overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] просив встановити , що трудова книжка , оформлена 26.08.1971 року Піщанським РО « Сільгосптехніка» на ім'я « [PERSON] « , дійсно належить йому . При цьому посилався на те , що згідно свідоцтва про народження та паспорта він [PERSON] . Згідно трудової книжки від26.08.1971 року , в якій проводилась реєстрація та записи російською мовою , його прізвище помилково вказано Андриешин . Маючи бажання оформити пенсію за віком через вказані помилки здійснити своє право не може . В судовому засіданні свою вимогу підтримав . Аналізуючи встановлене , суд вважає заяву підлягаючою задоволенню , виходячи з наступного . Свідки [PERSON] , брат заявника , та [PERSON] суду підтвердили факт належності даної трудової книжки заявнику . Його вимога також підтверджується наявною в справі ксерокопією паспорта на його ім'я , [PERSON] , [INFO] , наявною ксерокопією трудової книжки , заповненої російською мовою на ім.*я [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач КЖП № 26 м. Кривого Рогу звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам у сумі 2131, 34 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином в установленому законом порядку. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] прописані в квартирі [ADDRESS]. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не проводять оплату за комунальні послуги та квартирну плату. Згідно довідки позивача, заборгованість відповідачів по оплаті за квартплату та комунальні послуги за період з 01 лютого 2007 року по 01 лютого 2010 рік становить 2131, 34 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача належать задоволенню, з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути заборгованість за квартплату та комунальні послуги за період з 01 лютого 2007 року по 01 лютого 2010 рік в сумі 2131, 34 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач КЖП № 26 м. Кривого Рогу звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам у сумі 2047, 60 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином в установленому законом порядку. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] прописані в квартирі [ADDRESS]. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не проводять оплату за комунальні послуги та квартирну плату. Згідно довідки позивача, заборгованість відповідачів по оплаті за квартплату та комунальні послуги за період з 01 лютого 2007 року по 01 лютого 2010 рік становить 2047, 60 гривень. Суд вважає, що позовні вимоги позивача належать задоволенню, з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути заборгованість за квартплату та комунальні послуги за період з 01 лютого 2007 року по 01 лютого 2010 рік в сумі 2047, 60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість по платі за утримання будинку, прибудинкової територіїта платі за комунальні послуги, вказуючи, що відповідачка проживає у [INFO], однак не вноситьвчасно оплату за надані послуги, в зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість по платі за утримання будинку, прибудинкової території та комунальним послугам, за період часу з 01.12.2005р. по 01.12.2008р.,в розмірі 2057,57грн.,яку позивач просить стягнути з відповідачки. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість по платі за утримання будинку, прибудинкової території та комунальним послугам, за період часу з 01.01.2002 по 31.12.2009 в розмірі 2057,57грн.,а також судові витрати, які були ними понесені при зверненні з позовом до суду. Відповідачкав судове засідання не з'явиласьза невідомих суду причин, про день і час слухання справи була повідомлена вчасно, заперечень за позовом не представила. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідачки. Вислухавши пояснення представника позивача, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний робити оплату за займане житло у встановленому розмірі і вчасно. Судом встановлено, що відповідачкою оплата за утримання будинку, прибудинкової території та комунальні послугисплачується у неповному обсязі, у звязку з чим перед позивачем утворилась заборгованість, за період часу з 01.01.2002 по 31.12.2009, що підтверджується щомісячними нарахуваннями комунальних послуг. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Із щомісячних нарахувань вбачається, що відповідачкоюсплачувались нарахування за утримання будинку, прибудинкової території та комунальних послуг, за деякі місяці, в більшому розмірі ніж нараховані платежі. Таким чином, сплата відповідачкоюкомунальних платежів та квартирної плати в більшому розмірі ніж нараховані, і є тією дією, яка свідчить про визнання останньоюборгу. Крім того, відповідно до п.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені та стягнуто з відповідачкизаборгованість по оплаті за утримання будинку, прибудинкової території та комунальним послугам, за період часу з 01.01.2002 по 31.12.2009, в розмірі 2057,57грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачкипідлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 51грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

В березні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2002 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. З відповідачем спільне життя не склалося так як не було взаємного порозуміння, часто виникали сварки, не ведуть спільного господарства, майже два роки не підтримують ніяких стосунків. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГС. В звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задоволити, відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду цивільної справи, але від нього надійшла заява в якій просить справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Матеріалами справи встановлено, що 10 вересня 2002 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Зубко (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.01.2010р. було стягнуто з Відкритого Акціонерного товариства "Селянський комерційний банк "Дністер" в користь [PERSON] грошові кошти в сумі 9401 грн. 11 коп. та судові витрати в сумі 165 грн.. У заяві від 08.04.2010р. позивач по справі [PERSON]. ставить питання про ухвалення додаткового рішення оскільки, під час розгляду справи по суті, ставилося питання про відшкодування судових витрат однак, в резолютивній частині рішення суду дана позовна вимога вирішена не в повній мірі, а тому необхідно постановити додаткове рішення суду. Сторони по справі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду заяви були повідомлені. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення оскільки, згідно п.п.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Позивачем по справі [PERSON] дійсно було заявлено позовну вимогу про стягнення судових витрат і дана вимога обговорювалася сторонами по справі і ними були дані пояснення по суті і дане питання досліджувалося в судовому засіданні однак, в резолютивній частині рішенні суду від 20.01.2010р. результат розгляду даної позовної вимоги вирішено не в повній мірі, стягнути судові витрати в сумі 165 грн., хоча загальна сума судових витрат по справі становить 312 грн., а тому заяву слід задоволити та доповнити рішення суду в частині стягнення судових витрат на решту коштів в сумі 147 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] надала на адресу суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, у судове засідання двічі не з'явився, свої заперечення на позов не надав, тому суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: -свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно якого шлюб між сторонами зареєстрований 02.06.2006 року Першим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси, актовий запис № 197; -копія паспорту на ім'я [PERSON]; -копія свідоцтва про народження [INFO] сина [PERSON], де батьками вказані позивач та відповідач; -копія довідки Ренійської міськради № 1354/1 від 03.09.2009 р. про склад родини [PERSON]; -копія свідоцтва про встановлення батьківства, згідно якого батьком [PERSON] визнаний [PERSON], серії [NUMBER] від 24.02.1998 р.; -заява позивача [PERSON] про розгляд справи у її відсутність; -квитанції про сплату судового збору та витрат на ІТЗ по розгляду справи. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 02.06.2006 року Першим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси, актовий запис № 197. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначила, що 02.06.2006 р. уклала шлюб з відповідачем [PERSON], від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], подружнє життя із відповідачем не склалось, родина розпалась, оскільки у неї з чоловіком різни погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим між ними неодноразово виникали сварки, що негативно впливало на дитину. З 2008 р. року сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. За таких обставин позивач вважає, що примирення з чоловіком не можливе і наполягає на розірванні шлюбу. Встановивши вищеозначені обставини, суд приходить до висновку, що сім'я сторін фактично розпалась, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також їхньої неповнолітньої дитини. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, згідно зі встановленими обставинами справи, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

12 березня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вступили до шлюбу 21 червня 2008 року. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитину, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач матеріально не забезпечує. Інших платежів аліментарного характеру у [PERSON] не має. Тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 21 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. 3). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а. с. 4). З довідки Вирівської сільської ради №821 від 12 березня 2010 року вбачається, що малолітній син [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю в с. Білани по вул. Пушкіна, 69 (а. с. 5). Згідно довідки про доходи, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації і отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. на місяць (а. с. 6). Відповідач [PERSON] працює у Сумській дирекції залізничних перевезень Південної залізниці складачем поїздів і одержує заробітну плату, розмір якої в середньому складає 2\~660 грн. на місяць Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітнього сина [PERSON],[INFO], до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 15 вересня 2008 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір. У забезпечення повернення кредиту між сторонами договору та [PERSON] було укладено договір поруки. Оскільки позичальник ([PERSON]О.) по кредитному договору порушив умови зазначеного договору , позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по непогашеному кредиту, несплачені проценти та додаткові відсотки в розмірі 11816, 74 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові та пояснила, що відповідач [PERSON] після отримання кредиту жодного разу згідно плану повернення не погашав кредит. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були оповіщені про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 вересня 2008 року був укладений кредитний договір №КС [NUMBER]. На виконання умов договору позивач виплатив [PERSON] 5500 грн. Крім того, виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] було забезпечено договором поруки [PERSON], який відповідно до договору поруки несе солідарну відповідальність з позичальником ([PERSON]О.) перед кредитором (позивачем). Згідно вимог ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.4.2 кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання повертати кредит щомісячно згідно графіку та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом. Пунктом 9 зазначеного вище кредитного договору передбачено відповідальність сторін, зокрема, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом. Оскільки [PERSON] не виконав умови кредитного договору, вимоги позивача є обґрунтованими. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких обставин, заборгованість, несплачені проценти та додаткові відсотки складає 11816, 74 грн. і зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів солідарно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Прокурор Галицького району в березні 2010 року звернувся до суду в інтересах ВАТ „Прикарпаттяобленерго в особі Галицького РЕМ з позовом і просить стягнути в користь останнього з відповідача 2444 грн. 63 коп. збитків, завданих безобліковим використанням електроенергії. В судовому засіданні прокурор та представник Галицького РЕМ позов підтримали. При цьому представник Галицького РЕМ суду пояснив, що 10 липня 2009 року представниками Галицького РЕМ в житловому будинку відповідачки було виявлено порушення „Правил користування електричною енергією для населення, яке виразилося в самовільному підключенні електророзетки окремим електропроводом до розриву ввідного кабелю, спожита електроенергія не обліковується. По фактл виявленого порушення працівниками РЕМ було складено акт, із змістом якого відповідач погодився , розписавшись в ньому. Згідно складеного акта та протоколу засідання комісії від 14.07.2009 року на відповідача проведено нарахування завданих збитків в сумі 2444 грн. 63 коп. До цього часу вказаної суми збитків відповідач не сплатив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоч вчасно і належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про що свідчать почтові повідомлення про вручення йому судових повісток, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши доводи прокурора та представника Галицького РЕМ, пояснення відповідачки та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 10 липня 2009 року представниками Галицького РЕМ в житловому будинку відповідачки було виявлено порушення „Правил користування електричною енергією для населення, яке виразилося в самовільному підключенні електророзетки окремим електропроводом до розриву ввідного кабелю, спожита електроенергія не обліковується. По факту виявленого порушення працівниками РЕМ було складено акт, із змістом якого відповідач погодився , розписавшись в ньому. Згідно складеного акта та протоколу засідання комісії від 14.07.2009 року на відповідача проведено нарахування завданих збитків в сумі 2444 грн. 63 коп. Таким чином, своїми діями відповідач заподіяв шкоду позивачу в розмірі 2444 грн.63 коп., яка підлягає примусовому стягненню. На підставі ст. 509 ЦК України, ст. 27 Закону України „Про електроенергетику, п.п. 11, 42, 53 Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

24.02.2010 року позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду, в якій зазначає, що відповідач не сплачує кошти за телекомунікаційні послуги і борг на даний час становить 391 грн. 60 коп.. В звязку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість, судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.. Позивач в судове засідання свого представника не направив, надав заяву, в якій позов підтримує та просить слухати справу в свою відсутність. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Суд ухвалив слухати справу у відсутність відповідача та представника позивача Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що на даний час борг відповідача за телекомунікаційні послуги перед позивачем становить 391 грн. 60 коп. (а.с.8). В добровільному порядку відповідач заборгованості не сплачує, договір про реструктуризацію заборгованості між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, то з неї (відповідача) необхідно стягнути суму заборгованості на користь позивача, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, сплачені останнім при подачі позову. З урахуванням вищенаведеного, на підставі п.32, 108 „Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг затверджених постановою КМУ від 09.08.2005р. № 720, п.5 ст.33 Закону України «Про телекомунікації», ст.ст.509, 526, 610-612, 623 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 11 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 502. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як він зловживав спиртними напоями і учиняв сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя стало суперечити інтересам позивача та їх доньки. Шлюбні відносини припинились та не ведеться спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала, і пояснила, що з травня 2009 року вони з позивачем разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач позов визнав в повному обсязі, строк на примирення надавати не потрібно. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 жовтня 2002 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( свідоцтво про шлюб а.с. 5 ). Судом достовірно встановлено, що з травня 2009 року сторони живуть окремо, з того часу припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON]- розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved