Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

В проваджені Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], про виселення та усунення перешкод. В обґрунтування заявлених позовних вимог, прокурор та позивачка посилалися на те, що 26.12.2006 року між відповідачем і [PERSON] був укладений договір дарування, який був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], предметом якого є квартира [ADDRESS]. Однак відповідачка чинить перешкоди в користуванні власністю, а саме самовільно змінила замки у двері квартири та не впускає у спірну квартиру. На підставі викладеного, просили суд: ●вселити [PERSON], [PERSON] у квартиру [ADDRESS]; ●заборонити [PERSON] перешкоджати у подальшому [PERSON] у здісненні нею права користування та розпорядження належною їй на праві власності квартирою № 25 у будинку № 70 по вул. Комсомольській у м. Дніпропетровську. Відповідач - [PERSON] - в судове засідання зявилася, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2006 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір дарування, який був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], предметом якого є квартира [ADDRESS]. Таким чином, позивач є власником квартирою № 25 у будинку № 70 по вул. Комсомольській у м. Дніпропетровську. Однак відповідачка чинить перешкоди в користуванні власністю, а саме самовільно змінила замки у двері квартири та не впускає у спірну квартиру. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позовні вимоги стосовно усунення вселення [PERSON] і її неповнолітньої дитини [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Вирішуючи позовні вимоги в частині заборони [PERSON] перешкоджати у подальшому [PERSON] у здісненні нею права користування та розпорядження належною їй на праві власності квартирою № 25 у будинку № 70 по вул. Комсомольській у м. Дніпропетровську, суд вважає можливим відмовити виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст..11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, приймаючи до уваги те, що права позивача не порушені, внаслідок чого у суду не має підстав для залдоволення позовних вимог в цій частині.

Outcome: partial