Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Відкритого Акціонерного Товариства «Донецькобленерго» про захист прав споживача, в якій просила визнати нечесною та агресивною діяльність відповідача, а саме агресивною, яка містить елементи примусу, направленого на сплату додаткових сум на користь відповідача, в частині складання акту звірки розрахунків від 01.10.2009 року та примусу до сплати суми у розмірі 48120,63 грн., та нечесною в частині відображення підпису в акті, яке не є її. На підтвердження позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що підставою для цього позову є наступні обставини. Так, вона є власником житлового будинку № 15, який розташований у х. Рог Красноармійського району Донецької області по вул. Вільна і є споживачем електричної енергії. Облік електричної енергії здійснюється електролічильником № 006531, який встановлений у її будинку у травні 2009 року. 30.10.2007 року на її адресу прийшло попередження б/н, у якому було вказано, що за її особовим рахунком є заборгованість по сплаті за користування електричною енергією у розмірі 782,01 гривень грн., та якщо нею не буде погашено суму заборгованості за користування електричною енергією, то її будинок буде відключено від електромережі. Потім, у листопаді 2009 року надійшло повідомлення про сплату суми 1095,13 гривень. У зв'язку з тим, що вона довіряла відповідачу по справі, нею, 7.11.2009 року було сплачено суму у розмірі 781,01 гривень та 11 січня 2010 року було погашено суму заборгованості у розмірі 1095,13 грн. про що свідчить квитанція. Але, через деякий час їй стало відомо, що 15 січня 2010 року відповідачем по справі було складено акт-перевірки розрахунків за електроенергію, згідно якого відповідач по справі вказав, що станом на 01.10.2009 р. по її особовому рахунку є заборгованість у розмірі 48 120.63 грн. за користування електричною енергію. Позивачка вважає, що дії відповідача направлені на неправомірне стягнення з неї додаткових сум грошей та дії відповідача порушують її права як споживача та є нечесними та агресивними з вищевказаних обставин. Так, відповідно до п. 13 абз. 6, договору, який був укладений між нею та відповідачем по справі від 20.04.09 року, відповідач зобов'язаний не менше ніж один раз за 6 місяців проводити контрольне знімання приладів обліку. Тобто, за час користування електричною енергією, відповідач мав змогу знати, та і знав, про стан розрахунків між ними. Крім цього, при укладенні договору від 20 квітня 2009 року, у розділі умови та порядок дати вказано, що вона не має заборгованості по сплаті за енергію. За весь час користування електроенергією, відповідач не вказував що в неї є така сума заборгованості, і взагалі технічно, вона не могла утворитись. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесною підприємницькою діяльністю є будь-яка діяльність, яка вводить споживача в оману. Вважає, що дії відповідача по складенню акту є нечесними, бо вона не ставила підпис у цьому акту, не згодна з цією сумою заборгованості, не споживала таку кількість енергії на таку суму. Крім цього, дії відповідача є агресивними. Так, відповідно до ст. 19 п. 4 вказаного закону, агресивною діяльністю є діяльність, яка має елементи неналежного впливу та суттєвим чином впливає на свободу вибору. Тобто, на цих підставах, дії відповідача є нечесними та агресивними. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники позивачки [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область, Красноармійський район, х. Рог, вул. Вільна, 15 (а.с. 6, 33-34). Позивачка являється споживачем електричної енергії, між нею та енергопостачальною компанією ВАТ «Донецькобленерго» в особі начальника Селидівського РЕМ [PERSON] 20.04.2009 року був укладений договір № 285317078 про користування електричною енергією (а.с. 9-10). Відповідно до шостого абзацу п. 13 зазначеного Договору енергопостачальник зобов»язаний проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків. Відповідно до п. 11 зазначеного Договору споживач електричної енергії зобов»язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Плата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку за діючими тарифами для населення за абонентськими книжками, платіжними документами, виписаними енергопостачальником, електронною карткою. Судом встановлено, що 30.10.2007 року на адресу позивачки [PERSON] надійшло попередження, відповідно до якого за її особовим рахунком є заборгованість по сплаті за користування електричною енергією у розмірі 782,01 гривень грн., та якщо нею не буде погашено суму заборгованості за користування електричною енергією, то її будинок буде відключено від електромережі (а.с. 8). Позивачка по справі сплатила зазначену суму заборгованості в розмірі 782,01 грн. 07.11.2007 року, що підтверджується квитанцією (а.с. 8). У листопаді 2009 року на адресу позивачки [PERSON] надійшло попередження, відповідно до якого за її особовим рахунком є заборгованість по сплаті за користування електричною енергією у розмірі 1095,13 гривень (а.с. 8). 11.01.2010 року позивачка по справі сплатила зазначену суму заборгованості в розмірі 1095,13 грн. (а.с.8). Крім того, позивачкою відповідно до умов договору регулярно в повному обсязі проводяться оплати за спожиту електричну енергію, що підтверджується квитанціями про оплату (а.с. 36-37). На одній з квитанцій (а.с. 36 зворотна сторона) є штамп Селидівського РЕМ з позначкою «Звірено» із зазначенням дати проведення звірки 13.01.2010 року. Причому будь-які відмітки про наявність боргу за спожиту електричну енергію відсутні. На теперішній час облік спожитої електроенергії проводиться згідно електричному лічильнику (заводський номер 0032767), який було встановлено відповідно до наряду від 26.09.2009 року замість знятого електролічильника (заводський номер 006531) 2006 року випуску (а.с. 38). При заміні лічильника представник енергопостачальника не зазначив, що у споживача [PERSON] існує будь-яка заборгованість за старим лічильником. Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п. 20 зазначених Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно п. 41 Правил споживач має право на отримання інформації щодо якості електричної енергії, порядку оплати, умов та режимів її споживання. Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Але, в судовому засіданні встановлено, що акт звірки розрахунків за електроенергію станом на 01.10.2009 року, який був складений 15.01.2010 року (а.с. 7) споживачем [PERSON] не підписувався, був складений взагалі у її відсутність. Зазначений факт підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка працівник Селидівського РЕМ [PERSON], яка пояснила, що на звірку приходила не [PERSON], а інша жінка, особу якої вона не встановлювала. В зазначеному акті взагалі відсутні відомості про те, за який період проведена звірка розрахунків, за якими приладами обліку проводився облік спожитої енергії, не зазначена кількість спожитої електричної енергії, та кількість електричної енергіє, за яку проведена оплата. Суд також не може прийняти до уваги наданий представником відповідача витяг з бази абонентів, згідно якому за адресою: Красноармійський район, х. Ріг, вул.. Вільна, 15 був встановлений лічильник із заводським номером 634057 з показаннями на момент установки 000655, оскільки з нього вбачається, що абонентом являється [PERSON], а не позивачка по справі [PERSON] (а.с. 18), відповідність зазначеного витягу дійсності не завірена і нічим не підтверджена. Крім того, представником відповідача суду був наданий акт звірки розрахунків за особистим рахунком 285317078 споживача [PERSON] за період з 10.12.2001 року по 30.03.2009 року (а.с. 19-22), який відповідно до пояснень представника відповідача взятий з електронної бази. Але наданий акт не завірений, не зазначено його походження, суду не надані первинні документи, на підставі яких в нього були внесені відомості. Відповідачем суду не надано доказів стосовно того, хто і яким чином несе відповідальність за достовірність даних, які внесені в акт звірки, чи взагалі відповідають дані дійсності. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В даному випадку позивач обрала спосіб захисту порушеного права прямо передбачений спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України «Про захист прав споживачів», «Про захист економічної конкуренції», «Про енергозбереження», іншими нормативними актами. Згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника. Тобто, позивачка [PERSON] являється споживачем в розумінні термінів, які визначені Законом України «Про захист прав споживачів» Згідно ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду за захистом порушених прав. Стаття 19 названого Закону передбачає, що нечесна підприємницька діяльність забороняється. При цьому нечесна підприємницька діяльність включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. При цьому перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що підпис а акті звірки розрахунків за електроенергію станом на 01.10.2009 року не належить позивачці [PERSON], то позовні вимоги стосовно визнання нечесною діяльності відповідача в частині відображення в акті Підпису [PERSON] являються законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться в тому числі, вживання загрозливих висловів. З акту звірки розрахунків станом на 01.10.2009 року вбачається, що він містить попередження про відключення, в якому вказано, що в разі несплати заборгованості в розмірі 48120,63 грн. в 30-денний термін будинок споживача буде відключений від енергопостачання. Тому позовні вимоги, в частині визнання діяльності відповідача агресивною, яка містить елементи примусу, направленого на сплату додаткових сум на користь відповідача, в частині складання 15.01.2010 року акту звірки розрахунків станом на 01.10.2009 року та примусу до сплати суми у розмірі 48120,63 грн. також законні, обґрунтовані та підлягають задовленню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір у розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне зебезпечення розгляду справи в розмірі 37,50 грн. (а.с. 2, 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved