Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] та ВАТ "НАСК "Оранта", в якому зазначив, що 25.05.2009 р. по вул. Б.Шосе у м. Коростені водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2123 Chevrolet" номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 21063", який належить йому. Відповідно до постанови судді Корос-тенського міськрайонного суду Житомирської області від 3 червня 2009 року винним у даній до-рожньо - транспортній пригоді визнано відповідача, який не надав переваги у русі його автомобі-лю, який рухався по головній дорозі. Також позивач зазначив у позові, що в результаті зіткнення, його автомобіль був пошко-дженим, зокрема було пошкоджено. Відповідно до звіту про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля "ВАЗ 21063" в результаті його пошкодження, вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 9769 грн. 35 коп. За складання указаного висновку ним сплачено 450 грн. Він звертався до відповідачів для вирішення відшкодування збитків у добровільному по-рядку, однак йому відповідачами було відмовлено, а тому вимушений був звернутися в суд. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 2694 грн. 33 коп. матеріа-льної шкоди, 30 грн. за сплачені ним витрати з ІТЗ при подачі позову та 10000 грн. моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із пошкодженням його автомобіля. Стягнути також із відповідача НАСК "Оранта" позивач просив 7525 грн. 02 коп. мате-ріальної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] уточнив свій позов і просив суд стягнути лише з відповідача [PERSON] на його користь 2694 грн. 33 коп. матеріальної шкоди, 30 грн. за сплачені ним витрати з ІТЗ при подачі позову та 10000 грн. моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із пошкодженням його автомобіля. Від позову в частині стягнення з ВАТ НАСК "Оранта" матеріальної шкоди, позивач відмовився, в звязку з тим, що вони виплатили йому матеріальну шкоду в добровільному порядку. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що 9.09.2009 р. страхова компанія перерахувала вказані кошти позивачу, а останній їх отримав. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду "Звіт № про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля у розмірі 7525 грн. 02 коп." Цей звіт складений приватним підприємцем [PERSON] у його відсутність, бо його ніхто і не викликав. У цьому звіті ПП [PERSON] виступає не в якості експерта судових експертиз та не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. А тому указаний звіт не є допустимим до-казом у цій справі. Тому вважає, що звіт ПП Легенчука неможливо покласти в основу судового рішення. Крім того судово-товарознавча експертиза у справі не проводилася. На даний час позивач відремонту-вав свій власний автомобіль, а тому нема підстав мати сумнів щодо недостовірності вартості від-новлювального ремонту автомобіля, визначеного страховою компанією. Тому просив у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Представник відповідача ВАТ НАСК "Оранта" в судовому засіданні заперечив проти позо-ву, оскільки позивачу відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 6932 грн. 80 коп., яку позивач отримав. При визначенні матеріального збитку ВАТ НАСК "Оранта" був присутній позивач, який погодився із звітом дослідження спеціаліста автотоварознавця (висновком аварійного комісара). Тому і кошти отримав та їх розмір не оспорював. Тому вважає, що позов до ВАТ НАСК "Оранта" є безпідставним і просив суд відмовити в задоволенні позову. Судом досліджувались також всі надані сторонами докази та витребувані на їхню вимогу. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2009 р. по вул. Б.Шосе у м. Коростені водій [PERSON], керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2123 Chevrolet" номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 21063", який належить [PERSON] Відповідно до постанови судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 3 червня 2009 року винним у даній дорожньо - транспортній пригоді визнано відповідача [PERSON], який не надав переваги у русі його автомобілю, що рухався по головній дорозі. В результаті цього зіткнення обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Як вбачається з постанови судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської обла-сті від 3 червня 2009 року винним у даній ДТП визнано водія [PERSON], який як і при розгляді адміністративної справи, так і при розгляді даної цивільної справи не заперечив проти цього. Тобто в даній дорожньо транспортній пригоді (надалі ДТП) водій автомобіля "ВАЗ 2123 Chevrolet" [PERSON] допустив порушення "Правил дорожнього руху", які з технічної точки зору, знаходяться у причинному звязку з створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди в наведених дорожніх умовах. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При відшкодуванні моральної шкоди, суд враховує наявність вини водія [PERSON] та довідку, надану позивачем про стан його здоровя, а також те, що позивач є особою похилого віку та таким, що являється інвалідом 2 групи і отримав в результаті даної ДТП травму "Забій грудної клітини зліва" і перебував на стаціонарному лікуванні в період з 1 по 23 червня 2009 року. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 2000 грн., оскільки позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виявилася у душевних стражданнях внаслідок: протиправної поведінки водія [PERSON] щодо нього; пошкодження його автомобіля; суттєвого порушення звичайних нормальних життєвих звязків позивача, оскільки протягом тривалого часу він не мав змоги користуватись автомобілем (а позивач являється інвалідом 2 групи); витрачання свого часу на відновлювальний ремонт автомобіля та інше. Обмірковуючи позов в частині стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, суд вва-жає, що позов у цій частині підлягає теж частковому задоволенню на суму 592 грн. 22 коп. Тобто на суму різниці між "Звітом № про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику ав-томобіля у розмірі 7525 грн. 02 коп.", складеного ПП [PERSON] та "Звітом № 140/09 дослі-дження спеціаліста автотоварознавця" (висновком аварійного комісара). При цьому суд вважає, що по звіту має відшкодовуватись "матеріальний збиток", а не "вар-тість відновлювального ремонту". Крім того судово-товарознавча експертиза у справі не проводи-лася, бо про це не заявляли сторони і як ПП [PERSON] так і [PERSON] про кримінальну від-повідальність не попереджалися. Оскільки на даний час позивач відремонтував свій власний автомобіль, а тому у суду не має підстав мати сумнів щодо недостовірності вартості відновлювального ремонту автомобіля, визначеного страховою компанією. Також позивач відмовився від позову в частині відшкодування матеріальної шкоди до ВАТ НАСК "Оранта". Відповідно до ст.1194 ЦК України "Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)." У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати". З наданих суду матеріалів видно, що позивач поніс витрати в розмірі 30 грн. за оплату ви-трат з інформаційно технічного забезпечення розгляду цивільних справ, сплачених позивачем при подачі позову, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже на підставі вищевикладеного, в сукупності з поясненнями сторін і зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про часткове задово-лення позову, виходячи з вимоги розумності і справедливості.

Outcome: approved