Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

04 листопада 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]у розмірі 30% доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі і в період шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. 11 лютого 1997 року шлюб розірвано, після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач подав письмові заперечення на позов в яких вказав, що між ним і позивачкою було досягнуто домовленність про його добровільну участь в утриманні дитини, на виконання цієї домовленності він купував йому одяг, взуття, придбав мопед. В теперішій час він має іншу сім»ю, другу дитину - сина [PERSON] [INFO], який є інвалідом дитинства. Власного житла не має, постійної роботи також. Дохід його сім»ї складається з коштів, які отримує його дружина у зв»язку з доглядом за дитиною, матеріальної допомоги його батьків, періодичних заробітків на будівництві. Враховуючи свій майновий стан, він просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON]в твердій грошовій формі у сумі 50 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю і надала додаткові пояснення про те, що домовленності з відповідачем про порядок і спосіб його участі в утриманні сина [PERSON] не існує. Відповідач час від часу придбавав і дарував деякі речі сину - дещо з одягу, велосипед, мопед. Інколи кошти для утримання [PERSON]надавала мати відповідача від свого імені. Дитина існує в основному за рахунок доходу матері. Особистих доходів син не має, фізично здоровий. Після дослідження в судовому засіданні доказів по справі позивачка заявила, що враховуючи майновий стан відповідача, вона не заперечує щоб аліменти стягувалися з відповідача у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, підтримав доводи викладені ним в письмових запереченнях на позов та додатково пояснив, що він надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання сина в міру своїх фінансових можливостей, купував йому необхідні речі, син часто жив у нього по декілька днів підряд, харчувався у нього. В теперішній час він не працює, допомагає дружині здійснювати догляд за дитиною-інвалідом. Особисто він фізично здоровий, працездатний, але постійної роботи не має, періодично працював на будівництві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази посправі, суд встановив слідуючі обставини справи і визначив відповідні до них правовідносини. З 04 лютого 1995 року по 11 лютого 1998 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується відомостями свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON]. (а.с. 5). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується відомостями свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 4). Згідно довідки виконкому Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 04 листопада 2008 року № 4581 (а.с. 6) малолітній[PERSON]. проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від колишньої дружина і їх сина [PERSON], має другу сім»ю, у другому шлюбі народився син [PERSON] [INFO], який є інвалідом дитинства, що підтверджується відомостями свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] і [PERSON] (а.с. 15), довідки про склад сім»ї [PERSON] (а.с. 13) згідно якої він проживає разом з непрацездатною матір»ю, дружиною та малолітнім сином [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON]. батьком якого являється відповідач (а.с. 16), довідкою лікаря [PERSON]. про те, що [PERSON] є інвалідом дитинства (а.с. 19). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов»язок покладено законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленності щодо виконання цього обов»язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстав, встановлених ст. 188 СК України, для звільнення відповідача від виконання обов»язку по утриманню сина [PERSON]суд не вбачає. Суд відхиляє, як необгрунтовані твердження відповідача про існування домовленності між ним і позивачкою щодо його участі в утриманні сина [PERSON]так, як відповідач надавав таку допомогу нерегулярно, у формі та розмірі, які визначав на власний розсуд, без урахування потреб дитини та думки позивачки. Ст. 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно акта обстеження житлово-побутових умов відповідача (а.с. 28) він проживає у будинку власної матері, що додатково підтверджується відомостями свідоцтва на право власності на жилий будинок у якому проживає відповідач (а.с. 27), не працює, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває (а.с. 28). Згідно пояснень відповідача він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі з городництва та садівництва на присадибній ділянці. Ці обставини не заперечувалися позивачкою. Враховуючи викладене, визначити частку, яка має стягуватися як аліменти на утримання сина [PERSON]неможливо. За таких умов розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує слідуючі обставини: дитина [PERSON] фізично здоровий, самостійних доходів він не має, утримується позивачкою, яка є інвалідом третьої групи (а.с. 25), а її щомісячний дохід менший встановленого законодавством прожиткового мінімуму (а.с. 26); відповідач фізично здоровий, не має сталого доходу, має на утриманні іншу дитину - інваліда та непрацездатну матір. З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі ст. 4 п. 5) Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року “Про державне мито”, а також на користь УДК України в Новоукраїнському районі - витрати по інформаційно - технічному забезпеченню розгляду в Новоукраїнському районному суді.

Outcome: approved