Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

У серпні 2009 року представник закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить суд в рахунок погашення кредитної заборгованості звернути стягнення на предмет застави, вказуючи на те, що 07 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № МА-371/2008, згідно якого відповідач отримав 15 000 долларів США кредитних коштів, які зобовязався повернути до 05 серпня 2013 року. Також у позові зазначається, що для забезпечення повного і належного виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору, 07 серпня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір застави № б/н, предметом якого є автомобіль БАЗ (модель: 2215; рік випуску: 2004; тип ТЗ: автобус; № кузова/шасі: Y8922150040B17072, 33020050280753; реєстраційний номер [NUMBER]; свідоцтво про реєстрацію ТЗ СРГ № 919512 видане Кіровоградським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області від 01.08.2008 р.) вартістю - 81 844,00 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання по погашенню кредиту у встановлені строки не виконав, у звязку з чим станом на 18 червня 2009 року його заборгованість перед банком становить 14\~738,88 долларів США, яка складається із заборгованості по кредиту, сплаті відсотків, комісії, а також штрафних санкцій за несвоєчасне його повернення. У звязку з цим, ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» просить звернути стягнення на заставне майно і передати його в банк для реалізації, а також стягнути всі судові витрати повязані з предявленням позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю і просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк» визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов ЗАТ КБ « ПриватБанк» підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, зобовязальні відносини між сторонами ґрунтуються на кредитному договорі № МА-371/2008, укладеного 07 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], згідно якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15 000 долларів США кредитних коштів, які відповідач зобовязався повернути до 05 серпня 2013 року. Відповідно до положень ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення умов кредитного договору встановлених п.п. 2.2.2 та 2.2.3 «Права та обовязки сторін» та п. 4 «Порядок розрахунків» [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, кредит у встановлений термін не повернув, у звязку з чим банк ставить питання про вилучення та реалізацію заставного майна, яке зазначено у договорі застави № б/н від 07 серпня 2008 року, а саме: автомобіль БАЗ (модель: 2215; рік випуску: 2004; тип ТЗ: автобус; № кузова/шасі: Y8922150040B17072, 33020050280753; реєстраційний номер [NUMBER]; свідоцтво про реєстрацію ТЗ СРГ № 919512 видане Кіровоградським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області від 01.08.2008 р.) в рахунок погашення заборгованості. За змістом ст.ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів юридичних осіб є примусове виконання зобовязання в натурі, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні вчинити певну дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до положень ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Крім того, згідно ст. 25 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень « у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави, у тому числі із застосуванням процедур, передбачених ст. 26 цього Закон, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та стягнення судових витрат грунтуються на Законі, відповідають характеру та змісту цивільно-правових відносин і підлягають задоволенню.

Outcome: approved