Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

15.02.2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, в якій зазначає, що відповідачі мешкають за адресою: Харківська область, м.Лозова, мікрорайон 2[ADDRESS], є абонентами КП «ДЄЗ» в м.Лозова та користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого теплопостачання, утримання будинків і прибудинкових територій. Відповідачі не в повному обсязі оплачують вартість спожитих житлово-комунальних послуг у звязку з чим, за період з січня 1996 року по лютий 2010 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідачів складає 4854 грн. 15 коп. Позивач фактично надавав відповідачам житлово-комунальні послуги, а відповідачі використовували дані послуги для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг позивачем від відповідачів не надходило. Відповідачі сплачували суми коштів за послуги періодично, що свідчить про визнання ними свого обовязку по сплаті житлово-комунальних послуг. У звязку з чим, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги - 4854,15 грн., втрати від інфляційних процесів 2540,08 грн., 3% річних 521,32 грн., всього 7915,55 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. на їх користь. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, виданої позивачем підтримала позовні вимоги та зазначила, що наполягає на задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та зазначила, що дійсно у них утворилася заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, і вона знає про те, що зобовязана сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги, однак у звязку з відсутністю роботи та грошових коштів, вона їх не сплачувала, але користувалась, та зобовязалась поступово погашати виниклу заборгованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання на зявився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить явочний лист і зворотне поштове повідомлення, які наявні в матеріалах справи. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкають за адресою: Харківська область, м.Лозова, мікрорайон 2[ADDRESS], з січня 1996 року, є абонентами КП «ДЄЗ» в м.Лозова Харківської області та користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого теплопостачання, утримання будинків і прибудинкових територій, що підтверджується довідкою від 29.01.2010 року та особовим рахунком КП «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради Харківської області від 29.01.2010 року (а.с.4,5). Відповідно до ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, між КП «ДЕЗ» та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки за відсутності письмового договору, як такого, оскільки підприємство надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються. Отже, відповідачі зобовязані сплатити гроші за спожиту послугу, а позивач має право вимагати від відповідачів виконання обовязку щодо оплати наданих послуг, виходячи з факту проживання останніх у квартирі, що розташована в багатоквартирному житловому будинку з прибудинковою територією та ґрунтується на законі. Позивач фактично надавав відповідачам житлово-комунальні послуги, а відповідачі використовували дані послуги для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг позивачем від відповідачів не надходило. Відповідачі сплачували суми коштів періодично, що свідчить про визнання ними свого обовязку по сплаті житлово-комунальних послуг. Згідно з довідками про заборгованість відповідачів та розрахунку ціни позову КП «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради Харківської області, борг відповідачів за спожиті житлово-комунальні послуги за період з січня 1996 року по лютий 2010 року складає 4854,15 гривень (а.с.6-7,8-10). Відповідно до ст.4 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості по квартплаті, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ і електроенергію» №554-ІУ від 20.02.2003 року, заборгованість громадян, що не уклали договір про реструктуризацію і не оплачують поточні платежі стягуються за рішенням суду. Позивачем, у позовній заяві, заявлено про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості та судових витрат. Згідно ст.541 Цивільного Кодексу України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязань. У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає вимогам ст.543 Цивільного Кодексу України. Згідно ст.64 Житлового Кодексу України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Виходячи з викладеного, суд знаходить позовну заяву позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за отримані послуги такою, що підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка утворилася за період з січня 1996 року по лютий 2010 року в сумі 4854,15 гривень на користь комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради Харківської області, оскільки відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позовні вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів 2540,08 гривень та 3% річних 521,32 гривень задоволенню не підлягають, оскільки згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, послуги надаються споживачеві згідно з законом і договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в установлених договором розмірах. Згідно з Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою КМУ від 12.07.2005 року №560, у разі несвоєчасного внесення платежів за послуги споживач сплачує пеню у розмірі встановленому законом і договором. Відповідно до ст.1 Закону України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» № 486/96-ВР від 13 листопада 1996 року, у звязку з невиконанням державою зобовязань по виплаті заробітної плати, пенсій, стипендій, інших грошових виплат населенню тимчасово забороняється нараховувати по розрахунках з 1 жовтня 1996 року та стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, теплова енергія, водовідведення, утримання і експлуатація житла та прибудинкових територій, сміттєзбирання, ліфтове господарство). Отже у суду не має підстав для стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів і 3% річних. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. У позовній заяві, позивач просить суд стягнути на його користь, солідарно з відповідачів витрати, понесені ним при зверненні до суду за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 гривень. Згідно рішення сесії Лозівської міської ради Харківської області №1176 від 25.12.2009 року, Комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради Харківської області з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року звільнено від сплати державного мита з позовних заяв про стягнення зі споживачів послуг (мешканців м.Лозова) заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, з перекачки та очищення рідких побутових відходів, та за послуги з виробництва транспортування, постачання теплової енергії і з централізованого опалення, вивезення та утилізації твердих побутових відходів (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. В звязку з викладеним, суд стягує солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 гривень, які позивач поніс при зверненні до суду з даною позовною заявою та судовий збір (державне мито) в сумі 51 гривень на користь держави (а.с.1).

Outcome: partial