Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Спочатку позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання права власності на житловий будинок літ. "К", веранду літ. "к", літню кухню літ. А, козирок до А під літ. коз, сарай літ. З, сарай літ. Е, вбиральню літ. Д, погреб з шийкою літ. пг, паркан №1, паркан №4, замощення літ. І, водопровід та водомір №3, що розташовані на земельній ділянці, площею 1149 м2, по вул. Анапській, 37 в м. Запоріжжя в якому вказав, що рішенням виконкому Верхньо-Хортицької селищної ради депутатів трудящих №7/54 від 28.03.1969 р. йому та його матері [PERSON] була виділена земельна ділянка по вул. Межевій, 37 в смт. Верхня Хортиця для будівництва житлового будинку. Раніше на цій земельній ділянці були розташовані - житлова времянка А-1 та сарай Б-1, які були знесені ними. Після цього назва вул. Межова була змінена на вул. Анапська. В 1975 р. він зі своєю матір`ю [PERSON], збудували житловий будинок за вказаною адресою літ. К, а також веранду літ. к, літню кухню літ. А з козирком до А під літ. коз. сарай літ. З був побудований в 1976р., сарай літ. Е,- в 1983р., вбиральню літ. "Д"- в 1974 р., погреб з шийкою літ. пг- в 1079р., паркан №1, паркан №4, замощення літ. "І", водопровід та водомір №3 були побудовані в 1974-75р. Однак, вони не здали будинок в експлуатацію та не зареєстрували своє право власності на нього в ОП ЗМБТІ, хоча вони в ньому весь цей час мешкали, та були зареєстровані за зазначеною адресою. Згідно технічного паспорту, вони з матір'ю значаться користувачами вказаного житлового будинку. 01.07.1990 р. його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину збудованого ними житловий будинок на надвірних споруд по вул. Анапській в м. Запоріжжя. ? частина вказаного житлового будинку належить йому як забудовнику. Спадкоємцями 1 черги за законом є він та відповідачка [PERSON], як діти померлої. У встановлений законом строк він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак фактично прийняв її, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав в будинку із спадкодавцем, був в ньому зареєстрований, вступив у володіння та користування спадщиною. Відповідачка [PERSON] не зверталась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та на спадщину не претендує. На даний час він звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак у його видачі йому було відмовлено, оскільки право власності на зведений будинок та інші вказані надвірні споруди не було зареєстровано за ним та померлою в ОП ЗМБТІ. В ході розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на обєкти самочинного будівництва. а саме: житловий будинок літ. К, веранду літ. к, літню кухню літ. А, козирок до А під літ. коз, сарай літ. З, сарай літ. Е, вбиральню літ. Д, погріб з шийкою літ. пг, паркан №1, паркан №4, замощення літ. "І", водопровід та водомір №3, що розташовані на земельній ділянці по вул. Анапській, 37 в м. Запоріжжя, оскільки ця будівля не порушує права інших осіб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про визнання позову, просить розглянути справу за її відсутності. В судовому засіданні представник Ленінської райадміністрації пояснив, що не заперечує проти позову, оскільки земельна ділянка надавалась позивачу та його матері для будівництва житлового будинку. Цей зведений будинок не порушує прав інших осіб - сусідів по суміжному користуванню. Крім того, будинок зведений без порушень будівельних норм та правил, про що виданий технічний висновок. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Верхньо-Хортицької селищної ради депутатів трудящих №7/54 від 28.03.1969 р. позивачу та його матері [PERSON] була виділена земельна ділянка по вул. Межевій, 37 в смт. Верхня Хортиця для будівництва житлового будинку. Згідно зі ст.. 331 ЦК України право власності на новоствореного нерухомого майна /житлові дома, будівлі, споруди/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З1975 р. позивач зі своєю матір`ю [PERSON], на виділеній ним земельній ділянці, збудували житловий будинок за вказаною адресою під літ.К, а також веранду літ. к, літню кухню літ. А, козирок до А під літ. коз, сарай літ. З, сарай літ. Е, вбиральню літ. Д, погріб з шийкою літ. пг, паркан №1, паркан №4, замощення літ. І, водопровід та водомір №3, однак не здали будинок в експлуатацію та не зареєстрували своє право власності на нього в ОП ЗМБТІ. Згідно технічного паспорту, [PERSON] та [PERSON] є користувачами вказаного житлового будинку. В 1970 р. назва вул. Межова була змінена на вул. Анапська, що підтверджено копією домової книги. Позивач зі своєю матір`ю [PERSON] разом проживали та були зареєстровані в зазначеному будинку, що підтверджено довідкою квартального комітету №710 від 19.06.2009р., домовою книгою на будинок. Право власності на вказаний житловий будинок підлягало державній реєстрації.. До створення майна особа вважаться власником матеріалів, які були використані в процесі будівництва. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок вважається самочинним будівництвом, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки ,суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. 04.03.2009 р. ОП ЗМБТІ провело інвентаризацію житлового будинку №37 по вул.Анапській в м. Запоріжжя літ. К, а також веранди літ. к, літньої кухні літ. А, козирку до А під літ. коз, сараю літ. З, сараю літ. Е, вбиральні літ. Д, погребу з шийкою літ. пг, паркану №1, паркану №4, замощення літ. І, водопроводу та водоміру №3, що розташовані на даній земельній ділянці, що підтверджено технічним паспортом на вказаний житловий будинок, згідно якого користувачем будинку значаться [PERSON] та [PERSON] 01.07.1990 р. мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме ? частину збудованого ними житловий будинок на надвірних споруд по вул. Анапській в м. Запоріжжя. Спадкоємцями 1 черги за законом є він та відповідачка [PERSON], як діти померлої. У встановлений законом строк діти померлої не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджено листом 2-ї Запорізької нотаріальної контори від 19.11.09р., спадкова справа не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на час її відкриття постійно проживав в збудованому будинку разом з нею , був в ньому зареєстрований, вступив у володіння та користування спадщиною. Відповідачка [PERSON] не зверталась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та на спадщину не претендує. На даний час оформити своє право власності на вказаний будинок позивач не може, оскільки право власності на житловий будинок з надвірними спорудами не було зареєстровано за ним та померлою в ОП ЗМБТІ. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається. Згідно технічного заключення по результатам обстеження вказаного житлового будинку, він придатний для експлуатації та забезпечує безпечні умови життя. Його будівництво проведено в 1975 р. відповідно до норм СН 401-69, які діяти на той час та ніяких порушень будівельних робіт не виявлено. Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №02-73/90 від 18.02.2010 р., житловий будинок по вул. Анапській, 37 в м. Запоріжжя відповідає санітарним нормам. Згідно листа Ленінського РВ м. Запоріжжя ГУ МНС України в Запорізькій області №3/117 від 23.02.2010 р., під час проведення перевірки протипожежного стану житлового будинку по вул. Анапській, 37 в м. Запоріжжя, порушень норм та правил пожежної безпеки не виявлено. Крім того, вказане домоволодіння не порушує будь-чиїх прав, а також прав власників суміжних домоволодінь. Оскільки житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Анапській, 37 в м.Запоріжжі збудований на земельній ділянці, яка надавалась позивачу [PERSON] та померлій [PERSON] для будівництва житлового будинку, була використана за призначенням, він не порушує прав інших осіб, збудований без порушень будівельних норм та правил, то суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудовані: житловий будинок літ. К, веранду літ. к, літню кухню літ. А, козирок до А під літ. коз, сарай літ. З, сарай літ. Е, вбиральню літ. Д, погріб з шийкою літ. пг, паркан №1, паркан №4, замощення літ. І, водопровід та водомір №3, які розташовані на земельній ділянці за вказаною адресою. На підставі викладеного та

Outcome: approved