overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

20.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання в розмірі 2153 грн 42 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою повідомила про підтримання позову і згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі проживають в [INFO] і є споживачами послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання" вони зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідачі за послуги теплопостачання не розраховуються, внаслідок чого в період з 01.10.2006 року по 31.03.2009 року включно виникла заборгованість, яка складає 2153 грн 42 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, що є підставою її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

20.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання в розмірі 5327 грн 58 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою повідомила про підтримання позову і згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі проживають в квартирі № 65 будинку № 23 (корпус 2) по вулиці Бєлова в місті Чернігові і є споживачами послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання" вони зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідачі за послуги теплопостачання не розраховуються, внаслідок чого в період з 01.04.2006 року по 31.03.2009 року включно виникла заборгованість, яка складає 5327 грн 58 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, що є підставою її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

20.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 2643 грн 12 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявою повідомила, що позов підтримує і згодна на заочний розгляд справи. Відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач проживає в [INFO] і є споживачем послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання" він зобов'язаний своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідач за послуги теплопостачання не розраховується, внаслідок чого в період з 01.02.2007 року по 31.03.2009 року виникла заборгованість в розмірі 2643 грн 12 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, що є підставою її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

20.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання в розмірі 6187 гри 66 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою повідомила про підтримання позову і згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі проживають в [INFO] і є споживачами послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про водопостачання" вони зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідачі за послуги теплопостачання не розраховуються, внаслідок чого в період з 01.10.2006 року по 31.03.2009 року включно виникла заборгованість, яка складає 6187 грн 66 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, що є підставою її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

20.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 6882 грн 24 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявою повідомила, що позов підтримує і згодна на заочний розгляд справи. Відповідачка про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідачка проживає в [INFO] і є споживачем послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання" вона зобов'язана своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідачка за послуги теплопостачання розраховується неналежним чином, внаслідок чого в період з 01.07.1996 року по 30.04.2009 року виникла заборгованість в розмірі 6882 грн 24 коп. Статтею 71 Цивільного кодексу УРСР встановлено трирічний строк звернення до суду за захистом порушеного права (загальний строк позовної давності). В силу статті 80 цього Кодексу закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає причину пропуску строку позовної давності поважною. Оскільки позивач не надав суду доказів наявності поважних причин для пропуску строку позовної давності, стягненню підлягає лише заборгованість, що виникла в період з 01.01.2001 року по 30.04.2009 року включно, в розмірі 6882.24 - 1625.52 = 5256 грн 72 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

20.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 2853 грн 35 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявою повідомила, що позов підтримує і згодна на заочний розгляд справи. Відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з ступних підстав. Відповідач проживає в [INFO] і є споживачем послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 "Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання" він зобов'язаний своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідач за послуги теплопостачання розраховується неналежним чином, внаслідок чого в період з 01.03.2006 року по 31.03.2009 року виникла заборгованість в розмірі 2853 грн 35 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, що є підставою її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

21.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 9669 грн 40 коп. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 92 грн 47 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн. 14.12.2009 року позивач надіслав заяву про залишення позову без розгляду та повернення сплаченої суми судового збору і надміру сплаченої суми витрат на формаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 130 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідно до частини 2 статті 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Враховуючи викладене, положення пункту 4 частини 1, пункту 1 частини 2 статті пункту 5 частини 1 статті 207 цього Кодексу заява підлягає задоволенню, а позов залишенню без розгляду, з поверненням сплаченої суми судового збору і надміру сплаченої суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 130 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою де просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини померлого дядька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що спадкодавець разом із своєю дружиною проживав у власноруч побудованому будинку №18 по вулиці Щорса села Горбове Куликівського району Чернігівської області. 29.05.2009 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого, все своє майно на випадок своєї смерті заповів позивачу. 03.06.2009 року він помер. Спадкоємцем майна померлого за заповітом залишився позивач. Спадкоємицею першої черги за законом майна померлого залишилась його дружина [PERSON], яка відмовилась від свого права на спадкування майна померлого на користь позивача. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині померлого немає. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивач своєчасно не звернувся, оскільки не був обізнаний в цивільному законодавстві і не мав змогу одержати належну правову допомогу. Коли ж позивач звернувся до держнотконтори для оформлення спадщини, йому було відмовлено через те, що він пропустив шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. В зв'язку з тим, що позивач пропустив термін прийняття спадщини і державний нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, то просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач - Горбівська сільська рада позов визнала та заявила, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом. Відповідачка [PERSON] позов визнала та заявила, що відмовляється від свого права на спадкування майна померлого чоловіка на користь племінника-позивача по справі. Від Куликівської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Від відділу Держкомзему у Куликівському районі надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на позов не надходили. Розглянувши письмові заяви позивача, відповідачів та третіх осіб, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом. Позивач своєчасно не звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину з поважних причин, оскільки не був обізнаний в цивільному законодавстві і не мав змогу одержати належну правову допомогу. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. Відповідачі визнали позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки строк оформлення спадщини порушений з вини позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ВАТ "Тепловозоремонтний завод" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку час затримки розрахунку та моральної шкоди. В позовній заяві позивач просила стягнути з ВАТ "Тепловозоремонтний завод" на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 5098, 93 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 02 листопада 2009 року по 25 листопада 2009 року в розмірі 1110, 24 грн., та моральну шкоду 3000 грн., а всього 9209, 17 грн. В судовому засіданні позивач надала суду заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, а саме просить суд стягнути на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 4598 грн.93 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 02 листопада 2009 року по 04 січня 2010 року 2775, 60 гривень, моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а всього стягнути з відповідача на її користь 10374, 53 грн. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що наказом №1057 від 30.10.2009 року [PERSON] була звільнена з займаної посади за угодою сторін згідно ст.36 КЗпП України. На день звільнення з роботи ВАТ „Тепловозоремонтний завод не виплатило їй заробітну плату в розмірі 4598, 93 грн. На день розгляду позову сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, який відповідач зобовязаний сплатити на її користь становить 2775 грн. 60 коп., де 1295, 28 грн. (фактична заробітна плата за останні два місяці): 21 днів кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = 61,68 грн. розмір середньоденної заробітної плати * на 45 днів затримки. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] до суду з позовною заявою до ВАТ "Тепловозоремонтний завод" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку час затримки розрахунку. В позовній заяві позивач просив стягнути з ВАТ "Тепловозоремонтний завод" на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі за грудень-березень 2009 року, середній заробіток за період затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач надала суду заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, а саме просить суд стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 2680 грн.39 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 31 березня по 04 січня 2010 року 7357, 44 гривень, а всього стягнути з відповідача на її користь 10037,83 грн. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що наказом №591 від 30.03.2009 року [PERSON] був звільнений з займаної посади за згідно ст. 40 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи ВАТ „Тепловозоремонтний завод не виплатило йому заробітну плату в розмірі 2680, 39 грн. Згідно довідки № 70-15/3907 від 16 грудня 2009 року наданої ВАТ „Тепловозоремонтний завод заборгованість з виплати заробітної плати станом на 16.12.2009 року складає 2680,39 грн., а середня заробітна плата [PERSON] ( із розрахунку двох попередніх місяців перед звільненням) складає 805, 48 грн. На день розгляду позову сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь становить 7357 грн. 44 коп., де 805,48 грн. (фактична заробітна плата за останні два місяці): 21 днів кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = 38,35 грн. розмір середньоденної заробітної плати * на 192 дня затримки. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 36927,40 грн. заборгованості за договором банківського вкладу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в порушення умов договору відповідач відмовився повністю видати суму вкладу та відсотки. Позивачка у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на відсутність коштів у банку. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.10.2008 між сторонами укладено договір банківського вкладу № 031008/03-04, за умовами якого відповідач прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 50000 грн. під 16 % річних на строк 12 місяців 5 днів. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Як вбачається з виписки по рахунку, на даний час позивачці нараховано 56927,40 грн. вкладу та відсотків, виплачено 20000 грн. Заборгованість відповідача складає 36927,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 136.86 гривень і свої доводи мотивує тим, що відповідачка має на праві приватної власності будинок № 24 по вул. Радянська в с. Кирилівка, Волноваського района, Донецької області, і при перевірці працівниками Волноваського РЕМ було виявлене порушення правил користування зл.енергією - самовільне підключення до линії електромережі постачальника, мимо прибору лічільника ел.енергії, про що було складено акт № 068242 від 18.10.2008 року і було зроблено розрахунок заподіяної шкоди яка складає 136.86 гривень, і просить стягнути з відповідачки причинену шкоду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердила. Відповідачка у судове засідання не з*явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою, про вручення судової повістки, про причину неявки суд не інформувала, тому причину неявки суд визнав не поважною, що є наявною в матеріалах справи. Суд, з*ясувавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У виконання Указу Президента України від 19.06.1995 року "Про забезпечення керування майном, що знаходиться в загальнодержавній власності", у процесі приватизації і на підставі постанови КМ України від 03.06.1999 року № - 951 і протоколу передачі повноважень по керуванню державними корпоративними правами № - 6 від 18.08.1999 року Міністерству енергетики України передані суспільства, що входять до складу Міненерго в тому числі і ВАТ "Донецькобленерго", а на підставі завдання по керуванню державними корпоративними правами, затвердженими наказом Національного агенства по керуванню державними корпоративними правами від 17.08.1999 року № - 208 на Міністерство енергетики України покладені обов'язки по забезпеченню зборів засобів по оплаті за спожиту електроенергію, тому позивач відповідно до вимог робить контроль і збір засобів по оплаті за спожиту електроенергію. З акта № 068243 від 18.10.2008 року випливає, що працівниками Волноваського РЕМ виявлене порушення "Правил користування електроенергією" - самовільне підключення до лінії електромережі постачальника, мимо прибору ел. лічільника, про що було складено акт, зроблений розрахунок збитків нанесених позивачеві, склав 136 гривен 86 копійок, що також є наявним в матеріалах справи. Відповідачка заперечення на позов суду не надала, що свідчить про те, що заподіяну шкоду визнала. . З огляду на те, що відповідачка заподіяла позивачеві матеріальну шкоду, тому у відповідності зі ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 136 гривень 86 копійок. Підлягає стягненню з відповідачки згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача судовий збір в сумі 51 гривня і на ІТЗ ЗО гривень. На підставі ст. 1166 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

02 грудня 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись нате, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованному шлюбі з червня 1994 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].. Спільне життя сторін не склалося, у зв'язку з чим вони припинили шлюбні відносини з червня 2008 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між подружжям постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати любові та поваги. Сторони мешкають окремо, їх шлюб існує лише формально. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, та просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюб 25 червня 1994 року, але шлюбні відносини припинені з червня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом позивачем, майнового спору сторони не мають. Суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому з'ясувавши фактичні взаємні подружжя, враховуючи інтереси сторін, суд задовольняє позовні вимоги позивача повністю. Суд вважає, що у розпаді сімї сторін винен відповідач. Тому витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved