Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

23.09.2009 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до комунального підприємства (КП) «Городок» про захист прав споживача, просить зобовязати відповідача поновити водопостачання її квартири, стягнути збитки в сумі 150 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. В судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги, позивачка підтримала свій позов та пояснила, що вона проживає в [INFO], будинок знаходиться у комунальній власності. Вона фактично отримує послуги, які надає КП «Городок», в т.ч. і з водопостачання, хоча договору між нею та підприємством не укладалось, але їй присвоєно особовий рахунок та видано розрахункову книжку, за якою вона проводила оплату за отримані комунальні послуги. 6.04.2009 р. КП «Городок» безпідставно припинило водопостачання до її квартири, мотивуючи наявністю у неї заборгованості по оплаті водопостачання, однак заборгованості у неї немає, і суму боргу, яку предявляє їй відповідач, вона не визнає, такі дії відповідача суперечать вимогам Закону України «Про питну воду та питне водопостачання». Оскільки відповідач відмовлявся відновлювати водопостачання квартири протягом місяця, вона самостійно підключила воду. При відключенні водопостачання представники КП «Городок» вилучили 2 фітінги загальною вартістю 30 грн., які вона купувала за власні кошти, а також для відновлення водопостачання вона змушена була понести додаткові витрати по оплаті роботи майстра в сумі 120 грн., таким чином їй завдано матеріальних збитків в сумі 150 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Крім того, у звязку з відключенням водопостачання вона тривалий час змушена була носити воду до квартири відрами, вона та члени її сімї не мали змоги в достатній мірі користуватися водою, так як в квартирі проживає її маленька онучка і для її гігієни потрібна значна кількість води. Вказані обставини порушили її звичайний життєвий уклад, вимагали додаткових зусиль для організації свого побуту, тому вона просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що дійсно позивачка отримує послуги з водопостачання, хоча письмовий договір з нею не укладено, має велику заборгованість по оплаті комунальних послуг. З позовом про стягнення боргу КП «Городок» до суду не зверталось, а на підставі рішення виконкому Балтської міської ради від 27.01.2009 р. №32 припинило водопостачання квартири позивачки, при цьому дійсно працівники КП «Городок» вилучили 2 фітінги, належні позивачці, які на даний час зберігаються на КП «Городок» і можуть бути повернуті їй у випадку погашення боргу. Позивачка самостійно поновила водопостачання, і на даний час вода до її квартири подається. Вимоги позивачки про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнає, так як вважає, що вона сама винна у завданні таких збитків. Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] проживає в [INFO]. Комунальні послуги, в т.ч. і водопостачання, надає КП «Городок». Між сторонами письмовий договір про надання комунальних послуг не укладався, однак між ними існують фактичні договірні відносини, вказана обставина сторонами не оспорюється. Оплату комунальних послуг позивачка проводить за виданою їй підприємством розрахунковою книжкою. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; у разі внесення не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежувати власне використання питної води до рівня екологічної броні питного водопостачання. Ст.. 23 вказаного закону передбачено право підприємства питного водопостачання у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання. КП «Городок», вважаючи, що [PERSON] заборгувала йому кошти за надані послуги з водопостачання, та враховуючи, що нею борг не визнається, за вирішенням спірного питання до суду не звернулось, а в порушення вимог ст.23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», яким передбачено тільки право на обмеження питного водопостачання споживача до рівня екологічної броні питного водопостачання, припинило водопостачання квартири позивачки взагалі. Посилання відповідача на рішення виконкому Балтської міської ради №32 від 27.01.2009 р., яким надано дозвіл КП «Городок» на відключення від мереж централізованого водопостачання квартир громадян, які не розраховуються або розраховуються не в повному обсязі за надані комунальні послуги на протязі шести місяців, судом до уваги не приймається, так як назване рішення виконкому протирічить Закону України «Про питну воду та питне водопостачання». Таким чином доводи позивачки про порушення її прав споживача з боку КП «Городок» знайшли своє підтвердження. В судовому засіданні також встановлено, що при припиненні водопостачання представниками КП «Городок» були вилучені два фітінги, належні позивачці, і при відновленні водопостачання вона була змушена придбати нові фітінги загальною вартістю 30 грн., що підтверджено товарним чеком, та провести оплату роботи майстра в сумі 120 грн., що підтверджується показаннями свідка [PERSON] та актом, отже їй заподіяні збитки в сумі 150 грн. Відповідно до ст.. 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується підприємством питного водопостачання у порядку, встановленому законами України. В судовому засіданні підтверджено той факт, що протягом місяця до квартири позивачки не подавалась питна вода, в квартирі, крім дорослих, проживає мала дитина, сімя не забезпечувалась питною водою для своїх питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб, в звязку з чим позивачка змушена була регулярно приносити воду для потреб сімї з інших місць, а також вживати заходів для відновлення водопостачання, чим порушувався її звичайний життєвий уклад, вимагалися додаткові зусилля для організації побуту, отже суд погоджується з доводами позивачки про завдання їй відповідачем моральної шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує глибину душевних переживань позивачки, її зусилля, необхідні для відновлення звичного способу життя, і виходячи з принципів розумності та справедливості, визначає розмір моральної шкоди у 500 грн. Вимоги позивачки про відновлення водопостачання квартири задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні встановлено, що водопостачання квартири на час розгляду справи відновлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial