Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

В січні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка [PERSON] зазначала, що з відповідачем [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ЗО липня 1993 р. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та окремо від відповідача. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2007 р., через те, що останні виявилися різними людьми, зі своєрідними характерами та з різними поглядами щодо вирішення життєвих проблем, в насідок чого між подружжям постійно виникали сварки та непорозуміння. Посилаючись на те, що сім'я розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, позивачка просила позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований ЗО липня 1993 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, зазначивши, що сім'я розпалася остаточно та подальше її збереження неможливе. Подружні відносини припиненні з листопада 2007 р., через те, що сторони виявилися різними людьми та в кожного свій погляд на життєві і сімейні відносини. На примирення остання не згодна та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно матеріалів судового доручення, які надійшли до суду з Котелевського районного суду Полтавської області, відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав. При цьому, просив розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача [PERSON], оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з ЗО липня 1993 р., що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (повторне), серія [NUMBER] виданого 06 квітня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого Котелевським відділом запису актів громадянського стану Полтавської області 04 серпня 1995 р., та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 17 березня 2005 р. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причині/' позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини починаючи з листопада 2007 р. За таких обставин, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, а категоричне заперечення відповідача проти розірвання шлюбу не може бути прийнято судом до уваги, оскільки не відповідає положенням ст.ст.24, 55,56 СК України. Спорів про поділ майна між сторонами немає. Згода щодо місця проживання дітей між сторонами досягнута. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможлив суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню,, а шлю і зареєстрований ЗО липня 1993 р. між [PERSON] та [PERSON] розірванню.

Outcome: approved