Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що 04.04.2008 року він уклав з відповідачем договір позики за умовами якого він позичів [PERSON] 18000 грн. Вказану суму відповідач повинен був повернути до 14.05.2008 року, але взяті на себе зобовязання він не виконав. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача 18000 грн. боргу, 3241,21 грн. сума з урахуванням індексу інфляції, 3086,01 грн. - проценти за користування позикою, 788,54 грн. три проценти річних, 1210 грн. - витрати на правову допомогу та інші судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] збільшив позовні вимоги та просив стягнути крім основної суми боргу 18000 грн. ще 4322,44 грн. збитки від інфляції, 3866,18 грн. відсотки за користування позикою, 1025,26 грн. три проценти річних, та судові витрати. Вказані позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив його вимоги задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні визнав факт укладення договору позики на суму 18000 грн. та те, що грошові кошти він позивачу не повернув. В іншій частині вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлені наступні факти. Четвертого квітня 2008 року [PERSON] за договором позики передав [PERSON] 18000 грн. Вказану суму відповідач зобовязався повернути до 14.05.2008 року, що підтверджується розпискою відповідача, яка була написана в присутності двох свідків. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки договором позики не були передбачені проценти за користування позикою, позивач має право на одержання їх на рівні облікової ставки НБУ за період з 15.05.2008 року по день уточнення позовних вимог (08.04.2010 року). Сума процентів за вказаний період становить 3866,18 грн., що підтверджується наданим до матеріалів справи розрахунком. Після настання дати виконання зобовязання, кредитор має право вимагати повернення боргу з урахуванням вимог передбачених статтями 1050 та 625 ЦК України. Так ст.. 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України. В ст.. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення крім основної суми боргу в 18000 грн. також суму втрат від інфляції та 3% річних за період з 15.05.2008 року по 08.04.2010 року. Згідно наданих розрахунків, втрати від інфляції становлять 4322,44 грн., а три проценти річних 1025,26 грн. Відповідно до статей 79 та 88 ЦПК України, з врахуванням того, що позов підлягає задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 285,44 грн. та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Крім того, з урахуванням положень постанови КМ України від 27.04.2006 року за № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», з відповідача на користь позивача підлягають стягненню частково витрати за надання правової допомоги в сумі 910 грн. Дана сума визначається наступним чином. В матеріалах справи надано розрахунок вартості юридичних послуг на суму 1210 грн. В розрахунку зазначено, що ФОП [PERSON], який надавав юридичну допомогу витратив 2 год. на вивчення документів…, 1,5 год. на підготовку процесуальних документів та 1,5 год. на представництво в суді. Але в судовому засіданні позивач самостійно представляв свої інтереси. Таким чином ФОП [PERSON] витратив на надання юридичної допомоги 3,5 год. Згідно вищезазначеної постанови, компенсації у цивільних справах підлягають витрати за надання правової допомоги стороні, на користь якої ухвалено судове рішення якщо компенсація сплачується іншою стороною і не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Станом на день фактичного надання правової допомоги та сплатою позивачем даних витрат (26.10.2009 року), розмір мінімальної зарплати становив 650 грн. 40% мінімальної заробітної плати становить 260 грн. * 3,5 год. роботи = 910 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial