Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

25.16.2007 року позивач звернулася з вищеназваним позовом . В обґрунтування своїх вимог вона послалась на недійсність розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності на квартиру № 46, розташовану по вул. 25 Чапаївській дивізії, 16, в звязку із тим, що вона не подавала та не отримувала будь-яких документів, повязаних з приватизацією зазначеної квартири. В судових засіданнях позивач та її представник надавали пояснення, які не відповідали обставинам, викладеним в позовній заяві, зокрема, в частині підстав визнання вищеназваних документів недійсними (стверджували, що позивач не включила молодшого сина до приватизації). На неодноразові пропозиції суду уточнити позовні вимоги в письмовій формі, встановленій для позовної заяви, що передбачено ч. 2 ст. 173 ЦПК України, представник позивача за довіреністю підтримав первісно подану позовну заяву від 25.06.2007 року та викладені в ній обставини і підстави визнання приватизації недійсною, що підтверджується фіксацією судового засідання технічним засобом. Так, в судовому засіданні представник послався на те, що [PERSON] ніколи не зверталась до органу приватизації, жодних заяв про оформлення приватизації спірної квартири не подавала. Відповідач [PERSON], син позивача, в судове засідання не зявився, належний чином повідомлений судом про розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України через житлово-експлуатаційну організацію, оскільки протягом розгляду справи його неодноразово не було виявлено в місці проживання. Відповідачі - Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради та Комунальне підприємство «[PERSON] агентство з приватизації житла» в процесі розгляду справи заперечували проти задоволення позову, однак, в останнє судове засідання не зявились, належним чином повідомлені про розгляд справи. Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, в процесі розгляду справи надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі представників органу та надіслати копію рішення на його адресу. Дослідивши обставини справи та наявні докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно поквартирних карток та довідок КП «ЖКС Черемушкі» за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] та її син [PERSON], місце їх проживання зареєстровано за зазначеною адресою. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482 ХІІ від 19.06.1992 року громадяни мають права на приватизація, яка здійснюється, зокрема, шляхом безоплатної передачі їм квартир (будинків), кімнат у гуртожитках. За п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженим наказом Державного комітету України житлово-комунального господарства від 15.09.1992 року № 56 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку) підтверджується письмово і додається до заяви. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданими до неї довідкою про склад сім'ї та займані приміщення, а також документом, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів, чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються. Зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані в залежності від складу сім'ї і розміру загальної площі квартири (будинку), оформляє розрахунки та видає розпорядження. При створенні підприємства по оформленню документів ця робота виконується вказаним підприємством (крім оформлення розпорядження). Наполягаючи на задоволенні позовних вимог, представник позивача стверджував, що [PERSON] не зверталась до органу приватизації з відповідною заявою про оформлення передачі у приватну власність спірної квартири. Однак, зазначені обставини спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: заявою про оформлення передачі в приватну власність квартири № 46, розташованої по вул. 25 Чапаївській дивізії, 16 від 22.12.1999 року, відповідно до якої позивач звернулась до органу приватизації та просила передати їй у приватну власність спірну квартиру, передбачити розподіл долі власності між членами сімї, зобовязалась здійснювати утримання її відповідно до вимог діючих правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкової території, брати участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території, просила визначити її уповноваженим власником квартири, до заяви надала довідку про склад сімї та займане приміщення. Керівником підприємства по обслуговуванню житла був засвідчений підпис наймача [PERSON] та члена її сім*ї [PERSON] Послуги агентства були оплачені заявником, що підтверджується відповідним штампом органу приватизації. Відповідно до Положення, були надані довідки про склад сім*ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення, які перевірені та посвідчені паспортистом ЖЕУ №2 Малиновського району, керівником підприємства по обслуговуванню житла та органом приватизації. На підставі зазначеної заяви органом приватизації, після розрахунків та розглядів матеріалів з зазначеного питання, 17.02.2000 року було видано розпорядження органу приватизації № 143569, яким прохання позивача про передачу спірної квартири в приватну власність задоволено, [PERSON] визначена уповноваженим власником квартири. 17.02.2000 року було видано свідоцтво про право власності на житло, за яким спірна квартира належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу [PERSON], яке зареєстровано та записано в Реєстрову книгу під номером 3-15034. Ст. 60 ЦПК України передбачає обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, та достовірності й достатності. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів). Спеціальний характер допустимості доказів може полягати у забороні використання певних доказів для встановлення обставин справи. Так, доводи представника [PERSON], що її позов доведеней її особистими поясненнями про те, що вона не складала заяву до органу приватизації та не підписувала її не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки повинні бути доведені допустимими доказами в сенсі ст. 59 ЦПК України. [PERSON] не надала жодного доказу в підтвердження своїх позовних вимог, як і не виявили бажання забезпечити докази шляхом застосування спеціальних знань в галузі науки, зокрема, призначення судової почеркознавчої експертизи. Таке клопотання позивачем та її представником у судовому засіданні не заявлялось, не зважаючи на неодноразові розяснення судом такого права позивача, що зафіксовано технічним засобом судового процесу. Суду відповідно до ЦПК України не надано право ініціювати проведення експертизи. Більш того, в судовому засіданні представник позивача категорично відмовився від призначення будь-яких експертиз по справі та наполягав на тому, що пояснень самої [PERSON] достатньо для обґрунтованого висновку суду про те, що в заяві про оформлення передачі в приватну власність спірної квартири міститься не її підпис. При таких обставинах, суд вважає, що позов не доведений позивачем, підстави для визнання розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло недійсними відсутні та спростовуються наданими сторонам та дослідженими судом доказами. Крім того, позивачем пропущений строку звернення до суду. Однак, враховуючи, що строком позовної давності захищається порушене право особи, а суд при розгляді справи не встановив такого, відмовляє [PERSON] по суті позовних вимог.

Outcome: dismissed