overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 03.06.1995 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають трьох дітей: доньку Юлію, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та Дмитра, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти до повноліття дітей. В попередньому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що дійсно 03.06.1995 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: донку Юлію та синів [PERSON] і Дмитра, які проживають з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сімю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дітей між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 08.12.2007 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку Ілону, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю з червня 2009 року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти до повноліття доньки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 08.12.2007 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають донку Ілону, яка проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сімю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дітей між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Єлизавети, 05.12. [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають доньку, батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку Єлизавету, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 784 від 11.12.2008 року, яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідачів суму боргу за надані їм послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 4420 грн. 39 коп., посилаючись при цьому на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, шляхом відкриття особистого рахунку, але оплату за надані послуги в повному обсязі не сплачу ють. Заборгованість за період з 01.10.2007р. по 30.11,2009р. склала 4420 грн. 39 коп. Відповідачі в судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що відповідачі повідомлені про слухання справи, відповідно до вимог ст. 169, 224 11,1 ІК України, зі згоди пр. позивача, вважаючи, що в справі є достатньо даних про правовідносини сторін, суд вважає можливим постановити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для | потреб гарячого водопостачання [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.ст. 64, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі не сплачували послуги позивача, внаслідок чого у них утворилась заборгованість в період з 01.10.2007 р. по 30.1 1.2009р. в сумі 4420 грн. 39 коп. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаний період в сумі 4420 грн. 39 коп. є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідачів суму боргу за надані їм послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 2717 грн. 02 коп., посилаючись при цьому на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, шляхом відкриття особистого рахунку, але оплату за надані послуги в повному обсязі не сплачують. Заборгованість за період з 01.03.2008р. по 30.11.2009р. склала 2717 грн. 02 коп. Відповідачі в судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що відповідачі повідомлені про слухання справи, відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, зі згоди пр. позивача, вважаючи, що в справі є достатньо даних про правовідносини сторін, суд вважає можливим постановити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання кв. 107 будинку № 148/2 по вул. полтавський шлях в м.Харкові. Відповідно до вимог ст.ст. 156, 152, ЖК України відповідачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі не сплачували послуги позивача, внаслідок чого у них утворилась заборгованість в період і 01.03.2008р. по 30.1 1.2009р. в сумі 2717 грн. 02 коп. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаний період в сумі 2717 грн. 02 коп. є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

9.02.2010р. позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 23.07.2008р. він відповідно до кредитного договору надав відповідачеві кредит в сумі 20000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.07.2010р., погашення здійснюється за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 13.12.2009р. існує заборгованість: за кредитом 9798,62грн., по % за користування кредитом 608,48грн., штраф 770,76грн., а всього 11177,46грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 111,77грн. Та витрати !ТЗ в сумі 120грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з*явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлено договором. Судом встановлено, ще позивач 23.0".2008р. відповідно до кредитного договору надав відповідачеві кредит в сумі сум: 20С 0грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.07.2010р., погашення здійснюєте за графіком. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 13.12.2009р. існує заборгованість: за кредитом 9798,62грн., по % за користування кредитом 608,48грн., штраф 770,76грн.. а всього 46грн.. які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК Україні: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 111,77 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вказала, що перебувала в юридичному шлюбі з [PERSON], який було розірвано 11 червня 1992 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який навчається в Національному університеті податкової служби України на 4 курсі денної форми навчання. Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на навчання сина, позивачка просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на допомогу на навчання в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку ( доходу). В ході попереднього розгляду цієї справи в порядку ст.130 ЦПК України спір в даній справі було врегульовано, а саме, позивачка підтримала позовні вимоги та просить суд стягнути 1/4 частини всіх видів його заробітку на навчання сина, а відповідач заявив суду про визнання ним позовних вимог, за яким вважає необхідним в цій стадії процесу винести рішення суду не призначаючи даної справи до судового розгляду. Заслухавши пояснення позивачки, проаналізувавши інші матеріали справи суд вважає необхідним задовольнити позов, на підставі ст..199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і звязку з цим потребує допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцять трьох років і відповідач в спромозі виплачувати в користь позивачки аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на навчання сина. Відповідно до ст..4 п. 18 Закону України «Про державне мито» та ст.,82 ч.З ЦПК України звільнити від сплати судового збору відповідача [PERSON], який являється інвалідом - війни 3 групи. На підставі наведеного, ст.ст. 198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

З 27 липня 2004 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Позивачка звернулася до суду з даним позовом з тих мотивів, що по причині різності характерів та непорозуміння, сторони з 06 січня 2010 року припинили подружні відносини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач такі вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачкою підстав. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні сторони категорично наполягають на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 16.04.2000 року в Тужилівській сільській раді Калуського району, актовий запис № 2. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення є те, що у сторін різні характери, різні погляди на життя, тому через непорозуміння часто виникали сварки та скандали, які фактично призвели до розпаду сім»ї. А тому просить суд шлюб розірвати, дочку залишити у неї на вихованні та витрати покласти на відповідача.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав та не заперечував проти задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 16.04.2000 року в Тужилівській сільській раді Калуського району, актовий запис № 2. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Причиною розлучення є те, що сторони не змогли створити міцної сім»ї, що призвело до припинення шлюбно-сімейних стосунків. Шлюбних стосунків не підтримують тривалий час. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін суперечить інтересам позивачки , а тому позов слід задовольнити. Дочку [PERSON], [INFO] залишити при матері. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 січня 2010 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про захист прав споживача та відшкодування матеріальної шкоди. В своїй позовній заяві він посилається на те, що 03.11.2008 року він уклав - угоду - замовлення № 972 з фізичною особою [PERSON] щодо виготовлення та встановлення віконних профілів. За даний заказ ним була проведена передоплата в сумі 2236 гривень, про що є запис у самому заказі. 27.12.2008 року між ним та відповідачем було укладено додаткову угоду до замовлення № 972, якою передбачалось, що виконання зобовязання буде здійснено виконавцем починаючи з 15.01.2009 року, після виготовлення замовлення заводом - виробником. Всі інші умови залишились без змін. До наступного часу замовлення відповідачем не здійснено. Просить стягнути з відповідача на його користь передплату у розмірі 2236 гривень, пеню в розмірі 811 грн.76 коп., судові витрати у сумі 171 гривня. Позивач зявився у судове засідання, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписка. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 листопада 2008 року позивачем було укладено договір з фірмою «Окна Градь» на виготовлення металево-пластикових вікон, що підтверджується відповідним заказом № 972(а.с.4-5). Згідно даного заказу позивачем було внесено предоплату у сумі 2236 гривень. Строк виконання договору в замовлені не вказано. Як пояснив позивач, роботи не виконані відповідачем до наступного часу. Відповідно до ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів») споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню передплата в розмірі 2236 гривень, пеня в розмірі 811 грн. 67 коп. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню на користь той стороні, на користь якої ухвалено рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач предявив до відповідача позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 08 серпня 1998 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськвиконкому Чернігівської області. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через розходження в поглядах на життя, що являється причиною розпаду сімї. З відповідачкою спільні шлюбні відносини припинено з січня 2009 року, господарство не ведуть, мають окремий бюджет. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, витрати по отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на нього. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечила проти розірвання шлюбу, витрати по отриманню свідоцтва просить покласти на позивача. Суд зважаючи на визнання відповідачкою позову, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськвиконкому Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 282 від 08.08.1998 року (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження 1-ЕЛ № 002710 вбачається, що [PERSON] народився 13 лютого 1999 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї. Витрати по отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на нього. За таких обставин суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що сторони з січня 2009 року не підтримують шлюбних стосунків та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення, а тому шлюб підлягає розірванню. Витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною її тітку [PERSON], [INFO], по скільки вона в наслідок душевної хвороби не може віддавати звіт своїм вчинкам та керувати ними. Заявниця підтримала заяву з підстав зазначених в ній. Представник зацікавленої особи Сінгурівської сільської ради Житомирського району направив до суду лист з клопотанням розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 09 лютого 2010 року №43-2010 [PERSON] страждає на розумову відсталість у ступені імбецильності з частими поліморфними нападами внаслідок дитячого церебрального паралічу (ДЦП). Є інвалідом ІІ групи дитинства безстроково. І в силу даного захворювання вона не може віддавати звіт своїм вчинкам та керувати ними, потребує стороннього догляду, тобто в призначенні над нею опіки. Відповідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]

Outcome: approved