Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом та просив суд визнати за ним право на земельну частку ( пай ) у КСП «Бобрицьке». Свої вимоги обґрунтовував тим, що його батько [PERSON] працював у радгоспі «Бобрицький», а в 1989 році вийшов на пенсію за віком. Розпаювання земель КСП ««Бобрицьке» відбулось в 1996 році і [PERSON] помилково не було включено до списку-додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Бобрицьке» серії КВ №1 від 27 січня 1996 року. 28 травня 1996 року батько позивача помер, а 19 березня 2002 року відповідно до рішення загальних зборів членів КСП «Бобрицьке» затверджений додатковий список членів КСП на отримання сертифікатів на земельні частки (паї), в якому під №15 зазначений [PERSON] Оскільки позивач на час смерті батька постійно проживав з ним з 1978 року, вважає, що прийняв спадщину шляхом фактичного управління нею, тому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач надав аналогічні пояснення та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації Київської області, Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрицьке» у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Від Шевченківської сільської ради надійшло клопотання про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника, від ТОВ «Бобрицьке» надійшли пояснення про те, що воно не має ніякого відношення до розпаювання земель, тому вважає, що не може бути відповідачем у даній справі. Третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала, зазначивши, що спадщину вона не приймала та на спадкове майно не претендує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працював у радгоспі «Бобрицький» з 21.08.1971 року по 22.08.1989 року, звільнений у звязку із виходом на пенсію. Згідно довідки ТОВ «Бобрицьке» радгосп «Бобрицький» реорганізовано в КСП «Бобрицьке» 25.05.1995 року, яке реорганізовано в ТОВ «Бобрицьке» 08.02.2000 року (протокол №1 від 08.02.2000 року). 28 травня 1996 року [PERSON] помер, до майна якого 05.12.2009 року за заявою [PERSON] відкрито спадкову справу, іншим спадкоємцем до майна померлого є дочка [PERSON], однак із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась. 27 січня 1996 року КСП «Бобрицьке» отримало Державний акт на право колективної власності на землю, однак [PERSON] не включений до списку-додатку членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай). Згідно довідки ТОВ «Бобрицьке» розмір земельної частки (паю) на кожного члена КСП «Бобрицьке» встановлений загальними зборами членів КСП «Боборицьке» і становить 2, 6 га. Загальними зборами співвласників майнових та земельних паїв реорганізовано КСП «Боборицьке» вирішено включити [PERSON] до списку на отримання земельних паїв, помилково пропущених працівників КСП «Бобрицьке», що підтверджується витягом із протоколу загальних зборів від 19 березня 2002 року. Відповідно до ст.ст. 1, 2, 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 11 лютого 1992 року колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Підприємство створюється за бажанням громадян на добровільних засадах на їх загальних зборах. Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Статтею 19 зазначеного Закону України визначено, що трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом, - законодавством про працю України. Пунктами 1, 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 визначено, що паюванню підлягали й підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З огляду на викладені обставини вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із КСП «Бобрицьке», із наявних доказів по справі, можна зробити висновок, що на момент розпаювання земель КСП «Бобрицьке» він був членом вказаного КСП, тому мав право на отримання земельної частки паю, однак, помилково не включений до списку-додатку членів КСП «Бобрицьке» до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління майном, що підтверджується матеріалами справи, тому, на думку суду, за ним слід визнати право на земельну частку (пай) із земель КСП «Бобрицьке» в порядку спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved