Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить зобовязати відповідача демонтувати незаконно встановлену перегородку з поновленням зовнішнього стану, щоб відповідало стандартам сходової площадки побілка, фарбування панелей, забезпечити вільний доступ до електролічильника, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 200 гривень. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що її сусідка [PERSON] незаконно встановила коридор з металевими дверима, чим ускладнює та перешкоджає її родині вхід та вихід в свою квартиру. Вона є інвалідом ІІ групи, перенесла дві тяжких операції і коли підходить до своєї двері, то боїться, що її вдарять. Також позивачка посилається на те, що її лічильник в результаті самозабудови опинився в коридорі відповідачки, і вона не може зняти з нього показання та користуватися ним в побутових цілях та екстрених випадках. Крім того в результаті самозабудови їй завдана моральна шкода, розмір якої вона оцінює в 200 гривень, оскільки вона була змушена їздити в різні інстанції, а пересування їй категорично заборонені. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] 250 гр. моральної шкоди, посилаючись також на те, що вона понесла витрати на юридичну допомогу, сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач [PERSON] надала суду заперечення, в якому просила відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки позов є необгрунтованим, не підтверджений належними доказами. В судовому засіданні вона пояснила, що тамбур збудований 18 років тому, письмової згоди на його побудову в неї немає, також немає жодних документів на цей тамбур. Ключі від тамбуру вона віддала в АК „Харківобленерго, для того, щоб знімати показання електролічильника. Відповідачі у судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. [PERSON] повідомила про її виїзд до м. Москва, однак суд визнав причину її неявки у судове засідання неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], квартира неприватизована. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.37,38). Згідно з актом дільниці № 21 КП „Жилкомсервіс власники квартири [ADDRESS] самовільного встановили тамбур, в якому знаходиться електролічильник квартир 44, 45. Встановлення зазначеного тамбуру перешкоджає доступу жильців квартири 44 для зняття показань з електролічильника також ускладнює пересування при вході-виході з квартири 44. Жителю квартири 45 вручено припис про знос самовільно встановленої перегородки, складений протокол про адміністративне правопорушення. (а.с.12). Відповідно до листа Комінтернівського районного відділу Головного управління МНС України в Харківській області при встановленні перегородки в коридорі на 3 поверсі житлового будинку №12 по вул. Монюшко в м. Харкові (біля квартири 45) порушено п. 4.2.2 Правил пожежної безпеки в Україні - проведення робіт по переплануванню загального коридору мешканцем квартири 45 без експертизи проектної документації на відповідність нормативно-правовим актам з питань пожежної безпеки з позитивним висновком органа державного пожежного нагляду, п. 5.1 ДБН В. 1.1-7-2002 після переобладнання загального коридору з влаштуванням дверей до квартири 45 створюється перешкода для вільної експлуатації людей з квартири № 44 (а.с.6). Згідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 189 ЖК України особи винні у самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень та використання їх не за призначенням несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з діючим законодавством. [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями. (а.с.7, 8, 12). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом № 76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року визначено, що допоміжні приміщення житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку; перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Відповідно до п. 1.4.4 зазначених Правил: переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Згідно з п. 3.1.1 Правил утримання допоміжних приміщень включає: технічне обслуговування (планові, позапланові огляди, підготовку до сезонної експлуатації, поточний ремонт конструктивних елементів та інженерних систем і будинкового обладнання); заходи, що забезпечують нормативно- вологісний режим допоміжних приміщень; обслуговування сміттєпроводів; обслуговування автоматичних замикальних пристроїв, вхідних дверей; обслуговування ліфтового обладнання; обслуговування системи протипожежного водопроводу, пожежогасіння та димовидалення; обслуговування допоміжних приміщень, спрямоване на комфортне обслуговування мешканців. В пункті 3.1.2 Правил зазначено, що у допоміжних приміщеннях жилого будинку повинен забезпечуватися: справний стан будівельних конструкцій, опалювальних приладів і трубопроводів; належний санітарний, протипожежний стан; нормативний температурно-вологісний режим. Як вбачається з листа Комінтернівського районного відділу ГУМНС України в Харківській області внаслідок перевірки пожежної безпеки при улаштуванні перегородки в коридорі на третьому поверсі жилого будинку № 12 по вул. Монюшка в м. Харкові виявлено порушення п. 4.2.2 Правил пожежної безпеки України та встановлено, що створюється перешкода для вільної евакуації людей з квартири 44. (а.с.6) Згідно з актом дільниці № 21 КП „Жилкомсервіс встановлення тамбуру жителями квартири 45 перешкоджає доступу жителям квартири 44 для зняття показань з електролічильника, також перешкоджає пересування при вході-виході з квартири 44. (а.с.12) Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині демонтування встановленої перегородки на сходовій площадці перед квартирою № 45 будинку 12 по вул. Монюшка в м. Харкові, забезпечення їй вільного доступу до електролічильника, приведення частини сходової площадці в первісний стан підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Аналізуючи зазначені обставини, суд вважає, що є підтвердження завдання позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідачів та наявністю шкоди, вина особи, яка завдала шкоду, та вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 200 гр.. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню 30 гривень у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Доказів на підтвердження того, що позивач понесла витрати на юридичне допомогу суду не надано, а тому в цій частині вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 17 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial