Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив винести рішення, яким визнати незаконним володіння та користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будинком [ADDRESS] з 13 червня 2009 року; виселити відповідачів з будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення; зняти відповідачів з реєстрації за вказаною адресою та стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що 13.03.2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля» та відповідачами, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , який був зареєстрований приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу та зареєстрований в Павлоградському міжміському бюро технічної інвентаризації. Відповідачі до. теперішнього часу проживають у відчуженому будинку, незважаючи на те, що він 16 липня 2009 року зареєстрований на позивача. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Відділу громадянства, імміграції тД реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Згідно норм статей 316, 317, 319, 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, що включає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] (арк.с.5). Як вбачається з витягу КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстроване 16.07.2009 року за Відкритим акціонерним товариством «Павлоградвугілля» (арк.с.4). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 8 договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 13 березня 2009 року передбачено, що відповідачі зобов`язалися до 13.06.2009 року зняти з реєстрації всіх осіб, зареєстрованих в житловому будинку, а також звільнити житловий будинок від речей домашньої обстановки та вжитку та іншого належного йому майна (арк.с.5). Встановлено, що після переходу права власності на вказаний житловий будинок - договір найму цього будинку з відповідачами не укладався, і не міг бути укладеним через правову природу вчиненого правочину: купівлі-продажу житлового будинку. Якихось інших правових підстав для проживання в цьому будинку відповідачів - немає. Згідно акту від 26.01.2010 року, відповідачі мешкають у спірному будинку разом із речами домашньої обстановки та вжитку (арк.с.19). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Здійснення права власності може бути обмежено або припинено виключно у випадках і в порядку, встановлених законом, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування у та розпорядження своїм майном. Підстав за договором від 13.03.2009 року чи за якимось законом для односторонньої відмови відповідачів від виконання зобов`язання, чи зміну його умов не існує, а тому відповідачі з 13.06.2009 року і до теперішнього часу незаконно, без правових підстав, володіють та користуються будинком [ADDRESS] . Отже, суд вважає, що є підстави для визнання незаконним володіння та користування відповідачами будинком [ADDRESS] з 13 червня 2009 року, і виселення відповідачів зі спірного будинку без надання іншого жилого приміщення. Що стосується позовних вимог позивача щодо зняття відповідачів з реєстрації за вказаною адресою, вони задоволенню не підлягають у зв`язку з тим, що згідно довідки №361 від 01.03.2010 року, виданої головою Вербківської сільської ради, відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зняті з реєстраційного обліку за адресою: будинок [ADDRESS] (арк.с.45). Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача. Відповідно до вимог ч.І ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 1034 грн. 52 коп., витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 130 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial