Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

24 лютого 2010 р. ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи свої вимоги тим, що ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником прав і обовязків якого є публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» 23 липня 2008 року уклало з [PERSON] договір про надання кредиту у сумі 21 700 грн. строком на сімдесят два місяці зі сплатою 27 % річних за користування кредитними коштами. Банк надав кредитні кошти позичальнику у повному обсязі. Позичальник порушив умови договору, кредитні кошти та відсотки не повертає. ПАТ «[PERSON] Аваль» просило стягнути з відповідача загальну суму боргу, яка станом на 24 лютого 2010 р. становить 36048,45 гривень по кредитному договору, 360,48 грн. суму сплаченого державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач отримала від банку кредитні кошти в сумі 21\~700 грн. Частину кредиту [PERSON] погасила, але решту кредиту не повертає, тобто не виконує взяті на себе зобовязання перед банком. В судове засідання відповідач не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належимо чином. Суд розглядає справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для її розгляду, представник позивача погодився на заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 23 липня 2008 року було укладено кредитний договір № 014/0953/82/71960, позивач передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 21 700 грн. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобовязався забезпечити повернення одержаного кредиту у строки встановлені договором і сплатити нараховані відсотки. Відповідно до п. 13.3 кредитного договору, встановлено, що за порушення строку повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми встановлені договором. [PERSON] припинила погашати кредитну заборгованість, тобто порушила свої зобовязання, заборгованість станом на 24 лютого 2010 року становить 36048,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач повинна сплачувати позивачу суми відсотків та суми нарахованої пені. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований на законі, підтверджується добутими та дослідженими доказами, а тому підлягає задоволенню. З відповідача також підлягають стягненню судові витрати: державне мито в сумі 360,48 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., оскільки витрати підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved