Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Торківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 травня 1998 року його мати [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно після своєї смерті заповіла йому. 16 вересня 2008 року його мати [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: *1/4 частини житлового будинку загальною площею 87,4 м2, житловою площею 46,9 м з верандою, позначеною літерою „а" та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд: сараю, позначеного літерою „Б"; літньої кухні, позначеної літерою „В"; погреба, позначеного літерою „П"; огорожі, позначеної 1-3; криниці, позначеної 4, розташованих в селі Торкові Тульчинського району по вул. Шевченка, № 49, яка їй належала як члену колгоспного двору відповідно до свідоцтва № 2 на право особистої власності на жилий будинок, видане 10 квітня 1988 року Торківською сільською радою; *земельної ділянки площею 1,5640 га, розташованої на території Торківської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 064287, виданого Тульчинською райдержадміністрацією 28 лютого 2003 року. Після смерті матері він прийняв спадщину та звернувся в нотаріальну контору з заявою про оформлення спадкового майна на своє ім'я. Однак, нотаріально оформити право власності на спадкове майно він не може, так як будинок, частина якого належала його матері і яка являється спадковою, відносилася до суспільної категорії колгоспного двору і після ліквідації колгоспних дворів його мати своє право власності на 1/4 частину будинку не оформила, свідоцтво про право власності на 1/4 частину будинку не отримала і в органах МБТІ не зареєструвала. В будинку, частина якого є спадковою, він проживав і проживає. Проживаючи в будинку, частина якого належить йому, а частина - належала батькові, він самовільно, не отримавши відповідного дозволу Торківської сільської ради та не виготовивши проектну документацію, за свої кошти побудував біля господарських будівель житлового будинку № 49 по вул. Шевченка в с. Торкові прибудову, позначену літерою „б". Так як я побудував прибудову, позначену літерою „б" хоч і за власні кошти, але самовільно, зареєструвати своє право власності на прибудову та отримати технічну документацію, я не можу. Для цього мені необхідно визнати моє право власності на дану будівлю. Так як нотаріально оформити право власності на спадкове майно та самовільне будівництво він не може, тому вимушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і на задоволенні позову наполягає. Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] позов визнали, не заперечують на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій попросив суд розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивача, третіх осіб та ознайомившись з заявою відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ч. 4 ст. 130, ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що 22 травня 1998 року мати позивача [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно після своєї смерті заповіла [PERSON]. Даний факт підтверджується копією заповіту (а.с. 9). 16 вересня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 8). Відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з: 1/4 частини житлового будинку з верандою та з відповідною часткою усіх господарських будівель і споруд, розташованих в селі Торкові Тульчинського району по вул. Шевченка, № 49, яка їй належала як члену колгоспного двору відповідно до свідоцтва № 2 на право особистої власності на жилий будинок, видане 10 квітня 1988 року Торківською сільською радою (а.с.20) і на яку право власності не оформлено, що підтверджується довідкою Тульчинської державної нотаріальної контори № 79/1-08 від 03.02.2010 року (а.с. 6) та копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 13).; - земельної ділянки, розташованої на території Торківської сільської ради відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 064287, виданого Тульчинською райдержадміністрацією 28 лютого 2003 року (а.с. 18). Відповідно до копії довідки КП Тульчинського МБТІ № 205 від 30.11.2009 року біля господарських будівель житлового будинку № 49 по вул. Шевченка в с. Торкові самовільно побудована прибудову, позначену літерою „б" (а.с. 11) На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 4, 15, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 376, 386, 392, 1220-1223, 1233, 1268 ЦК України, суд. -

Outcome: approved