Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. Щ, вбиральню Я1 недобудовану вбиральню Ю, навіс Я, ворота №20, №21, стінки підпірні №22, №23, паркан №24, цоколь №26, хвіртку №25, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сусаніна буд. 37 «а», в позовній заяві вказав, що 31.01.2008р. він за договором купівлі-продажу, посвідченому у нотаріальному порядку, приватним нотаріусом [PERSON] р.№399 придбав у власність недобудований житловий будинок № 37»а» за адресою м. Запоріжжя, вул. Сусаніна, позначений на плані літ. Ч. та фундамент під житловий будинок, позначений на плані літ. Щ зі всіма будівлями та господарськими спорудами. У 2008р. на місці фундаменту Щ було самовільно побудовано: недобудований житловий будинок, що на плані позначається літ. Щ., також було добудовано вбиральню Я1 недобудовану вбиральню Ю, навіс Я, ворота №20, №21, стінки підпірні №22, №23, паркан №24, цоколь №26, хвіртку №25. ОП ЗМБТІ був складений та затверджений технічний паспорт на зазначені споруди станом на 23.06.2009р. Позивач вважає, що набув право на збудовані об'єкти нерухомості на підставі ст. 375 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог, суду наданий технічний висновок Державного науково-дослідного та проектно-дослідницького інституту «НДІпроектреконструкція» про результати обстеження несучих та огороджуючи конструкцій жилого будинку №37«а» по вул. Сусаніна у м. Запоріжжя при незакінченому будівництві з метою визначення можливості його завершення. Б судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, визнати за ним право власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна: недобудований житловий будинок, що на плані позначається літ. Щ., вбиральню Я1 недобудовану вбиральню Ю, навіс Я, ворота №20, №21, стінки підпірні №22, №23, паркан №24, цоколь №26, хвіртку №25, розташовані на земельній ділянці площею 1598кв.м. Представник відповідача заперечень проти задоволення позову не має. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] заперечень проти позову не мають, свої права вважають не порушеними, про що надали письмові заяви. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: У відповідності до довідки наданої ОП ЗМБТІ за рішенням Запорізької міської ради від 21.03.1955р. №64 за [PERSON] та [PERSON] Онуфрієвичем зареєстрована земельна ділянка 1868м2 по вул. Сусаніна 37. У відповідності до рішення третейського суду від 29.11.2007р. №1-18/07 недобудований будинок Ч, фундамент під житловий будинок Щ з усіма господарськими спорудами виділено зі складу домоволодіння №37 по вул. Сусаніна м. Запоріжжя, по фактичному користуванню земельною ділянкою площею 1598м2, з присвоєнням поштової адреси: м. Запоріжжя, вул. Сусаніна, будинок 37 «а» та визнано право власності на цей будинок за [PERSON] 31.01.2008р. позивач придбав у власність за договором купівлі-продажу недобудований житловий будинок № 37 «а» за адресою м. Запоріжжя, вул. Сусаніна, позначений на плані літ. Ч. та фундамент під житловий будинок, позначений на плані літ. Щ зі всіма будівлями та господарськими спорудами, посвідченому у нотаріальному порядку приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованому у реєстрі за № 399, від продавця [PERSON] У 2008р. на місці фундаменту Щ було самовільно побудовано: недобудований житловий будинок, що на плані позначається літ. Щ., також було добудовано вбиральню Я1 недобудовану вбиральню Ю, навіс Я, ворота №20, №21, стінки підпірні №22, №23, паркан №24, цоколь №26, хвіртку №25, тобто створено нову річ. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруд тощо) виникає з моменту створення майна. У відповідності до ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать об'єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки, має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову. У відповідності до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. 31.01.2008р. позивач набув право власності на житловий будинок № 37«а» за адресою м. Запоріжжя, вул. Сусаніна, позначений на плані літ. Ч. та фундамент під житловий будинок, позначений на плані літ. Щ зі всіма будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 1598м2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому у нотаріальному порядку та у 2008р на місці фундаменту Щ було самовільно побудовано: недобудований житловий будинок, що на плані позначається літ. Щ., вбиральню Я1 недобудовану вбиральню Ю, навіс Я, ворота №20, №21, стінки підпірні №22, №23, паркан №24, цоколь №26, хвіртку №25. Позивачем суду наданий технічний висновок про результати обстеження несучих та огороджуючих конструкцій жилого будинку по вул. Сусаніна 37 «а» у м. Запоріжжя при незакінченому будівництві з метою визначення можливості його завершення, Державного науково-дослідного та проектно-дослідницького інституту «НДІпроектреконструкція», який згідно ліцензії, АВ №490061 протокол №23-Л від 25.08.09р. виданої Міністерством будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України, діючої до 25.08.2014р., має право проводити обстеження і оцінювання технічного стану будівельних конструкцій, несучих конструкцій будівель та споруд, а також інженерних мереж та споруд. Згідно висновку, обстеження житлового будинку у стадії незавершеного будівництва не виявлено деформацій і пошкоджень, знижуючих несучу спроможність та експлуатаційну придатність побудованих несучих та огороджуючи конструкцій, технічний стан несучих і огороджуючи конструкцій класифікується як нормальний 1 категорії. Тому суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved