overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 279 грн. 19 коп. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач не виконує покладених на нього зобовязань по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а тому утворилася сума боргу у розмірі 279 грн. 19 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив в звязку з частковою сплатою заборгованості та підтримала на суму 176 грн. 23 коп., пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 176 грн. 23 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. Відповідач в судове засідання без поважних причин не зявився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач зареєстровані та проживає за адресою: [INFO]. Зазначене підтверджується довідкою про склад сім'ї та прописку. Будинок № 22а по вул. Пушкарівський у м. Полтаві знаходиться на балансі Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці № 6. Особовий рахунок відкритий на імя відповідача [PERSON]. Відповідачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються позивачем, не оплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 176 грн. 23 коп. На підтвердження суми боргу позивачем надано розрахунки суми боргу за зазначений період. Позовна заява подана до суду в межах строку позовної давності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 176 грн. 23 коп. заборгованості. Також з відповідачів необхідно стягнути на користь держави 51 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ Київським районним судом м. Полтави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] міської ради, треті особи: [PERSON] державна нотаріальна контора, Орендне підприємство ЗМБТІ про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що 22.06.1996 року померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку № 23 по вул.Титова в м.Запоріжжя, який належав їй на підставі свідоцтва про право спадщину від 14.12.1988 року, виданого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-4348, 2-4350. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] згідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) являються позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Позивачі до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, однак, до теперішнього часу мешкають у спадковій частині будинку, тому, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважаються такими, що спадщину прийняли. У теперішній час позивачі звернулися до державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовили у зв»язку із тим, що факт прийняття спадщини підтверджується судовим порядком. Позивачі [PERSON]В, [PERSON] і [PERSON] просять визнати за ними право власності по 2/9 частини житлового будинку № 23 по вул.Титова в м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22.06.1996 року. Представник відповідача позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, копію спадкової справи № 407/1987р., суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 22.06.1996 року померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку № 23 по вул.Титова в м.Запоріжжя, який належав їй на підставі свідоцтва про право спадщину від 14.12.1988 року, виданого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-4348, 2-4350. [PERSON] і [PERSON] належало по 1/6 частині спірного будинку. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розділив спадщину. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] згідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) являються позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Таким чином, кожному зі спадкоємців першої черги [PERSON], [PERSON] і [PERSON] належить по: 2/3 : 3 = 2/9 частини спірного будинку. Позивачі до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, однак, до теперішнього часу мешкають у спадковій частині будинку, тому, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважаються такими, що спадщину прийняли. Тому суд вважає можливим позов задовольнити і визнати право власності по по 2/9 частини житлового будинку № 23 по вул.Титова в м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22.06.1996 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2006 року він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Красненською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 16, від якого вони дітей не мають. Спільне життя не склалося, з 2008 року відповідачка бажає заволодіти його майном, відправила його на лікування до психіатричної лікарні, примирення не можливе, шлюб існує тільки формально, що суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що має бажання зберегти шлюб, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу не суперечить інтересам подружжя, а навпаки має істотне значення для позивача, який в даний час не може залишатися один і потребує допомоги та стороннього догляду. 10 грудня 2008 року виходячи зі стану здоровя позивача його примусово було направлено до Херсонської обласної психіатричної лікарні, де він проходив курс лікування від психічного захворювання. Курс лікування було перервано племінницею позивача, яка незважаючи на заперечення лікарів забрала його з психіатричної лікарні і скориставшись його безпорадним станом змусила подати до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Стан психічного здоровя позивача погіршується і він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і тому розірвання шлюбу між ними суперечить перш за все інтересам позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, оскільки відповідає вимогам ст. 112 СК України та підтверджена матеріалами, доданими до неї, які суд визнає доказами згідно ст.ст. 57,64 ЦПК України. Так, в судовому засіданні суд знаходить встановленим, що сімя розпалася, відновити її не можливо, тому суд вважає за необхідне, згідно ст. 174 ЦПК України, ухвалити рішення про задоволення позову, та на підставі ст. 112 СК України шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію на суму 1087грн. 94коп. станом на 1 лютого 2010р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що відповідачі користуються послугами комунального підприємства, але за них не розраховуються на протязі тривалого часу. Відповідачі, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі користуються послугами позивача. Між ними склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить особовий рахунок. [PERSON] боргу підтверджується відповідним розрахунком і за весь період затримки розрахунку станом на 1 лютого 2010 року становить 1087грн. 94коп. та підлягає стягненню з відповідачів. При задоволенні вимог суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Квартира знаходиться в користуванні відповідачів за договором найму житлового приміщення. Вони у відповідності до ст.ст.64,67 ЖК України зобов'язані сплачувати комунальні послуги згідно з встановленими тарифами. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51грн., по 25грн. 25коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15грн. з кожного. На підставі ст.ст.64,67 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], яка народилася від шлюбу укладеного сторонами 07.02.1997 року. На даний момент [PERSON] проживає з позивачкою. [PERSON] пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, їй самотужки тяжко забезпечити дочку всім неохідним, так як дитина росте і її потреби збільшуються. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення згідно заяви. [PERSON] в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову суду не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по факту того, що відповідач є батьком дитини, яка утримується матірю врахувавши обставини щодо матеріального становища сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття і визначає розмір аліментів ? частину усіх видів заробітку /доходу/ боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] в тверді й грошовій сумі 1000 гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають дитину - доньку [PERSON], 16.07.2003р.н., шлюб з відповідачем розірвано 31.03.2009р. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим, вона змушена звернутись в суд. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, уточнивши їх, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі % частини з усіх доходів відповідача. Пояснила суду що 01.03.03 року вона обрала шлюб із [PERSON], зареєстрував його в Жовтневому відділі РАЦС Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 261. 31.03.09 року шлюб між ними розірваний в Жовтневому відділі ЗАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 89. Від шлюбу 16.07.03 року народилась донька, [PERSON], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КПЖЕП за місцем проживання. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, з червня 2008 року залишив родину та переїхав в інше постійне місце проживання. Відповідач в судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчив матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Оцінюючи докази суд виходить з положень ст. 60 ЦПК України. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ВЛ № 084232 від 31.03.09 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 31.03.09 року, актовий запис № 89. Як вбачається з свідоцтва про народження 1- ВЛ № 254092, [PERSON] народилася 25.01.2004 року, батьками дитини є [PERSON] - батько, [PERSON] Валеріївна- мати. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дигини і платника аліментів; відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. З ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-ХІУ "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Задовольняючи позов суд враховує, що відповідач [PERSON]М на даний час працює приватним підприємцем та має стабільний прибуток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду 01 квітня 2010 року з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 1977 року, шлюб зареєстровано міським відділом РАЦС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 21, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася. При таких обставинах подачьше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей у подружжя немає. Питання про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя вирішить самостійно. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і проситьрозірвати їх з відповідачкою шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив розірвати їх з відповідачкою шлюб, пояснив, що збереження сім'ї вже не можливе і буде суперечити інтересам кожного з них, строк для примирення їм не потрібен. Від шлюбу вони мають трьох дітей, які на даний час вже досягли повноліття. Питання про розподіл майна будуть вирішувати окремо. Крім того, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, просив покласти на нього. Відповідачка проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечувала та пояснила, що з питанням про розподіл майна, шо є їх спільною власністю, має намір звернутися до суду з самостійним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ІДПК України у разі визнання відповідачем позов, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 1977 року, який зареєстровано міським відділом РАЦС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ВЛ № 430020 від 21 січня 1977 року. Спільне життя подружжя не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Питання про розподіл майна будуть вирішувати окремо, оскільки відповідачка має намір звернутися до суду з окремим позовом. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачкою шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне, покласти на позивача, відповідачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з повозом про стягнення з відповідачів боргу за опалення. У своєму позові позивача вказав, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. За період з січня 2009 року по березень 2010 року у них утворилася заборгованість по сплаті за послуги з централізованого опалення у розмірі 3\~242,77 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу 3\~242.77 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання надав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить його задовольнити без його участі, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з*явилися, але відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов концерну «МТМ» до [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов*язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Згідно довідки та розрахунку заборгованість у відповідачів складає 3\~242,77 грн. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов концерну «Міські теплові мережі» повністю знайшов своє обґрунтування і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 138,45 грн., мотивуючи тим, що відповідач користується послугами «Водоканалу» з водопостачання і водовідведення, проте оплату за надані послуги належним чином не проводить, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 138,45 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та пояснив, що підприємство належним чином на договірних умовах надає послуги відповідачу по водопостачанню, тому відповідач відповідно до умов укладеного договору повинен проводити щомісячні виплати за надані послуги, але [PERSON] порушує взяті на себе зобовязання по виплаті суми, тому виникла заборгованість, яку він просить стягнути з відповідача, також просить стягнути з відповідача судові витрати на ІТЗ судового процесу в розмірі 30 грн., понесені ним при подачі позову до суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не прибула, про слухання справи сповіщена належним чином, про що в матеріалах справи маються зворотні повідомлення, але про причини неявки суд не сповістила, заяв про відкладення справи або слухання справи за її відсутністю не направила. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги КП «ІВУВКГ» підлягають задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] проживає за адресою - [ADDRESS], та на договірних умовах користується послугами підприємства. Являючись абонентом підприємства згідно п.13.3 «Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України» на [PERSON] відкрито особовий рахунок № 13378 та видано абонентську книжку, із особового рахунку вбачається, що відповідач належним чином не проводить щомісячні виплати за надані послуги і станом на 01.02.2010 р. виникла заборгованість, яка на день розгляду справи в суді не виплачена. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про питну воду і питне водопостачання», ст. ст. 67, 68 Житлового Кодексу України, п. 10 ухвали КМУ від 30.12.1997 р. № 1497 і п. 12.3 і 12.9 «Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України» абоненти, громадяни, споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати комунальні послуги. Оскільки умови зобовязань абонентом не виконуються належним чином, сума боргу підтверджена особовим рахунком, який відкрито на абонента [PERSON], то суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» суму боргу в розмірі - 138,45 грн., та витрати на послуги ІТЗ в розмірі 30 грн., на корись держави судовий збір в розмірі 51 грн. відповідно до ст. 89 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

КП «Житсервіс-2» звернулося до суду із позовом, з подальшим уточненням, про стягнення з [PERSON], заборгованості по оплаті витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території мотивуючи тим, що відповідач належним чином оплату вказаних послуг не проводить, внаслідок чого утворилася заборгованість, в сумі 1040грн. 45коп., від виплати якої відповідач в добровільному порядку ухиляється. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неприбуття не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно даних особового рахунку №10788, заборгованість [PERSON] по оплаті витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території станом на 01.02.2010р. становить 1040 грн. 45 коп. Вказана заборгованість утворилася за період з 01.01.2007р. по 01.02.2010р. Відповідно укладеного договору КП «Житсервіс-2» зобовязаний проводити весь комплекс робіт, необхідний для підтримання будинку в належному стані. Склад витрат повязаних з витратами на утримання будинку та прибудинкової території, які входять в плату за користування житлом, затверджені постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 р. П.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо фактично користувався ними. Оскільки відповідач оплату послуг КП «Житсервіс-2» належним чином та у встановлені строки не проводив, з нього належить стягнути заборгованість в розмірі 1040,45грн. Також суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51грн., відповідно до ст.88 ЦПК, та на користь КП Житсервіс-2 витрати на ІТЗ в розмірі 30 грн.

Outcome: approved