східного гірничо-збагачувального комбінату. Його середньомісячний заробіток становить 5440 грн. 40 коп. Отже, маються передбачені ст. 199 СК України підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує від батька матеріальної допомоги. Сул. з урахуванням матеріального стану відповідача, в якого перебуває на утриманні неповнолітня дитина, та за відсутністю інших доходів, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в розмірі 1\\6 частини його заробітку чи доходу, із іншій частині позовних вимог слід позивачці відмовити за необгрунтовністю. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЇДІІК України та ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі, не меншому ніж три неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. До стягнення також відлягають й судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення діяльності суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи і підтримуючи який в позивач зазначає, що земельна ділянка за адресою м.Бориспіль, вул..Весняна, 16, належить йому на праві власності. На даній земельній ділянці площею 0,10 га ним було побудовано домоволодіння, яке складається з будинку, альтанки, сараю. При оформленні права власності на побудоване нерухоме майно, БТІ м.Бориспіль виявлено відхилення від плану забудови, за що було стягнуто штраф. За висновком Управління містобудування та архітектури м.Бориспіль при будівництві будинку та при будинкових споруд порушено план будівництва. Фактично побудовано житловий будинок, до якого прибудована веранда розміром 2,18х4,36 м, альтанка, розпочато будівництво сараю та убиральні, за даним висновком архітектури будівництво здійснено без порушення містобудівних, протипожежних та санітарних норм, а також рекомендовано для визнання права власності на нерухоме майно побудоване самочинно, тому він просить суд визнати за ним право власності на самочинне будівництво, а також просить слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не з'явився, однак надав заяву згідно яких просить справу розглядати у відсутність їх представника, позов визнає. Дослідивши письмові докази суд прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню під час проведення попереднього судового засідання виходячи з наступного. Судом встановлено, що домоволодіння по вул.Весняна, 16 в м.Бориспіль Київської обл. належало [PERSON]П.(а.с.6) належить [PERSON] на праві власності. На даній земельній ділянці площею 0,10 га ним було побудовано домоволодіння, яке складається з будинку, альтанки, сараю(7-13). При оформленні права власності на побудоване нерухоме майно, БТІ м.Бориспіль виявлено відхилення від плану забудови, за що було стягнуто штраф(а.с.8 зворот). За висновком Управління містобудування та архітектури м.Бориспіль, за №1765/1-09 від 10.09.2009р., при будівництві будинку та при будинкових споруд порушено план будівництва. Фактично побудовано житловий будинок, до якого прибудована веранда розміром 2,18х4,36 м, альтанка, розпочато будівництво сараю та убиральні, за даним висновком архітектури будівництво здійснено без порушення містобудівних, протипожежних та санітарних норм, а також рекомендовано для визнання права власності на нерухоме майно побудоване самочинно (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст..376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно побудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. А в даному випадку права інших осіб не порушені. На підставі викладеного та ст.376ЦК України,

Outcome: approved