Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 19.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 630/ФКВ-07 з метою кредитування придбання квартири № 10, яка знаходиться по проспекту Комуністичному, 8 в м. Кіровограді вартістю 238 613,00 грн. Відповідно до умов даного договору відповідачка отримала кредит в сумі 44 880,00 доларів з нарахуванням процентів за користування кредитом з розрахунку 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту 18.05.2029 року. Згідно вимог п.п.2.4, 2.5 даного договору, повернення кредиту відповідачкою здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менше 170,00 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Повернення кредиту здійснюється на позичковий рахунок шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку для зарахування її на позичковий рахунок. Пунктом 2.7 даного договору, нараховані проценти сплачуються відповідачкою у валюті кредиту по 20 число кожного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту. В забезпечення виконання зобов»язаня за кредитним договором відповідачкою передана в іпотеку квартира № 10, що знаходиться в м. Кіровограді по проспекту Комуністичному, 8, іпотечний договір посвідчений 19.06.2007 року приватним нотаріусом за реєстровим № 3379. Позивачем повністю виконані взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідачка від своєчасного виконання зобовязань ухиляється. В звязку з чим, станом на день звернення до суду заборгованість відповідачки перед банком складає 364 700,96 грн. із них: сума заборгованості по кредиту 41 820,00 доларів США; сума заборгованості по відсоткам 473,58 доларів США; заборгованість за нарахованою комісією 345,58 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 1 190,00 доларів США; прострочена заборгованість за відсотками 3 270,41 долар США; прострочена заборгованість за комісією 1 649,50 грн.; пеня 2 700,16 грн. Після неодноразових нагадувань відповідачці про необхідність виконання за договором в телефонному режимі, позивач 01.02.2008 року за вих. № 318/05/3, 28.07.2008 року за вих. № 2308/05/3, 03.09.2008 року за вих. № 2810/05/3 надіслав їй належним чином оформлені повідомлення про порушення умов кредитного договору та 27.10.2008 року за вих. № 3553/05/3 вимогу про дострокове виконання зобов»язань за даним договором, зазначивши, що в разі невиконання зобов»язань в 30-денний строк банк буде змушений вимагати повного дострокового повернення кредиту, в тому числі і в судовому порядку. На даний час відповідачка умови договору не виконує, тому просив задовольнити позов. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та посилаючись на норми діючого законодавства просила з врахуванням збільшення позовних вимог задовольнити позов та стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 378 610,14 грн., у тому числі: прострочену суму заборгованості по кредиту 43 010,00 доларів США; прострочену суму заборгованості по відсоткам 3 943,13 доларів США; прострочена заборгованість по комісії за управління кредитом 2 340,66 грн.; пеня 2 785,50 грн. судові витрати по справі, які складаються з: судового збору в сумі 1 700 грн., витрат, пов»язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи в сумі 30 грн. та витрат, пов»язаних з відправкою телеграми на адресу відповідачки в сумі 18, 86 грн. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали та подали суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним мотивуючи її тим, що дійсно 19.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та нею був укладений кредитний договір № 630/ФКВ-07 з метою кредитування придбання квартири № 10, яка знаходиться по проспекту Комуністичному, 8 в м. Кіровограді вартістю 238 613,00 грн. Відповідно до умов даного договору вона отримала кредит в сумі 44 880,00 доларів з нарахуванням процентів за користування кредитом з розрахунку 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту 18.05.2029 року. 19.06.2007 року в забезпечення виконання зобов»язаня за кредитним договором був укладений договір іпотеки № 630/ФКВ-07. 19.06.2007 року між позивачем та відповідачкою укладений договір № 52093-07 «Про відкриття банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті». 19.06.2007 року Товариство з додатковою відповідальністю Стразова компанія «Альфа-Гарант» в особі провідного спеціаліста Кіровоградської філії ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 18/190-651 від 18.06.2007 року та ліцензії Державної комісії і відповідачкою укладено договір № 10-UZ/18-143-01779 Добровільного страхування заставного майна фізичних осіб. Всі документи були укладені безпосередньо позивачем протягом однієї години, в приміщенні банку, в загальному залі, співробітник кредитного відділу швидко ознайомила відповідачку з ними, запевнила, що документи відповідають вимогам чинного законодавства, відповідачку ознайомили з ними лише під час укладання договору, не запропонували ознайомитись з умовами кредитування та з альтернативними страховими компаніями. З моменту настання обставин непереборної сили світової фінансової кризи, відповідачка зверталась до банку письмово та усно з проханням переглянути умови кредитного договору, але жодної відповіді не отримала. Співробітники банку неодноразово телефонували на адресу [PERSON] та її матері, від незаконних дій працівників банку постраждала сім»я [PERSON], так як погіршився стан здоров»я матері, відповідачка не працювала та була зайнята її лікуванням. Дії працівників банку є порушенням прав позивача, як споживача і порушенням Конституційних прав відповідачки стосовно її честі та гідності. Крім того, єдиним засобом платежу на території України є грошова одиниця гривня, надання та отримання кредитів в іноземній валюті законодавством не встановлені. Відповідно до декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» для надання та отримання кредиту в іноземній валюті потрібні ліцензії, [PERSON] такої ліцензії не має, її навмисно було введено в оману з метою отримання прибутку. Посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві, просить суд визнати недійсним кредитний договір № 630/ФКВ-07 укладений 24.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON]. Представник позивача по первісному позову вимоги зустрічної позовної заяви не визнала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 630/ФКВ-07 з метою кредитування придбання квартири № 10, яка знаходиться по проспекту Комуністичному, 8 в м. Кіровограді вартістю 238 613,00 грн. Відповідно до умов даного договору відповідачка отримала кредит в сумі 44 880,00 доларів з нарахуванням процентів за користування кредитом з розрахунку 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту 18.05.2029 року. В забезпечення виконання зобов»язаня за кредитним договором відповідачкою передана в іпотеку квартира № 10, що знаходиться в м. Кіровограді по проспекту Комуністичному, 8, іпотечний договір посвідчений 19.06.2007 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3379. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт отримання відповідачкою зазначених коштів підтверджується в судовому засіданні заявою на видачу готівки № 46040 від 19.06.2007 року та не заперечується відповідачкою [PERSON] За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 630/ФКВ-07 від 23.03.2010 року станом на 23.03.2010 року заборгованість відповідачки перед банком складає 378 610,14 грн., у тому числі: прострочену суму заборгованості по кредиту 43010,00 доларів США; прострочену суму заборгованості по відсоткам 3 943,13 доларів США; прострочена заборгованість по комісії за управління кредитом 2 340,66 грн.; пеня 2 785,50 грн. Пунктом 5.2 даного договору передбачена відповідальність позичальника-відповідачки за порушення строку повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, комісій та інших платежів, передбачених договором. Позивач має право вимагати, а позичальник-відповідач зобов»язаний сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Згідно доданого розрахунку станом на березень 2010 року пеня складає 2 785,50 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Згідно вимог п.п.2.4, 2.5 даного договору, повернення кредиту відповідачкою повинно здійснюватись щомісячно частинами у розмірі не менше 170,00 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Повернення кредиту здійснюється на позичковий рахунок шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку для зарахування її на позичковий рахунок. Пунктом 2.7 даного договору, нараховані проценти сплачуються відповідачкою у валюті кредиту по 20 число кожного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту. Остання оплата за кредитом та відсотками була здійснена відповідачкою 18.04.2008 року, а погашення простроченої заборгованості та штрафних санкцій 08.08.2008 року. Судом встановлено, що відповідачка прострочила виконання грошового зобовязання, а тому позивач має право вимагати від боржника дострокового погашення боргу. Позивачем 01.02.2008 року за вих. № 318/05/3, 28.07.2008 року за вих. № 2308/05/3, 03.09.2008 року за вих. № 2810/05/3 на адресу відповідачки надсилались належним чином оформлені повідомлення про порушення нею умов кредитного договору та 27.10.2008 року за вих. № 3553/05/3 надіслана вимога про дострокове виконання зобов»язань за даним договором, із зазначенням, що в разі невиконання зобов»язань в 30-денний строк банк буде змушений вимагати повного дострокового повернення кредиту, в тому числі і в судовому порядку. Дані повідомлення отримані [PERSON], що підтверджується копіями поштових повідомлень з підписами [PERSON] За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та ц порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Оскільки кредит був фактично наданий в доларах США, відповідачка прийняла на себе зобов»язання сплатити суму кредиту в доларах США, позовна вимога про стягнення заборгованості в доларах США є правомірною. Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що судове рішення про стягнення суми в іноземній валюті підлягає виконанню на території України таким же чином, як і про стягнення в гривнях. Таким чином, суд встановив, що позов товариства з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк в особі якого діє Кіровоградська філія ТОВ «Укрпромбанк» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і він підлягає задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачів підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи. Вимоги зустрічної позовної заяви не знайшли свого підтвердження в суді. Відповідно до вимог ч.1 ст. 215 ЦК України та згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України п.7 постанови № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа. Яка вчиняє правочин, повинен мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Пунктами 3.3, 3.4.1 вказаного договору зазначено обов»язок позичальника забезпечити страхування предмету іпотеки на весь період кредиту. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що договір укладається в письмовій формі, а ст. 627 цього Кодексу передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд дійшов висновку, що вказаний правочин вчинено у письмовій формі, з дотриманням вимог, передбачених чинним законодавством. Погодження умов договору відповідають положенням ч.1 ст. 628 ЦК України про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так в судовому засіданні встановлено, що сторони узгодили всі умови кредитного договору, що підтверджується підписанням даного договору сторонами та виконанням його умов на протязі року, а тому суд не вбачає підстав для визнання його недійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved