overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] , як особі, яка не досягла шлюбного віку. Заінтересовані особи : [PERSON] не заперечує проти надання права на шлюб. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявників, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], бажає зареєструвати шлюб з [PERSON] [INFO], оскільки вони відчувають один до одного любов та повагу. Крім того, згідно з довідки КУ «Пологовий будинок №9» від 16.02.2010 року, [PERSON] перебуває на обліку по вагітності, строк вагітності 09 тижднів. Відповідно до ч.1 ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять, а для чоловіка у вісімнадцять років. Згідно з ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що надання права на шлюб заявниці [PERSON] відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON], звернулася із зазначеною позовною заявою до суду з тих підстав, що 23 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя між ними не склалось тому, що вони мають різні характери та погляди на життя. Відповідач постійно влаштовує конфлікти, під час яких наносить не тільки словесні але й фізичні образи, миритися не бажають, налагодити подальше подружнє життя неможливо, тому просить шлюб розірвати. Дітей від шлюбу немає. Спільне господарство між ними не ведеться. Спору про поділ майна немає. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю, з мотивами, наведеними позивачкою в позовній заяві погодився, не заперечив проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до чА ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 23 серпня 2008 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. З). Дітей від шлюбу немає. Суд, згідно ч.2 ст. 112 СК України , постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки борг за договором позики в розмірі 40050 грн., судовий збір в розмірі 400грн. 50 коп., за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., за надання юридичної допомоги в розмірі 1000грн. Відповідачка позов визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що 28.09.2007 року між сторонами було укладено договір позики, згідно з яким позивачка передала відповідачці 5000 доларів США про що було дано розписку. Строк повернення коштів зазначено у розмірі до 1.09.2008 року. Відповідно до положення ст.. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість такого ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладання договору позики та його умов представлена розписка позичальника. Поскільки відповідач не повернув кошти отримані у позивача, суд стягує з нього 40050 грн. боргу із розрахунку еквівалентно до курсу долару США і відповідно судовий збір 400 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. та надання юридичної допомоги 1000 грн. На підставі ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення факту, який має юридичне значення та визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності, посилаючись на те, що 27.01.1999 року відділом приватизації житла ПЕЛМЗ видано свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] загальною площею 42,1 кв. м., в якому зазначили власниками [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте вказали по батькові [PERSON] «Акимович», тоді як потрібно вказати - «Якимович». Вказана помилка в свідоцтві про право власності перешкоджає позивачам скористатися своїм правом. 13.06.1999 року помер [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно. Але в звязку з тим, що в свідоцтві немає чіткого визначення часток у кожного із співвласників, позивачі не мають змоги оформити спадщину та передати частку [PERSON] Тому, просили визначити частки в праві спільної сумісної власності за всіма власниками. В судовому засіданні представник позивачів вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі відповідно до позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, свідоцтвом про право власності на житло квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], (а.с. 3). В даному свідоцтві, розпорядженні №76 відділу приватизації майна (а.с4), довідці про склад сімї (а.с.5) по батькові [PERSON] зазначена Акимович. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8), свідоцтва про смерть (а.с. 11), довідки [PERSON] сільської ради (а.с. 12), а також технічного паспорта на квартиру, виданого 11.11.2009р. по батькові [PERSON] вказано Якимович. Вказані невідповідності перешкоджають позивачам скористатися своїм правом щодо володіння користування та розпорядженням майном після смерті [PERSON] Окрім цього, в свідоцтві про право власності на житло не вказані частки кожного із власників. Відповідно до ч. 1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що факт належності [PERSON], [PERSON] 3.3. та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження відділу приватизації житла ПЕЛМЗ, доведений в судовому засіданні, а також вимога про визначення часток є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п.10 ч.1. ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ,- загальною сумою всіх вимог. Враховуючи, що при подачі позовної заяви вказали дві вимоги до суду, а позивачі сплатили судовий збір в сумі 8,50 грн., тобто лише за одну із вимог, суд вважає за необхідне додатково стягти з позивачів судовий збір за іншу вимогу. На підставі викладеного, ст. 357 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем є невдалим, відповідач систематично влаштовував сварки зі застосуванням фізичної сили, проявляв неповагу до сім'ї та дітей, ухилявся від виконання сімейних та батьківських обов'язків. На прими\-рення вона не згодна, тому звернулася до суду та просить задовольнити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки їх шлюб носить формальний характер і не відповідає своєму призначенню. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливі, у зв'язку з чим по\-зов просить задовольнити та залишити дітей проживати разом з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Оскільки відповідач позов визнав, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо поста\-новити при проведенні попереднього судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 24 лип\-ня 2004 року у виконкомі Кам'янської сільської ради Савранського району, Одеської області за ак\-товим записом № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД№ 118165, виданим ви\-конкомом Кам'янської сільської ради Савранського району, Одеської області від 24 липня 2004 ро\-ку (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 228242, виданим виконкомом Кам'янської сільської ради Савранського району, Одеської області від 22 квітня 2005 року за актовим записом № 02 (а. с. 9) та [PERSON] Ярославови\-ча, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 091013, виданим виконкомом Кам'янської сільської ради Савранського району, Одеської області від 7 березня 2007 року за актовим записом № 04 (а. с. 8). Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося і подальше проживання суперечи. інтересам позивачки. Судом також встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу . перечить їх інтересам, інтересам їхніх дітей, як це передбачено ст. 112 СК України. Суд, враховуючи вищеназвані обставини, приходить до висновку, що шлюб між сторон існує лише формально і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] районної державної адміністрації, третя особа ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання права власності на нежитлову будівлю, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником нежитлової будівлі по вул. Богдана Хмельницького в с. Селещина Машівського району Полтавської області, яку придбав згідно купівлі-продажу від 06.11.2002 року та визнав право власності рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 19.03.2003 року. В 2008 році позивач провів реконструкцію вищезазначеної нежитлової будівлі, перестроївши дах та стіни. Після чого звернувся до ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» для реєстрації поточних зміні 11.02.2009 року йому було видано на руки технічний паспорт з відміткою, що будівля являється самочинним будівництвом. В жовтні 2009 року він звернувся до [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області з приводу узаконення права власності на перебудовану будівлю, 09.10.2009 року отримав відмову. Відповідно до висновку ТВП «Перспектива» технічний стан основних несучих конструкцій нежитлової будівлі задовільний і її можливо експлуатувати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить суд їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява в якій він просить справу слухати без його участі, представник третьої особи ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в судове засідання не зявився хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце слухання цивільної справи. Суд, заслухавши показання представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 19.03.2003 року визнано за позивачем право власності на споруди: підїзні залізничні колії 363 п/м., побутове приміщення 1 шт., майстерню 1 шт., що розташовані в с. Селещина Машівського району Полтавської області по вул. Богдана Хмельницького, 10. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить винести рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] який був зареєстрований 14 квітня 2004 року у виконкомі Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблений актовий запис №4. Спільно подружнім життям сторони проживали до жовтня 2006 року. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Шлюб у сторін повторний. Позивачка просить шлюб розірвати з тих підстав, що сімейне життя не склалося через те, що у них несумісні характери, постійно відбувалися чвари та непорозуміння з приводу того, що позивачка не могла народити дитину. Як наслідок між ними склалися неприязні відносини, сімя розпалася. Відповідач [PERSON] належним чином був сповіщений про час та місце судового розгляду справи, проте в судове засідання не зявився. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала, посилаючись на ті ж обставини, що викладені в позовній заяві. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії 1-МИ № 072861, видане 14 квітня 2004 року виконкомом Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, довідка №6 видана виконкомом Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 15 січня 2010 року, копія паспорта [PERSON] серії КР № 828563, Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 квітня 2004 року у виконкомі Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблений актовий запис №4. Спільно подружнім життям сторони проживали до жовтня 2006 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачкою та відповідачем склалися неприязні відносини. Шлюб у сторін повторний. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на сторони в рівних долях. При цьому суд враховує матеріальний стан сторін та думку представника позивачки з цього питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

що [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO] і посилається на те, гцо відповідач, як батько, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв"язку з чим вона одноосібно не спроможна належним чином її утримувати. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти на дитину у заявленому позивачкою розмірі, однак не згоден з тим, що він не надає допомоги на дитину. Заслухавши пояснення сторін, які дали згоду на вирішення спору в попередньому судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, гцо позов підлягає задоволенню з ухваленням рішення в попередньому судовому засіданні на підставі ст. 130 ЦПК України. Як вбачається з пояснень сторін вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на дочку у встановленому законом порядку. Вказаного відповідач не заперечував, згоден сплачувати аліменти. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких вимог закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідач зобов"язаний виконувати встановлений законом батьківський обов 'язок, а тому він повинен сплачувати аліменти на дочку в розмірі !А частини від всіх видів його заробітку до виповнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

У грудні 2009 року до суду надійшла позовна заява СВАТ Агрокомбінат Калита про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач прописаний у гуртожитку розташованому в будинку № 14 по вул. Червоноармійській в смт. Калита Броварського району Київської області, який належить на праві приватної власності позивачу. З 20 жовтня 2000 року відповідач не користується житловим приміщенням та не здійснює оплату за надані житлово-комунальні послуги. З того часу він по місцю проживання не зявляється, його речі відсутні, про місце свого проживання коменданту гуртожитка та сусідам не повідомляв, у трудових відносинах із позивачем не перебуваває. У судовому засіданні позивач надав аналогічні пояснення та просив задовольнити позов. Оскільки позивачу невідоме місце проживання відповідача, то він повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, а саме через газету „Урядовий курєр, № 26 від 11 лютого 2010 року. Відповідач у судове засідання не зявився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки від 20.10.2009 року, виданої СВАТ Агрокомбінат Калита, [PERSON] зареєстрований у гуртожитку, що розташована за адресою: вул. Червоноармійська, буд. 14, смт. Калита, Броварський район, Київська область (а.с. 6). Актом перевірки фактів не проживання в гуртожитку, комісією у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участі депутата Калитянської селищної ради [PERSON], встановлено, що [PERSON] у зазначеному гуртожитку не проживає з листопада 20.10.2000 року, речей, які б підтверджували його перебування в кімнаті не видно, місце його знаходження не відоме. З довідок, виданих Калитянською селищною радою Броварського району Київської області від 09.07.2009 року та СВАТ Агрокомбінат Калита від 26.10.2009 року вбачається, що будинок розташований за адресою: вул. Червоноармійська, буд. 14, смт. Калита, Броварський р-н, Київська обл. є гуртожитком і перебуває на балансі СВАТ Агрокомбінат Калита. За змістом ст. ст. 71,72 ЖК України, якщо наймач або члени його сімї були відсутні в жилому приміщенні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, зібрані по справі докази та їх належна оцінка дають всі підстави вважати, що відповідач не проживає без поважних причин у гуртожитку по вулиці Червоноармійській в будинку № 14 в смт. Калита Броварського району Київської області понад шість місяців, перешкод у користуванні спірним житлом йому ніхто не чинив. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачка, звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімя розпалася і надії на її збереження немає. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав суду пояснив, що 08.09.2007 року він одружився із [PERSON] (д.п. Шатрук) [PERSON], відповідачкою по справі, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Соколівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №10. За час перебування у шлюбі у них народилося одна дитина: дочка [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачкою не склалися через те, що в них різні характери, різні погляди на сімю та роль кожного з подружжя, внаслідок чого між ними виникали різні непорозуміння та суперечки. Вже більше року вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. За таких умов вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, шлюб між ними носить суто формальний характер, надії на збереження сімї немає. Так як дитина на даний час проживає при матері не заперечує, щоб і надалі дочка залишалася на проживанні та вихованні при матері. Просить позов задоволити, розірвати шлюб зареєстрований 08.09.2007 року між ним та відповідачкою у виконавчому комітеті Соколівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №10. Відповідачка, [PERSON] (д.п. Шатрук) [PERSON], в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно. Причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивачу розяснено особливості та правові наслідки ухвалення заочного рішення. Суд вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, позивач на примирення на згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до вимог ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, ст.ст.109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини : дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи позов тим, що дочка потребує матеріальної допомоги для оплати навчання в університеті. Позивачка в судовому засіданні просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 200 грн. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 200 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають від шлюбу повнолітню дитину -дочку [PERSON], [INFO] , яка є студенткою першого курсу Уманського державного аграрного університету, факультету менеджементу денної форми навчання за контрактом. Вартість навчання складає 5900 гривень в рік. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. Суд вважає, що повнолітня дитина потребує, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Визначаючи розмір стягнення суд бере до уваги, що відповідач не працює, доход отримує від підсобного господарства, але бажає сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, тому суд визначає цей розмір в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2010 р. до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Outcome: approved