Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки, зміни дати звільнення та стягнення моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 28.02.2008 року він став працювати консультантом відділення № 416 АКІБ «Укрсиббанк», що у м. Червонограді. 05.06.2008 р., його було переведено на посаду начальника даного відділення. 24.12.2008 р., його звільнено з даної посади за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Однак при звільненні йому не було видано трудової книжки. Він неодноразово звертався в Західний регіональний департамент банку, проте трудову книжку йому видано не було. Відповідно до ст. 47 ч.1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган, зобовязані в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. У разі її затримки з вини власника підлягає виплаті середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Тому просить стягнути середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки та змінити дату звільнення. Крім того, просить стягнути 3000 грн. завданої моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, доповнив їх та додатково пояснив, що був звільнений з роботи з посади начальника відділення № 416 м. Червонограда 24.12.2008 р., за згодою сторін. Тоді з ним було проведено повний розрахунок. Він поїхав у регіональне відділення, щоб отримати трудову книжку. У відділі кадрів йому дали обхідний листок, після підписання якого він міг отримати трудову книжку. Начальник відділу супроводу кредитів Мамчур йому не підписала обхідний лист, поскільки необхідно було надати для огляду кредитні справи, які він вів. Проте, так як він був звільнений, то передав їх іншому працівникові, тому не мав можливості надати справи для перевірки. За відсутності даного підпису, начальники інших відділів, також не підписували йому обхідний. Після цього, він ще кілька разів приїжджав в лютому, березні,травні у відділ кадрів, але йому не видавали трудову книжку без підписаного обхідного листа. По його проханню у відділі кадрів в лютому 2009 р., йому видали копію трудової книжки , так як він хотів працевлаштуватися. Проте без оригіналу трудової книжки йому відмовили у прийнятті на роботу. У лютому йому надіслали повідомлення зявитися у відділ кадрів банку з підписаним обхідним листом для отримання трудової книжки. Так як він не міг підписати всіма службами обхідний лист, йому знову не видали трудову книжку. В липні він звернувся з позовом до суду і тільки під час розгляду справи 17.11.2009 р., йому було видано трудову книжку. В цей же день і ознайомлено з наказом про звільнення. У кінці червня 2009р., він через Червоноградське відділення банку, по його проханні, отримав по електронній пошті копію наказу про його звільнення і після цього звернувся у суд. Вважає, що пропустив термін звернення до суду з поважних причин поскільки він неодноразово звертався до відповідача і думав, що йому видадуть трудову книжку, тому отримавши наказ про звільнення звернувся до суду. Йому не було відомо про існуючі терміни звернення до суду. Просить їх поновити. Також, просить стягнути середньомісячний заробіток за час затримання трудової книжки по день її видачі та моральну шкоду у розмірі 3000 грн., так як він переніс психологічний стрес, не міг своєчасно влаштуватися на роботу, що позбавило його можливості утримувати сімю. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що позивач з письмовими заявами про видачу трудової книжки до адміністрації банку не звертався, йому направлялися повідомлення для отримання трудової книжки, але він не зявлявся у відділ кадрів. Останній, також пропустив 3-х місячний строк звернення до суду, так як достовірно знав що звільнений з роботи 24.12.2008 р., і був ознайомлений з наказом про звільнення, тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді начальника відділення № 416, що в м. Червонограді Львівської області. Наказом по АКІБ «Укрсиббанк» Західно-регіонального департаменту від 23.12.2008 р., № 499-ВК позивач звільнений із займаної посади за згодою сторін, по п.1 ст. 36 КЗПП України з 24.12.2008 року. В цей день з позивачем проведено розрахунок. Проте трудову книжку позивачу видано лише 17.11.2009 р., що підтверджується копією із журналу видачі трудових книжок, поясненнями свідків [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 47 ч.1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримання видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Як встановлено судом в день звільнення трудова книжка позивачу видана не була. Останній звернувся до адміністрації відповідача, після його звільнення з вимогою отримати трудову книжку. Відповідачем була поставлена умова видачі трудової книжки позивачу при підписанні ним обхідного листа. [PERSON] не мав можливості підписати зазначений обхідний лист. Як ствердила у суді свідок [PERSON], що коли у відділі кадрів зявився [PERSON] вона видала йому обхідний листок, після підписання якого він мав його здати та отримати трудову книжку. Проте, назад позивач не повернувся. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що після звільнення з роботи позивач приходив в її робочий кабінет підписати обхідний листок. Вона не підписала даний обхідний, так як позивачем не було дооформлено кредитні справи. Крім того, висунення відповідачем умови видачі трудової книжки, лише після підписання і здачі ним обхідного листа, підтверджується долученим до справи повідомленням банку від 17.02.2009р. за № 1084-а. Після цього, позивачу так і не було видано трудову книжку. На думку суду нормами трудового законодавства не передбачено ставлення у залежність видачі трудової книжки звільненому працівникові лише після підписаним ним обхідного листа. Виходячи з цього суд прийшов до висновку, що трудова книжка була не видана позивачу з вини відповідача з яким він перебував у трудових відносинах. Посилання представника банку на те, що позивач не звернувся письмово із заявами про видачу трудової книжки не може прийматися судом до уваги, поскільки законодавець відповідно до ст. 47 КЗПП України покладає прямий обовязок на власника видати працівникові в день звільнення трудову книжку і не повязує це із письмовим зверненням працівника. Поскільки трудову книжку [PERSON] було видано лише 17.11.2009 р., то за цей час затримки підлягає стягненню в користь останього середньомісячний заробіток. З наявної у матеріалах справи довідки від 8.12.2009 р., № 5791 розмір заробітної плати позивача за два останні місяці становить 11 888, 93 грн., а середньоденна 276,49 грн. (11888,93 : 43 дні = 276,49). За період з 24.12.2008 р., по 17.11.2009 р., підлягає стягненню 62210 грн. 25 коп. (276,49 х 225 (робочих днів) = 62210,25 ) В своїх вимогах позивач вказав, що з поважних причин не зміг своєчасно звернутися до суду, так як звертався до відповідача неодноразово і думав, що йому видадуть трудову книжку. Також копію наказу про звільнення він отримав у червні 2009 року. Як передбачено ст..ст. 233, 234 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин вказаних строків суд може поновити ці строки. Позивач, як встановлено судом, неодноразово звертався до відповідача про видачу йому трудової книжки Останній ставив вимогу до позивача надати підписаний обхідний лист, в звязку з чим той не міг своєчасно звернутися до суду за захистом свого права. Крім цього, копію наказу про звільнення позивач отримав лише у кінці червня 2009 року. Це підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які вказали, що [PERSON] звернувся у відділення банку для отримання копії наказу і електронною поштою в цей день йому було його надіслано. Доказів про те, що позивачу копію наказу було вручено раніше відповідачем не надано і судом не здобуто. Тому, суд вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк звернення до суду і його слід поновити. Вимоги щодо зміни дати звільнення не підлягають до задоволення, поскільки спір між сторонами, виник щодо стягнення заробітку за час затримки видачі трудової книжки, а не з підстав незаконного звільнення. Тому виходячи з вищенаведених обставин вони є безпідставними. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн., то вони також не підлягають до задоволення, так як позивачем не надано підтверджуючих доказів в чому саме полягали моральні страждання та не наведено обґрунтування її розміру. Крім цього, на думку суду стягнення середньомісячного заробітку в користь позивача за час затримки видачі трудової книжки є достатньою сатисфакцією понесених ним страждань. На підставі наведеного та

Outcome: partial