Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 01 липня 2009 року позичив відповідачці до 15.07.2009 року 1200 грн. з терміном повернення до 15.07. 2009 року з урахуванням процентів у сумі - 1600 грн. На підтвердження укладеного договору позики відповідачка видала йому письмову розписку. У встановлений договором строк відповідачка борг не повернула. Від зустрічі ухиляється. Тому він змушений звернутись до суду з цим позовом. Крім цього своїми неправомірними діями відповідачка завдала йому моральної шкоди, оскільки своїми неправомірними діями призвела до душевних хвилювань та переживань, що негативно відобразилось на стан його здоров`я. Грошовий розмір відшкодування моральної шкоди він визначив у 3000 грн. Тому просив стягнути з відповідачки на його користь грошовий борг у сумі 1600 грн., 75 грн. 51 коп. річних за час затримки повернення боргу у 131 день, грошове відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та понесені судові витрати у справі. В ході розгляду справи в суді позивач підтримав заявлений позов у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надала. Тому за згоди позивача справу розглянуто у її відсутність. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За умовами положення ч.2 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання його частин може доводиться письмовими доказами, засобами ауді- відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків. Встановлено, що 01 липня 2009 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачці грошову позику у 1200 грн. з терміном повернення до 15 липня 2009 року. Ця обставина підтверджується наявністю письмової розписки відповідачки від 01 липня 2009 року про отримання від позивача позики в цих розмірах та свого зобов`язання вернути борг в термін до 15.07.2009 року. Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлюється договором. Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тому оскільки відповідачка добровільно не повернула грошову позику у сумі 1200 грн., з неї слід стягнути цей борг на користь позивача в судовому порядку. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки відсотків за користування позикою, то ця обставина не підтверджується відповідними письмовими доказами у справі. Таким доказом має бути договір позики у письмовій формі. Сама письмова розписка не містить даних про зобов`язання відповідачки щодо сплати відсотків за умовами усного договору позики. Наявне у письмовій розписці зобов`язання відповідачки повернути борг у збільшеному грошовому розмірі, не доводить факту взяття на себе зобов`язання на сплату відсотків. Тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Крім цього згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити інфляцію та 3% річних за час прострочки. Тому з відповідачки на вимогу позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням відсотків за час прострочки у 131 день, що складає - 42 гр. 47 коп. (1200 : 365 х 3% х 131). Всього в загальній сумі підлягає стягненню - 1242 грн. 47 коп. (1200+42.47). Що стосується вимоги щодо відшкодування моральної шкоди то ця вимога не підтверджена належними доказами у справі, а тому задоволенню не підлягає. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України на відповідачку слід покласти понесенні позивачем судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді.

Outcome: partial