Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач 05.10.2009 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи - нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним. Під час розгляду справи третя особа - нотаріус Колимської державної нотаріальної контори, замінений на приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області [PERSON], оскільки саме нею був посвідчений заповіт. Однак, на кінець судового розгляду справи позивачка змінила свої вимоги, відмовившись від визнання заповіту недійсним і просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину спадщини, тобто на 1/3 частину квартири № 1, розташованої в будинку № 24-а по вул. Ломоносова в м. Балта Одеської області та на 1/3 частину гаражу № 6, розташованого по вул. Котовського № 195-а в м. Балта Одеської області, стверджуючи, що її матір [PERSON] на протязі всього життя говорила, що у неї троє дітей і їх права на спадщину однакові, що будинок, який був власністю матері, розташований по вул. Островського № 5 в м. Балта Одеської області після її смерті буде належати в рівних частках [PERSON] і [PERSON], так як вони не мають житла, а все інше всім дітям в рівних частках. Вищевказаний будинок матір ще при житті продала, купила квартиру № 1, розташовану в будинку № 24-а в м. Балта Одеської області, а також гараж № 6, розташований по вул. Котовського № 195-а в м. Балта Одеської області. 26.12.2007 року матір померла і вона звернулася у встановлений законом строк до нотаріуса з заявоюпро прийняття спадщини, але дізналася, що 06.12.2000 року мати склала заповіт на імя її братів [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Вона вважала, що матір мала намір заповісти вищевказаний житловий будинок, а не квартиру і гараж, оскільки тоді ще у матері їх не було, а дізнавшись про те, що в заповіті вказано все майно, вона просить визнати за нею, як за спадкоємцем за законом 1/3 частину квартири і гаражу, оскільки вважає, що вона вже пенсіонерка і має на це право, не зважаючи на заповіт. Відповідач [PERSON] позов не визнав і повідомив, що відповідно до заповіту матері, посвідченому 06.12.2000 року приватним нотаріусом, мати заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиму право, в рівних частках йому і брату [PERSON] На це майно жодного права не має позивачка, оскільки мати їй нічого не заповіла. На день смерті матері [PERSON] не була ще непрацездатною, пенсіонеркою, тому не має права на обовязкову долю. Що стосується житлового будинку № 5, розташованому по вул. Островського в м. Балта, то цей будинок належав як матері, так і йому, оскільки його будував його батько, після смерті якого за ним було визнано право власності на частину будинку, а оскільки в цьому будинку деякий час жив [PERSON], добудовував сарай, то коли виникла необхідність продати будинок, він давав свою згоду на це, а коли матір виявила бажання скласти заповіт, то говорила, що оскільки половина будинку належить йому, то іншу половину вона заповість брату, питала про це його думку, він проти цього не заперечував, тому мати склала заповіт на них двох. Про сестру, тобто [PERSON] мова не велася матірю, так як будинок будувався його батьком, а не батьком [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує проти того, щоб спадщина, яка залишилася після смерті їх матері, була поділена в рівних частках на всіх трьох, оскільки вони всі є рідними дітьми і мають однакові права на спадщину. Що стосується заповіту, який склала матір, то про нього він дізнався тільки після смерті матері. Третя особа - приватний нотаріус Балтського нотаріального округу вимоги позивачки відносно визнання заповіту недійсним не визнала, оскільки він був посвідчений неї на законних підставах і ньому вказана воля самої [PERSON] Жодних порушень при складанні заповіту не було допущено. Що стосується уточнених вимог позивачки, то вона вважає, що слід ці вимоги розглянути відповідно до діючого законодавства. Заслухавши вимоги позивачки, заперечення відповідача [PERSON], пояснення відповідача [PERSON], третьої особи - приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні вимог [PERSON] відмовити у звязку з наступним. У відповідності до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки в заповіті серії ВМК № 945768, складеному [PERSON], посвідченому 06.12.2000 року приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 2453, вказано, що на випадок смерті [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиму право, вона заповідає в рівних частках [PERSON] і [PERSON], тому саме вони, а не [PERSON], мають право на цю спадщину, яке виникло у них в день відкриття спадщини яка, у відповідності до ст. 1220 ЦК України, відкрилася в день смерті [PERSON], тобто 26.12.2007 року. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту, спадкують малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти. На час відкриття спадщини, тобто на 26.12.2007 року, [PERSON] не була ні малолітньою, ні неповнолітньою, ні непрацездатною, оскільки такою вона стала лише після 02 липня 2008 року, тобто тоді, коли їй виповнилося 55 років, а інших доказів того, що на час відкриття спадщини вона була непрацездатною, [PERSON] суду не представила, а лише надала суду пенсійне посвідчення № [NUMBER] серії ААД № 719412, видане 17.02.2009 року Пенсійним фондом України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed