Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укргеотехноком на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі 24025 грн. 66 коп., суму невиплаченої компенсації за невикористану відпустку 10171 грн. 98 коп., суму інфляційних збитків 695 грн. 78 коп., суму зворотної фінансової допомоги 3734 грн. 16 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1700 грн. В обґрунтування вимог заяви позивач, зокрема зазначила, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укргеотехноком перед [PERSON] по заробітній платі за період роботи складає суму 24025 грн. 66 коп., по компенсації за невикористану відпустку складає суму 10171 грн. 98 коп., по інфляційним збиткам - компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати внаслідок несвоєчасної виплати вказаних сум складає суму 695 грн. 78 коп., по зворотній фінансовій допомозі, яку позивач надала відповідачу складає суму 3734 грн. 16 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 1700 грн, заподіяну позивачу, в звязку з порушенням законних прав позивача, яке призвело до її моральних страждань та втрати нормальних життєвих звязків. В судовому засіданні позивач підтримала позов та його обгрунтування. Просила позов задовольнити. Проаналізувавши наведені дані, розрахунок заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та розрахунок інфляційних збитків (а.с. 5-6), а також копії: наказу №1/к від 01.04.2003 р. (а.с. 7); наказу №1/3к від 01.03.2007 р. (а.с. 8); протоколу №7 (2-2007) від 01.03.2007 р. (а.с. 9); наказу №1/2к від 01.02.2008 р. (а.с. 10); заяв на переказ готівки зворотньої фінансової допомоги (а.с. 11-13); паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера позивача (а.с. 14); свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ "НВП Укргеотехноком (а.с. 15): довідки АА №154119 (а.с. 16): свідоцтва №38812227 про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с. 17); трудової книжки позивача (а.с. 42-46), суд вважає встановленим такі факти: -позивач [PERSON] звільнена з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укргеотехноком". ке л ЄДРПОУ 30386056, 31 грудня 2009 року за згодою сторін; -заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково- виробниче підприємство „Укргеотехноком перед [PERSON] по заробітній платі станом на 4.03.2010р. складає суму не меншу, ніж 24025 грн. 66 коп., по компенсації за невикористану відпустку складає суму не меншу, ніж 10171 грн. 98 коп., по інфляційним збиткам, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати внаслідок несвоєчасної виплати вказаних сум, складає суму не меншу, ніж 695 грн. 78 коп.; -позивачем була надана відповідачу зворотна фінансова допомога 18 квітня 2008 року в сумі 650 грн. та 8 травня 2008 року в сумі 3000 грн., яку відповідач не повернув на вимогу позивача. З ч.І ст.115 Кодексу законів про працю України вбачається, що заробітна плата повинна виплачуватися працівникам не рідше двох разів на місяць. З положень ч.І ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України вбачається, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по час фактичного розрахунку. З положень ст.ст. 1-3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року вбачається: підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи); компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом; під доходами у цьому Законі, зокрема, слід розуміти заробітну плату (грошове забезпечення) та інші: сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянин\ доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доход\ (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З положень ст. 526 ЦК України вбачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укргеотехноком суму заборгованості по заробітній платі 24025 грн. 66 коп., суму інфляційних збитків 695 грн. 78 коп., суму невиплаченої компенсації за невикористану відпустку 10171 грн. 98 коп., та суму зворотної фінансової допомоги 3650 грн. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене, суд вважає, що належить відмовити в задоволенні решти вимог позивача, щодо решти зворотної допомоги та щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не надано належних доказів та не доведено факт заподіяння їй моральної шкоди, внаслідок вказаних подій та факт надання позивачу фінансової допомоги в сумі більшій, ніж 3650 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі належить розподілити таким чином: судові витрати по справі у вигляді збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальність „Науково-виробниче підприємство „Укргеотехноком; судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 385 грн. 43 коп. стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укргеотехноком на користь держави; решту судових витрат віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial