overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любов: втрачено остаточно. Примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. 03.12.2009р. у судовому засіданні сторонам було надано строк на примирення три місяці у звязку з невизнанням позовних вимог відповідачем та бажанням останнього примиритись. 03.03.2010р. у судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, від позивача надійшла заява у якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, пояснила що примирення між сторонами не відбулось та просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачдо суду після надання строку на примирення не зявився, про причини неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.06.2005 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 711 /а.с. 2/. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] а.с. З/. Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя, наслідок чого між сторонами постійно виникали сварки. Сторони втратили почуття любові один до одного. Примирення між сторонами неможливе. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. Судом вживались заходи щодо примирення сторін та надавався строк на примирення три місяці, однак примирення не відбулось. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

18.01.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору, від 03.05.2006 року за № 010/08-112/40924, відповідач отримав кредит у розмірі 3700 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,1 % на рік строком на 24 місяці. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 16.11.2009 року мав кредитну заборгованість 4209 гривень 38 копійок. А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі (судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) в розмірі 171 гривня. В судове засідання представник позивача не з»явився, від нього надійшла заява з проханням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду вдруге не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом). Заяв від нього про відкладення слухання справи не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (копію кредитного договору від 03.05.2006 року за № 010/08-112/40924, довідку про заборгованість за кредитним договором), суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір і кожна із них взяла на себе певні зобовязання, позивач виконав свої зобовязання і видав грошову суму в кредит відповідачу, а відповідач порушив взяті на себе зобовязання, тобто не здійснював оплату по кредитному договору щомісячно і тому на даний час виникла заборгованість в сумі 4209 гривень 38 копійок. Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4209 гривень 38 копійок - заборгованість за кредитним договором. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по справі - сплата судового збору на користь держави в розмірі 51 гривня та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, а всього 171 гривня, що підтверджено платіжними дорученнями. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

18.01.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору від 16.06.2006 року за№ 010/08-112/46417, відповідач отримав кредит у розмірі 1500 гривень з відсотковою ставкою 0,01 % річних строком на 24 місяці. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 16.11.2009 року має кредитну заборгованість 1967 гривень 35 копійок, в тому числі заборгованість за кредитом - 1967 гривень 35 копійок. А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі (судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) в розмірі 171 гривня. Представник позивача в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява з проханням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка до суду вдруге не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином (рекомендованим листом). Заяв від неї про відкладення слухання справи та заперечень по позову не надходило. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (копію кредитного договору від 16.06.2006 року, довідки про заборгованість за кредитним договором), суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір і кожна із них взяла на себе певні зобовязання, позивач виконав свої зобовязання і видав грошову суму в кредит відповідачу, а відповідач порушила взяті на себе зобов'язання, тобто не здійснювала оплату по кредитному договору щомісячно і тому на даний час виникла заборгованість в сумі 1967 гривень 35 копійок. Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1967 гривень 35 копійок - заборгованість за кредитним договором. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по справі - сплата судового збору на користь держави в розмірі 51 гривня та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, а всього 171 гривня, що підтверджено платіжними дорученнями. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 16 липня 2009 року у виконкомі Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 10, з підстав припинення подружніх стосунків через брак порозуміння між ними, що призводило до постійних сімейних конфліктів та напруги в сім»ї, а тому просив позовні вимоги задовольнити Позивач позов підтримав повністю. Відповідачка визнала позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на лікування. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 23.0 9.1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . 12.05.2009 року Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, в зв′язку з чим позивачка звернулась з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно. Дитина систематично проходить курс лікування у звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування сина в розмірі 659 (шістсот пятдесят дев'ять ) гривен 82 копійок, а також стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривен. Відповідач в судове засідання з′явився , позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно та додаткових витрат на лікування визнав та пояснив , що не має можливості сплатити юридичну допомогу в розмірі 1000 гривен. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 23.0 9.1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . 12.05.2009 року. Дитина систематично проходить курс лікування , що підтверджується копіями виписок, висновками медичних закладів, знаходиться на утриманні позивачки, яка потребує матеріальної допомоги на додаткові витрати на лікування, відповідач матеріальної допомоги не надає в звязку з чим , позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав і в їх обґрунтування суду пояснив, що в 2003 році по вул.Шевченка,202«б» в м.Здолбунів він самочинно збудував гараж загальною площею 21,5 кв.м. В 2009 році позивач звернувся до Здолбунівської міської ради із заявою про надання йому у приватну власність земельної ділянки під уже забудований гараж. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 066109 від 30.04.2009 року, звернення [PERSON] задоволено. 04.02.2010 року вказаний гараж був обстежений представником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Здолбунівської РДА. Під час обстеження було встановлено, що гараж збудовано у відповідності до Державних будівельних норм. Даний факт стверджується довідкою відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Здолбунівської РДА № 07/28-18 від 04.02.2010 року. Просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж № 2 загальною площею 21,5 кв.м., який розташований по вул.Шевченка,202«б» в м.Здолбунів, Рівненської області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Представник відповідача позов визнав та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на самочинно збудований гараж, так як він побудований з дотриманням всіх відповідних норм та правил про що свідчить довідка відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Здолбунівської РДА № 07/28-18 від 04.02.2010 року, а також земельна ділянка на якій знаходиться самочинно збудований гараж перебуває в позивача в приватній власності. Визнання права власності за позивачем на самочинно збудований гараж не порушує прав інших осіб. Згідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав і в їх обґрунтування суду пояснив, що в 2003 році по вул.Шевченка,202«б» в м.Здолбунів він самочинно збудував гараж загальною площею 24,6 кв.м. В 2009 році позивач звернувся до Здолбунівської міської ради із заявою про надання йому у приватну власність земельної ділянки під уже забудований гараж. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 066112 від 28.04.2009 року, звернення [PERSON] задоволено. 04.02.2010 року вказаний гараж був обстежений представником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Здолбунівської РДА. Під час обстеження було встановлено, що гараж збудовано у відповідності до Державних будівельних норм. Даний факт стверджується довідкою відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Здолбунівської РДА № 07/28-19 від 04.02.2010 року. Просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж № 15 загальною площею 24,6 кв.м., який розташований по вул.Шевченка,202«б» в м.Здолбунів, Рівненської області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Представник відповідача позов визнав та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на самочинно збудований гараж, так як він побудований з дотриманням всіх відповідних норм та правил про що свідчить довідка відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Здолбунівської РДА № 07/28-19 від 04.02.2010 року, а також земельна ділянка на якій знаходиться самочинно збудований гараж перебуває в позивача в приватній власності. Визнання права власності за позивачем на самочинно збудований гараж не порушує прав інших осіб. Згідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

КЖП № 17 УЖКГ Криворізького міськвиконкому звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам (експлуатаційні витрати) посилаючись на те, що відповідач проживає в квартирі № 55 будинку № 41 на вулиці Тухачевського в місті Кривому Розі та отримує комунальні послуги від КЖП № 17 УЖКГ Криворізького міськвиконкому. Проте, порушує вимоги законодавства по сплаті наданих комунальних послуг і не своєчасно та не в повному обсязі сплачує квартирну плату та комунальні послуги, в зв`язку з чим виник борг у загальній сумі 1865 грн 17 коп. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи належним чином сповіщена, що підтверджено письмовими матеріалами справи, причину не явки не повідомила. У письмових матеріалах справи містяться дані щодо адреси проживання відповідача: [ADDRESS], за вказаною адресою проводилися виклики у судове засідання через представника позивача. Розписка відповідача про відмову від отримання судової повістки повернута до суду з відмітками працівників КЖП № 17 міста [PERSON] про відмову від отримання судової повістки. Суд розцінює факт неявки відповідача у судове засідання, як ігнорування суду та небажання зявлятись у судове засідання. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. В судовому засіданні встановлено. Відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Відповідач тривалий час не сплачувала квартирну плату та комунальні послуги, тому станом на 24 листопада 2009 року утворилася заборгованість у сумі 1865 грн 17 коп. Дана обставина підтверджується довідкою, наданої позивачем. Згідно вимог статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, до даних відносин встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Таким чином, враховуючи, те що позивач звернувся до суду з позовом 27 листопада 2009 року, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за житлові комунальні послуги з відповідачів за період з 01 грудня 2006 року по 24 листопада 2009 року в сумі 366 грн 26 коп. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 29 серпня 1998 року з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб у Виконкомі Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (актовий запис №24). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що їх з відповідачем сім»я розпалася чотири роки тому назад. Причіп гою розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, порушує подружню вірність, зовсім не піклується про сім»ю. Подальше подружнє життя та збереження сім»ї не можливе, шлюб існує формально, а тому строк на примирення не потрібен. Майнового спору не має. Угоду про утримання неповнолітньої дитини між ними досягнуто. Шлюб просить розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.130 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу в попередньому судовому засіданні на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Сімейних відносин сторони не підтримують. Примирення між сторонами не можливе. Угоду про утримання неповнолітньої дитини між ними досягнуто. Майнового спору не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

[PERSON] 4 лютого 2009 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19 серпня 2003 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу з відповідачем у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди за життя та несумісність характерів. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, в звязку з неявкою позивача в судові засідання просила винести заочне рішення по справі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] повторно не зявився в судове засідання, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2003 року, який оформили у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, свідоцтво серії 1-ВЛ № 177420, актовий запис № 117 /а.с. 6/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 257469, видане 12 грудня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 4058 /а.с. 5/. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та суперечить інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON] з тих підстав, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2005року, і за час спільного проживання вони за спільні кошти придбали наступне майно: домоволодіння за адресою: Київська область, Бориспільський район. С. Вишеньки, вул. Ожинна, 13 та легковий автомобіль „СНЕVROLET АVЕО, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказане майно оформлене на імя одного з подружжя - відповідача в справі, який не бажає добровільно переоформити майно на двох власників. За таких обставин позивачка вважає, що [PERSON] не визнає її права на це майно та просить суд постановити рішення, яким визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вищевказане майно В судове засідання відповідач не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позовні вимоги [PERSON] та надав пояснення стосовно використання спільних коштів подружжя на придбання вказаного в позові майна. Суд, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши і оцінивши в сукупності матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2005 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Під час цього шлюбу 26.01.2007 р. на імя відповідача [PERSON] Вишеньківською сільською радою було видане свідоцтво про право власності на домоволодіння № 13 по вул Озерна, в с. Вишеньки Бориспільського району. Право власності належним чином зареєстроване в Бориспільському районному БТІ 05.02.2007 р. Судом встановлено, що вказане домоволодіння є спільною сумісною власністю, оскільки воно було придбане та облаштоване за кошти обох сторін. Крім того, під час шлюбу на імя відповідача [PERSON] було оформлено автомобіль „ СНЕVROLET АVЕО , реєстраційний номер [NUMBER]., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 676580 від 11.10.2005 р. Сторони визнали, що зазначений автомобіль придбаний ними та є їх спільною власністю. Відповідно до ч.І ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Враховуючи, що відповідач [PERSON] відмовляється в добровільному порядку оформити право спільної сумісної власності на вищевказане майно, це право Позивачки підлягає визнанню в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved