Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-20 00:00:00

31.08.2009 року до суду подано позов [PERSON] до товариства з обмеженою «Хай-Рейз Констаркшинз», в якому позивач просить суд зобовязати відповідача оформити з позивачем належним чином трудові відносини на підставі поданої заяви про прийом на роботу за період роботи з серпня 2008 року по травень 2009 року шляхом видання наказу (розпорядження) про прийом на роботу на посаді арматурника 5 розряду, а також наказу (розпорядження) про звільнення з роботи за власним бажанням в зв'язку з невиконанням з боку відповідача законодавства про працю та умов трудового договору згідно ч. З ст. 38 КЗпП України, зобовязати відповідача оформити належним чином трудову книжку позивача шляхом знесення відповідних записів про прийом на роботу та звільнення з роботи, а також стягнути з відповідача на свою користь 7140 гривень 36 коп. заборгованості по заробітній платі, з лютого по 11 травня 2009 року, компенсацію за невикористання щорічної відпустки в розмірі 1313 гривень, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4871 гривня 88 коп., середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 4981 гривня 79 коп., а також 3000 гривень у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги і пояснила суду, що позивач з серпня 2008 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, подав заяву і інші необхідні документи, передав відповідачу трудову книжку і був фактично допущений до роботи. Між тим, з лютого 2009 року відповідачем не виплачувалась заробітна плата, а у травні 2009 року позивачу була видана трудова книжка, але не проведено остаточного розрахунку, а в трудовій книжці були відсутні відомості про роботу. Також представник позивача, пояснила, що діями відповідача позивачу завдано моральних страждань, тому представник позивача просив суд повністю задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, тому суд розглянув справу за відсутності представника відповідача. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. В поясненнях представника позивача і в тексті позовної заяви стверджується, що 11 травня 2009 року позивач отримав від відповідача трудову книжку без будь-яких записів, позивала було звільнено, не було проведено будь-яких виплат. Відповідно до ст. 233 КЗпІІ України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Суд вважає, що позивачем без поважних причин пропущені строки на звернення до суду із позовними вимогами, в яких позивач просить суд зобовязати відповідача оформити з позивачем належним чином трудові відносини на підставі поданої заяви про прийом на роботу за період роботи з серпня 2008 року по травень 2009 року шляхом видання наказу (розпорядженню) про прийом на роботу на посаді арматурника 5 розряду, а також наказу (розпорядження) про звільнення з роботи за власним бажанням в звязку з невиконанням з боку відповідача законодавства про працю та умов трудового договору згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України, зобов'язати відповідача оформити належним чином трудову книжку позивача шляхом занесення відповідних записів про прийом на роботу та звільнення з роботи а також стягнути з відповідача на свою користь 3000 гривень у відшкодування моральної шкоди, оскільки посилається на останні події, повязані з отриманням трудової книжки, що відбулися 11 травня 2009 року, а до суду подав позов тільки 31.08.2009 року. Клопотань про поновлення строку на звернення до суду позивачем не подано. За таких обставин суд відмовляє позивачу в задоволені зазначеної частини позовних вимог за пропуском строку звернення до суду. Щодо вимог позивача, в яких він просить суд стягнути з відповідача на свою користь 7140 гривень 36 коп. заборгованості по заробітній платі, з лютого по 11 травня 2009 року, компенсацію за невикористання щорічної відпустки в розмірі 1313 гривень, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4871 гривня 88 коп., середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 4981 гривня 79 коп. суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач зобовязаний надати суду докази на підтвердження обставин на які посилається в обґрунтування позовних вимог, а докази, що надаються позивачем повинні відповідати вимогам допустимості відповідно до ст. 59 ЦПК України Позивачем не надано доказів існування такої юридичної особи, як товариство з обмеженою відповідальністю «Хай-Райз Констаркшинз», що зареєстроване за адресою 68093, Одеська область, м. Іллічівськ, с. Малодолинське, вул. Задолинське, вул. Заводська, не надано доказів наявності в штатному розкладі відповідача такої посади як арматурник, не надано доказів виконання трудових обовязків і розміру заробітної плати. Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці суд не приймає в якості належного доказу виконання трудових обовязків, оскільки оригінал такого журналу зберігається у позивача, що виключає його походження від роботодавця, а також такий журнал не містить жодних ознак належності його відповідачу. Посилання позивача на отримання заробітної плати за електронну картку «ВИЗА Електрон» суд не приймає до уваги, оскільки сама по собі картка не містить відомості про розмір і характер платежів, а відомості руху по особовому рахунку, засвідчені банком - суду не надано. За таких обставин в задоволені зазначеної позовних вимог суд відмовляє позивачу за недоведеністю. Таким чином суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог і на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати відносить за рахунок держави.

Outcome: dismissed