Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Звенигородське підприємство теплових мереж звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання. Позов обгрунтовується тим, що позивач з 01.09. 2006 року по 30.09.2008 року надавав відповідачці послуги з теплопостачання належної їй квартири [ADDRESS], проте відповідачка їх не оплачувала , що призвело до утворення боргу за вказаний період в сумі 1646,93 гривень. Представник позивача просить позов задовольнити повністю, стягнути з відповідачки борг за теплопостачання належної їй квартири та судові витрати по сплаті витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи судом в сумі 30 гривень. Відповідачка позов визнала, не заперечує проти його задоволення і пояснила, що дійсно в період з вересня 2006 року по вересень 2008 року вона не оплачувала послуг позивача за теплопостачання належної їй квартири [ADDRESS], оскільки вона тимчасово не працює, знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Власником зазначеної квартири вона стала внаслідок приватизації в грудні 2006 року, проте вона проживала в даній квартирі тривалий час і до грудня 2006 року. Борг в сумі 1646,93 гривень вона визнає повністю і зобов'язується його сплатити. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 ЦПК цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про власності від 26.12.2006 року відповідачка є власником квартири [ADDRESS] 15 жовтня 2006 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS].. На виконання вказаного договору позивач надавав послуги з централізованого опалення зазначеної квартири в період з 1.09.2006 року по 30.09.2008 року, але плати за надану послугу не одержував. Суд вважає, що оскільки відповідачка користувалася послугами наданими їй позивачем з теплопостачання належної їй квартири, тому вона зобов'язана їх оплатити. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Борг відповідачки за період з 1.09.2006 року по 30.09. 2008 року складає 1646, 93 гривень, зазначену суму слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідачки слід стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи судом, сплачені позивачем в сумі 30 гривень. Від сплати судового збору сторони звільнені: позивач - на підставі рішення Звенигородської міської ради № 24-10/У від 23.01.2008 року « Про звільнення Звенигородського ПТМ від сплати державного мита», відповідачка - на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року « Про державне мито». На підставі 526, 527 ЦК України, ст. 20,21 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» від 24.05.2004 року, ст. 25 Закону України « Про теплопостачання» від 02.06.2005 року, п. 12,20,21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved