Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

16.10.2009 року представник позивача звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просить зобов»язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] у спосіб аналогічний її поширення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5\~000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. З квітня 2009 року позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу з контролю за благоустроєм міста при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради. [PERSON] проживає в [INFO] разом зі своїми батьками та неповнолітньою дитиною. Квартира розташована в будинку Житлового кооперативу «Ювілейний». Головою вказаного кооперативу являється [PERSON]. 05.10.2009 рокук близько 13.00 годин [PERSON] особисто прийшла до місця роботи позивача дочекалась прийому в.о. начальника відділу з контролю за благоустроєм міста при виконавчому комітеті [PERSON] та незрозуміло з яких причин почала доводити до відома керівництва неправдиву інформацію про їх підлеглу [PERSON]. В своїх усних повідомленнях [PERSON] розповідала про факти, які не мали місця в житті позивачки та про негативні якості позивачки. Про факт розповсюдження [PERSON] недостовірної інформації про себе позивачці стало відомо після того як в.о. начальника відділу запросив її до свого кабінету та почав розпитувати її про відомості, які йому стали відомі про неї після поширення їх [PERSON] та запитував, чи правдиві вони. Розпитуючи свою підлеглу керівник наголосив, що свою суб»єктивну думку про неї відповідач висловлювалась в брутальній, принизливій формі, запевняючи, що вона говорить про достовірно відомі їй факти. Відповідач стверджувала, що [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності, безвідповідальна, не комунікабельна. Своїми діями [PERSON] принизила честь та ділову репутацію [PERSON] Наслідками розповсюдження [PERSON] неправдивої інформації про [PERSON] стали не тільки підрив її авторитету в очах керівництва, перед колегами, а й глибинні душевні страждання [PERSON] Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила відмовити в задоволенні її позову, оскільки ніяку недостовірну інформацію щодо [PERSON] вона не розповсюджувала. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснив, що ніякої недостовірної інформації щодо [PERSON] відповідач не розповсюджувала та не принижувала її честь та гідність. Крім того 31.07.2007 року постановою Бориспільського міськрайонного суду відносно [PERSON] обвинуваченої за ст. 191 ч. 2 КК України було застосовано амністію, звільнивши її від кримінальної відповідальності. В зв»язку з чим це не є недостовірною інформацією. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що особисто відповідача він не знає, знає лише наглядно. На початку жовтня 2009 року зайшла жінка, як в подальшому з»ясувалось відповідачка [PERSON], яка повідомила, що «у Вас на роботі працює судима», він відповів, що не знає таку. Після чого вона повідомила, що піде в прокуратуру, при цьому запитала де знаходиться відділ кадрів. Крім того вона запитувала про те, чи працює в нас [PERSON], він відповів що працює. Після чого зайшла [PERSON] він їй повідомив, що приходила якась жінка, яка сказала, що у нас працює судима, після чого [PERSON] почала плакати . Жінка не казала, що саме [PERSON] судима і що вона не належним чином виконує свої обов»язки. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача, покази свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] працює головним спеціалістом відділу з контролю за благоустроєм міста Бориспіль виконавчого комітету міської ради з березня 2009 року. Відповідно до ст. 28 Конституції України та ст. 270 Цивільного кодексу України кожна людина, фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Згідно з розясненнями, наданими в ч. 3 ст. 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, позивачем не доведено в судовому засідання обставину, що відповідач [PERSON], саме про неї повідомляла [PERSON] про те, що вона судима. Крім того це ж підтвердив свідок [PERSON], який показав, що жінка не казала, що саме [PERSON] судима і що вона не належним чином виконує свої обов»язки. Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2007 року застосовано до [PERSON] обвинуваченої за ст. 191 ч. 2 КК України амністію, звільнивши її від кримінальної відповідальності. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обєктивним обставинам справи, суд прийшов до переконання, що позивачем [PERSON] не доведено та не обгрунтовано, що саме відносно неї було поширено недостовірну інформацію чим принижено її честь, гідність, а також ділову репутацію. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed