Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТОВ «Комерційна фірма «Крок» про стягнення з останнього на користь [PERSON] на відшкодування майнової шкоди 35409 грн. 36 коп. та відшкодування моральної шкоди 5000 грн., на користь [PERSON] 12100 грн. 52 коп. на відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, також позивачі просили стягнути на їх користь судові витрати. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що внаслідок ДТП, яка сталася за участі водіїв [PERSON] та [PERSON], вони отримали тілесні ушкодження, в зв'язку з чим ними були витрачені значні кошти на лікування, був пошкоджений належний їм автомобіль, відновлення якого згідно висновку експерта з економічної точки зору є недоцільним, а також їм завдано моральної шкоди, що полягає у фізичному болі та стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку з ушкодженням здоров'я. При розгляді справи 03 липня 2008 року позивачами була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої вони просили зменшити розмір відшкодування майнової шкоди на користь [PERSON] до 21859 грн. 36 коп. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2008 року позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Комерційна фірма «Крок» на користь [PERSON] 21859 грн. 36 коп. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди; стягнуто з ТОВ «Комерційна фірма «Крок» на користь [PERSON] 12100 грн. 52 коп. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди; стягнуто з ТОВ «Комерційна фірма «Крок» на користь [PERSON] 51 грн. в повернення державного мита та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді, в іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ТОВ «Комерційна фірма «Крок» просить скасувати рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 12.08.2008 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд необґрунтовано залишив без задоволення його клопотання про залучення до участі у справі власника транспортного засобу, яким керував винний у ДТП, [PERSON] Наголошує, що договір-доручення від 01 вересня 2007 року, на який посилається суд, за змістом і формою є цивільно-правовим договором, а тому не може бути доказом наявності трудових відносин, крім того, суд визнав належним доказом підроблений шляховий лист, чим порушив ст. 212 ЦПК України. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON], [PERSON] просять відмовити відповідачу в задоволенні апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та кримінальної справи № 04/02667, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення. Задовольняючи частково позов [PERSON], [PERSON] та стягуючи з ТОВ «Комерційна фірма «Крок» на їх користь відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON] на час скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «Комерційна фірма «Крок» і відповідно до договору доручення від 01 вересня 2007 року виконував трудові обов'язки, обумовлені цим договором. З огляду на це, суд вважав, що в силу ст. 1172 ЦК України шкоду має відшкодовувати ТОВ «Комерційна фірма «Крок». Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права. Апеляційний суд вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції, ухвалює нове рішення із наступних підстав. По справі встановлено, 04 жовтня 2007 року близько 10 години 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки ЗАЗ-110207 державний номерний знак [NUMBER], не справився з керуванням автомобіля на мокрій після дощу дорозі, виїхав на смугу для зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем марки ЗАЗ-110308 державний номерний знак [NUMBER] з причепом під керуванням [PERSON] В результаті ДТП [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, пасажир його автомобіля [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, [PERSON] від отриманих травм помер на місці пригоди. Дана ДТП сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2008 року (а.с. 7-8). На момент ДТП [PERSON] керував автомобілем ЗАЗ-110207 державний номерний знак [NUMBER] на підставі довіреності від 27 серпня 2007 року, посвідченої головою Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 130). В матеріалах даної цивільної справи та кримінальної справи № 04/02667 по обвинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України, яка була закрита у зв'язку зі смертю останнього, мається копія договору доручення від 01 вересня 2007 року, укладеного між ТОВ «Комерційна фірма «Крок» та [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язався вчинити певні дії від імені та за рахунок товариства, а товариство зобов'язалось відшкодувати йому поточний та капітальний ремонт транспортного засобу, забезпечувати паливно-мастильними матеріалами та оплатити надану послугу. Окрім того, договором передбачалось, що [PERSON] зобов'язаний надавати послуги особисто власним транспортним засобом, здійснювати технічний контроль за станом транспортного засобу, самостійно нести відповідальність та ризики, пов'язані з використанням транспортного засобу. Даний договір є цивільно-правовою угодою і ніяким чином не підтверджує наявності трудових відносин між ТОВ «Комерційна фірма «Крок» та [PERSON], крім того, згідно наказу ТОВ «Комерційна фірма «Крок» № 41 від 31.08.2007 року [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України з 31.08.2007 року (кримінальна справа № 04/02667 а.с. 43). Суд першої інстанції дав невірну правову оцінку вищезазначеному договору доручення від 01 вересня 2007 року і дійшов помилкового висновку про завдання шкоди [PERSON] як працівником ТОВ «Комерційна фірма «Крок» під час виконання ним своїх трудових обов'язків, а тому, як наслідок, неправильно застосував до спірних правовідносин ст. 1172 ЦК України. Виявлений у [PERSON] на момент ДТП подорожній лист службового легкового автомобіля, виданий ТОВ «Комерційна фірма «Крок» (кримінальна справа № 04/02667 а.с. 38), не може розцінюватись апеляційним судом як доказ наявності трудових правовідносин або володіння ТОВ «Комерціна фірма «Крок» автомобілем ЗАЗ-110207 державний номерний знак [NUMBER], оскільки в силу ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Враховуючи, що на момент ДТП [PERSON] не перебував з ТОВ «Комерційна фірма «Крок» у трудових правовідносинах та ТОВ «Комерційна фірма «Крок» не була володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, яким керував [PERSON], апеляційний суд доходить висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed