Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилаються на те, що на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом [PERSON] є власником житлового приміщення яке розташоване за адресою м. Славутич Московський кв-л б. 11 кв.152. Згідно рішення Славутицької міської ради позивачам надані повноваження із забезпечення обслуговування та ремонту жилого фонду, жилий фонд міста Славутича в тому числі і квартира, в якій проживає відповідач, передана на баланс КП „ЖКЦ". Відповідачу як наймачу, надавались житлово-комунальні послуги і на цей час за даним житловим приміщенням утворився борг за житлово-комунальні послуги у сумі 3124 гривні 14 копійок за період з 28.02 2005 року по 25.01.2010 року, який позивачі просять стягнути з відповідача, крім того просять стягнути понесені судові витрати. Представник позивача як на попередньому розгляді справи так і в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі крім заявлених позовних вимог просила стягнути додаткові понесені судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена через газети. До суду письмових заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Причину неявки до суду не повідомила В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримала 16.12.2002 року спадкове майно у вигляді квартири номер 152 у будинку номер 11 Московського кв-лу м Славутича. Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу відповідач при розірванні шлюбу отримала прізвище ГАЛИЗІНА. Відповідно до рішення Славутицької міської ради від 28.02.2003 року за №169-17- IV було створено комунальне підприємство "Житлово-комунальний центр", якому надані повноваження із забезпечення обслуговування та ремонту жилого фонду міста. Рішенням виконавчого комітету від 27.10,2003 року увесь жилий фонд міста, в тому числі і вищевказана квартира, були передані на баланс КП ЖКЦ. Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради № 657 від 11.12 2003 року був затверджений типовий договір про забезпечення житлово-комунальними послугами 3 01 січня 2004 року розпочалась договірна кампанія. Шляхом публікацій у місцевій газеті було оголошено про переукладання договорів з новоствореним підприємством на надання житлово-комунальних послуг. Відповідач уклала договір про забезпечення житлово-комунальними послугами 10.03.2005 року. 17.01.2009 року відповідачем укладено з позивачами [PERSON] про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Згідно копії особового рахунку квартири номер 152 у будинку номер 11 Московського кварталу м. Славутича, з 01.10.2003 року даному житлу надавались комунальні послуги, і у період з 28.02.2005 року по 25 01.2010 року за даною квартирою утворився борг у сумі 3124 гривні 14 копійок по оплаті житлово-комунальних послуг. Вислухавши представника позивача, вивчивши надані документи суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 509 ЦК України одна сторона (боржник) зобов,язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії. Кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З наданих документів вбачається, що власником даної квартири є відповідач [PERSON] на 1997 рік дане житлове приміщення було власністю Чорнобильської АЕС і знаходилось у нього на балансі. Після декількох реорганізацій житловий фонд було передано територіальній громаді м. Славутича і відповідно до рішення Славутицької міської ради від 28.02.2003 року за №169-17-І\\/ було створено комунальне підприємство "Житлово-комунальний центр", якому надані повноваження із забезпечення обслуговування та ремонту жилого фонду міста. Рішенням виконавчого комітету від 27.10.2003 року увесь жилий фонд міста, в тому числі і вищевказана квартира, були передані на баланс КП ЖКЦ. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлений обов'язок споживача укласти договори на надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року у редакції Постанови № 45 від 24.01.2006 року, а також п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків, у редакції Постанови КМУ від 08.10.1992 року, визначений обов'язок власника (наймача) квартири щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг. Такий же обов'язок споживачів житлово-комунальних послуг встановлений у статті 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", та у п. 7 Постанови КМУ "Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків". І тому суд вважає, що у відповідача є борг за житлово-комунальні послуги. Обов'язок щодо оплати споживачами житлово-комунальних послуг встановлений статтею 68 ЖК України, відповідно якої наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісяця. Тому суд вважає, що борг за житлово-комунальні послуги у сумі 3124 гривні 14 копійок, який утворився з 28.02.2005 року по 25.01.2010 року, підлягає стягненню з відповідача. Також суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на користь позивачів підлягають задоволенню, оскільки в разі прийняття рішення судом на користь позивачів, судові витрати підлягають стягненню на їх користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved