Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі він зареєстрований та проживає, і зобовязаний своєчасно сплачувати комунальні послуги, проте вказані платежі своєчасно та в повному обсязі не сплачує, внаслідок чого заборгованість станом на 01 листопада 2009 року складає 7\~348,42 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак просив застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки (Форма № 3) № 609 від 16 листопада 2009 року, виданого Житлово ремонтно-експлуатаційною організацією № 406, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 6-7). Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 «Правил користування житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доводи відповідача про те, що позивач може звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів лише в межах строку позовної давності, суд вважає обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суду не надано доказів щодо поважності пропуску строку позовної давності, тому суд вважає можливим стягнути суму заборгованості з відповідача лише в межах строку позовної давності. Як встановлено в судовому засіданні сума боргу по комунальним послугам станомна 09 квітня 2010 року становить 1\~679,83 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно рішення Дніпровської районної у місті Києві ради № 417 від 22 грудня 2009 року Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звільняється від сплати державного мита за подання позовних заяв до Дніпровського районного суду м. Києва у справа про стягнення із населення заборгованості по оплаті комунальних послуг. Враховуючи наведене та

Outcome: partial