Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільні забудови, де вказала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 січня 2008 року їй належить домоволодіння № 41 по пров. Свердлова в м. Дніпропетровську. На території її домоволодіння вона самовільно збудувала сараї літ. Е та літ. З, які відповідають будівельним нормам. В даний час в неї виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим вона змушена звертатися з позовом до суду. Просила суд визнати за нею право власності самовільні забудови, що розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, смт. Таромське, пров. Свердлова, буд. 41. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ЗО січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО за реєстровим № 1-534, позивачу належить домоволодіння № 41 по пров. Свердлова в м. Дніпропетровську, розташоване на земельній ділянці площею 1068 кв.м.. На території домоволодіння позивач самовільно збудувала сараї літ. Е та літ. З, Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію. Відповідно до ст. 30і Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Позивач до Дніпропетровської міськради та ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не зверталась. Позивач не надала доказів закінчення будівництва самочинно збудованого нерухомого майна та прийняття його в експлуатацію у встановленому.

Outcome: dismissed