Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 15.04.2005 року, позивач та відповідач за договором купівлі-продажу від 06.11.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Вільногірської міської державної нотаріальної контори, придбали у спільну сумісну власність домоволодіння № 17 по вул. Колхозній, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, для спільного використання з метою задоволення особистих потреб та потреб їхніх сімей. З цією метою домоволодіння було переобладнано, а саме: були знесені сіни шлакоблочні, літня кухня та навіс. За усною згодою з відповідачем, але без його участі, позивач побудував за власні кошти на вільній від будівель частині земельної ділянки залізобетонний погріб з погрібником, отримавши на це дозвіл № 61 від 02.02.2004 року виконавчого комітету Вільногірської міської ради. В подальшому сторони мали намір побудувати цегляну споруду для майстерні на частині земельної ділянки, де були знесені старі будівлі. Погріб , на думку, позивача, є його власністю і не міняє розміру частки власності в праві спільної часткової власності, що передбачено п. 3 ст. 357 ЦК України. Ніяких умов, які б перешкоджали відповідачу здійснювати його право власності на частину домоволодіння, позивач не створював і не створює. На початку спільного володіння відповідач також ніяких перешкод в користуванні спільним майном позивачу не створював. В подальшому, відповідач, вважаючи, що, в звязку з будівництвом погріба, його право на володіння, користування та розпорядження спільним майном порушується позивачем, в квітні 2004 року звернувся до суду з позовом про виділення частки із спільного майна. Позивач змушений був подати зустрічний позов. На підґрунті особистих неприязненних відносин, вважаючи, що позивач винуватий в ситуації, що склалася, відповідач став створювати позивачу перешкоди в користуванні спільним майном. Це виразилося в тому, що відповідач в лютому 2005 року, не поставивши позивача до відома і не спитавши його згоди, замінив вхідні деревяні двері на металеві та поставив новий замок, від якого не надав позивачеві екземпляр ключів, посилаючись на те, що позивач зобовязаний сплатити йому половину вартості металевих дверей, тобто, - 375 грн. Позивач відмовився від задоволення цієї вимоги тому, що вважав, що старі деревяні двері можливо було відремонтувати і вони були б годні для нормального користування. Внаслідок цих дій відповідача, позивач не може потрапити в будинок і користуватися ним, як обєктом спільної сумісної власності, що порушує конституційні та цивільні права позивача як співвласника домоволодіння. На вимогу позивача, вручити йому екземпляр ключів від вхідних дверей будинку, відповідач реагує відмовою. Ці дії відповідача незаконні і перешкоджають позивачу користуватися спільним майном. По даному факту, 09.03.2005 року позивач звертався з заявою до Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області з вимогою притягти відповідача до відповідальності, проте, орган дізнання прийняв рішення про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні відповідача. Своїми діями відповідач заподіяв позивачеві моральну шкоду, що виражається в моральних стражданнях, які позивач зазнає в звязку з протиправною поведінкою відповідача у відношенні позивача та членів його сімї. Позивач змушений витрачати немало зусиль для створення нормальної обстановки в сімї, на доведення своїм близьким та знайомим того, що він не являється винуватим в конфліктній ситуації, що виникла між ним та відповідачем. Моральну шкоду позивач оцінює на суму 1000 грн.

Outcome: partial