overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В заяві вказувала, шо 1 грудня 2003 року розірвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO].. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, ніде не працює. У зв"язку із наведеним просила суд стягнути на її користь аліменти па утримання дочки у твердій грошовій сумі, розмір яких визначила у 20 гривень, щомісячно. В судовому засідання позивачка, [PERSON] заявила, що підтримує позовні вимоги повністю. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 20 грн.. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з»явився. однак був допитаний в порядку судового доручення Бобровицьким районним судом Чернігівської області, позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали судового доручення, дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, шо позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO] що стверджується свідоцтвом про народження останньої. Згідно довідки № 1028 від 04.02.2010 року,.-виданої Володимирецькою селищною радою Володимирецького району дочка перебуває на утриманні матері - [PERSON] Відповідно де статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також" інші обставини справи, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У статті 184 СК України зазначено, сто якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач на даний час не працює, має нерегулярний дохід, суд рахує за правильне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання дочки у твердій грошовій сумі - 20 грн., щомісячно. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки її виплати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він працював сторожем в ДП «Центр» з 04.04.2008 року по 29.01.2010 року. При звільненні з підприємства він не отримав заборгованість по заробітній платі у сумі 4842 грн. 90 коп. Його середньоденна заробітна плата складає 26 грн. 77 коп. Добровільно підприємство заборгованість йому не виплачує, вказує на те, що немає на підприємстві коштів. Тому він просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 4842 грн. 90 коп., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати та за дні затримки заробітної плати з моменту звільнення та на момент винесення рішення. У судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги, подавши суду заяву, відповідно до якої він просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 4842 грн. 90 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення по день винесення рішення судом. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і не має необхідності вислуховувати особисті пояснення відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 07.04.2008 року по 29.01.2010 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем і був звільнений в звязку з ліквідацією підприємства, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача, пояснень позивача (а.с.7, 9-11). Згідно довідки відповідача, заборгованість по заробітній платі позивача складає 4842 грн. 90 коп., яка йому не виплачена по теперішній час. Середньоденна заробітна плата позивача складає 26 грн. 77 коп. (а.с. 6). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по заробітній платі в сумі 4842 (чотири тисячі вісімсот сорок дві) грн. 90 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 1124 (одна тисяча сто двадцять чотири) грн. 34 коп. із розрахунку 26.77 грн. х 42 робочих дні за період з 30.01.2010 р. по 31.03.2010 р. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 2120грн. 15коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.07.2001р. по 21.10.2009р. утворилася заборгованість у сумі 2120грн. 15коп. При цьому за період з 01.10.2006р. по 01.10.2009р. заборгованість становить 1475грн 10коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 01.10.2009р. у сумі 2120грн. 15коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 51грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 2120грн 15коп. поновивши строк позовної давності. Відповідачі позов визнали частково, надали суду квитанцію про частково сплачену заборгованість в сумі 1600грн. Просять суд зарахувати проплачену суму до загальної заборгованості, та долучити до матеріалів справи квитанцію. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідачка є наймачем квартири [ADDRESS]. На 01.10.2009р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації з 01.06.2006р. по 01.10.2009р. в сумі 2120грн. 15коп., при цьому з 01.10.2006р по 01.10.2009р. - 1475грн. 10коп. що підтверджується копією рахунка. Оскільки частково заборгованість сплачена, що підтверджено належним чином, підлягає стягненню залишок заборгованості 520грн. 15коп. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 520грн 15коп. з урахуванням поновленого строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,267,212-215 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,267,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, що мешкають у квартирі [ADDRESS] про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 7347грн. 00коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради 546 від 28.10.99р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов'язані робити оплату за послуги по водопостачанню і каналізації щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідачі не робили оплату за послуги по водопостачанню, у зв'язку з чим, на з 01.02.2007р. по 31.08.2009р. утворилася заборгованість у сумі 7347грн. 00коп. , що підтверджується розрахунком заборгованості. Незважаючи на попередження, відповідачі дотепер не погасили заборгованість, що числиться за ними, за комунальні послуги, у зв'язку з чим, вони змушені звернутися в суд за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання і каналізації на 31.08.2009р. у сумі 7347грн. коп. Витрати по оплаті держмита в сумі 73,50грн. та ІТЗ покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів 7347грн 00коп. Відповідачі проти позову не заперечують, просять врахувати тяжке матеріальне становище в родині, відсутність коштів для оплати. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.67-68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідачка є наймачем квартири [ADDRESS]. На 31.08.2009р. у них існує заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 7347грн. 00коп., що підтверджується копією рахунка. Дотепер зазначена сума заборгованості не погашена. Члени родини наймача також несуть відповідальність по заборгованості в солідарному порядку. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачі ухиляються від їх виконання. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги водопостачання і каналізації в сумі 7347грн 00коп. з урахуванням поновленого строку позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню і держмито в доход держави в сумі 51 грн. та ІТЗ. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,267,212-215 ЦПК України, ст.ст.67-68 ЖК України, ст.252,526,543 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 16 лютого 2002 року він з відповідачкою уклали шлюб, проживали разом до лютого 2003 року. Спільних дітей не мають. Спільне проживання не склалося по причині несумісності характерів. З 2003 року проживають окремо, не спілкуються. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені в заяві, підтримав свої позовні вимоги, просить шлюб розірвати. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, повторно не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 16 лютого 2002 року укладено шлюб (а.с.4). Спільне проживання у сторін не склалося по причині несумісності характерів. Шлюбні відносини припинені з лютого 2003 року. Спільних дітей не мають, спільне господарство не ведеться. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст. 110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

КП „ЖЕК-2 Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що відповідач за період з 01.08.2006 по 01.09.2009 заборгував по оплаті за обслуговування житла 399,93 грн. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, проживаючи в квартирі № 5/3 будинку № 67 по вул.Коцюбинського в м.Чернігові, користується послугами з обслуговування житла, які йому надає позивач. Проте відповідачем надані послуги належним чином не оплачуються, внаслідок чого за період з 01.08.2006 по 01.08.2009 він заборгував позивачеві 399,93 грн. Відповідачем порушені зобовязання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

ВАТ „Укртелеком звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач за період з 01.07.2008 по 31.08.2009 заборгував 280,27 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є споживачем телекомунікаційних послуг, про що свідчить його заява та копія типового договору про надання послуг електрозвязку № 14887 від 29.12.2005. Згідно п.5 ст.33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобовязані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладання, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонентна плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунку, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої оплати. Як свідчить розрахунок заборгованості відповідач за надані послуги належним чином не розраховується, внаслідок чого за період з 01.07.2008 по 31.08.2009 виникла заборгованість у сумі 280,27 грн. Оскільки відповідачем порушені зобовязання щодо регулярної оплати в установлені строки наданих телекомунікаційних послуг, зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 7290,76 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2007 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/1024/82/60114, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 7000 грн. під 20 % річних на строк 36 місяців. Відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання згідно договору у повному обсязі, однак, умови кредитного договору ним не виконані. В забезпечення кредитного договору 23.08.2006 укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] зобовязався відповідати за зобовязаннями [PERSON] Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно роздруківки руху по рахунку та розрахунку боргу заборгованість за кредитним договором складає 7290,76 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 1012грн. 61коп. станом на 1 січня 2010р. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що відповідачі користуються послугами комунального підприємства, але за них не розраховуються на протязі тривалого часу. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що через скрутне матеріальне становище не сплачував кошти за користування послугами позивача. Відповідач [PERSON], належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі споживають теплову енергію. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг з теплопостачання, про що свідчить особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за весь період затримки розрахунку станом на 1 січня 2010 року складає 1012грн. 61коп. та підлягає стягненню з відповідачів. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними з майном. Дані відносини регулюються ст.360 ЦК України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн., по 25грн. 50коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15грн. з кожного. На підставі ст.360 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] 16.11.2009 р. звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить визнати за нею, право власності на нежитлові приміщення в будинку № 7 по вул.Митрофанівській м.Харкова: санвузол 2-4 площею 3,1кв.м., коридор 2-5 площею 5.2кв.м. та прибудову а8 (приміщення кухні), встановивши- що загальна площа будинку складає 114,3кв.м., а житлова площа - 62.9кв.м., посилаючись на те. що їй та відповідачеві [PERSON] належить відповідно 53/100 та 47/10()частин зазначеного будинку. У своїй частині позивачка обладнала вище вказані приміщення. Рішенням Київської районної у м.Харькові ради № 184-3 від 1.09.2009р. надано дозвіл на збереження цих приміщень. [PERSON] 27.11.2009 р. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою. якій просить визнати за ним право власності на санвузол 1-7 площею 4,1кв.м. у № по вул.Митрофанівській м.Харкова, посилаючись на ті самі обставини. Дозвіл отримано тим самим рішенням Київської районної у м.Харькові ради № 184-3. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали свої позови, підтвердила обставини справи, викладені у позовних заявах, визнали повністю взаємні вимоги. Представники 3-х осіб - Київської районної у м.Харкові ради і Харківської міської ради не явилися за викликом суду. Про час і місцен розгляду справи повідомлені своєчасно. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно вимог ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права с його визнання. Статтями 13 та 48 Закону України «Про власність» передбачено спеціальний порядок придбання права власності громадянами на окремі види майна, захист права власності здійснюється судом. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме, майно (житлові "будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва - створення майна. Як вбачається з матеріалів справи позивачі здійснили самовільну реконструкцію власних частин будинку. Відповідний дозвіл органу місцевого самоврядування отриманий. Крім того, визнання позовів відповідачами може бути прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved