Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Пожнянської сільської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.04. 2002 року між ним та [PERSON], було укладено договір купівлі -продажу № НА-62 житлового будинку з надвірними будівлями в с.Пожня, провулок Заводський будинок №8, В.Писарівськогорайону, Сумської області, та земельної ділянки в розмірі 0,4347 га на Українській універсальній біржі в м.Охтирка і в подальшому було проведено реєстрацію договору в КП «Охтирське МБТІ», але нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався. На данний час виникла необхідність реалізувати свої права власника на подальше використання та розпорядженням належним позивачеві майном. У звязку з цим позивач звернувся до [PERSON] центру Державного земельного кадастру про виготовлення державного акту, на що отримав відповідь, що право власності набуто за договором купівлі-продажу, який вчинено без дотримання вимоги про його нотаріальне посвідчення. На даний час укласти договір купівлі-продажу неможливо. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до 4.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2002 року між [PERSON] та [PERSON] на Українській універсальній біржі в м.Охтирка було укладено договора купівлі-продажу №№ НА-62, НА -63 житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с.Пожня, провулок Заводський, будинок №8, В.Писарівського району, Сумської області (сума договору складає 4000 гривень) та земельної ділянки розміром 0.4347 га, розташованої за тією ж адресою (а.с.8,9). Згідно договору купівлі-продажу в КП «Охтирське МБТІ» зареєстровано право власності на нерухоме майно за [PERSON], а саме - на житловий будинок з надвірними будівлями № 8 по провулку Заводському в c. Пожня, В.Писарівського району, Сумської області (a.c. 10 - 13), але нотаріальне посвідчення даного договору купівлі-продажу не здійснювалось, оскільки згідно Закону України «Про товарну біржу» укладені через таку біржу договори прирівнюються до нотаріально посвідчених. На данний час [PERSON], у якого позивач придбав житловий будинок з надвірнмими будівлями та земельну ділянку, помер ( a.c.l9), а тому нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу неможливо. Земельну ділянку ділянку розміром ).4347 га, яку придбав позивач із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, він використовує на протязі 8 років. Але, при зверненні до центру Державного земельного кадастру за отриманням державного акту, що підтверджує право власності на земельну ділянку, йому було відмовлено. Відповідно до CT.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до CT.377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно CT.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ч.І CT.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. На підставі викладеного,

Outcome: approved