Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та в її вихованні, мотивуючи тим, що перебував з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Внаслідок розірвання шлюбу вони у добровільному порядку не змогли вирішити питання щодо його участі у вихованні дитини. Рішенням виконкому визначено порядок його участі у вихованні дитини. Однак невиконання відповідачем припису виконавчого органу місцевого самоврядування зумовило звернення ним до суду за захистом прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, наголосивши, що позивач фактично намагається вирішити питання про місце проживання малолітньої, окрім того вважає, що доводи позивача необґрунтовані та непідтверджені жодним доказом. 3-тя особа проти задоволення позову не заперечувала, вказуючи на цілковите право позивача на спілкування та виховання малолітньої. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано про що свідчить рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2009 року. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради № 38/3 від 18 лютого 2003 року «про призначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON]» визначено порядок участі позивача у вихованні дитини: з 1700 год. у пятницю до 1900 год у суботу та з 1700 год. до 2000 год. у вівторок щотижня та на два тижні під час виробничої відпустки, з метою оздоровлення доньки, з обовязковим поверненням дитини до її постійного місця проживання. Одночасно рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради попереджено про відповідальність за настроювання дитини проти кожного з батьків та за невиконання даного рішення. Судом прийнято до уваги, що підставою звернення до суду являється невиконання рішення виконавчого комітету відповідачем, що підтверджується рапортом УІМ Жовтневого РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області [PERSON]. Суд враховує висновки Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді № 376 від 19 травня 2009 року згідно яких рекомендовано для налагодження стосунків між батьком та донькою зустрічі в присутності матері з емоційно-позитивним настроєм. Статтею 157 СК України визначено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод, що передбачено статтею 159 СК України. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги обставини, що мають істотне значення, а саме ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя. За викладених обставин суд знаходиться належним до уваги висновки Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді № 376 від 19 травня 2009 року, а тому сторонами спору варто враховувати психо-емоційний стан дитини, її бажання, прихильність та ряд інших умов, що позитивно впливатимуть на розвиток дитини. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved