overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що 21.06.2003 року з відповідачем уклали шлюб у Полтавському відділі реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 586. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 07.07.2003року народження, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, а тому [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON] повноліття. В судове засідання сторони не явилися надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, т.я. позивачка підтримує позов в повному обсязі (а.с. 8), а відповідач позовні вимоги визнає (а.с. 9). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 21.06.2003 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 586, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 07.07.2003року народження, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 21.06.2003 року з відповідачем уклали шлюб у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 586. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. З 5 жовтня 2009 року шлюбні відносини з відповідачкою остаточно припинились через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого відповідачка влаштовувала сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушений звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, просив суд задовольнити їх. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб [PERSON] та [PERSON] розірванню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 21.06.2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Полтавському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 586, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 5). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 05.10.2009 року і з того часу сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сімї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого спільно мають сина [PERSON], [INFO]. В 2006 році шлюб був розірваний. Син навчається у Херсонському державному аграрному університеті та потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач не надає ніякої допомоги на навчання та утримання сина, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення сином 23- річного віку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення сином 23- річного віку або до закінчення ним навчання. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений. Суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача, за матеріалами справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має сина [PERSON], [INFO]. На даний час Руслан навчається на другому курсі денного відділення Херсонського державного аграрного університету, що підтверджується довідкою № 65-09 від 21.08.2009 року та потребує матеріальної допомоги. Син проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в силу ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що МКП „Херсонтеплоенерго надає відповідачу послуги з теплозабезпечення за адресою: [ADDRESS] Відповідач зобовязаний своєчасно, до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним, вносити плату за надані послуги теплозабезпечення. Але в період з з 01.04.2002 року по 01.09.2009 відповідач оплату за надані послуги по теплозабезпеченню проводить не своєчасно і не в повному обсязі, в звязку з чим станом на 01.09.2009р. року виникла заборгованість в сумі 2275 грн.18 коп. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та за сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в звязку з тим, що на день розгляду справи по суті відповідачем частково сплачено заборгованість. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1475,18 грн. та за сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн., а також судовий збір на користь держави. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що заборгованість виникла в звязку з важким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає в [INFO] та користується послугами МКП „Херсонтеплоенерго по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню. В порушення вимог ст.68 ЖК України, п.п.10,23 „Правил надання населенню послуг по водо-,теплопостачанню та водовідводу, затверджених постановою КМ України від 30.12.1997р. №1497,п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач оплату за надані послуги по теплозабезпеченню проводить не своєчасно і не в повному обсязі, в звязку з чим в період з 01.04.2002 року по 01.09.2009 року виникла заборгованість в сумі 2275 грн.18 коп. Враховуючи, що на день розгляду справи у суді відповідач сплатив частину заборгованості у сумі 800 грн, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 1475 грн.18 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідачка є абонентом ВАТ Херсонгаз, на підставі чого вона та члени її родини користуються газовими приладами, встановленими в будинку № 13 кв. 64 по вул. Патона в м. Херсоні та є споживачами природного газу, що надається позивачем населенню міста. Однак відповідачка протягом тривалого періоду часу не сплачувала поставлений природний газ у повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.03.2008 року заборгованість останньої становить 1\~813 грн. 51 коп. 03.03.2008 р. відповідачка уклала з позивачем договір про погашення заборгованості на суму 906 грн. 51 коп. Згідно умов договору відповідачка взяла на себе зобовязання по виплаті заборгованості щомісячними платежами у сумі 151 грн. 09 коп. Крім цього, відповідачка зобовязана вчасно сплачувати поточні нарахування за спожитий природний газ. [PERSON] не виконує своїх зобовязань належним чином, внаслідок чого, станом на 01.07.2009 р. її заборгованість за спожитий газ перед позивачем становить 1\~511 грн. 72 коп. Сума нарахованих інфляційних збитків становить 232 грн. 10 коп., трьох відсотків річних 41 грн. 07 коп. Просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь ВАТ «Херсонгаз» суму заборгованості за надані послуги з газопостачання, інфляційні збитки, три відсотки річних та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Херсонгаз» суму заборгованості. Відповідачка в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, поважність причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 17 "Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999 р. № 2246, а також ст. 68 ЖК України, споживач зобов'язаний вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно особистого рахунку №16086458 абонентом в квартирі [ADDRESS] є відповідачка, заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 01.07.2009 р. складала 1 511 грн. 72 коп., сума нарахованих інфляційних збитків становить 232 грн. 10 коп., трьох відсотків річних 41 грн. 07 коп., що підлягає стягненню з відповідачки на користь ВАТ «Херсонгаз». Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. на користь позивача та судовий збір в розмірі 51 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

До суду з заявою звернулася лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], який 18 січня 2010 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням лікаря-психіатра [PERSON] В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що на даний час хворий перебуває в такому тяжкому психічному стані, що потребує термінового лікування в умовах стаціонару. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його дружини [PERSON], в якій вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає, що суд має всі підстави для задоволення заяви лікаря-психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 18 січня 2010 року №182 за яким [PERSON] на даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворого, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якого йому не буде надана психіатрична допомога, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в порядку примусової госпіталізації. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

До суду з заявою звернулася лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 [PERSON] про продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному закладі в примусовому порядку, який 07 січня 2010 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням лікаря-психіатра [PERSON] В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що на даний час хворий перебуває в такому тяжкому психічному стані, що потребує термінового лікування в умовах стаціонару. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його батька [PERSON], в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає, що суд має всі підстави для задоволення заяви лікаря-психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 18 січня 2010 року №188 за яким [PERSON] на даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворого, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якого йому не буде надана психіатрична допомога, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в порядку примусової госпіталізації. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем 23 квітня 2007 року було укладено кредитний договір. Відповідно до договору позивач надавав відповідачу кредитні кошти в розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4 % на місяць, а відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобовязання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача всю суму заборгованості у розмірі 9076 грн. 92 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені у ньому обставини, просила його задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 9076 грн. 92 коп. заборгованості по договору та судові витрати Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно розглянути справу без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2007 року між сторонами по справі укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4 % на місяць. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Станом на 19 жовтня 2009 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає: заборгованість за кредитом 5561 грн. 45 коп., заборгованість по процентам 2866 грн. 14 коп., пеня за порушення строків повернення кредиту - 649 грн. 33 коп., а всього - 9067 грн. 92 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором в розмірі 9076 грн. 92 коп.. а також 210 грн. 77 коп. державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

У грудні 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з вксазаною заявою, посилаючись на те, що при зверненні до Каховського Пенсійного фонду для нарахування йому пенсії за віком було виявлено, що в трудовій книжці виданої на його імя не вірно зазначено прізвище «Патапов», замість вірного «Потапов». В звязку з вказаними розбіжностями Пенсійним фондом йому було відмовлено в нарахуванні пенсії за віком. В звязку з тим, що іншим порядком установити даний факт немає можливості, змушений звертатися до суду. Просив встановити факт, що трудова книжка на імя [PERSON] належить [PERSON]. В судове засідання заявник не зявився, надавши до суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягав, справу просить розглядати за його відсутність (а. с.16) Представник третьої особи до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви, справу просив розглядати у його відсутності (а.с.17). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанк і позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з свідоцтва про народження заявника, його прізвище Потапов, імя [PERSON], по батькові [PERSON] (а. с.15). Військовий квиток НТ №6188199 від 23.12.1949 р., а також вкладиш до трудової книжки від 11.11.1984 р. видані на прізвище [PERSON] (а.с.8-10). З паспортних д даних заявника вбачається, що його прізвище записано Потапов (а.с. 11). У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних, осіб., якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до наданих документів вбачається, що прізвище заявника [PERSON], і правовстановлюючі документи належать йому. Таким чином, суд дійшов висновку що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, що передбачено ст.256 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.

Outcome: approved