Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду 19.02.2010 року з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 296864 грн. 37 коп., посилаючись на те, що відповідач згідно з договором № PLKPG40000001820 від 27.11.2007 року отримав кредит від закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на суму 281250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.11.2022 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач і відповідач 27.11.2007 року уклали іпотечний договір № PLKPG40000001820, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач вимагає звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявку або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: договір про іпотечний кредит №PLKPG40000001820 від 27.11.2007 року (а.с.7-13), іпотечний договір №PLKPG40000001820 від 27.11.2007 (а.с.17-25), розрахунок заборгованості (а.с.26), приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно з договором № PLKPG40000001820 від 27.11.2007 року отримав кредит від Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на суму 281250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.11.2022 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач і відповідач 27.11.2007 року уклали іпотечний договір № PLKPG40000001820, за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої зобов»язання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі, в сумі 247800,00 грн. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 22.01.2009 року сума основного боргу за кредитом складає 277379,58 грн., відсотки за кредитом 17136,33 грн., комісія 1421,62 грн., пеня за порушення строків кредиту 926,84 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. На підставі викладеного та

Outcome: approved