overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ВАТ «Зв'язокчормет» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що він працював в ВАТ «Зв'язокчормет» підсобним робітником з 28 вересня 1967 року по 3 серпня 2009 року. 3 серпня 2009 року з роботи звільнений за ст. 38 Кодексу Законів про працю України. На день його звільнення відповідачем не виплачена заробітна плата у розмірі 3512 гривень 07 копійок. Він неодноразово зверталась до відповідача з заявою про розрахунок, однак до теперішнього часу розрахунку з ним не проведено, тому змушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] допитаний у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, а саме стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 3512 гривень 07 копійок. Представник відповідача ВАТ «Зв'язокчормет» у суд не зявився, про причини не явки суду не повідомив, адже належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим розглянути справу заочно. Допитавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до відкритого акціонерного товариства «Зв'язокчормет» про стягнення заборгованості по заробітній платі таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював в ВАТ «Зв'язокчормет» підсобним робітником з 28 вересня 1967 року по 3 серпня 2009 року. 3 серпня 2009 року з роботи звільнений за ст. 38 Кодексу Законів про працю України. На день його звільнення відповідачем не виплачена заробітна плата у розмірі 3512 гривень 07 копійок. Відповідно до ст. 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні робітників виплата усіх сум, належним йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Судом встановлено, що вимоги позивача [PERSON]Г є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому її позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ВАТ «Зв'язокчормет» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона працювала в ВАТ «Зв'язокчормет» підсобним робітником з 2 червня 2008 року по 3 серпня 2009 року. 3 серпня 2009 року з роботи звільнена за ст. 38 Кодексу Законів про працю України. На день її звільнення відповідачем не виплачена заробітна плата у розмірі 2565 гривень 54 копійки. Вона неодноразово зверталась до відповідача з заявою про розрахунок, однак до теперішнього часу розрахунку з нею не проведено, тому змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] допитана у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, а саме стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 2565 гривень 54 копійки. Представник відповідача ВАТ «Зв'язокчормет» у суд не зявився, про причини не явки суду не повідомив, адже належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим розглянути справу заочно. Допитавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до відкритого акціонерного товариства «Зв'язокчормет» про стягнення заборгованості по заробітній платі таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ВАТ «Зв'язокчормет» підсобним робітником з 2 червня 2006 року по 3 серпня 2009 року. 3 серпня 2009 року з роботи звільнена за ст. 38 Кодексу Законів про працю України. На день її звільнення відповідачем не виплачена заробітна плата у розмірі 2565 гривень 54 копійки. Відповідно до ст. 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні робітників виплата усіх сум, належним йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Судом встановлено, що вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому її позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ВАТ «Зв'язокчормет» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона працювала в ВАТ «Зв'язокчормет» підсобним робітником з 2 червня 2008 року по 3 серпня 2009 року. 3 серпня 2009 року з роботи звільнена за ст. 38 Кодексу Законів про працю України. На день її звільнення відповідачем не виплачена заробітна плата у розмірі 2546 гривень 03 копійок. Вона неодноразово зверталась до відповідача з заявою про розрахунок, однак до теперішнього часу розрахунку з нею не проведено, тому змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] допитана у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, а саме стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 2546 гривень 03 копійок. Представник відповідача ВАТ «Зв'язокчормет» у суд не зявився, про причини не явки суду не повідомив, адже належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим розглянути справу заочно. Допитавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до відкритого акціонерного товариства «Зв'язокчормет» про стягнення заборгованості по заробітній платі таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ВАТ «Зв'язокчормет» підсобним робітником з 2 червня 2006 року по 3 серпня 2009 року. 3 серпня 2009 року з роботи звільнена за ст. 38 Кодексу Законів про працю України. На день її звільнення відповідачем не виплачена заробітна плата у розмірі 2546 гривень 03 копійок. Відповідно до ст. 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні робітників виплата усіх сум, належним йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Судом встановлено, що вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому її позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулась до суду з позовом до Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області про поновлення порушеного права, де просила зобов»язати відповідача зареєструвати [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 серпня 2009 року за неповнолітнім [PERSON] визнано право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Тим же рішенням було визнано недійсним ордер, виданий на вказану квартиру на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначені особи були зняті з реєстрації за вищевказаною адресою. Однак зареєструвати малолітнього [PERSON] за вказаною адресою відповідачем у справі було відмовлено. Посилаючись на те, що відмова у реєстрації є порушенням цивільних прав малолітнього, [PERSON] просила зобов»язати відповідача зареєструвати [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 серпня 2009 року за неповнолітнім [PERSON] визнано право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Тим же рішенням було визнано недійсним ордер, виданий на вказану квартиру на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначені особи були зняті з реєстрації за вищевказаною адресою (а.с. 11-14). Як вбачається з листа ВГІРФО Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 18.09.2009 р. [PERSON] було відмовлено в реєстрації за вказаною адресою (а.с. 18). Згідно положень ч.1 ст. 15, ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі, в судовому порядку. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, встановленим договором або законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, миритися не бажає, просить шлюб розірвати, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 серпня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між сторонами почали виникати сварки, що призвели до втрати почуттів любові один до одного. З липня 2009 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примиритися протягом цього часу не намагалися у зв'язку з небажанням відновлення стосунків. Відповідно до ч.і ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому, шлюб необхідно розірвати. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тіш, що з 12.11.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, це їхній перший шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитини [PERSON], 20.102006 року народження. З самого початку спільного життя відносини між ними сталися нормальні, але з часом вони перестали розуміти один одного, почали виникати сварки без поважних причин, подружні відносини припинили з 2007 року та проживають окремо. Спору щодо проживання дітей не має. Просив шлюб розірвати, судові витрати покласти на нього. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, судові витрати проста покласти на нього. Відповідачка надала заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, просилапозов задоволити. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що: Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 007761 від 10.02.2006 року виданого Надеждівською сільською радою Білозерського району, Херсонською області шлюб між позивачем та відповідачкою був укладений 12.11.21005 року Надеждівською сільською радою Білозерського району Ххерсонської області, за актовим записом № 6. В даний час між сторонами сталися особисті неприязнені відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згідні, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе. Таким чином, визнання сторонами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, спору про розділ майна не має. Суд, вважає, що за згодою сторін судові витрати можливо покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], подала до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, [PERSON], у якому просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, [PERSON], який зареєстрований 03 вересня 1994 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 07 розірвати. В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 03 вересня 1994 року. Від шлюбу має сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, але до суду подав письмову заяву, за змістом якої у судове засідання з»явитися не може, просив справу розглянути за його відсутності, позов визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 03 вересня 1994 року. Від шлюбу має сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини неспівпадання характерів. Спільний побут не ведеться, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Ухвалюючи рішення на користь позивача, якою при подачі позову не сплачене державне мито в силу закону як потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає за необхідне стягнути в доход держави державне мито з відповідача. При ухваленні рішення про розірвання шлюбу, стосовно розподілу частини витрат, зокрема державного мита при реєстрації розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне з урахуванням вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України відповідно до обставин справи зазначити, що державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану має бути сплачене відповідачем [PERSON] у мінімальному розмірі, встановленому підпунктом „б" пункту 5 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито", при цьому позивача [PERSON] від сплати державного мита необхідно звільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку, про час, місце розгляду справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 грудня 2005 року, зареєстрованому у Жовтневому відділі РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 1172. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], котрі мешкають з позивачем. Сімейні відносини сторін припинені з квітня 2009 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Майновий спор та спор про місце мешкання дітей у разі виникнення буде вирішено в окремому порядку. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина [PERSON] відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги дітям з платника аліментів. В позовній заяві він зіслався на те, що відповідно до порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. №189 [PERSON], мала право на тимчасову допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» для дитини відповідного віку. На підставі наданих [PERSON] документів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.12.2008 року по 01.12.2009 року в сумі 1423 гри. 60 коп., отримані за адресою, [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в заяві обставини, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1423 грн. 60 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи-повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань до суду не подавали. За таких, обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає-за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися, мають заборгованість в розмірі 1423 грн. 60 коп. Статтями 64, 68,162 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги, Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1423 грн. . 60 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню державне мито на користь держави в сумі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01. 03. 2007 року по 01. 12. 2009 року в сумі 1560 гри. 58 коп. отримані за адресою: м Полтава, [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на викладені в заяві обставини, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1560 гри 56 коп. Відповідачі з судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань до суду не подавали. За таких обставин, враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою: [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання однак за надані послуги не розрахувалися, мають заборгованість в розмірі 1560 гри. 58 коп. Статтями 64, 68, 162 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1560 гри. 58 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню державне мито на користь держави в сумі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за договором позики. В обґрунтування позову посилався на те, що ним 03 вересня 2007 року на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було надано у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 7320 доларів США, що складало на момент укладення договору позики суму 36 966 грн., які відповідач зобовязався повернути до 03 вересня 2009 року. У зазначений у договорі позики строк відповідач не повернув гроші позивачу, на неодноразові прохання позивача про добровільне повернення грошових коштів ніяким чином не відреагував. Станом на момент подання позовної заяви за даними Національного Банку України курс долару США до української гривні складав: за 100 доларів США 798 гривень. Таким чином, на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складала: 58 413,60 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики на суму 7320 доларів США. Даний договір позики посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов даного договору відповідач зобовязався повернути до 03 вересня 2009 року отримані у [PERSON] грошові кошти. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам договору. [PERSON] у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Станом на момент подання позовної заяви за даними Національного Банку України курс долару США до української гривні складав: за 100 доларів США 798 гривень. На момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 58 413,60 грн. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сума за договором позики у розмірі 58 413,60 грн., а також сплачені позивачем судоий збір у розмірі 584,14 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved