Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка, вточнивши свої позовні вимоги, наполягала на зобов`язанні відповідача повернути у її користування частину земельної ділянки площею у 150 кв.м. за адресою [ADDRESS] , на п, відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від оновленні відповідача поновити кордон між їх сумісними земельними ділянками та перенести паркан на кордон своєї земельної ділянки, на стягненні у зв`язку з його неправомірними діями моральної шкоди, яку оцінила у 5000 грн. та судових витрат по сплаті держмита 8 грн. 50 коп.. Відповідач жодного разу у судове засідання не з`явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Притягнутий до участі у справі у якості 3 сторони, що не заявляє своїх самостійних вимог на боці позивача представник Котовського міськвиконкому Одеської області у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій позов по суті підтримав і просив справу розглянути у його відсутність. Вислухавши позивачку, дослідивши представлені матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що сторони є сусідами:позивачка мешкає у житловому будинку [ADDRESS] , а відповідач - № 23 за тією ж адресою . Обидві сторони мають це житло на праві приватної власності: позивачка на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01 вересня 1975 року (р. № 5197), відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 травня 2009 року. Обидві сторони є землекористувачами земельних ділянок біля своїх житлових будинків : за позивачкою і відповідачем згідно технічних паспортів надано відповідні земельні ділянки за нормами 844 кв.м. (рішення Котовського міськвиконкому Одеської області за № 137 від 12 квітня 1953 року) позивачці, та 500 кв.м. (рішення Котовського міськвиконкому Одеської області № 108 від 14 липня 1958 року) відповідачу. Згідно довідки з управління архітектури та земельних відносин Котовського міськвиконкому Одеської області за № 1640 від 21 листопада 2008 року встановлено, що на час обстеження, тобто на 13 листопада 2008 року, самозахват території власником домоволодіння [ADDRESS] (відповідач) за рахунок земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] за тією ж адресою (позивачка). У підсумку чого відповідачу було надано припис про перенесення та встановлення межі відповідно до рішення міськвиконкому за № 108 від 14 липня 1958 року. Але, як встановлено, цей припис не виконано. Таким чином, достеменно встановлено, що було порушено право позивачки на користування нею наданої земельної ділянки площею у 844 кв.м. за зазначеною вище адресою. Тому у цій частині позов підлягає задоволенню, як і в частині стягнення судових витрат на підставі ст.. 88 п. 1 ЦПК України. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачки у розмірі 5000 грн., то вони задоволенню не підлягають, тому, що на підставі ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачкою не надано суду будь-яких об`єктивних доказів заподіяння їй відповідачем моральної шкоди. Ст.. 152 п. 2 Закону України передбачає право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння тим більше. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved