Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

В серпні 2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просили стягнути з ТОВ „Укрбудреконструкція” штраф за несвоєчасну передачу квартир відповідно в сумі 11 647 грн., 13 800 грн., 5 850 грн., 5 625 грн. та 5 625 грн. ; зобов”язати ТОВ „Укрбудреконструкція” виконати пункт 1.3 укладених договорів про пайову участь у будівництві та умови додатку 1 договорів про пайову участь в будівництві по кожному з позивачів; зобов”язати ТОВ „Укрбудреконструкція” скласти акт прийому-передачі квартири з [PERSON]; стягнути з ТОВ „Укрбудреконструкція” на користь кожного із позивачів у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачами та ТОВ „Укрбудреконструкція” були укладені договори про пайову участь в будівництві житла, вказані договори складені за типовою формою, однакового змісту, відрізняються лише номерами та датою підписання. Згідно з пунктом 3.5 укладених договорів відповідач зобов”язався здати квартири в експлуатацію в першому кварталі 2007 року, датою здачі об”єкта будівництва в експлуатацію є дата затвердження акта Державної приймальної комісії. Проте, акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS] в м.Чернігові було затверджено 27 липня 2007 року, тобто в третьому кварталі 2007 року, що є порушенням умов укладених договорів та призвело до несвоєчасної передачі квартир позивачам. Згідно з п. 5.3 укладених договорів передбачений штраф за несвоєчасну передачу квартир. Крім того, відповідач не виконав свої зобов”язання, передбачені п 1.3 укладених договорів про пайову участь у будівництві та додатком № 1 до даних договорів; не склав акт приймання-передачі квартири з [PERSON] Неналежне виконання зобов”язань з боку відповідача призвело до моральних страждань, які кожний з них, позивачів, оцінює в 1000 грн. До участі в справі як третя особа було залучене комунальне підприємство „Чернігівбудінвест”. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2008 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з ТОВ „Укрбудреконструкція” на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] штраф за несвоєчасну передачу квартир відповідно в сумі 11 647 грн., 13 800 грн., 5 850 грн., 5 625 грн. та 5 625 грн. ; в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ТОВ Укрбудреконструкція” просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафу за несвоєчасну передачу квартир скасувати та постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права, судом неповно з”ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт посилається на те, що пунктом 5.3 укладених договорів передбачена відповідальність за порушення терміну передачі квартир, але ні договорами , ні законодавством не визначений термін передачі квартир. Апелянт вказує на те, що пунктом 3.5 укладених договорів передбачений лише термін здачі будинку в експлуатацію, законодавством взагалі не передбачений термін здачі окремої квартири в експлуатацію, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо обов”язку відповідача передати квартири позивачам у першому кварталі 2007 року. Апелянт зазначає, що пункт 3.6 укладених договорів також не визначає терміну передачі квартири, а вказує лише на настання відповідної події. Апелянт зазначає, що в даному випадку з урахуванням вимог ст. 530 ЦК України позивачі мали звертатися до товариства з вимогою передати їм квартири, але своїм правом скористалася лише [PERSON], яка звернулася з відповідною вимогою в липні 2007 року, проте ще 16 червня 2007 року вона отримала свідоцтво про право власності на квартиру, що вказує на фактичну передачу квартири. Крім того, апелянт зазначає, що укладеними договорами термін передачі квартир визначений не був, але квартири були передані позивачам не пізніше шести місяців з дня введення житлового будинку в експлуатацію, що узгоджується з вимогами ст. 19 Закону України „ Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю”. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що між ТОВ „Укрбудреконструкція” та позивачами були укладені договори про пайову участь у будівництві житла. Згідно з пунктом 1.1 укладених договорів предметом договорів є будівництво на пайових засадах багатоквартирного житлового комплексу, що знаходиться на розі вулиць Шевченка - О.Молодчого в м. Чернігові ( далі по тексту -„Об”єкт”) з подальшим розподілом новозбудованого житла відповідно до фактичних обсягів пайової участі та умов цього договору. Відповідно до пункту 1.3 укладених договорів товариство зобов”язується у порядку та строки, визначені договором, здати „Об”єкт” завершеним будівництвом Державній приймальній комісії та виконати передбачений комплекс роботи по квартирі, та згідно з чинним законодавством України передати „Пайовику” квартиру з опорядженням, обладнанням, тощо при умові надходження від останнього на цей термін всієї суми його пайової участі у будівництві в повному обсязі. Згідно з пунктом 3.5 укладених договорів товариство зобов”язалось задати квартири в експлуатацію за актом Державної приймальної комісії у першому кварталі 2007 року по договорах, укладених з [PERSON], [PERSON], ; у четвертому кварталі 2006 року по договорах, укладених з [PERSON], [PERSON] [PERSON] Датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом „Об”єкта” є дата затвердження акта Державної приймальної комісії згідно з чинним законодавством. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття будинку в експлуатацію Державною приймальною комісією та передача квартир позивачам проведені з порушенням строків, що є підставою для стягнення штрафу; позовні вимоги в частині зобов”язання виконати пункт 1.3 укладених договорів є необгурнтованими, акт приймання-передачі з [PERSON] не складений, оскільки триває спір щодо якості проведених будівельних робіт, а Законом України „Про інвестиційну діяльність” , що регулює дані правовідносини, не передбачене стягнення моральної шкоди. Проте, з таким висновком суду частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. За змістом ст. ст. 251, 252 ЦК України строком є певний період у чаї, зі спливом якого пов”язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов”язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з матеріалів справи, актом робочої комісії від 19 грудня 2006 року 146 квартирний житловий будинок на розі вулиць Шевченко-Молодшого прийнято від генерального підрядника для пред”явлення державній приймальній комісії. ТОВ „Укрбудреконструкція” 20 грудня 2006 року звернулась до Чернігівської міської ради з проханням в порядку розрахунків за пайову участь у фінансуванні будівництва у вказаному житловому будинку передати квартири у власність пайовикам. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 340 від 29 грудня 2006 року вирішено видати свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру № 46 по [ADDRESS], [PERSON] на квартиру № 50 по [ADDRESS], [PERSON] на квартиру № 56 по [ADDRESS], [PERSON] на квартиру № 66 по [ADDRESS] та [PERSON] на квартиру № 99 по [ADDRESS]. Згідно з наказом комунального підприємства „Чернігівбудінвест” № 59 від 25 грудня 2006 року було призначено державну приймальну комісію по прийняттю в експлуатацію вказаного житлового будинку та вирішено провести державну приймальну комісію 27 грудня 2006 року. Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об”єкта по [ADDRESS] в м. Чернігові затверджений рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 198 від 27 липня 2007 року. 18 червня 2007 року між ТОВ „Укрбудреконструкція” та [PERSON]. був складений акт приймання-передачі квартири № 50 по [ADDRESS] в м. Чернігові; 02 серпня 2007 року був складений акт приймання-передачі з [PERSON] по квартирі № 56 за вказаною адресою, а 26 вересня 2007 року акт приймання - передачі був складений з [PERSON] по квартирі № 66 у вказаному будинку. 16 червня 2007 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на квартиру № 99 по [ADDRESS] в м. Чернігові, яке було зареєстроване в органах БТІ 19 червня 2007 року. Під час апеляційного розгляду справи [PERSON]. пояснила, що в жовті-листопаді 2007 року отримала свідоцтво про право власності на квартиру № 46 по [ADDRESS]. Згідно пункту 3.6 укладених договорів про пайову участь у будівництві житла після введення „Об”єкта „ в експлуатацію , в разі внесення „Пайовиком” на цю дату коштів пайової участі в повному обсязі, передбаченому договором , товариство в місячний термін подає письмове клопотання до виконкому Чернігівської міської ради про оформлення права „Пайовика” на квартиру, збудовану згідно з цим договором. Після прийняття рішення виконкому товариство передає копію цього рішення „Пайовику”. При цьому сторони складають двосторонній акт про приймання-передачі квартири, збудованої згідно з цим договором. Пунктом 5.3 укладених договорів передбачено, що за несвоєчасну передачу квартири „Пайовику” товариство сплачує штраф у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день порушення терміну від суми договору, але не більше 5% від ціни договору. Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що законодавством взагалі не передбачена здача в експлуатацію окремої квартири, договорами про пайову участь у будівництві житла, які укладені між позивачами та ТОВ „Укрбудреконструкція”, встановлений строк здачі в експлуатацію житлового будинку, але не визначений конкретний термін передачі квартири, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо порушення товариством терміну передачі квартир та стягнення штрафу за порушення даного терміну. Згідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк ( термін) виконання боржником обов”язку не встановлений кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 02 липня 2007 року звернулася до відповідача з письмовою вимогою про передачу квартири, але з 19 червня 2007 року за позивачкою зареєстроване право власності на квартиру № 99 по [ADDRESS] в м. Чернігові, що свідчить про фактичну передачу нерухомого майна. Інші позивачі з такими вимогами до ТОВ „Укрбудреконструкція” не зверталися. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення з ТОВ „Укрбудреконструкція” на користь позивачів штрафу за несвоєчасну передачу квартир слід скасувати та постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в зв”язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

Outcome: dismissed