Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

У листопаді 2007 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на майно, яке придбано за час перебування у шлюбі. В квітні 2008 року, 28.05.2009 року, 16.11.2009 року, 14.01.2010 року позовна заява була позивачкою уточнена. В позові [PERSON] зазначила, що знаходилася з відповідачем по справі в фактичних шлюбних відносинах з 1996 по липень 2007 року, вони вели спільне господарство на спільні кошти, а саме витрачали кошти на оренду житла, оскільки будинок не був поудований, купівлю продуктів споживання. В 1997 році вирішили спільно з відповідачем будувати будинок за адресою Запорізький район с.Нижня Хортиця вул. Українська, 27. Кошти на будівельні матеріали витрачали спільно. В 1998 році закінчили будівництво та стали проживати в будинку однією родиною. Відповідач оформив право власності на будинок, але не повідомив про це позивачку. Відповідачу було надано земельну ділянку під будівництво житлового будинку у власність, про що свідчить державний акт на право власності на землю. В 2001 році відносини між сторонами погіршилися, стали постійно виникати непорозуміння і сварки, відповідач перестав пускати позивачку до будинку. Позивачка указує, що вимушена була проживати якийсь час за іншими адресами, але коли вони з відповідачем мирилися, вони проживали разом. Він надав їй 1000 доларів США в якості компенсації за будинок. Розмір вираховував самостійно. Але через деякий час запропонував примиритися, та забрав гроші назад і зробив газопостачання в будинку. . На час подачі позовної заяви відповідач не пускає її до будинку. Вважає, що вона має право на половину будинку, оскільки вони знаходилися в фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім*єю та оскільки вона приймала активну участь у будівництві своєю працею та грошима. Після уточнення вимог просила визнати право спільної часткової власності на домоволодіння 27 по вул.Українській в с.Нижня Хортиця Запорізького району, а саме на житловий будинок літ «А», фундамент під житлову прибудову літ.«А-1», сарай літ «В» , сарай літ «В-1», сарай літ. «Д» , намет літ. «Г» , ворота № 1, паркан № 2 та водопровід. Визнати частки у праві спільної часткової власності рівними, тобто по ? за нею та за відповідачем. Окрім того, позивачка вважає, що незаконними діями відповідача по перешкоджанню в користуванні житловим будинком, що спричинили низку нервових зривів у неї, їй спричинено моральну шкоду, яку она оцінює в 15000 гривень, які просить стягнути з відповідача. Також просила стягнути її витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень та вісі судові витрати з відповідача. Відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що дійсно знаходився з позивачкою [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах. Фактично шлюбні відносини між ним та позивачкою були припинені з жовтня 2004 року. Позивачка була відсутня до червня 2005 року. В червні 2005 року позивачка повернулася, та зробила спробу поновити стосунки, що не вдалося. Не зважаючи на заперечення відповідача позивачка оселилася в 1 кімнаті будинку та не бажає виселятися. Відповідачем було подано позов про усунення перешкод в користуванні житловим будинком з боку [PERSON] Вважає, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованими, тому, що указаний нею житловий будинок фактично, ще не добудований, не проведена прийомка об*єкту завершеного будівництва та не зареєстровано право власності на будинок. Ствердження позивачки про те, що будівельні матеріали на будівництво придбані сторонами на сумісні кошти не відповідають дійсності. [PERSON] пояснив, що він придбав будівельні матеріали за власні кошти. Також йому допомагали в придбанні та отриманні частини будівельних матеріалів його батьки. Будинок не пройшов реєстрацію в БТІ, оскільки не проведена передбачена прийомка об*єкту будівництва. Просить в позові [PERSON] відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, докази надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Судом встановлено і на цьому він ґрунтує свій висновок: [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, а знаходилися в фактичних шлюбних відносинах. До того ж судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 14.12.1999 року. Шлюб боло розірвано відповідно до актового запису №565 зробленому Хортицьким відділом РАЦС в м.Запоріжжі. Тобто на час сумісного будування будинку, про який вказує позивачка вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. (а.с.23) Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду факт сумісного проживання позивачки та позивача однією сім*єю. Але [PERSON] проти вказаних обставин і не заперечував. На підставі рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради №54 від 23.04.1998 року [PERSON] було надано в приватну власність земельну ділянку площею 0,2 га на території Розумівської сільської Ради в с.Нижня Хортиця вул Українська, 27 для будівництва житлового будинку, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю І-ЗП № 023655 (акт зареєстрований в Книзі записів дерєжавних актів на право приватної власності на землю за № 2608) (а.с.200). [PERSON] зареєстрований БТІ в технічному паспорті на будинок як користувач будинком 27 по вул.Українська с.Нижня Хортиця. Відповідно до відомостей технічного паспорту фундамент під житловий будинок було збудовано в 1990 році, а будинок в 1996 році. Позивач зареєстрував своє право користування в БТІ, але не отримував свідоцтва про право власності на будинок та господарські споруди. Він укладав договори на користування електричною енергіею, на послуги газопостачання, та постачання води та каналізацію. За свій кошт провів газопостачання до будинку, про що надана відповідна довідка Розумівською сільською радою. Відповідно до довідки Запорізького міжміського бюро технічної інвентарізації від 29.11.2007 року № 6942 права власності на будинок за [PERSON] не зареєстровано (а.с.24) [PERSON] було заявлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи будинку № 27 по вул.Українській с.Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької области. Судом було винесено ухвалу від 09.08.2008 р. про призначення експертизи та провадження у справі на час її проведення було призупинено. Відповідно до звіту про оцінку вартості домоволодіння, що розташоване за адресою Запорізька область с.Нижня Хортиця, вул. Українска 27 , який зроблено ТОВ «Укрспецекспертиза» на підставі договору № 439 від 06.10.2008 року між ТОВ та [PERSON] Припроведенні оцінки [PERSON] був вказаний власником, що не відповідає дійсним обставинам справи. В результаті виконаних оціювальником робіт ринкова вартість домоволодіння, що належить [PERSON]М складає 377\~815 грн. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],допитані в судовому засіданні пояснили, що довгий час знають [PERSON] та [PERSON] За чиї кошти велося будівництво, які саме будівельні матеріали були придбані позивачем, які відповідачем, а які придбані за сумісні кошти ніхто зі свідків пояснити не зміг. Між позивачкою та відповідачем довгий час виникали скандали та сварки. Проживають вони довгий час роздільно. Надані позивачкою для огляду суду медичні картки та довідки про стан її здоров*я суд не вважає доказом по справі щодо підтвердження спричиненя їй моральної шкоди, тому що неможливо встановити причинний зв*язок між подіями та наслідками. Позивачкою не було надано жодного доказу того, яким саме чином вона приймала участь в будівництві будинку, які саме будівельні матеріали придбала, або надавала на це грошову допомогу. Відповідачтакож не надав документи, що підтверджують сплату за будівельні матеріали ним особисто, указати повну суму сплачену за будматеріали відповідач не зміг, пояснив це тим, що не збирав та не зберігав квитанцій. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного проживання відповідно до ст.380 ЦК України. Реєстрація права власності на нерухоме майно є обов*язковою. Але будівля за розподілом якої звернулася позивачка не зареєстрована належним чином, та не є об*єктом завершеного будівництва. Своїх позовних вимог стосовно розподілу будинку позивачка не змінювала. Відповідно до вимог ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у власника з моменту завершення будівництва, а якщо це потребує прийняття майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Outcome: dismissed