overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності, посилаючись на те, що 30 серпня 1999 р. нею разом з чоловіком [PERSON], була приватизована квартира [ADDRESS]. 29.08.2009 р. помер її чоловік [PERSON] Просить визначити частки співвласників квартири [ADDRESS] за кожним із співвласників у рівних частинах по 1/2. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.1999 р. позивачем разом з [PERSON], була приватизована квартира [ADDRESS]. 29.08.2009 р. помер її чоловік [PERSON] При приватизації квартири за кожним і співвласників не були визначені частки кожного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.08.1999 року квартира [ADDRESS] приватизована і на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Оскільки власниками даної квартири є дві особи і, відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В позовній заяві позивач просить визнати за кожним співвласником рівні частини на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи те, що ніким із співвласників на час розгляду справи в суді не подано документів, які б зумовлювали не рівний поділ в частка зазначеної квартири, суд вважає за необхідне визначити за кожним співвласником 1\\2 частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

ВАТ КБ «Надра» звернувся з позовом до суду до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно договору «Автопакет» №89п/15/2007-840 від 30.10.2007 року. [PERSON], [PERSON] було надано кредит в сумі 6415, 84 дол. СІЛА грн. строком до 19.10.2012р. зі сплатою за користування 12,4% річних. Відповідно до п.п.2.2.1 Кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує за користування кредитом відсотки шляхом сплати мінімально необхідного платежу в сумі 144,15 дол. США шляхом внесення на поточний рахунок. Відповідно до п.2.2.3 Кредитного договору позичальник вносить чергові мінімальні платежі щомісячно до 18 числа поточного місяця, а [PERSON] здійснює списання з рахунку до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли [PERSON] до 18 числа не вніс суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість [PERSON] починаючи з 21 числа поточного місяця застосовує штрафні санкції, передбачені п.5.1. - у разі прострочення [PERSON] строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту/Кредитної лінії [PERSON]' сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ України, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення. [PERSON] систематично порушував умови договору, тому станом на 18.03.2010р. заборгованість по тілу кредиту становить 4967,53 дол. США (еквівалент 39624,50 грн.), заборгованість за відсотками - 588,97 дол. США (еквівалент 4698,03 грн.) нарахована пеня в сумі 183,28 дол. США (еквівалент 1461,97 грн.), отже загальна сума заборгованості по кредиту складає 5739, 78 дол. США, що еквівалентно 45784, 50 грн. з розрахунку7, 9767 грн. за 1 дол. США по курсу НБУ на 17.03.2010р. Відповідно до п.4.2.5 банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань, щодо повернення кредиту/кредитної лінії, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. На неодноразові звернення з вимогою погашення кредитної заборгованості, відповідачі не реагують, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач попередньо надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує. Відповідачі позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ВАТ КБ «Надра» підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений. На підставі ст.ст.16, 526, 554, 629 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка вказує, що зареєструвала шлюб із відповідачем 17 вересня 2005 року у Теофіпільській сільській раді Козівського району, актовий запис №6. Від даного шлюбу позивачка має двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, не бере участі у їх вихованні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON]Н про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 01.04.2006 року у відділі ЗАГС управління юстиції м. Екібастуза Павлодарської області Казахстан, актовий запис № 197. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, поклавши витрати при реєстрації розірвання шлюбу на відповідача. У неї цей шлюб другий, строк для примирення їй не потрібен. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак від відповідача секретарем судового засідання була прийнята телефонограма, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У нього цей шлюб третій, строк для примирення йому не потрібен, тому проти розірвання шлюбу він не заперечує. Вислухавши позицію позивачки, дослідивши телефонограму відповідача, розяснивши наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України є підстави для розірвання шлюбу сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню та постачання гарячої води станом на січень 2010 року в сумі 1610 грн. 57 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги змінив та просив суд стягнути 1484 грн. 43 коп.(заборгованість станом на 22.03.2010 року) та судові витрати з відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що борг за послуги теплопостачання та постачання гарячої води утворився через скрутне матеріальне становище, погоджується сплатити суму боргу та судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомлена про час слухання справи, що було підтверджено відповідачем [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою: [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, однак за надані послуги не розрахувалися. Станом на 22.03.2010 року мають заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду перед позивачем в розмірі 1484 грн. 43 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1484 грн. 43 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, сплачених позивачем при подачі позовної заяви до суду, а також 51 грн. судового збору, а всього 1565 грн. 43 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.03.2010 року в сумі 2289 грн. 62 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд стягнути вказану суму та судові витрати з відповідача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю, пояснили, що борг за послуги теплопостачання утворився через скрутне матеріальне становище, погоджуються сплатити суму боргу та судові витрати. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою: [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися. Станом на 01.03.2010 року мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 2289 грн. 62 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 2289 грн. 62 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, сплачених позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 2319 грн. 62 коп., а також 51 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Нейчева) Т.Т. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.10.1999 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 15, мотивуючи тим, що з 27 листопада 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що з початку 2009 року відповідачка стала проявляти неповагу до позивача, в результаті чого виникли протиріччя з приводу сімейного життя та відповідачка пішла з сімї. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30.10.1999 року, від шлюбу мають доньку Надію, [INFO]. Сторони з 27 листопада 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що з початку 2009 року відповідачка стала проявляти неповагу до позивача, в результаті чого виникли протиріччя з приводу сімейного життя та відповідачка пішла з сімї. Дитина дочка [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні згідно довідки Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 09.02.2010 р. Спору щодо розподілу спільного майна та утримання дитини немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню станом на 01.03.2010 року в сумі 2587 грн. 44 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд стягнути вказану суму та судові витрати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що борг за послуги теплопостачання утворився через скрутне матеріальне становище, погоджується сплатити суму боргу та судові витрати. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідач за адресою: [ADDRESS] отримала послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалася. Станом на 01.03.2010 року мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 2587 грн. 44 коп. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2587 грн. 44 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ, сплачених позивачем при подачі позовної заяви до суду, а всього 2617 грн. 44 коп., а також 51 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що шлюб між ним та відповідачем буде розірвано, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, посилаючись на викладені в ньому обставини. Пояснив суду, що в даний час вони з відповідачем проживають окремо. Син проживає з ним та перебуває на його утриманні. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини ї заробітку (доходу). Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, що її дочка відповідач у справі добровільно надає позивачу матеріальну допомогу в утриманні дитини та кожного місяця перераховує кошти на імя позивача поштовим переказом в сумі 350 грн. і ккрім того також купляє речі для дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 22 травня 2007 року розірвали шлюб та не підтримують шлюбних стосунків і проживають окремо, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з батьком - позивачем по справі, та перебуває на його утриманні та утриманні відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та у строк, які визначені у цій заяві. Судом встановлено, що діючи у відповідності до ст.187 СК України та виконуючи свій обовязок З утримання дитини, відповідач сплачує аліменти позивачу в добровільному порядку - через перерахування поштовим переказом коштів на імя позивача. Позивач не заперечує зазначений факт в судовому засіданні, крім того, зазначене підтверджують і свідки [PERSON] та [PERSON] Позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти у розмір 1/4 частини заробітку. Відповідач на користь позивача відраховує аліменти у розмірі 350 грн. в твердій грошовій одиниці, оскільки не має постійного місця роботи. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач виконує свій обовязок по утриманню дитини, спір з цього питання на даний час між сторонами відсутній, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за його безпідставністю. Посилання позивача на те, що відповідач може ухилятися від сплати аліментів не може бути підставою для стягнення аліментів, оскільки прийняття рішення під умовою не допускається. Але позивачу необхідно розяснити його право звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів в примусовому порядку у випадку припинення добровільного у тримання дитини відповідачем. При винесенні рішення судом враховано обставини, передбачені ст. 182 СК України. Оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судових витрат, їх необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду в обґрунтування якого зазначила, що між нею та ВАТ „[PERSON] Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції ВАТ "[PERSON] Аваль (надалі відповідач) було укладено кредитний договір № 014/4502/ 82/137890 від 01.09.2008 року, вказаний договір вважає недійсним, оскільки майновим поручителем виступає [PERSON]JL, її син, якому виповнилося 18 років, який є непрацездатним, тому порушується норма п.6 ст.203 ЦК України., що є підставою для визнання правочину недійсним, крім цього укладаючи кредитний договір, помилилася, щодо обставин які мають істотне значення, що полягають у природі цього правочину. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали та дали пояснення по суті заявленого позову. Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що договір кредиту від 01.09.2008 року було заключено з позивачкою по справі і жодних прав майнового поручителя він не порушує, оскільки заключений відповідно до норм чинного законодавства. Третя особа [PERSON] позов підтримав. Вислухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вказаний позов не підлягає задоволенню із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2008 року між позивачкою та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/4502/82/137890 на суму 95000.00 (девяносто п"ять тисяч грн. 00 коп.), що підтверджується копією кредитного договору (а. с. 9-15) Відповідно до копії заяви на видачу готівки від 03.09.2008 року та копії меморіального ордера від 03.09.2008 року, позивачка отримала вказані кошти (а.с.32). Посилання позивачки на порушення п.6 ст.203 ЦК України при укладанні кредитного договору є безпідставним, оскільки договір укладено між позивачем та Банком і жодним чином не стосується майнового поручителя [PERSON] з яким було укладено договір поруки. Крім цього самі вимоги позивачки, щодо порушення істотних умов договору , а саме відсутність кошторисних витрат у договорі, порушення правил видачі кредиту - не звернення до третіх осіб про перевірку фінансового стану позивачки, не мають жодного правового підгрунття. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач та його представник обставини по вказаній вимозі не довели та не надали доказів, які підтверджували б, що вказаний кредитний договір укладено з порушення чинного законодавства і він відповідно до ст.215 ЦК України є недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Трансмаш» про стягнення заборгованості по сплаті заробітку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку про слухання справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, позивач з відповідачем по справі перебував в трудових стосунках, працюючи в якості охоронця з 09 червня 2007 року по 01 лютого 2010 рік. 01 лютого 2010 року позивач був звільнений з ТОВ «Трансмаш» на підставі ст.. 36 КЗпП України /за угодою сторін/, але відповідачем розрахунок позивачу при звільненні не проведений, не сплачена заборгованість по заробітній платні, яка складає 6546, 02 гривень. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то належні йому суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги розрахунку. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у випадку несплати з вини власника належних звільненому робітнику сум в термін, зазначений в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а також, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства України « Про оплату праці», зазначено, що не проведення розрахунків зі звільненими робітниками в день звільнення є підставою для застосування відповідальності , передбаченої ст. 117 КЗпП України. Крім того, через несвоєчасність сплати заробітної платні на протязі довгого часу позивач терпів матеріальні труднощі, постійно нервував. Добровільно відповідач заборгованість по заробітній платі не сплатив, тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 3000 гривень. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що відповідач повинен сплатити заборгованість по сплаті заробітної плати в сумі 6546, 02 гривень; середній заробіток за весь час затримки розрахунку на день фактичного розрахунку, що на час звернення позивача до суду складає 1 місяць 974, 09 гривень. Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті юридичних послуг в сумі 200 гривень. В частині задоволення моральної шкоди відмовити, оскільки не надано доказів. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, та витрати з інформаційно технічного забезпечення.

Outcome: partial