Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ТОВ «Український промисловий банк», третя особа Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу . У позовній заяві просить стягнути з відповідача грошові кошти, повязані з неналежним та несвоєчасним виконанням договорів банківського вкладу щодо повернення вкладів, зокрема, неустойки, відповідно до вимог ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», 3% річних за прострочення виконання грошових зобовязань, індекс інфляції за весь час прострочення, виплати у розмірі облікової ставки Національного банку України по позадоговірних відносинах, а також стягнути з відповідача суму заподіяних моральних збитків. Всього просить стягнути з відповідача на її користь по трьох договорах банківських вкладів 15770,8 грн., в тому числі за договором «Капітал» - 9911,8 грн., за договором «Пенсійний» - 2608,6 грн., за договором «Постійний вкладник» - 3250,4 грн.; 1700 грн. моральної шкоди, витрати на правову допомогу та судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення відповідно до викладених у позові. Третя особа ПАТ «Родовід Банк» позовні вимоги визнав частково. Заперечував проти задоволення позовних вимог в частині сплати неустойки та виплат у розмірі облікової ставки НБУ по позадоговірними відносинами. Відповідач ТОВ «Укрпромбанк» в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не сповістив. За згодою позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов8язання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором, а згідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 09.01.09 року був укладений договір банківського вкладу «Капітал», за яким банк прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 47000 грн. строком на 33 дні з 09.01.2009 року по 10.02.2009 року (п. 1.1 договору). Відповідно до п. 2.1.5 банк зобовязався повернути повністю вклад у дату повернення, зазначену в п. 1.1 цього Договору, готівкою, або у безготівковій формі за вибором Вкладника. 10.02.2009 року позивачка звернулася з листом до керівництва ТОВ «Укрпромбанк» щодо повернення депозитного вкладу на підставі вищезазначеного договору. Згідно листа адміністрації Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк», у задоволенні заяви було відмовлено з посиланням на введення тимчасової адміністрації та тимчасовий мораторій на задоволення вимог кредиторів. 30 травня 2008 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «Пенсійний», відповідно до якого позивачкою внесені грошові кошти в сумі 20000 грн. строком на 390 днів з 30 травня 2008 року по 23 червня 2009 року (п.1.1 договору). Відповідно до п. 2.1.5 банк зобовязався повернути повністю вклад у дату повернення, зазначену у п.1.1 Договору готівкою, або у безготівковій формі за вибором Вкладника. 24.06.09 року позивачка зверталася до керівництва банку щодо повернення банківського вкладу у звязку із закінченням терміну дії договору. Листом ТОВ «Укрпромбанк» від 20.07.09 року позивачці було відмовлено у виплаті коштів у встановлені терміни. 05.12.08 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «Постійний вкладник», за яким банк прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 58000 грн. строком до 29 грудня 2009 року. Відповідно до п. 2.1.5 банк зобовязався повернути повністю вклад у дату повернення, зазначену у п.1.1 Договору, готівкою або у безготівковій формі за вибором вкладника. П.4 вказаного договору було передбачене дострокове розірвання цього договору за ініціативою вкладника. Днем дострокового розірвання цього Договору є дата, зазначена у письмовому повідомленні (заяві) вкладника. 30.07.09 року позивачка звернулася до керівництва банку із заявою про дострокове розірвання договору. Зазначена заява відповідачем задоволена не була. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню наступні суми: за договором «Капітал» від 09.01.09 р. (прострочення суми виплати вкладу становить 279 днів з 10.02.09 р. по 16.11.09 р.) 1077,8 грн. (3% річних 47000х0,03:365х279); 3431 грн. індекс інфляції, а всього 4508,8 грн.; за договором «Пенсійний» від 30.08.08 року (прострочення виплати вкладу становить 146 днів з 24.06.09 року по 16.11.09 року) 336 грн.(3% річних 28000х0,03:365х146); 476 грн. індекс інфляції, а всього 812 грн.; за договором «Постійний вкладник» від 05.12.08 року (прострочення строку виплати вкладу становить 110 днів з 30.07.09 року по 16.11.09 року) 524,4 грн. (3% річних 58000х0,03:365х110); 986 грн. індекс інфляції, а всього 1510,4 грн. Всього з відповідача на користь позивачки за прострочення строків виплати вкладів підлягає стягненню 6831,2 грн. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо виплати відповідачем неустойки, оскільки в даному випадку на зазначені договірні правовідносини між сторонами не розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Також не розповсюджуються до вказаних правовідносин і положення ЦК України про позадоговірні правовідносини. Заявлені позивачкою вимоги щодо відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки наявність такої шкоди позивачкою не доведена, крім цього, відшкодування моральної шкоди, у даному випадку, не передбачена ані договорами, ані законом. На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Outcome: partial