Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі 5878,60 грн., зазначивши, що відповідач мешкає за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Федорівка, вул. Тиха, 8 та є споживачем електричної енергії ВАТ „Запоріжжяобленерго, яка постачається йому підрозділом Запорізьким районом електричних мереж без укладання договору. 29 жовтні 2004 року представниками Запорізького РЕМ було встановлено, що відповідальний споживач [PERSON] порушив Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 шляхом підключення на введенні без обліку за допомогою алюмінієвих затискачів на підставній опорі, до якої була підставлена деревяна дробина довжиною 2 м., про що представниками Запорізького РЕМ був складений акт № 00011590 від 29.10.2004 р. про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем. Сума збитків, завданих ВАТ „Запоріжжяобленерго в особі Запорізького РЕМ відповідно до даного акту склала 5878,60 грн., які до теперішнього часу відповідачем [PERSON] не відшкодовані. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 5878,60 грн., суму сплаченого державного мита в сумі 58,79 грн., а також витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що дійсно, таке порушення мало місце, але просив при розгляді справи щодо порушення ПКЕЕ за даним актом застосувати позовну давність, про що надав суду відповідну заяву, яка знаходиться в матеріалах справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. В судовому засіданні судом встановлено та не заперечувалося відповідачем [PERSON], що він мешкає за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Федорівка, вул. Тиха, 8 та є споживачем електричної енергії ВАТ „Запоріжжяобленерго, яка постачається йому підрозділом Запорізьким районом електричних мереж без укладання договору на постачання електричної енергії. 29 жовтня 2004 року представниками Запорізького РЕМ було встановлено, що відповідальний споживач [PERSON] порушив Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 шляхом підключення на введенні без обліку за допомогою алюмінієвих затискачів на підставній опорі, до якої була підставлена деревяна дробина довжиною 2 м. До огляду електроустановки власник рейдову бригаду не допустив. Штанги із затискачами були зняті споживачем в присутності рейдової бригади. Про виявлене порушення представниками Запорізького РЕМ був складений акт № 00011590 від 29.10.2004 р. про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, який був підписаний представниками Запорізького РЕМ. Побутовий споживач [PERSON] від підписання акту відмовився, про що представниками Запорізького РЕМ в акті було зроблено відповідну відмітку. Сума збитків, завданих ВАТ „Запоріжжяобленерго в особі Запорізького РЕМ відповідно до даного акту склала 5878,60 грн. Таким чином, встановлено, що внаслідок порушення вимог ст. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою НКРЕ України № 1416 від 22.11.1999 року, відповідачем безобліково було спожито електричної енергії на суму 5878,60 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив клопотання, яким просить суд при розгляді даної справи щодо порушення ПКЕЕ за зазначеним вище актом застосувати строк позовної давності. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові Позовна давність за порушення побутовим споживачем [PERSON] Правил користування електричної енергії для населення, яке виявлено 29 жовтня 2004 р. сплила 29 жовтня 2007 року. При цьому до суду із даним позовом позивач звернувся лише тільки у березні 2010 року. За таких обставин суд вважає необґрунтованими вимоги ВАТ „Запоріжжяобленерго, предявлені щодо стягнення з відповідача суми вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення побутовим споживачем Правил користування електричною енергією для населення, яке виявлено за актом № 00011590 від 29.10.2004 року, оскільки із позовними вимогами про стягнення суми завданих збитків позивач звернувся після спливу строків позовної давності, а відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про застосування строків позовної давності. З урахуванням викладеного, та

Outcome: dismissed