overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

18.03.2010р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що між ВАТ «Донецькобленерго» в особі Волноваської РЕМ та відповідачем виникли цивільні правовідносини, а саме: з боку позивача - це постачання електроенергії, контроль її споживання шляхом зняття показів приладу обліку, а з боку відповідача - це споживання електроенергії, оплата за спожитої електричної енергії. 10.02.2009 року рішенням Волноваського районного суду з відповідача на користь ВАТ «Донецькобленерго» в особі Волноваської РЕМ стягнуто заборгованість в сумі 531.81грн. Рішення набрало чинності 02.03.2009 року, однак до теперешнього часу вказане рішення з боку відповідача не виконується, у разі чого відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченної суми. Таким чином за період з 02.03.2009 року по 20.10.2009 року загальна сума 3% річних від простроченої суми заборгованості складає 10грн 14коп. Загальна сума збитків від інфляції складає 23 грн 40коп. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягав, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі позову. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виповнюватися належним чином, у випадку невиконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченної суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 10.02.2009 року рішенням Волноваського районного суду з. відповідача на користь ВАТ «Донецькобленерго» в особі Волноваського РЕМ стягнуто заборгованість в сумі 531.81грн. Рішення набрало чинності 02.03.2.009 року (а.с. 7). За період 02.03.2009року по 20.10.2009 року загальна сума 3% річних від простроченої суми заборгованості складає 10грн 14коп. Загальна сума збитків від інфляції складає 23грн 40коп. (а.с.5-6), тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності їй, договору міни ВЕК №726061 від 31.03.2007 р. Заявлені вимоги мотивує тим, що 31 березня 2007 р. між нею та [PERSON] було укладено договір міни, за яким остання передала заявниці житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Чкалова 1 в м. Комсомольська, а [PERSON] передала [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS]. В звязку із неправильністю написання її прізвища в договорі, виникла необхідність у зверненні до суду з відповідною заявою. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та пояснила, що при укладенні договору міни її прізвище на українській мові писалось як «Свищова», але у 2007 р. при обміні паспорту їй було видано паспорт на прізвище «Свіщова». Крім того зазначила, що встановлення факту необхідно для вирішення питання щодо приватизації земельної ділянки, а через помилку у прізвище це є неможливим. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи представник Управління архітектури і містобудування м. Комсомольська /зацікавлена особа/ до суду не зявився. Направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши представлені у справі письмові докази, судом встановлено наступне: 31 березня 2007 р. приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу було посвідчено договір міни, укладений між заявницею [PERSON] та [PERSON] /реєстровий № 2116/. Відповідно до зазначеного договору міни [PERSON] передала [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS], а [PERSON] передала [PERSON] належний їй житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться по вул. Чкалова 1 в м. Комсомольську (а.с.5). Вказана обставини підтверджена відповідним витягом з Державного реєстру правочинів. У вказаних вище документах прізвище заявниці було зазначено як «Свищова». Як вбачається з матеріалів справи 06 червня 2007 р. Комсомольським МВ УВМС України в Полтавській області заявниці було видано паспорт громадянина України на імя [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] (а.с.8). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, беручи до уваги що рішення суду про встановлення такого факту є підставою для оформлення приватизації, а допущена помилка у прізвище заявниці, перешкоджає у здійсненні її передбаченого Законом права, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей, народжених у шлюбі. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбні стосунки між сторонами не склалися, шлюб розірвано, після чого відповідач самоусунувся від утримання дітей. Ставить питання про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у звязку з тим, що він працює переважно сезонно і має нерегулярний, мінливий дохід. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з викладених підстав і пояснила, що відповідач є батьком народжених нею синів [PERSON] та [PERSON]. Однак, після розірвання шлюбу, відповідач мало приділяє уваги вихованню дітей, коштів, які він добровільно надавав на утримання дітей недостатньо, щоб забезпечити їх всім необхідним. Старший син [PERSON] в 2009 році поступив на навчання до Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею і навчається на першому курсі денної форми навчання. В звязку з цим самостійного заробітку немає і не може себе утримати. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що після розірвання шлюбу у 2002 році з позивачкою проживали разом до 2006 року. З того часу спілкування з дітьми не припиняв. У межах своїх заробітків надавав кошти для дітей. Крім того, матеріально підтримував старшого сина під час навчання у Військовому ліцеї в смт. Богородчанах, де раніше працював відповідач. Не заперечує щодо грошового утримання синів, однак вказаний розмір позовних вимог є надто великим для нього, оскільки на даний час постійного заробітку немає. Тому, просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі синів [PERSON], [INFO], який є повнолітнім віком до 23 років, але продовжує навчання, та [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. Сини [PERSON] та [PERSON] спільно проживають з позивачкою. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач є особою працездатного віку, може надавати таку допомогу. Відповідач не має постійного місця роботи, тому у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. Суд, при встановленні розміру аліментів, враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки та платника аліментів. Виходячи з наведених позивачкою доводів, викладених відповідачем заперечень, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 350 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO] та 300 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO] На підставі наведеного, ст.180,181,182,184,191,199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка утворилась за період з січня 2009 по січень 2010 року у розмірі 2845,83 грн., а також стягнути понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не звертались, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачі проживають за адресою [INFO], та користуються послугами Концерну „Міські теплові мережі, однак оплату здійснюють не в повному обсязі, в результаті чого за період з січня 2009 по січень 2010 утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 2845,83 грн., яку просить стягнути на їх користь. Згідно п. 1.3 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води назначено Концерн „Міські теплові мережі в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно до ст. 68 ЖК України, ст. 815, 820 ЦК України наймач зобовязаний своєчасно щомісяця вносити квартирну плату та оплату за комунальні послуги. Згідно ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть солідарну майнову відповідальність по зобовязанням, що випливають з договору найму жилого приміщення. Таким чином, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, однак відповідачами зобовязання не виконуються, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно з відповідачів на користь позивача стягнути суму боргу у розмірі 2845,83 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача з відповідачів також необхідно стягнути 30 грн. - за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах Публічного Акціонерного товариства "Універсал-БАНК" з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором СЕ№ 88564 від 17.09.2008 року, свій позов мотивуючи тим, що 17 вересня 2008 року ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та громадянка [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з умовами договору ПАТ "УНІВЕРСАЛ-БАНК" з 17.09.2008 року по 05.09.2012 року надав відповідачу споживчий кредит у національній валюті на загальну суму 12000(дванадцять тисяч) гривень 00 копійок із розрахунку 38,6% річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом тим самим виконати свої зобовязання згідно укладеного договору. Кредит [PERSON] отримала 17.09.2008року та свої зобовязання передбачені кредитним договором не виконала. В судове засідання представник позивача ПАТ "УНІВЕРСАЛ-БАНК" [PERSON] в судове засідання не зявився надав суду заяву провести розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення суду, підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявилася хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи згідно чинного законодавства, про причини не явки суд не повідомила клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, за наявними в справі доказами та ухвалити заочне рішення, так-як представник позивача не заперечує проти цього. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що 17.09.2008 року між ПАТ "УНІВЕРСАЛ-БАНК" і [PERSON], укладався кредитний договір СЕ № 88564 (а.с.7- 12). Відповідно до виписки банку [PERSON] отримала за кредитним договором СБ № 88564 суму 12000,00 грн..(а.с.18). Станом на 23 березня 2010 року заборгованість за кредитним договором СЕ № 88564 в сумі 17832(сімнадцять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 42 копійки в тому числі - непогашений кредит 9684(девять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 84копійки; сума прострочена заборгованість по сумі кредиту 2315(дві тисячі триста пятнадцять) гривень 16 копійок; за відсотками - 5832(пять тисяч вісімсот тридцять дві)гривні 42 копійки; підвищені відсотки 1475(одна тисяча чотириста сімдесят пять)гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона 25 серпня 2004 року у виконкомі Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області уклала шлюб з відповідачем про що в книзі реєстрації актів про одруження 27.08.2004 року зроблено актовий запис № 5. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя в результаті чого між ними постійно виникають непорозуміння. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача і не бажає підтримувати з ним подружні стосунки, і тому вважає, що сім'я розпалася остаточно, а спільне життя з ним та збереження шлюбу неможливе і може зашкодити її особистим інтересам та інтересам її дітей. Позивач в судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, просить не надавати строк для примирення, оскільки на протязі трьох років вони не проживають разом. Відповідач в судове засідання не з'явилася, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, з позовом згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 року, який було зареєстровано у виконкомі Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 5, як вбачається зі свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 220283. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та надалі залишиться проживати з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 026104. Судом також встановлено, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення та розірвати шлюб, оскільки сторони разом не проживають вже на протязі трьох років, спільне господарство не ведуть, в своїх заявах просять не надавати їм строк для примирення. Відповідно до ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги підтримувала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Таким чином, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.03.2010 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Сторони мають спільну неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], 14 січня 2007 року, яка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Таким чином, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.03.2010 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Сторони мають спільну неповнолітню дитину : [PERSON], 14 січня 2007 року, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, 08.08.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №232. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Одруження з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, різних поглядів на життя. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 08.08.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис №232 розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Таким чином, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 08.08.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кудрявець) А.В. було зареєстровано шлюб, актовий запис №232. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися, внаслідок чого станом на час розгляду справи сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спільна неповнолітня дитина проживає разом з [PERSON] Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сімя розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved