Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

У грудні 2009 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON], третьої особи Герцаївської державної нотаріальної контри про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами. Під час розгляду справи, позивачка збільшила свої позовні вимоги і просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого по вул. Головній 155 в с. Банчени Герцаївського району укладений 15 вересня 2007 року між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені її чоловіка - [PERSON] та [PERSON] та визнати недійсним договір дарування земельних ділянок розташованих що в с. Банчени Герцаївського району належних [PERSON] укладеного 15 вересня 2007 року. На обґрунтування своїх вимог послалася на те, що їй на праві спільної приватної власності, разом із чоловіком - [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами розташований по вул. Головній, 155 в с. Банчени Герцаївського району. 25 лютого 2008 року її чоловік помер. Як дружина яка пережила чоловіка, після смерті останнього залишилася проживати у її власному домоволодінні. У вересні 2009 року їй стало відомо що [PERSON] діючи за дорученням від імені її чоловіка, без її відома та згоди продала 15 вересня 2007 року її синові [PERSON] через його довірителя, [PERSON], зазначений житловий будинок, незважаючи на те, що з чоловіком на той час перебувала в шлюбі. За аналогічних обставин, було подаровано від імені її чоловіка дарувальнику [PERSON] земельні ділянки які належали останньому на праві власності. Оскільки ніякого наміру на відчуження власного майна стороннім людям вона не мали так як в нєї є рідні діти, в т.ч. грошей за договором купівлі-продажі будинку ніхто не отримував, а самі угоди були вчиненні без наміру створення правових наслідків, просила суд визнати недійсним вищезазначений договір купівлі-продажі та договір дарування земельних ділянок. З урахуванням змінених позовних вимог заявлених під час судового засідання - 29 березня 2010 року, просила суд визнати\~ недійсними\~ вищезазначений договір купівлі-продажу житлового будинку від 15 вересня 2007 року та визнати частково недійсним договір дарування від 15 вересня 2007 року, згідно якого [PERSON] за дорученням від 25 червня 2007 року подарував [PERSON] через його довірителя [PERSON] земельну ділянки розмірами 0,1691 га що в с. Банчени Герцаївського району належної на праві власності [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] діюча у власних інтересах та інтересах [PERSON], [PERSON] змінені позові вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала та суду пояснила, що вона особистодо часу смерті [PERSON] здійснювала за ним доглядала, через те що останній був хворою людиною та й за господарством в цілому. Також вона здійснила похорони [PERSON] оскільки його дружина, позивачка по справі є особою похилого віку, а його донька проживає окремо від них, за межами району. За наданої з її сторони допомоги [PERSON], останній, за життя, забажав залишити їй свій житловий будинок та належну йому земельну ділянку. З даного приводу вини разом звернулися до нотаріуса та сільської ради. За наслідками отриманих порад було і вчинено вказані договори купівлі-продажу та дарування, а саме, через хворобливий стан останнього він надав їй доручення яке було виготовлено у сільській раді на вчинення нотаріальних дій щодо укладення зазначених угод. Через необізнаність у юридичних тонкощах, не знала про те, що потрібно було особистої згоди позивачки при укладенні вказаних угод. Будь-яких грошей позивачці, в т.ч. і померлому [PERSON] за вказаними угодами не передавала та не передавав таких грошей і [PERSON] якій на той час перебував за кордоном. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце слухання справи був завчасно повідомлений за відомою суду адресою, в звязку з чим, у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Третя особа на стороні відповідача - Державний нотаріус Герцаївської державної нотаріальної контори проти задоволення позову не заперечував та суду пояснив, при посвідченні договору купівлі-продажі спірного жилого будинку та договору дарування земельної ділянки, укладених 15 вересня 2007 року, згода дружини [PERSON] позивачки за позовам, на укладення зазначених угод не запитувалась, оскільки її згода була засвідчена завою яка була посвідчена секретарем Горбівської сільської ради. З юридичної сторони нотаріусом якій на той час посвідчував вищезазначені угоди було дотримано всі умови необхідні для укладенні вищезазначених угод. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як випливає з матеріалів справи, 15 вересня 2007 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажі, зареєстрованого в реєстрі за № 1862, відповідачка [PERSON] діюча на підставі довіреності від імені [PERSON], посвідченої 25 червня 2007 року секретарем виконкому Горбівської сільської ради за реєстровим № 103 продала належний [PERSON] на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами розташований в. Банчени по вул. Головній 155 Герцаївського району [PERSON], якій діяв на підставі довіреності від імені [PERSON], посвідченої 10 вересня 2007 року також секретарем виконкому Горбівської сільської ради за реєстровим № 161. В цей же день, тобто 15 вересня 2007 року, відповідачка [PERSON] діюча на підставі довіреності від імені [PERSON], посвідченої 25 червня 2007 року секретарем виконкому Горбівської сільської ради за реєстровим № 103 подарувала [PERSON], якій діяв на підставі довіреності від імені [PERSON], посвідченої 10 вересня 2007 року також секретарем виконкому Горбівської сільської ради за реєстровим № 161 земельну ділянку розмірами 0,1691 га для індивідуального жилого будівництва та 0,1645 га для особистого селянського господарства що в с. Банчени Герцаївського району і належало [PERSON] на підставі актів на право власності на землю серії ЯР №195135 та серії ЯР №195136 виданих Горбівської сільською радою Герцаївського району 13 травня 2005 року. Судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований [INFO] з середини 1980 років та 25 лютого 2008 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 21 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Герцаївського райнногоу управління юстиції. Згідно свідоцтва про одруження, позивачка 5 травня 1947 року уклала шлюб із [PERSON], якій був зареєстрований Герцаївським райбюро ЗАГС, актовий запис №6. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, житловий будинок з господарськими спорудами розташований по вул. Головній, 155 в с.Банчени Герцаївського району належав на праві власності [PERSON] згідно рішення виконкому Горбівської сільської ради від 27 лютого 2004 року. При наведених обставинах, суд приходить до висновку, що позивачка та її чоловік - [PERSON] були співвласниками будинку розташованого по вул. Головній 155 с. Банчени Герцаївського району. Згідно статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно зі статтями 215, 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частина 3 статті 215 ЦК України надає право заінтересованій стороні заперечувати його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини 2 статті 65 СК України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (частина 3 статті 65 СК України). В свою чергу згідно з пунктом 44 Iнструкцiї про порядок вчинення нотарiальних дiй нотарiусами України, затвердженої наказом Мiнiстерства юстицiї України 03.03.2004 р. № 20/5, зареєстрованим в Мiнiстерствi юстицiї України 03.03.2004 р. за № 283/8882 зазначено, що справжнiсть пiдпису на заявi другого з подружжя про згоду на укладення такої угоди повинна бути засвiдчена в нотаріальному порядку. Окрім цього стаття 5 Закону України «Про нотарiат», зобовязує нотаріуса розяснити учасникам правочину правовi наслiдки статтi 65 СК України з метою попередження можливих судових спорiв. Із огляду пояснень позивачки, відповідачки [PERSON] та державного нотаріуса, щодо обставин, які передували укладенню договору купівлі-продажі жилого будинку та договору дарування земельної ділянки та самих обставин його укладення, суд вважає встановленим що державний нотаріус діяв неупереджено та з порушенням вимог Закону. Враховуючи системний аналіз норм чинного законодавства та зміст зобовязання в поєднанні з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 15.09.2007 року житлового будинку що в с.Банчени по вул. Головній 155 Герцаївського району, укладений між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON] та [PERSON], якій діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] слід визнати недійсними. Оскільки з урахуванням змінених позовних вимог, [PERSON] просила визнати недійсним договір дарування земельної ділянки укладений 15 вересня 2007 року між [PERSON] діючої на підставі довіреності від імені [PERSON] та [PERSON], якій діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] лише в частині що стосується земельної ділянки розмірами 0,1691 га наданної для будівництва та обслуговування жилого будинку розташованої в с. Банчени Герцаївського району та належної [PERSON] на праві власності на землю, виходячи з припису ч. 1 ст. 11 ЦПК України то договір слід визнати недійсним саме в цій частині. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. На підставі ст.ст. 202, 203, 215 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 65, 67 СК України, ст. 5 Закону України «Про нотаріат», пунктом 44 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»,

Outcome: approved