overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом стверджуючи, що 17.09.2003 року помер її батько [PERSON]. Вона являється спадкоємицею за заповітом його майна. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВАВ № 391634 від 18.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1321 державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори [PERSON], померлому [PERSON] належить частка в майні померлої 30.01.1996 року [PERSON], а саме: на 1/3 частину земельної частки (паю), що знаходиться на території Джулинської сільської ради і належала їй на підставі Сертифіката серії РН № 039881. Оскільки [PERSON] 17.09.2003 року помер і не встиг отримати правовстановлюючий документ на вищезазначену земельну ділянку, вона позбавлена можливості оформитись в правах спадкоємиці на неї, тому звернулася в суд з даним позовом і просить постановити рішення суду, яким визнати за нею право на отримання земельної ділянки, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ВАВ № 391634 від 18.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1321 державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори [PERSON], як за спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], померлого 17.09.2003 року. Від позивачки надійшла заява в якій вона підтримує заявлений позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, але від них надійшли заяви в яких вони не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення із наступних підстав: Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом майна померлого 17.09.2003 року [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВАВ № 391634 від 18.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1321 державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори [PERSON], померлому [PERSON] належить частка в майні померлої 30.01.1996 року [PERSON], а саме: на 1/3 частину земельної частки (паю), що знаходиться на території Джулинської сільської ради і належала їй на підставі Сертифіката серії РН № 039881. При житті [PERSON] не встиг оформити та зареєструвати своє право власності на вищезазначене майно, через, що спадкоємиця майна [PERSON] [PERSON] позбавлена можливості оформитись в спадкових правах на нього. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

До Краснокутського районного суду 15 березня 2010 року звернулася позивачка [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з відповідачем [PERSON] знаходяться в шлюбі з 07 червня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №30. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, в звязку з чим просить розірвати шлюб. Представник позивача за довіреністю в попередньому судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу та пояснив, що відповідач не приділяє уваги сімї, вчиняє постійні сварки та постійно погрожує фізичною розправою, що призвело до її розпаду. На даний час з [PERSON] проживають окремо. Вважає за таких обставин примирення та збереження сімї не можливе. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу просить покласти на позивачку.. Через канцелярію суду 26 березня 2010 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнав та прохав суд слухати справу без його присутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №136010, виданого повторно 14 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №30, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим та за таких обставин шлюб підлягає розірванню. Витрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд покладає на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок Лілії, [INFO] та Тетяни, [INFO] посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв'язку з чим ставить їхню сім'ю в тяжке матеріальне становище, а тому позивач змушена звернутись з позовом про стягнення аліментів до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити, відповідач позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги позивачки підтверджуються позовною заявою та доданими до неї документами, із яких видно, що діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 100 гривень на одну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, зазначивши, що 17 березня 1995 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] Данііла Руслановича, [INFO]. На теперішній час діти проживають разом з матірю. З січня 2010 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання дітей, тому вони перебувають повністю на утримані [PERSON], оскільки позивачу складно самостійно утримувати дітей, вона звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] Данііла Руслановича, [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з 20.01.2010 року та до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка підтримуючи свої позовні вимоги наполягла на їх задоволені у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що погоджується виплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі встановленому законом. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов предявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обовязку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Так, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач працює, має регулярний, дохід, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 7915 грн. 81 коп. заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи тим, що відповідач, як приватний підприємець, має приміщення по вул.1 Травня б.1 м.Балаклія, яке знаходиться на балансі Балаклійського ВУЖКГ, згідно договору №1/150 від 14.11.2008р. він користується комунальними послугами від ДП БРЗ, але з 01 жовтня 2008 року плату за надані послуги не сплачує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174&nbsp;цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], як приватний підприємець, має приміщення по вул.1 Травня, б.1. Згідно договору №1/150 від 14.11.2008р., позивач як спеціалізоване підприємство, здійснює надання комунальних послуг в тому числі і в будинку в якому розташоване приміщення відповідача, за які він повинен сплачувати плату у встановленому порядку, однак оплату послуг не здійснює, що призвело до утворення заборгованості станом на 01.01.2010 року в розмірі 7915 грн. 81 коп. size:11pt;"> Згідно ст.ст.67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобовязаний вносити своєчасно в установленому порядку. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім ;того, відповідно ;до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30,0 грн. а також судовий збір в розмірі 51,0 грн. Враховуючи наведене,&nbsp;на ;підставі ст.ст.&nbsp;67, 68 ЖК України,&nbsp;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

15.03.2010 року позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що мати [PERSON] перебувала в шлюбі з батьком [PERSON], в 2005 р. шлюб між ним було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Позивач вказала, що вона являється студенткою відділення Харківського автомобільно-дорожнього технікуму Міністерства освіти та науки України, за навчання сплачує щороку 3000 грн.. Крім того необхідно сплачувати кошти за проживання в гуртожитку та харчування. Мати позивача - [PERSON] ніде не працює, являється інвалідом 2 групи , отримує пенсію по інвалідності, отже не має змоги в повній мірі утримувати позивача. Відповідач працює в Борівському РВ ГУМВС України , отримує щомісяця стабільну заробітну плату . В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 300,00 грн., на час навчання, з дня подачі заяви до суду 15.03.2010 р. і до закінчення нею навчання. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта позивача (а.с.3,4), довідкою про склад родини (а.с.8), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 6 ), довідкою про навчання (а.с. 7). З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 181 ч.3, 199 ч. 1 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

23.10.2009року позивач звернулась в суд з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №73 в будинку 17 по вул. Грінченка в м. Львові. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що вона проживає з своїми неповнолітніми дітьми за адресою м. Львів, вул. Грінченка,17/73. На даний час у спірній квартирі зареєстровано четверо осіб: вона, двоє її неповнолітніх дітей та відповідач. Відповідач у спірній квартирі не проживає понад рік. Крім цього, він не сплачує плату за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги. Відповідач проживає за адресою [INFO]. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та у відповідності до п.9 ст.74ЦПК України повідомлення у газеті «Високий замок» від 05.03.2010р., заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою ЛКП «Збоїща-408» №1436 від 17.10.2009р. Як вбачається з долучених до матеріалів справи актів ЛКП «Збоїща-408» від 17.05.2008р., 22.06.2009р., 21.10.2009р. [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO], там не проживає. На адресу суду надійшли письмові пояснення [PERSON], який пояснив, що [PERSON] та [PERSON] є його дітьми. [PERSON] більше десяти років не проживає із своєю сестрою за адресою м. Львів, вул. Грінченка,16/73. Він знаходиться на обліку в наркологічному диспансері, ніде не працює, втратив інтерес до нормального життя, неодноразово направлявся на лікування від алкоголізму, проте це результатів не дало. Про позовну заяву його сестри, йому відомо проте він нею не цікавиться. Згідно ст.71ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 184. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його повному утриманні, а відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги позивача у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, про що надала відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний її батьком. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян стягнення аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач не надала суду відомостей, котрі дають право суду звільнити її від сплати судових витрат. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш розміру, встановленого діючим законодавством на дитину. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про визнання за ним права власності на самочинно збудований гараж, посилаючись на те, що влітку 1991- 1992 років вона за власні кошти самочинно по вул..Світанковій, 23 в м.Полтаві збудувала капітальний гараж № 1, загальною площею забудови 25.75 кв.м. Просить суд визнати за нею право власності на гараж № 1, загальною площею забудови 25.75 кв.м., корисною площею 24.0 кв.м., що має оглядову яму 2.7x0.75 м. обладнану погрібом 4.0x3.3м., який обладнаний вентиляцією. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, просили задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] підтримав позов, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач влітку 1991-1992 років за власні кошти самочинно по вул..Світанковій, 23 в м.Полтаві збудувала капітальний гараж № 1, загальною площею забудови 25.75 кв.м. корисною плошею 24.0 кв.м., що має оглядову яму 2.7x0.75 м. обладнану погрібом 4.0x3.3м., який обладнаний вентиляцією. Даний гараж має 100% ступінь завершення будівництва. Відповідно до відповіді управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Полтавській області проведена перевірка гаража гр..[PERSON] по вул..Світанковій,23 в м.Полтава, порушень вимог пожежної безпеки не виявлено. Відповідно до відповіді Полтавська міська санітарно-епідеміологічної станція погоджує розміщення самовільно збудованого гаража [PERSON] по вул..Світанковій, 23 в м.Полтаві. Згідно з технічним висновком від 06.07.2009р. при обстеженні гаража по вул..Світанковій, 23 в , м.Полтаві шкідливого впливу на основні конструкційні елементи, перевантаження чи механічного пошкодження не виявлено. Будівля гаража відповідає Державним будівельним нормам. За вимогами ст. 344, 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Тому суд приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем право власності на гараж №1, розташований в м. Полтава по вул.. Світанковій, 23.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 3054 грн. 91 коп. заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи тим, що він є квартиронаймачем [ADDRESS], який знаходиться на балансі Балаклійського ВУЖКГ, користується комунальними послугами від ДП «БРЗ», але з 01 січня 2009 року плату за надані послуги не сплачує. Представник позивача в судове засідання надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. align="justify">e="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. >e="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації місця проживання у вказаній квартирі підтверджується відповідною довідкою (а.с.4). Позивач як спеціалізоване підприємство, здійснює надання послуг з теплопостачання в тому числі в будинку в якому розташована квартира відповідача, за які він повинен сплачувати плату у встановленому порядку, однак відповідач плату не вносить, що призвело до утворення заборгованості станом на 01.01.2010 року в розмірі 3054 грн. 91 коп., яка підтверджується матеріалами&nbsp;справи (а.с.5). Згідно ст.ст.67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобовязаний вносити своєчасно в установленому порядку. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги ДП «БРЗ» обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги в розмірі 3054 грн. 91&nbsp;коп. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30,0 грн. а також судовий збір в розмірі 51,0 грн. &nbsp;>style="tag2:Times New Roman;font-size:12pt;">Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 67, 68 ;ЖК&nbsp;України,&nbsp;

Outcome: approved