Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що 03 серпня 2006 року близько 24 години в м.Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: «Шевроле-Авео», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить йому на праві власності та автомобілем «ВАЗ-2105», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить на праві власності [PERSON] Особою винною у скоєнні ДТП є відповідач [PERSON], що підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи від 24 березня 2009 року. У результаті ДТП його автомобілю «Шевроле-Авео», державний номер [NUMBER] заподіяні технічні ушкодження. Сума заподіяного йому у результаті ДТП матеріального збитку складає 9837 грн. 66 коп. Крім того, у результаті ДТП йому заподіяна істотна моральна шкода, що виразилася: у переживаннях із приводу пошкодження його власності, прохання до винного про відшкодування збитку, необхідність звернень із приводу розгляду даного ДТП в органи міліції та з даним позовом до суду. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює в 8000 грн. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача власника автомобіля [PERSON] на його користь вищезазначені суми, а також витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн., за видачу судово-медичної довідки 13 грн. 44 коп., за видачу довідки із ДАІ 19 грн. 44 коп., експертна оцінка 350 грн. У судовому засіданні позивач, а також його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та доповнили їх просили суд стягнути з відповідача, ще 1407 грн. 60 коп. сплачені на експертну оціенку, просили суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання у справі не зявлялися, про час і місце розгляду справи повідомлялися поштою, оголошенням у пресі, про причини неявки суд не повідомляли. За таких обставин на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про день та час судового засідання і такими, що відсутні без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. [PERSON] особа [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи, спеціаліста [PERSON] та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 03.08.2006 близько 24 години в м.Дніпропетровську по пр.Гагаріна, з боку вул.Медичної в напрямку вул.Глобинської, рухався автомобіль «Шевроле-Авео», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що належить на праві власності позивачу, яка під час руху, на перехресті з вул.Феодосійською, скоїла зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2105», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить на праві власності [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку та виконував поворот ліворуч, зліва направо за напрямком руху автомобіля «Шевроле-Авео». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Шевроле-Авео», [PERSON]Ф,. були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забій носа. 14.08.2006 року слідчим СУ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції [PERSON], на підставі ст.6 п.2 КПК України, було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 286 КК України. 28.08.2006 року прокуратурою м.Дніпропетровська дана постанова була скасована, а матеріали дослідної перевірки повернуті, для проведення додаткової дослідної перевірки. 13.11.2006 року дізнавачем ВД ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції [PERSON], на підставі ст.6 п.2 КПК України, було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 286 КК України. 16.11.2006 року прокуратурою м.Дніпропетровська дана постанова була скасована, а матеріали дослідної перевірки вдруге повернуті, для проведення додаткової дослідної перевірки. 11.05.2007 року була знову винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.6 п.2 КПК України. З такими висновками суд не згоден, оскільки згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 24 березня 2009 року, призначеної ухвалою суду від 20 січня 2009 року, винним у ДТП є водій автомобіля «ВАЗ-2105», державний номер [NUMBER] [PERSON], який на перехресті пр.Гагаріна та вул.Феодосійської в м.Дніпропетровьку, виконував поворот ліворуч, порушивши вимоги п.16.13. ПДР України, тим самим не дав дорогу автомобілю «Шевроле-Авео», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що позивачем було отримано страхове відшкодування від СК «Оранта» у розмірі 9126 грн. 81 коп., а всього ремонт автомобіля склав 11617 грн. 47 коп., згідно копії акту № 5128 від 08.08.2006 року. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 5217 грн. 66 коп. /2777 грн. втрата товарної вартості автомобіля згідно висновку спеціаліста авто товарознавця від 22.08.2006 року та 2440 грн. витрати понесені позивачем на СТО на ремонт автомобіля/, а у задоволенні решти позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовити. Крім того, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн., за видачу судово-медичної довідки 13 грн. 44 коп., за видачу довідки із ДАІ 19 грн. 44 коп. та витрати на експертну оцінку 350 грн. та 1407 грн. 60 коп. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при зверненні до суду сплатила суму судового збору у розмірі 106 грн. 90 коп. та витрати понесені на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього судові витрати у розмірі 136 грн. 50 коп. У відповідності зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд з огляду на ступінь, характер ваги моральних переживань позивача, їхню тривалість дійшов висновку про те, що його позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, і вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 2000 грн., а у задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити, з викладених вище підстав. На підставі викладеного,

Outcome: partial