Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 5157,61 грн., а саме: 1218,55 грн. – борг за кредитом; 121,96 грн. – по сплаті відсотків; 364,48 грн. – щомісячна комісія; 120,35 грн. – пеня по простроченим відсоткам; 359,01 грн. – пеня по простроченої щомісячної комісії, також просить судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу за кредитними договором, у заявленому розмірі. Також пояснив, що відповідач сплачував кошти на транзитний рахунок, на час розгляду справи відповідачем було сплачено 3337,45 грн. основного боргу; 919,11 грн. – відсотки за користуванням кредитом; 1093,44 грн. – щомісячної комісії банку. Борг виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору. Щодо виконанням відповідачем пункту 2.2. Договору, представник позивача пояснив, що таким чином був складений договір, сплата комісії банку, що передбачена п. 1.3. Договору, не є тотожною з комісією банку, що зазначена у п. 2.2. Договору. Відповідач позов не визнав повністю, пояснив суду що ним повністю були виконані умови договору, та сплачені повністю грошові кошти, як-то передбачено умовами Договору, зокрема п. 2.2. Договору. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі 29 вересня 2005 року був укладений кредитний договір [NUMBER] , за умовами якого відповідачу був наданий кредит у сумі 4556,0 грн., що відповідає ст. ст. 1054-1055 ЦК України. У відповідності до п. 2.2. Договору позичальник був зобов’язаний щомісяця, в період з 1 по 10 числа кожного місяця, перераховувати грошові кошти в сумі 221,0 грн. на визначений сторонами транзитний рахунок, з метою погашення заборгованості за кредитом, нарахованих процентах за кредитом та комісійної винагороди банку, до 29 вересня 2007 року. Пунктом 2.3. Договору передбачалося, що позичальник уповноважив банк погашати заборгованість за Договором, у тому числі відсотки та комісійну винагороду банку, з грошових коштів, які будуть надходити від позичальника на транзитний рахунок. Викладені умови договору відповідають ст. ст. 1048-1049, 1054 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи те, що п. 2.2. Договору прямо передбачений порядок сплати відповідачем сукупності сум боргу за договором, у сумі 221,0 грн. щомісяця, шляхом зарахування їх на транзитний рахунок, в тому числі суми комісійної винагороди банку, безпідставним є ствердженням представника позивача щодо сплати суми комісійної винагороди банку, ще у відповідності до п. 1.3. Договору, тобто, вказана сума комісійної винагороди банку відповідно до п. 2.2. Договору, яка сплачувалася відповідачем щомісяця, та входила до суми 221,0 грн., є тотожною визначеної п. 1.3. суми щомісячної комісійної винагороди банку, яка повинна сплачуватися відповідачем щомісяця, а тому не має підстав для стягнення подвійної суми комісійної винагороди банку. А так як у судовому засіданні з достовірністю було встановлено виконання відповідачем умов кредитного договору, як-то передбачено п.п. 2.2., 2.3. щодо проведення щомісячних платежів до 29 вересня 2007 року, у сумі 221,0 грн., у задоволенні позову повинно бути відмовлено. Встановлені у судовому засіданні обставини підтверджуються наступними доказами: договором кредитування; договором застави; актом перевірки предмету застави; платіжними документами щодо отримання відповідачем суми кредиту; квитанціями щомісячної сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором. Судові витрати по справі повинні бути покладені на позивача.

Outcome: approved