Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадщину після смерті брата [PERSON] Позовні вимоги в судовому засіданні обґрунтував тим, що за життя брат був власником житлового будинку з господарськими будівлями №142 по вул..Калініна в с.Каноничі Володимирецького району. Після його смерті 12 травня 2009 року відкрилась спадщина, яку позивач прийняв як єдиний спадкоємець за законом, і до складу якої входить вказаний будинок. У зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів він позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через органи нотаріату, у зв'язку з чим звернувся до суду. Просив задоволити позов, визнати за ним право власності на спадщину після смерті брата. [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадщину після смерті [PERSON], а саме на У2 частину житлового будинку в с.Каноничі Володимирецького району. Позовні вимоги в судовому засіданні обґрунтувала тим, що на протязі тривалого часу - з 1988 року вона постійно проживала однією сім'єю з [PERSON], як його дружина, без реєстрації шлюбу. Декілька останніх років перед смертю [PERSON], коли стан здоров'я чоловіка погіршився, вона доглядала його, допомагала у всьому. Враховуючи, що [PERSON] будь-якої допомоги братові не надавав, мав з ним неприязні стосунки, а також з урахуванням тривалих подружніх стосунків між нею та покійним [PERSON], вважає, що може бути закликана до спадкування одночасно з другою чергою спадкоємців за законом, до якої належить брат [PERSON] - позивач [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] визнала частково, просила визнати за кожним із спадкоємців право власності на Уг частину житлового будинку. [PERSON] заперечив позовні вимоги [PERSON]С, пояснив, що вона проживала з [PERSON] як найманий працівник, оскільки брат був одиноким і потребував допомоги у веденні домашнього господарства. За свою роботу [PERSON] отримувала плату, членом сім'ї брата вона не являлась, спільного господарства з ним не вела. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], тому вона не могла бути дружиною брата [PERSON], і не набула права на спадкування його майна. Просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими спорудами №142 по вул..Калініна в с.Каноничі Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майно та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. Після смерті [PERSON], яка настала 12 травня 2009 року, відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входить і спірний житловий будинок. У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Оскільки заповіту щодо розпорядження належним йому майном [PERSON] не залишив, спадкування його майна здійснюється за законом, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, як це вбачається зі ст.1258 ЦК України. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про їх народження. Таким чином, у відповідності до ст.1262 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем другої черги, який за відсутності спадкоємців першої черги, отримав право на спадкування після смерті [PERSON] і прийняв спадщину. Також встановлено, що [PERSON] з 1988 року постійно проживала однією сім'єю з [PERSON], вела з ним спільне господарство без реєстрації шлюбу. Так, допитана в судовому засіданні за правилами допиту свідка [PERSON] пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак її сімейне життя не склалось, і вона з чоловіком проживала окремо, не розриваючи шлюб. Приблизно в 1987 році познайомилась з [PERSON], і в 1988 році переїхала проживати до нього, в с.Каноничі, де постійно проживає і в даний час. Між нею та [PERSON] були сімейні відносини, вони жили як чоловік і жінка, мали спільні кошти, разом працювали, вели господарство, утримували худобу, птицю, обробляли город. [PERSON] доглядала матір [PERSON] до її смерті, також доглядала самого [PERSON] коли він став старшим, захворів. Перед смертю [PERSON] був паралізованим, і вона постійно доглядала за ним, купляла ліки. Відносини між ними завжди були приязні, добрі, вони ставились один до одного з повагою та любов'ю, як подружжя. Факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON], крім її власних пояснень, підтверджено також письмовими доказами - довідкою №256 від 04.02.2010 року Каноницької сільської ради, випискою з історії хвороби [PERSON], а також показаннями свідків [PERSON], Рижого С, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Доводи [PERSON] про те, що [PERSON]С, будучи у шлюбі з іншим чоловіком, працювала у [PERSON] по господарству за плату, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, і спростовані сукупністю вказаних вище доказів. Крім того, встановлено, що [PERSON], з яким [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, помер 15.12.2002 року. Таким чином, встановлено, що [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, у зв'язку з чим набула право на спадкування у четверту чергу, як це вбачається зі ст.1264 ЦК України. Як вбачається з ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, тривалий час та характер стосунків між [PERSON] та спадкодавцем, ту обставину, що до часу його смерті [PERSON] опікувалась, доглядала [PERSON], в т.ч. під час його хвороби, надавала йому допомогу, в т.ч. матеріальну, суд вважає за можливе надати [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] одночасно із спадкоємцем другої черги [PERSON] С.А. У відповідності до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] - набули право на спадкування після смерті [PERSON], та прийнявши спадщину, набули на неї право власності з часу відкриття спадщини, як це передбачено ст.1268 ч.5 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial