Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної компенсації за користування спільним майном, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить 1\\2 частина квартири [ADDRESS]. Ця квартира знаходиться у спільній частковій власності і власниками у рівних частках являється він та [PERSON] Рішенням апеляційного суду Чернігівської області по справі № 22-393\\2006 р. від 6 березня 2006 р. рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі № 2-296 від 27 січня 2006 р. було скасовано та у позовній заяві про вселення його до квартири [ADDRESS] було відмовлено. 22 травня 2008 р. позивач звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення з нього відповідної матеріальної компенсації в розмірі 1\\2 частини ринкової вартості квартири за вимогою іншого співвласника. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2008 р. в задоволенні позову йому було відмовлено. Вважає, що відповідно до ст. 358 ЦК України йому не може бути надана у володіння та користування 1\\2 частина даної квартири та він має право вимагати від [PERSON], який володіє і користується всією квартирою відповідної матеріальної компенсації. Просив стягнути з відповідача відповідну матеріальну компенсацію (ч. 3 ст. 358 ЦК України) за користування його 1\\2 частиною квартири за ринковими цінами за три роки, з 12 січня 2007 р. по 11 січня 2010р. Попередньо визначити судовий збір з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Стягнути з відповідача на його користь судові витрати. 26.01.2010 р. позивачем був поданий до суду додаток до позовної заяви, згідно якого просив стягнути з відповідача на його користь відповідну матеріальну компенсацію (ч. 3 ст. 358 ЦК України) за користування його 1\\2 частиною квартири за ринковими цінами за три роки( з 12 січня 2007 р. по 11 січня 2010 р.) в розмірі 16200 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, підтримав те, що викладено в позовній заяві. Додатково пояснив, що вважає, що відповідач повинен йому сплатити компенсацію за три роки оренди житлового приміщення. Договору оренди з відповідачем не укладав, за комунальні послуги не сплачує. Відповідач та його представник позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити повністю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що йому відомо, що в спірній квартирі проживає сімя відповідача. Позивач в квартирі не мешкає. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, власниками по 1\\2 частини [ADDRESS] є позивач та відповідач по справі. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 06 березня 2006 р. в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою було відмовлено (а.с. 10-11). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2008 р. в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної компенсації було відмовлено (а.с.7-9). Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Звертаючись до суду з позовом, позивач просить на підставі ст. 358 ч. 3 ЦК України стягнути з відповідача матеріальну компенсацію за користування його 1\\2 частиною квартири за ринковими цінами за три роки( з 12 січня 2007 р. по 11 січня 2010 р.) в розмірі 16200 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦПК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі неможливості такого виділу чистини спільного майна співвласник, позбавлений можливості одержати у володіння та користування частину спільного майна, має право вимагати від інших співвласників, у яких залишається спільне майно, відповідної матеріальної компенсації. Тобто, нормою статті 358 ч. 3 ЦК України передбачено припинення права спільної часткової власності у разі виплати одним співвласником іншому співвласнику грошової компенсації. Виходячи з вище викладеного та з того, що між позивачем та відповідачем договір оренди за користування ? частини спірної квартири не укладався, позивач витрати на утримання житла не сплачував, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог і суд відмовляє позивачу в задоволенні позову. В звязку з повною відмовою в задоволені позову, не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed