Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, покликаючись на те, що 05.12.2008 року у с. Сілець на автодорозі Львів-Червоноград [PERSON] керуючи автомобілем «КрАЗ» н.з. ВС3406 АМ будучи неуважним та не вибравши безпечної швидкості руху,а також не врахувавши особливості вантажу,що перевозився не дотримавшись безпечної дистанції руху здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» н.з. ВС1307ВО під керування [PERSON], порушивши правила дорожнього руху України.26.12.2008 року Червоноградським міським судом Львівської області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки автомобіль «Форд» н.з. ВС1307 ВО був застрахований,за договором добровільного страхування наземного транспорту власнику здійснено виплату страхового відшкодування. Тому просить позов задоволити та стягнути в порядку регресу вартість майнової шкоди та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги пояснив, що 28.08.2008 р. між [PERSON] та ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» було укладено договір страхування наземного транспорту,обєктом якого є автомобіль Форд реєстраційний номер [NUMBER] кузов № [NUMBER]. 05.12.2008 року близько 16 год. у с. Сілець на автодорозі Львів - Червоноград відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю зазначеного застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки КрАЗ номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача. Останнього було визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді. Оскільки автомобілю [PERSON] була заподіяна шкода, яка становить 45007,51грн, вона виплачена страхувальнику на підставі страхового акту № 20 від 22.01.2009 р. у повному обсязі. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути з ЗАТ «Прибужжя» суму матеріальної шкоди так як, шкода завдана неправомірними діями [PERSON], - водія ЗАТ «Прибужжя», під час виконання ним трудових обовязків. Понесені судові витрати по справі, а саме витрати у звязку з наданням правової допомоги у розмірі 9001,50грн., сплачений судовий збір у розмірі 450,07грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250грн просить стягнути з відповідачів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 05.12.2008 року відбулась з його вини. Також постановою Червоноградського міського суду на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Однак, ДТП відбулось під час виконання ним обовязків водія ,яким він працював в ЗАТ «Прибужжя». Наказ про прийняття його на роботу виданий не був, проте він фактично був допущений до роботи,що згідно Кодексу законів про працю є підставою вважати,що трудовий договір був укладений. Тому, вважає, що юридична особа, тобто співвідповідач повинен відшкодувати шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог відносно нього. Представник відповідача ЗАТ « Прибужжя » повторно в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані матеріали, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 05 грудня 2008 року близько 16-00 год. в с. Сілець на автодорозі Львів-Червоноград відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої [PERSON] керуючи автомобілем марки «КрАЗ» н.з. ВС3406 АМ будучи неуважним, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши особливостей вантажу, що перевозився, не дотримався безпечної дистанції руху здійснивши зіткнення з автомобілем марки «Форд» н.з. ВС1307 ВО під керуванням [PERSON]. Вищенаведене підтверджується матеріалами справи № 3-7474/08 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON], і постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2008 року згідно яких [PERSON] було визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Відповідно до договору від 28.08.2008 року № 5-1432/08.038 добровільного страхування наземного транспорту,такий був укладений між страховиком - ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» та страхувальником [PERSON],обєктом страхування являється транспортний засіб марки «Ford Fusion» н.з. ВС1307ВО (а.с.10) З висновку спеціаліста №890 від 23.12.2008 року експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion -1,4і, державний реєстраційний номер [NUMBER], який був пошкоджений під час ДТП на момент дослідження становить 45615,62грн (а.с. 12-18) Як вбачається з страхового акта № 20 від 22.01.2009 року, сума страхового відшкодування обєкта страхування, автомобіля марки «Ford» н.з. ВС 1307 ВО становить 45\~007,51грн (а.с.5). З платіжного доручення №275 від 27.01.2009 року вбачається,що позивачем було сплачено страхові відшкодування понесені [PERSON] в сумі 45\~007,51грн (а.с.7) Згідно розрахунку № СФ-0003603 від 13.12.2008 року вартість ремонтних робіт автомобіля марки «Ford Fusion» н.з. ВС1307ВО склала 45\~007,51грн (а.с.8-9) З акту огляду транспортного засобу №890 від 11.12.2008 року, автомобіль марки «Ford Fusion» н.з. ВС1307ВО на момент огляду потребував відновлюваного ремонту з заміною деталей непридатних до подальшого використання (а.с.19-33) Довідкою від 05.12.2008 року виданою ВДАІ з ОАТ Сокальського району стверджується,що 05.12.208 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки Форд номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с.34) Згідно рахунку №14г-06/09 від 17.06.2009 року позивачем було оплачено послуги про надання правової допомоги по справі, розмір яких становить 9001,50грн на підставі додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2008 року (а.с.44,46) Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. В даному випадку,як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення №3-7474/08,автомобіль марки «Ford Fusion» номерний знак ВС 1307ВО належить на праві власності співвідповідачу - ЗАТ «Прибужжя». З постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 р. N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", із змінами і доповненнями, внесеними постановами ПВСУ від 08 липня 1994 року № 7, 30 вересня 1994 року № 11, 25 травня 1998 року № 15, 24 жовтня 2003 року № 9, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер.. тощо). В даному випадку [PERSON] керував автомобілем в силу трудових відносин з володільцем,оскільки фактично був допущений до роботи, а тому, стягувати понесені витрати позивачем необхідно з співвідповідача. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач керуючи транспортним засобом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди здійснював свої трудові обовязки щодо співвідповідача, та з огляду на вимоги ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Тому солідарне стягнення судових витрат з відповідача суд вважає недоцільним.

Outcome: approved