Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області, [PERSON] районної державної адміністрації Миколаївської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на земельну частку (пай) та виділення її в натурі, посилаючись на те, що вона постійно проживала в [INFO] разом із чоловіком [PERSON], та була прийнята 13 березня 1986 року в члени колгоспу ім. Енгельса разом із чоловіком, яке було реорганізовано в КСП ім. Бенардоса в 1993 році. Позивачка разом із чоловіком пропрацювали в колгоспі до 29 січня 1997 року і згідно наказу від 29.01.1997 року звільнилися за власним бажанням в зв'язку із переїздом в інше село на постійне місце проживання. 15 листопада 1995 року було розпаювання земель, КСП Ім. Бенардоса було видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 003 від 15 листопада 1995 року. При розпаювані земель позивачкута її чоловіка не було внесено до списку пайовиків та не надано право на земельну частку ( пай) і виділення її в натурі, хоча відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям вона мала право на земельну частку (пай) та виділення її в натурі. Згідно довідки відділу земельних ресурсів у [PERSON] районі, розмір паю становить 13,95 ум.кад.од. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям позивачка та її чоловік, як члени господарства, мали право на земельну частку (пай), але не були занесені помилково до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Із заявою про надання її та чоловіку земельної частки (паю) вона неодноразово зверталася до Ганнівської сільської ради, але сільська рада нещодавно рекомендувала звернутися до суду для підтвердження права на земельну частку (пай). [PERSON] теж має право на земельну частку (пай), однак він помер 10 березня 2002 року, тому позивачка просить визнати за ним право на земельну частку (пай) та прийняти спадщину чоловіка. В судовому засіданні\~\~ представник позивачки [PERSON] змінила позовні вимоги в частині визнання за чоловіком права на земельну частку (пай) та прийняття після його смерті спадщини, в іншій частині підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, сільский голова [PERSON] , до початку судового засідання звернулася із письмовою заявою, в якій визнала позовні вимоги повністю, та просила справу слухати за її відсутності, у зв'язку із відсутністю транспорту та погодніх умов. Представник відповідача [PERSON] РДА [PERSON], звернувся до початку судового засідання із заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному об'ємі та просив слухати справу за його відсутності у зв'язку із зайнятістю. Вислухавши пояснення\~ представника позивачки, дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] постійно проживала в [INFO] разом із чоловіком [PERSON], та була прийнята 13 березня 1986 року в члени колгоспу ім. Енгельса разом із чоловіком, яке було реорганізовано в КСП ім. Бенардоса в 1993 році. Позивачка разом із чоловіком пропрацювали в колгоспі до 29 січня 1997 року і згідно наказу від 29.01.1997 року звільнилися за власним бажанням в зв'язку із переїздом в інше село на постійне місце проживання. 15 листопада 1995 року було розпаювання земель, КСП Ім. Бенардоса було видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 003 від 15 листопада 1995 року. При розпаювані земель позивачкута її чоловіка не було внесено до списку пайовиків та не надано право на земельну частку ( пай) і виділення її в натурі, хоча відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям вона мала право на земельну частку (пай) та виділення її в натурі. Згідно довідки відділу земельних ресурсів у [PERSON] районі, розмір паю становить 13,95 ум.кад.од. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям позивачка та її чоловік, як члени господарства, мали право на земельну частку (пай), але не були занесені помилково до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Із заявою про надання її та чоловіку земельної частки (паю) вона неодноразово зверталася до Ганнівської сільської ради, але сільська рада нещодавно рекомендувала звернутися до суду для підтвердження права на земельну частку (пай). [PERSON] помер 10 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 147506 від 14 березня 2002 року. Враховуючи вказане, суд вважає можливим поновити строк позовної давності та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 13,95 ум.кад.га, та виділити дану ділянку в натурі на місцевості.

Outcome: approved