overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом і в судовому засіданні підтримала позов про те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2006р. року, від якого вони мають неповнолітню дитину, на утримання якої, відповідач матеріальної допомоги в достатньому обсязі не надає, маючи таку можливість. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, по досягненню дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти позову частково заперечує, пояснивши, що матеріальну допомогу він надає добровільно, але не заперечує, про стягнення аліментів за рішенням суду в вказаному розмірі та просить слухати справу по суті під час попереднього розгляду. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006р., від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], 07.12.2008р. народження, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, по досягненню, останньою, 3-х річного віку. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому обсязі не надає, але має таку можливість. Вищенаведене підтверджується даними копій свідоцтв про одруження сторін та народження дитини, даними копій довідок про доходи сторін. У відповідності зі ст. 180 СК України, батьки зобов*язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач по справі матеріальної допомоги добровільно в достатньому обсязі на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та отримує щомісячний заробіток Тому суд вважає, що на підставі ч.3 ст.181, 183 СК України, які передбачають, що кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька та частка, що буде стягуватися, визначається судом, з відповідача по справі слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову по досягненню дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в будівництві. посилаючись на те. що його неповнолітньому сину [PERSON] на праві власності належить 1/4 частина будинку № 25 мікрорайону Райдужний в м.Фастові., а інша частина будинку належить відповідачам, які не дають дозволу на прибудову веранди та санвузла до належної його сину частини будинку. Після досягнення повноліття [PERSON] С І І. звернувся до суду з позовом посилаючись на те. що він являється власником 1/4 будинку № 25 мікрорайон Райдужний в м.Фастів. проте добровільно вирішити питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою з іншими співвласниками будинку неможливо, тому просить суд вирішити дане питання. Представник позивача - [PERSON]П. в судовому засіданні позов підтримав та просить суд розділити земельну ділянку по висновку додаткової експертизи від 19.03.2010 року . Відповідачі н судовому засіданні позов визнали, однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] не згодні з варіантом розділу земельної ділянки згідно висновку додаткової експертизи, який не враховує їх інтереси. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до сі. 120 'ЗК України право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі чи споруди яка знаходиться на цій земельній ділянці, позивач поміж інших варіантів наполягає на варіанті розділу земельної ділянки згідно висновку додаткової експертизи від 19.03.2010 року , а відповідачі самостійних позовних вимог щодо розділу земельної ділянки не заявили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Чернігівгаз» про визнання розрахунків недійсними зобов'язання здійснити перерахунок оплати за газопостачання, стягненню коштів, визнання недійсним акту на відключення від газопостачання, в якому просить визнати розрахунки ВАТ «Чернігівгаз» УРРПГ за особовим рахунком № 21874, здійснений за тарифами, що діяли з 01.12.08 року за період серпень-листопад 2008 року недійсними, зобов'язати ВАТ «Чернігівгаз» УРРПГ здійснити перерахунок оплати отриманих послуг з газопостачання у серпні - листопаді 2008 року за тарифами, що діяли з 01.09.08 року відповідно до розрахунку, зазначеному у додатку № 1 до позовної заяви, визнати акт наряд на відключення споживача від системи газопостачання ВАТ «Чернігівгаз» УРРПГ від 14.10.09 року недійсним та зобов'язати відповідача безоплатно підключити будинок № з по пров. Калініна до системи газопостачання, стягнути з відповідача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що він, як власник 1/2 частини приватного будинку за адресою: [ADDRESS] та на підставі існуючих відносин, отримує послуги з газопостачання від ВАТ «Чернігівгаз» УРРПГ. В лютому 2009 року позивач отримав квитанцію для оплати від ВАТ «Чернігівгаз» УРРПГ за надані послуги з газопостачання у січні місяці. Згідно даної квитанції, заборгованості на 1 січня 2009 року у позивача не було, а за січень нараховано аж 1644,07 грн. за начебто використані позивачем за місяць 2246 куб. м. газу. 23 лютого 2009 року позивач надав письмову заяву до [PERSON], не погодившись з даними у їх квитанціях та з проханням здійснити перерахунок платежів, враховуючи що позивачем фактично здійснено оплату за певні опалювальні періоди. Тільки на початку квітня 2009 року позивач отримав відповідь, але ж тільки у телефонному режимі, представник повідомила, що питання перерахунку узгоджено і з першим варіантом розрахунку позивача комісія [PERSON] погодилась, враховуючи таке рішення, 10.04.09 року позивач сплатив необхідні суми платежів за січень 2009 року і грудень 2008 року і хоча позивач сплачував платежі згідно показників лічильника, і за наявними документами за послуги газопостачання, він повністю розрахувався, у серпні 2009 р. позивачу знову [PERSON] надав квитанцію у якій визначає борг в сумі 347,94 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.09.2008 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №60/Т-ф, згідно якого [PERSON] отримав від банку кредит в сумі 20000 грн. зі сплатою 30% річних з кінцевим терміном повернення 15.09.2009 року. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 16.09.2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №60/Т-ф, за яким він в разі невиконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору відповідає перед позивачем по його зобовязанням в повному обсязі. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] неодноразово порушував, в звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином про час та день розгляду справи, про що в справі маються докази, та не повідомили про причини своєї відсутності. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно копії кредитного договору №60/Т-ф від 26.09.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір на надання кредиту в сумі 20000грн. зі сплатою 30% річних з кінцевим терміном повернення 15.09.2009 року (а.с.6-7). Згідно копії договору поруки №60/Т-ф від 26.09.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір на надання поруки перед кредитором по виконанню кредиторських зобовязань [PERSON] (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості по кредиту сума непогашеного кредиту складає 18055грн., сума непогашених(прострочених) відсотків 3977грн.02коп., сума пені за прострочку неповернення кредиту 9412грн.17коп., сума пені за прострочку непогашення відсотків 1543грн.26коп.(а.с.12-13). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі ВП Красноармійське РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, вказуючи на те, що відповідачі, мешкаючи за адресою м. Новогродівка вул. Леніна,56/15, у якому [PERSON] є наймачем житла, отримують послуги по водопостачанню та водовідведенню, однак не здійснюють сплату за вказані послуги у повному обсязі, не дивлячись на письмові попередження, надісланні у їх адресу, в наслідок чого за період з квітня 2009 року по грудень 2009 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 478грн.63коп., яку відповідачі добровільно не сплачують. Позивач просить стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість за водопостачання та водовідведення та судові витрати у розмірі 30грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача просить слухати справу заочно. Суд ухвалив слухати справу заочно в відсутності відповідачів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як позивач дійсно надавав відповідачам послуги по водопостачанню та водовідведенню, а відповідачі, згідно зі ст. ст. 67,68 ЖК України, як наймач житла та члени його родини, зобов'язані нести усі витрати по утриманню цього житлового приміщення, у том числі і за водопостачання та водовідведення, чого не дивлячись на письмові попередження, надісланні на їх адресу, за період з квітня 2009 року по грудень 2009 року не здійснювали у повному обсязі, так як згідно особистого рахунку за цей період нараховано 478грн.63коп., та нічого не сплачено, а тому утворилась заборгованість у сумі 478грн.63коп., яка підлягає стягненню з відповідачів. Наданий розрахунок судом перевірено. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а тому з відповідача [PERSON], як основного наймача квартири, підлягає стягненню 81 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі ВП Красноармійське РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, вказуючи на те, що відповідач, мешкаючи за адресою м. Новогродівка вул. Сеченова,6/1, у якому він є наймачем житла, отримує послуги по водопостачанню та водовідведенню, однак не здійснює сплату за вказані послуги у повному обсязі, не дивлячись на письмові попередження, надісланні у його адресу, в наслідок чого за період з січня 2007 року по грудень 2009 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 1828грн.86коп., яку відповідач добровільно не сплачує. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за водопостачання та водовідведення та судові витрати у розмірі 30грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача просить слухати справу заочно. Суд ухвалив слухати справу заочно в відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як позивач дійсно надавав відповідачу послуги по водопостачанню та водовідведенню, а відповідач, згідно зі ст. ст. 67,68 ЖК України, як наймач житла, зобов'язаний нести усі витрати по утриманню цього житлового приміщення, у том числі і за водопостачання та водовідведення, чого не дивлячись на письмові попередження, надісланні на її адресу, за період з січня 2007 року по грудень 2009 року не здійснював у повному обсязі, так як згідно довідки про заборгованість за цей час нараховано 1828грн.86коп., та нічого не сплачено, а тому утворилась заборгованість у сумі 1828грн.86коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Наданий розрахунок судом перевірено. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню 81 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство Дніпрогаз (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідачі) про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. Позивач в позові та представник позивача у судовому засіданні посилаються на те, що відповідачі, мешкаючи в квартирі [ADDRESS] оплату за отримані послуги з газопостачання здійснювали несвоєчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим за період з 1995 року по 28.02.2010 року виникла заборгованість у розмірі 1820 грн. 23 коп. Після уточнення позовних вимог представник позивача просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 1515 грн. 29 коп. та судові витрати по справі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання зявилися, позовні вимоги не визнала, надала до суду копії квитанцій про оплату за отримані послуги з газопостачання за період з 2000 р. по 2010 р., просила суд застосувати до позовних вимог, що стосуються періоду з 1995 року по 28.02.2007р. строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають у [INFO] в м. Дніпропетровську. Згідно особового рахунку відповідачі повинні оплачувати надані позивачем послуги. Необхідні платежі на користь відкритого акціонерного товариства Дніпрогаз відповідачі за період з 1995 року по 2007 рік здійснювали не в повному обсязі, у звязку з чим за період з 1995 року по 28.02.2007 року з урахуванням уточнень позовних вимог заборгованість становить 1515 грн. 29 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідачів, розрахунком заборгованості. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, і повинна вноситись споживачами не пізніше десятого числа місяця, наступного за ним місяця. Ст. 67 Житлового Кодексу України зазначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ст. 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Враховуючи, що відповідачем у судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування до позовних вимог щодо періоду з 1995 року по 28.02.2007р. позовної давності, заборгованість за надання послуг з газопостачання за період з 28.02.2007р. по 28.02.2010р. відсутня, суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Міське комунальне підприємство Дніпропетровські міські теплові мережі (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості за теплопостачання. Позивач в позові та представник позивача у судовому засіданні посилаються на те, що відповідач, мешкаючи в квартирі [ADDRESS] оплату за користування тепловою енергією не здійснював, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 5565 грн. 46 коп. Невиконанням своїх зобовязань відповідач завдав позивачу шкоди. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь МКП Дніпропетровські міські теплові мережі та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає по пр. Миру, б. 89, кв. 71 у м. Дніпропетровську. Необхідні платежі відповідач на користь МКП Дніпропетровські міські теплові мережі не здійснював, у звязку з чим заборгованість по оплаті за теплопостачання складає 5565 грн. 46 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідача, розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа наступного за ним місяця. Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ст. 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Враховуючи, що відповідачем у судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням строку позовної давності, тому заборгованість на 01.02.2010 року складає 3236 грн. 58 коп., яку необхідно стягнути з відповідача. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2008 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 541, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги від відповідача, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто, до 05 березня 2012 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною 3-х років, тобто до 05.03.2012 року. Відповідач позов визнав частково пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дружини, але в меншому розмірі. Судом досліджені докази: копія свідоцтва про народження дитини, копія свідоцтва про шлюб, довідка з «Паспортної служби», копія звіту платника єдиного податку, копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, копія свідоцтва про сплату єдиного податку, витяг по картковому рахунку відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2008 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 541, (а.с.2), мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідач на утримання дружини матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач може надавати допомогу позивачці, але суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, враховуючи те, що за рішенням Лисичанського міського суду з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розміру % частини його доходів щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст.75 СК України право на утримання має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги. Як вбачається з позову, позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до довідки ЛКП «Паспортна служба» (а.с.8) малолітня дитина [PERSON], [INFO] мешкає разом з позивачем. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 84 СК України,

Outcome: partial