Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

В серпні 2008 року ТОВ «Підприємство «Київ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON]., в якому просило виселити відповідачів з гуртожитку та зняти з реєстрації. Свої вимоги обґрунтувало тим, що [PERSON]., яка перебувала в трудових відносинах з позивачем, було надано ліжко-місце в гуртожитки на час виконання трудових обов'язків. [PERSON] та її доньку [PERSON] було прописано до гуртожитку. У 2007 році відповідачку звільнено з роботи за власним бажанням. Відповідно до с. 132 ЖК України особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою. На неодноразові звернення позивача з прохання здійснити виселення та виписатися із гуртожитку відповідач ніяк не відреагував. Такі дії [PERSON] та [PERSON]. позивач вважає незаконними та такими, що порушують і обмежують право володіння, користування та розпорядження майном, тому просить суд захистити свої законні права власника квартири. Під час судового розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та змінив підстави звернення до суду, зазначивши, що з березня 1988 року [PERSON]., [PERSON] та [PERSON]. не проживають у гуртожитку. Тому відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України вони втратили право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представник ТОВ «Підприємство «Київ» позов підтримав та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просив суд його задовольнити. Користуючись правом, наданим ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд вирішив розглядати справу у відсутність відповідачів та винести заочне рішення. Третя особа - Відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві жодних заперечень та пропозицій щодо розгляду даного спору не заявило, свого представника для участі у розгляді не направило. Заслухавши пояснення дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов ТОВ «Підприємство «Київ» задовольнити частково з наступних підстав. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що ТОВ «Підприємство «Київ» є правонаступником орендного виробничо-торгового взуттєвого підприємства «Київ», що було створене на базі майна Виробничого взуттєвого об'єднання «Київ». До нерухомого майна позивача, зокрема належать і гуртожитки, розташовані у [ADDRESS] та [ADDRESS]. Наказом № 8-К від 05.09.1979 [PERSON] прийнято на роботу та у жовтні 1981 року прописано і заселено до гуртожитку як співробітницю підприємства. У 1992 та 1993 роках до гуртожитку позивача також прописано доньок співробітниці - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до наказу № 316-К від 26.06.2007 відповідачку звільнено з роботи за власним бажанням. Згідно довідки ТОВ «Підприємство «Київ» № 412 від 08.10.2008 [PERSON]. відмовилася від ліжко-місця у гуртожитку позивача у зв'язку з переїздом. З березня 1988 року відповідачі не проживають у гуртожитку та не здійснюють оплату за його використання. Як вбачається з акту від 16.08.2008, [PERSON]., що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], гуртожиток, протягом останніх десяти років не проживала за вказаною адресою та не сплачувала квартирну сплату. Згідно ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При зясуванні обставин даної справи судом не встановлено підстав, що перешкоджали б суду визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим примщенням. Обгрунтованих заперечень з боку [PERSON] суду не надано. За таких обставин суд вважає доцільним позовну вимогу ТОВ «Підприємство «Київ» щодо визнання [PERSON]., [PERSON] та [PERSON]. такими, що втратили право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] - задовольнити. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Суду встановлено, що позивач не зертався до відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві з вимогою зняти відповідачів з реєстраційного обліку в гуртожитку, належному ТОВ «Підприємство «Київ». Таким чином, вказана вимога позивача не пов'язана із захистом порушеного або оспорюваного права та не може бути задоволена судом при розгляді даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial