Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

28.01.2009 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд в порядку розділу майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована в Харківській області, Харківському районі, с. Хролі, пров. В. Клочкова, 8, а також зобовязати державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Харківської регіональної філії зареєструвати за позивачем право власності на зазначену частину земельної ділянки. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, просила позов повністю задовольнити і пояснила суду, що спірна земельна ділянки була придбана в шлюбі, але право власності оформлено було лише на її чоловіка, тому позивач вважає цю земельну ділянку сумісною власністю подружжя і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї земельної ділданки. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що земельна ділянки була куплена лише за його кошти, а також посилався на те, що позивач раніше зверталася до суду і позов був залишений без розгляду. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача в частині обґрунтованості позовних вимог. Судом встановлено, що земельна ділянка, яка розташована в Харківській області, Харківському районі, с. Хролі, пров. В. Клочкова, 8 належить на праві власності відповідачу відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 березня 2004 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 882. Відповідно до відомостей, що містяться в паспорті позивача серія ММ № 637338 і копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ВЛ № 071477, виданим Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 5 червня 2008 року, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1999 року по 8 лютого 2006 року. Ця обставина свідчить про те, що спірна земельна ділянка набута сторонами за час шлюбу, а тому на підставі ст. 60 СК України зазначена земельна ділянка належить сторонам на праві спільної сумісної власності і відповідно до ст. 69 СК України сторони мають право на поділ такого майна. На підставі ст. 70 ч. 1 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Наявність домовленості сторін щодо розміру їх часток у спірній земельній ділянці не встановлено, шлюбного договору сторонами не укладено. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими в цій частині і суд визнає за позивачем право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки в порядку поділу майна подружжя. Інша частина позовних вимоги задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Видача державного акту та державна реєстрація права власності на земельну ділянку можлива лише за умови внесення відповідних змін до бази даних АС ДЗК, за відповідною технічною документацією, згідно вимог «Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель», затвердженого наказом № 174 Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962, з проведенням відповідної оплати таких послуг. Позивачем не доведено, що на 1/2 частину земельної ділянки виготовлена відповідна технічна документація, яка погоджена у вставленому законом порядку і сплачені послуги «Центру державного земельного кадастру». Не надано доказів і того, що права позивача порушені будь-якими діями зазначеного відповідача, тому ця частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Таким чином, позовні вимоги суд задовольняє частково і на підставі ст. 88 ЦПК Україні судові витрати суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial