Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Заяву мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0715 га в ур. Волівчик смт. Міжгір'я згідно Державного акту про право власності на землю серії ІІ- ЗК № 009572 від 29.07.2003 р. за рішенням Міжгірської селищної ради від 8 лютого 2002 року. Восени 2008 року та у 2009 році відповідач самовільно захопив від неї ділянку на яку завіз будматеріали та загородив її. Посилаючись на зазначені обставини і що внаслідок неправомірних дій відповідача їй завдано моральну шкоду, просила покласти зобов'язання на відповідача повернути їй самовільно захоплену ділянку, вивезти наявні на земельній ділянці будматеріали і стягнути 3000 грн. моральної шкоди. У березні 2010 року прокурор звернувся з позовом в якому посилаючись на порушення з боку Міжгірської селищної ради допущені при прийнятті рішення про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки в ур. Кобилець смт. Міжгір'я просив скасувати рішення 28 сесії 23 скликання Міжгірської селищної ради від 8.02.2002 р. про передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0715 га в ур. Кобилець кв.2 виділ 26 смт. Міжгір'я та державний акт на земельну ділянку серії ІІ-ЗК № 009572 виданий [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, позов прокурора визнала повністю. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] заперечив. Представник співвідповідача Міжгірської селищної ради позов визнає прокурора визнав частково. Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає, а позов прокурора Міжгірського району підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні як показами прокурора, третьої особи [PERSON], [PERSON] так і наявністю Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК 000384 від 27 грудня 1996 р. виданого Міжгірському державному лісогосподарському підприємству Міжгірською районною Радою народних депутатів і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №23 та висновком судової землевпорядної експертизи по даній справі вбачається, що земельна ділянка площею 0,0715 га, що знаходиться в ур. Волівчик (Кобилець) і яка передана Міжгірською селищною радою у власність [PERSON] у 2002 році належить до земель лісового фонду, що знаходилися і знаходяться в постійному користування ДП Міжгірське лісове господарство згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000384 від 27.12.1996 р. Виходячи з вищенаведеного Міжгірська селищна рада не вправі розпоряджатися землями лісового фонду, що знаходяться в постійному користуванні ДП Міжгірське лісове господарство. Приймаючи 08 лютого 2002 року рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0715 га в ур. Волівчик Міжгірська селищна рада вийшла за межі наданих їй повноважень, передбачених ст. 12 ЗК України, а тому прийняте нею рішення слід визнати незаконним і скасувати. Оскільки на підставі цього незаконного рішення [PERSON] Міжгірською селищною радою був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 009572 від 29.07.2003 р., то цей акт слід визнати недійсними і скасувати. За вищевстановлених обставин вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] не грунтуються на законних підставах і у задоволенні позову такої слід відмовити. Вимоги прокурора Міжгірського району грунтуються на законних підставах, належними доказами обгрунтовно доведені і підлягають до повного задоволення. Судових витрат не має.

Outcome: approved