Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що 24 травня 2001 року [PERSON] подарував [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) незавершене будівництвом будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS], готовність якого складала 88 відсотків. Рішенням колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області від 21.06.2007 року за позовом [PERSON] і [PERSON] вищевказаний договір в частині дарування 2/3 частини будинковолодіння був визнаний недійсним. У судове засідання судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області [PERSON] і [PERSON] подали письмовий договір нібито укладений між ними і [PERSON] від 10.06.1993 року про спільне будівництво будинку по [ADDRESS] з метою утворення спільної власності, хоча в суд першої інстанції такий договір позивачами не надавався і предметом дослідження у судовому засіданні суду першої інстанції не був. Договір від 10.06.1993 року із [PERSON], який зазначений стороною в ньому, не підписувався. Просить визнати договір від 10.06.1993 року між [PERSON] - з однієї сторони і [PERSON] та [PERSON] -з другої сторони, про спільне будівництво будинку з метою утворення спільної власності, визнати неукладеним. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши подані докази та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.2 ч.І ст.44 ЦК (1963 року) угоди громадян між собою на суму понад 100 карбованців, за винятком угод, що виконуються при їх вчиненні, вчиняються у письмовій формі. Згідно із ч.2 ст.44 ЦК (1963 року) письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх вчиняють. З письмових доказів, поданих позивачкою, вбачається, що [PERSON], як одна із сторін договору про спільне будівництво будинку з метою утворення спільної власності від 10.06.1993 року договір не підписував. Ця обставина підтверджується матеріалами перевірки, що проводилась Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області та висновком спеціаліста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України від 07.05.2008 року. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 26.01.2010 року в справі була призначена судова почеркознавча експертиза. Не зважаючи на неодноразові вимоги суду, відповідач [PERSON] не надав суду вільних зразків свого підпису та рукописного тексту, без яких проведення експертизи є неможливим. Відповідно до ч.І ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від надання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу не можливо, суд може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена. Згідно із ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачами не подано жодних доказів, які б спростовували доводи позивачки. За таких обставин, суд вважає обставини, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, доведеними. Згідно із ч.І ст.153 ЦК (1963 року) договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто домовленості за всіма істотними умовами у формі, яка вимагається у відповідних випадках. Оскільки договір від 10.06.1993 року між відповідачами про спільне будівництво будинку з метою утворення спільної власності [PERSON] , як однією із сторін у цьому договорі, не підписаний , договір слід визнати неукладеним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved