Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старобільської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що рішення Старобільської міської ради 4 скликання 24 сесії №24/52 від 01.07.2005 року його матері [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту по відводу земельної ділянки площею 0,0030 га., якою надається в оренду строком на 5 років для обслуговування магазину «Алена» по торгівлі не продовольчими товарами на пл. Базарній б/н (територія ДП Ринок м.Старобільська), з земель державної власності, розташованих в межі населеного пункту на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Старобільській міській раді. Рішенням Старобільської міської ради 5 скликання шостої сесії №6/79 від 05.09.2006 р. було внесено зміни в рішення 24 сесії 4 скликання №24/52 від 01.07.2005 р. та вирішено вважати в пункті №1 замість 0,0030 га читати, як 0,0080 га. 30 грудня 2006 року його мати [PERSON]Ф склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом мала право і що належало їй на момент смерті заповідала йому [PERSON] 11 березня 2007 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді нежилого приміщення - магазин «Алена», розташований за адресою: м. Старобільськ, пл. Базарна, б/н позначений на Генеральному плані літ.А-1, літ.а, загальною площею 47,6 м2, вартістю 30\~844 грн.. Спадкоємців після смерті [PERSON] крім нього не має. Він фактично прийняв спадок після смерті матері, оскільки на момент її смерті мешкав разом з нею, і через юридичну неграмотність вважав, що для оформлення мого права на спадкове майно достатньо заповіту і не знав, що необхідно звертатись до нотаріуса. Просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, при цьому пояснив, що дозвіл на будівництво у його матері на нежиле приміщення - магазин «Алена», розташований за адресою: м. Старобільськ, пл. Базарна, б/н був, проте в експлуатацію приміщення введено не було у звязку зі смертю матері. Відповідач-представник Старобільської міської ради Старобільського району у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав (а.с.23). Суд вважає можливим згідно ч.2 ст.158 ЦПК України розглянути справу у відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 березня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). На підставі рішення Старобільської міської ради 4 скликання 24 сесії №24/52 від 01.07.2005 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту по відводу земельної ділянки площею 0,0030 га., якою надається в оренду строком на 5 років для обслуговування магазину «Алена» по торгівлі не продовольчими товарами на пл. Базарній б/н (територія ДП Ринок м.Старобільська), з земель державної власності, розташованих в межі населеного пункту на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Старобільській міській раді (а.с.8). Згідно рішення Старобільської міської ради 5 скликання шостої сесії №6/79 від 05.09.2006 р. було внесено зміни в рішення 24 сесії 4 скликання №24/52 від 01.07.2005 р. та вирішено вважати в пункті №1 замість 0,0030 га читати, як 0,0080 га. (а.с.7). Дозвіл на будівництво нежилого приміщення - магазину «Алена», розташованого за адресою: м. Старобільськ, пл. Базарна, б/н [PERSON] наданий був, проте в експлуатації приміщення введено не було у звязку з її смертю. 30 грудня 2006 року [PERSON]Ф склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу [PERSON] та яким вона все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом мала право і що належало їй на момент смерті заповідала [PERSON] (а.с.9). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем в повному обсязі і він не просить суд їх компенсувати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved