Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-18 00:00:00

В липні 2007 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги в якому вказувало, що відповідачі та їх неповнолітні діти – [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , 2003 року народження, зареєстровані та проживають в будинку по [ADDRESS] . Відповідачі договір на отримання послуг з вивезення твердих побутових відходів з позивачем не укладали, але отримували комунальні послуги та користувалися ними. Враховуючи те, що споживачі надані послуги не оплачували, тому [PERSON] просило стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованість, що виникла за період з [INFO] року на загальну суму 530,67 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В червні 2008 року представник позивача надав суду уточнену позовну заяву в якій збільшив розмір позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість, що виникла за період з [INFO] року на загальну суму 641,81 грн. В судовому засіданні представник позивача – [PERSON] – уточнені вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що відповідачі та їх неповнолітні діти, а в їх відсутність та з їх дозволу – інші особи - проживали в будинку по [ADDRESS] , отримували комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів, однак не сплачували їхню вартість, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 641,81 грн. Разом з тим звертала увагу на необґрунтованість заперечень відповідачки щодо проживання сім’ї останньої за іншою адресою (в [ADDRESS] ), вказуючи на те, що ця будівля не належить до житлового фонду, не пристосована для проживання та не обслуговується позивачем. Тому просила про повне задоволення позову. [PERSON] , як відповідачка та представник співвідповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що постійно проживає разом з сім’єю по [ADDRESS] , де сім’я має компостну яму та самостійно утилізує тверді побутові відходи. Тому, вказуючи на відсутність між сторонами договірних відносин щодо обслуговування позивачем будинку, розташованого по [ADDRESS] та сплив позовної давності щодо частини вимог, вважала їх необґрунтованими. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим розглядати справу без участі відповідача [PERSON] , оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки (представника співвідповідача), показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, а також матеріали кримінальної справи [NUMBER] по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] є власником і членом сім’ї власника житлового будинку [ADDRESS] та за період з [INFO] року проживали в ньому разом з неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження. Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження: - показаннями допитаного в якості свідка голови квартального комітету [PERSON] , яка пояснила, що сім’я [PERSON] з 2004 року проживає по [ADDRESS] ; - копією рішення Вознесенського міськрайонного суду від [INFO] року (а.с.42-43), згідно якого було визнано дійсним договір за яким відповідач придбав будинок по [ADDRESS] ; - частково – копією акту квартального комітету від [INFO] року – в частині проживання сім’ї [PERSON] за період з [INFO] року в будинку по [ADDRESS] (а.с.78); - копією акту мешканців [ADDRESS] та [ADDRESS] від [INFO] року, затвердженої головою квартального комітету [PERSON] , згідно якого з листопада 2004 року сім’я [PERSON] мешкає по [ADDRESS] (а.с.80-83); - частково – копією акту мешканців [ADDRESS] від [INFO] року, затвердженої головою квартального комітету [PERSON] – в тій частині, що сім’я [PERSON] з листопада 2004 року по [ADDRESS] не мешкає (а.с.85-86); - копією акту контролера [PERSON] [PERSON] від [INFO] року за підписом споживача [PERSON] , за яким станом на дату складання акту сім’я [PERSON] проживала по [ADDRESS] (а.с.92); матеріалами кримінальної справи [NUMBER] : - копією довідки квартального комітету, згідно якої сім’я [PERSON] станом на [INFO] року мешкала по [ADDRESS] (а.с.105); - копією постанови Вознесенського міськрайонного суду від [INFO] року про надання дозволу на обшук за встановленим слідчим місцем проживання сім’ї [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.120); - копією вироку Вознесенського міськрайонного суду від [INFO] року з якого вбачається те, що в 2005 році сім’я [PERSON] проживала [ADDRESS] (а.с.269-272) та іншими матеріалами справи. Разом з тим, як вбачається з показань свідка [PERSON] та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с.91, 93-94) за період з [INFO] року та з [INFO] року житлом з дозволу власників користувалися інші особи в кількості трьох чоловік. Інші обставини, зазначені сторонами, не знайшли свого належного підтвердження в судовому засіданні. Так, суд критично відноситься до наданих сторонами актів про склад сім’ї та місце проживання відповідачів, як таких, що складені без проведення належної перевірки. Тому вони оцінюються судом лише в сукупності з іншими наданими сторонами доказами, що підтверджують ці обставини. Водночас суд не приймає до уваги доводи представника позивача в тій частині, що будівля по [ADDRESS] , не належить до житлового фонду, наслідком чого є неможливість її використання для особистого проживання. Так, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч. 1 ст. 29 ЦК України). Оскільки визначення місця проживання відповідачів та їх неповнолітніх дітей є обставиною, від якої залежить встановлення саме факту знаходження сторін в договірних відносинах, тому належність будинку по [ADDRESS] до житлового фонду не є прициповим. Судом також встановлено, що в порушення п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі не укладали в письмовій формі договір з виконавцем послуг ( [PERSON] ), однак відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України в період проживання в будинку споживачі знаходилися в договірних відносинах, оскільки вони та за їх відсутності – інші особи - отримували послуги та користувалися ними. Обсяг прав та обов’язків сторін при неукладенні окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг. Судом на підставі показань свідка [PERSON] та письмових доказів (а.с.108-110) встановлено, що споживачам надавалися належної якості послуги з вивезення твердих побутових відходів, доказів протилежного сторонами не надано. Разом з тим відповідачі послуги не оплачували, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України, п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про відходи» від 5 березня [INFO] року споживачі та повнолітні члени їх сім’ї зобов’язані повністю сплачувати надані їм житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За такого, з відповідачів, з врахуванням встановлених судом обставин, позовної давності до частини вимог (про застосування якої було заявлено [PERSON] ), тарифів на послуги, на підставі ст.ст. 256, 257, ч. 1 ст. 261, ч. 4 ст. 267, ст.ст. 526, 530, п. 6 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає стягненню в рівних частках заборгованість на користь [PERSON] за періоди з [INFO] року та з [INFO] року в сумі 192,69 грн. В силу ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 9 грн. витрат з інформаційно – технічного забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при зверненні до суду та 15 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: partial