Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить встановити факт приналежності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 17 вересня 1993 року виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, реєстр №24017, згідно якого позивачці і [PERSON] на правах спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (кол. пр-т Ленінської Іскри) у м.Одесі, визначити частки у спільній сумісній власності та визнати за нею право власності на частину квартири [ADDRESS] (кол. пр-т Ленінської Іскри) у м.Одесі і земельну ділянку площею 0,062 га для ведення садівництва за №1182 по вул.Бірюзовій на території Любопільської сільської ради Комінтернівського району в СТ «Курортник» СМ «Южне» у порядку спадкування після померлого 02 вересня 2009 року [PERSON]. При цьому позивачка посилається на те, що квартира [ADDRESS] (кол. пр-т Ленінської Іскри) у м.Одесі належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. За згодою між співвласниками квартира належала в порядку загальної часткової власності, тобто кожному з них належало по 1/2 частині. Після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина, яку остання фактично прийняла, однак, свідоцтво на спадщину не отримала, так як частки у спірній квартирі між співвласниками не визначені, а також у прізвищі померлого при видачі свідоцтва про право власності на житло була допущена помилка. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло від 17 вересня 1993 року №24017 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів квартира [ADDRESS] (кол. пр-т Ленінської Іскри) у м.Одесі належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] і [PERSON] є однією і тією же особою, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановленні факту підлягають задоволенню. За згодою між співвласниками квартира [ADDRESS] (кол. пр-т Ленінської Іскри) у м.Одесі належала в порядку загальної часткової власності, тобто кожному з них належало по 1/2 частині зазначеної квартири. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,062 га на території Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, СТ «Курортник», СМ «Южне», вул.Бірюзова. зем.діл.№1182. 02 вересня 2009 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 03 вересня 2009 року, актовий запис №1288) та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] (кол. пр-т Ленінської Іскри) у м.Одесі та зазначеної земельної ділянки. Померлий 02 вересня 2009 року [PERSON] є чоловіком позивачки (свідоцтво про укладення шлюбу від 17 березня 1973 року, актовий запис №273). Згідно відповіді Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 03 грудня 2009 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не зазначені частки співвласників у спірній квартирі, а також роз'яснено, що у свідоцтві про право власності на житло у прізвищі померлого допущена помилка. Позивачка є спадкоємицею І черги після померлого [PERSON] і фактично вступила у керування та володіння спадковим майном. У відповідності зі ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку, він не заявив про відмову від неї. На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги позивачки законними, обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved