overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось, внаслідок чого вони припинили підтримувати подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, за таких обставин він дійшов висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушений звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з 2006 року, на даний час він перебуває у фактичних подружніх стосунках з іншою жінкою, з липня 2009 року покинув квартиру спільного проживання, оскільки зберігати даний шлюб наміру немає, дійшов до висновку про необхідність його розірвання. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про час та місце попереднього судового засідання повідомлена судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надійшла письмова заява відповідача з зазначенням, що вона згодна на розірвання шлюбу та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. За таких обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними у повному обсязі та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.09.1984 р., від шлюбу мають неповнолітню доньку Ольгу, [INFO], (а.с.З, 4). Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, остаточно припинило шлюбно-сімейні стосунки з 2006 року, протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить суд строк для примирення не надавати. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд даної справи, у судове засідання не зявилась, заперечень проти викладених у позовній заяві обставин, на адресу суду не надіслала, у письмовій заяві, що надійшла до суду, просила проводити розгляд справи за її відсутності, зазначила про свою згоду з позовними вимогами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки відповідач не доклала жодних зусиль для збереження сімї, позивач наполягає на розірванні даного шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

В січні 2010 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 27.12.2007 року був укладений кредитний договір №АВРМЛХ06170330 на суму 4989,60 грн. зі сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості. Оскільки відповідач, взяті на себе зобовязання не виконує зявилась заборгованість в розмірі 23833,46 грн.: 4989,60 грн. - борг за кредитом, 353,15 грн. - борг по процентам за користування кредитом, 1344,75 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 15534,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1111,2 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 23833,46 грн. та судовий збір в розмірі 238,33 грн., також 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 27.12.2007 року був укладений кредитний договір № АВРМЮТОб 170330 на суму 4989,60 грн. 30сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості. З умовами договору [PERSON] була ознайомлена, договір був нею підписаний. Із наданих позивачем розрахунків, станом на 27.10.2009 року, у звязку з неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором кредиту, сума заборгованості складає: 4989,60 грн. - борг за кредитом, 353,15 грн. - борг по процентам за користування кредитом, 1344,75 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 15534,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1111,2 грн. штраф (процентна складова), а всього 23833,46 грн.. Згідно ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України обовязки повинні виконуватися належним чином у строк, вказаний у договорі, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Також у порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 238,33 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення, сплачених позивачем у звязку з розглядом цивільної справи. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, посилаючись на те , що вона [PERSON], [INFO], досягла пенсійного віку та звернулась до Іванівського районного управління Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Під час звернення працівник Іванівського РУПФУ оглянула представлені нею документи та виявила , що у трудовій книжці її прізвище вказане як «Лисюк» , яке потім виправлене на «Сирова» , в той час як за паспортом зазначено «Нагорняк» та відсутні документи, які підтверджують зміну одного прізвище на інше. Заявник просить встановити, що трудова книжка видана на ім'я «[PERSON], в якій прізвище «Лисюк» виправлене на «Сирову» належить їй [PERSON]. Судом встановлено , що [PERSON], [INFO] мала дівоче прізвище , згідно свідоцтва про народження «Лисюк». 05 лютого 1980 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка - «Виноградова». Шлюб з [PERSON] розірвано 10 січня 1984 року. Після розірвання шлюбу заявниця повернула собі дівоче прізвище «Лисюк», але за паспортом залишилась «Виноградова».Потім позивачка одружилась з [PERSON] та взяла його прізвище «Сирова». Шлюб з [PERSON] розірвано 12 квітня 1988 року та заявниця повернулась на прізвище «Виноградова» в той час , як паспорт не змінила та за паспортом залишилась «Сирова». Як «Сирова» 25 січня 2005 року , вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище «Нагорняк». Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник наполягав на заявлених вимогах , а також згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Факт, про вставлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав заявниці. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким встановити , що трудова книжка видана на ім'я «[PERSON], в якій прізвище «Лисюк» виправлене на «Сирову» належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ "Тепловозоремонтний завод", в якому посилаючись на те, що перебував з відповідачем в трудових відносинах, був звільнений 23.02.2010 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, проте не отримав розрахунку при звільненні, просить стягнути заборгованість з заробітної плати станом на день звільнення в розмірі 4352 грн. 52 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 781 грн. 56 коп., а всього 4962 грн. 28 коп. Позивач в судовому засіданні позов уточнив позовні вимоги в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача ВАТ "Тепловозоремонтний завод" в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ВАТ "Тепловозоремонтний завод" та згідно записів трудової книжки звільнений з посади контрольного майстра 23.02.2010 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу ВАТ "ТРЗ" № 64 від 23.02.2010 року. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Між тим, як встановлено в судовому засіданні ВАТ "Тепловозоремонтний завод" не здійснило повний розрахунок з [PERSON] при його звільненні, відповідно до довідки ВАТ "ТРЗ" № 70-15/345 від 04.03.2010 року розмір заборгованості становить 4180 грн. 72 коп., середній заробіток [PERSON] становить 1262 грн. 52 коп. Згідно положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, з ВАТ "ТРЗ" підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 1503 грн. 00 коп. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач 26.02.20010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини на період її навчання. В своєму позові позивач зазначила, що знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, 21.06.2001 року їх шлюб було розірвано. Від сумісного життя у них з відповідачем 30.08.1991 року народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Відповідач виплачував позивачці аліменти періодично, а тепер, коли донька вступила до Чернігівського Духовного училища, де і навчається зараз і оскільки відповідач працює і має можливість утримувати їх спільну дитину, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь доньки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, на час навчання доньки, до досягнення донькою віку двадцяти трьох років. На адресу суду від позивача надійшла письмова заява, в якій вона підтримує заявлені нею позовні вимоги, просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Заява відповідача про визнання ним позову не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність позивача, на підставі його письмової заяви та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами. вислухавши пояснення відповідача, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази. суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина - донька [PERSON]. батьком якої являється відповідач по справі. Повнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Донька позивана є студенткою 2-го курсу денної форми навчання Чернігівського Духовного училища, навчається на регентському відділенні. Батько дитини - відповідач по справі зобов'язаний, у відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного Кодексу України, надавати матеріальну допомогу повнолітній дишні. яка навчається і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення лижвою двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач працездатний, визнав позов, суд на підставі цього приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача хлистів у частці від його доходу відповідно до ст.ст.183 СК України підлягають задоволений». У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 26 лютого 2010 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідне до» стг.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

В листопаді 2009 р. Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця Миколаївської облспоживспілки звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що відповідачка є наймачем кімнати № 24 по пр. Миру,6 у м. Миколаєві, який знаходиться на балансі Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці Миколаївської облспоживспілки та отримує комунальні послуги, які надає позивач. У звязку з несплатою відповідачкою цих послуг утворився борг, який за станом на 1 листопада 2009 року складає 435 грн. 66 коп. Посилаючись на наведене та на положення ст.ст. 68, 130, 131 ЖК, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 435 грн. 66 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка у справі зареєстрована в кімнаті № 24 по пр. Миру,6 у м. Миколаєві, який знаходиться на балансі Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці Миколаївської облспоживспілки, на підставі ордеру № 15 від 6 квітня 2009 року. Фактично відповідачка проживає [INFO]. Позивач у справі надає відповідачці комунальні послуги, які включають послуги з водопостачання, електропостачання, з обслуговування будинку і прибудинкової території (квартирну плату). Згідно ст.ст. 64, 68 ЖК, ст..20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобовязань належно не виконує, оплату за вказані спожиті послуги, здійснює не систематично, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість, яка станом на 1 листопада 2009 року складає 435 грн. 66 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці Миколаївської облспоживспілки про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

У листопаді 2009 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачі вказують на те, що вони зареєстровані та проживають у [INFO]. 28 листопада 2006 року [PERSON] розірвала шлюб з відповідачем і з цього моменту він у вказаній квартирі не проживає, не здійснює оплату за квартиру та комунальні послуги. Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати відповідача на підставі ст.. 72 ЖК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали заявлений позов, просили про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. До суду надійшла телеграма, згідно якої відповідач позов визнав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до правил ст..ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: з 28 вересня 1993 року [PERSON], з 18 квітня 2005 року [PERSON], з 15 квітня 2006 року [PERSON], з 2 серпня 2008 року [PERSON]. Як свідчать матеріали справи та слідує з пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON], відповідач [PERSON] фактично не проживає у вказаній квартирі з 2006 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає, постійно проживає та працює у Росії. Його майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в [INFO] понад шість місяців без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] є обґрунтованим і на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

В листопаді 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачка вказує на те, що вона та її донька [PERSON] зареєстровані та проживають в кімнаті № 76 по вул. Космонавтів, 110 у м. Миколаєві. Відповідач [PERSON] з травня 2007 року проживає за іншою адресою , не сплачує квартирну плату оплату комунальних послуг. 9 травня 2009 року вона з відповідачем розірвала шлюб. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідача на підставі ст.. 72 ЖК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до правил ст..ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що в кімнаті № 76 по вул. Космонавтів,110 у м. Миколаєві, зареєстровані з 13 березня 1991 року [PERSON], [PERSON], з 23 вересня 2003 року зареєстрована їх донька [PERSON]. Як свідчать матеріали справи та слідує з пояснень в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] фактично не проживає у вказаній кімнаті з 2007 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. його майна у кімнаті немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у кімнату не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в кімнаті № 76 по вул. Космонавтів,110 у м. Миколаєві понад шість місяців без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

У грудні 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач вказує на те, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину належить будинок № 26 по вул. Комінтерна у м. Миколаєві, в яком він прописаний та проживає з 1993 року. 22 жовтня 2003 року вони з відповідачкою розірвали шлюб і з травня 2004 року вона у вказаному будинку не проживає, не здійснює оплату за квартиру та комунальні послуги. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідачку на підставі ст.. 72 ЖК України такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до правил ст..ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що в будинку № 26 по вул. Комінтерна у м. Миколаєві, який на праві власності належить позивачу [PERSON], зареєстровані: з 24 березня 1993 року позивач та відповідачка [PERSON], з 18 травня 2007 року їх син [PERSON] Як свідчать матеріали справи відповідачка [PERSON] фактично не проживає у вказаному житловому будинку з травня 2004 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідачка не вживає. Її майна у житловому будинку немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у будинок не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачка не проживає в житловому будинку № 26 по вул. Комінтерна у м. Миколаєві понад шість місяців без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial