Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на частину квартири [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказана кооперативна квартира була придбана під час шлюбу з відповідачем, але оформлена тільки на відповідача, як на члена житлово-будівельного кооперативу. В судовому засіданні позивач поданий позов підтримала. Відповідач подав до суду заяву, де просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14 травня 1978 року між сторонами - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу (а.с 8) Згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 675 від 01 серпня 2006 року (а.с. 9) Згідно ордеру, виданого члену ЖБК [PERSON] на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК « Локомотив- 11», затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 21 травня 1991 року № 268 на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу, [PERSON] з сім`єю із 4 осію надано право на зайняття житлового приміщення в квартирі [ADDRESS] (а.с.7) Згідно довідки ЖБК «Локомотив-11» №381 від 02 липня 2008року [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS] , сума повного внеску складає 13120, 07 крб. і вказана сума сплачена 28 лютого 1992 року в повному обсязі (а.с.5). За таких обставин суд вважає встановленим, що в період шлюбу строни придбали спірну квартиру. Згідно довідки Київського міського БТІ від 28 листопада 2008 року спірна квартира на праві власності не зареєстрована (а. с. 35). У відповідності до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 Сімейного кодексу України, передбаченого що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь- яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Згідно статі 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, пайовий внесок за спірну квартиру був внесений повністю до набранням чинності новим ЦК України, таким чином до даних правовідносин необхідно застосувати Закон України «Про власність» і, зокрема, ст. 15 його, згідно з якою член користування, набуває на неї право власності.

Outcome: approved