Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння громадянина [PERSON] чотири автоцистерни АЦ 10 та зобовязати його передати їх [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що він 1.07.2006 року надав у користування [PERSON] чотири автоцистерни АЦ 10 від бензовоза КРАЗ. [PERSON] надав йому розписку згідно якої зобовязувався з 1.06. по 1.07.2006 року повернути йому його майно у цілісності та схоронності. Приймаючи до уваги той факт, що відповідач не виконав свої зобовязання до 1.07.2006 року і з цього часу почав плинути строк позовної давності, а 1.07.2009 року строк його вимог спливає, тому іншого виходу як звернутися до суду він не вбачає. В судовому засіданні 21.04.2010 року [PERSON] змінив свої позовні вимоги, а саме прохав стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальне відшкодування у рахунок чотирьох автоцистерни АЦ 10 від бензовоза КРАЗ в сумі 20000,02 грн., індекс інфляції 14360,00 грн. Також стягнути з відповідача компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а також позивач суду пояснив, що на території приватного підприємця [PERSON] він у 2005-2006 роках зберігав автоцистерни АЦ -8, які належали йому, відповідно до накладних №8/12-04, №51-1204 №69-1204 від 08.12.2004 року, а також чотири цистерни АЦ-10, що є предметом спору, які він придбав у березні 2005 року у ПП «Пілат» за 20 тисяч грн.. 02 коп., що підтверджується світлокопією рахунку №147 та видатковою накладною від 23.03.2005 року і квитанцією до прибуткового касового ордеру №23/03-147. За домовленістю з відповідачем, який був знайомий з [PERSON] він завіз ці цистерни на його територію, де зберігав до 01.06.2005 року. Після чого, [PERSON], самовільно, без його дозволу, вивіз невідомо куди чотири вищевказані цистерни АЦ-10. Про це він дізнався від охоронника території на імя [PERSON], який на даний час помер. В розмові з [PERSON], останній пообіцяв йому, що поверне названі цистерна протягом 3 місяців. До правоохоронних органів він не звертався. Звертався до матері та брата відповідача, щоб вони поговорили з ним про повернення цистерн. Потім домовився з [PERSON] про написання розписки від 23.03.2005 року. Однак, відповідач не повернув спірні автоцистерни і їх відносини погіршились. Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог, та вказали, що у 2004-2006 роках він займався в цей час закупкою та продажем автомобільних цистерн в приватному порядку не оформляючи дану діяльність документально. Автоцистерни він закупляв у приватних осіб, завозив їх на територію приватного підприємця [PERSON], де зберігав та частково демонтував їх, а в подальшому підшукував покупця і продавав приватним особам, в основному м.Луганськ, приватній особі на прізвище Масідрай, у якого також по мірі необхідності періодично також купляв автоцистерни. В той час між ним та позивачем існували дружні стосунки. В серпні 2005 року до нього звернувся [PERSON] та попрохав познайомити його з Масідрай по питанню придбання автоцистерн. Після розмови з останнім [PERSON] придбав у того 4 автоцистерни АЦ-8 для особистих потреб. Через деякий час з м.Луганська до нього звернулися приватні особи з замовленням на покупку 14 автоцистерн АЦ-8. Він мав 10 автоцистерн, а 4 автоцистерни АЦ-8, не хватило до замовлення. Тому, він звернувся до [PERSON] з проханням надати йому вищевказані 4 автоцистерни АЦ-8 для продажу, з наступним поверненням аналогічних. [PERSON] погодився надати йому для продажу 4 автоцистерни АЦ-8, за умови повернення йому через рік 4 автоцистерни АЦ-10, які дорожчі АЦ-8, та надання у позику 500 доларів США. Не маючи виходу, він пішов на зустрічні умови [PERSON], надав йому у позику 500 доларів США. При цьому [PERSON] надав йому розписку про отримання у позику 500 доларів США, та сам склав зустрічний договір-розписку від 28.03.2006 року, на яку і посилається в судовому засіданні. Весною 2007 року він купив у приватних осіб Скирди та Масідрая 4 автоцистерни АЦ-10, які завіз на територію приватного підприємця [PERSON] та передав [PERSON], де вони і зберігалися до того часу, коли приватний підприємець [PERSON] попрохав їх вивезти, що і зробив сам позивач восени 2007 року на території приватного підприємця Олійника, що знаходилась поруч, які вивіз звідти весною 2008 року. Передавши 4 автоцистерни АЦ-10 [PERSON], він прохав віддати зустрічний договір-розписку від 28.03.2006 року, однак, той не повернув її, а потім знаходив різні причини не зустрічатися з ним. Розписку від [PERSON] про отримання у позику 500 доларів США, він загубив і не міг предявити для повернення зустрічної розписки. Суд, вислухавши сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач 23.03.2005 року придбав у ПП «Пілат» чотири автоцистерни АЦ 10, що підтверджується світлокопією рахунку №147 та видатковою накладною від 23.03.2005 року і квитанцією до прибуткового касового ордеру №23/03-147. Також, встановлено, що позивач 08.12.2004 року придбав у ТОВ ВО Техномаш» 12 комплектів спецобладнання ТЗ-8 відповідно до накладних №8/12-04, №51-1204, №69-1204 від 08.12.2004 року Відповідно до зустрічного договору розписки від 28.03.2006 року відповідач 01.06.2005 року отримав у [PERSON] в тимчасове користування чотири автоцистерни АЦ 10 та зобовязувався повернути їх в період з 01.06. по 01.07. 2006 року. Відповідно до ст.387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, згідно до ст.ст.57-59 цього Кодексу, повинні бути належними і допустимими. Позивач [PERSON] в позовній заяві вказав, що він надав 01.07.2006 року відповідачу [PERSON] у користування чотири автоцистерни АЦ 10 від бензовоза КрАЗ, і до вказаного в розписці строку, тобто 01.07.2006 року, їх йому не повернув. В судовому засіданні та у заяві про зміну позовних вимог позивач [PERSON] вже пояснив, що він не надавав для тимчасового використання автоцистерни АЦ 10, а той сам, без його дозволу, вивіз їх в невідомому напрямку, після 01.07.2005 року. При цьому до правоохоронних органів не звертався. В зустрічному договорі-розписці від 28.03.2006 року, також вказано дату отримання відповідачем автоцистерни АЦ 10, саме 01.07.2005 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами не виникали договірні цивільно-правові відносини з приводу володіння та розпорядження майном, оскільки позивач наполягав на тому, що відповідач [PERSON] незаконно заволодів його майном, тобто на час фактично виниклих взаємовідносин між сторонами був відсутній договір, який би надавав право позивачу вимагати від відповідача виконання тих чи інших обовязків, і підтвердженням цього є пояснення самого позивача, який вказав, що 01.07.2005 року відповідач незаконно заволодів вказаними автоцистернами, а розписка від 28.03.2006 року була складена через 10 місяців від події 01.07.2005 року. При цьому позивач пояснив, що розписка від 28.03.2006 року була складена відповідачем на його прохання, а не у звязку з укладенням між сторонами договору. Крім того, з тексту розписки вбачається, що між сторонами на час її укладення могли існувати інші правовідносини, оскільки вона є зустрічним договором-розпискою, і можливо регулює інші правовідносини між сторонами. Позивач також не заперечував того, що він вивозив з території приватного підприємця [PERSON] автоцистерни, але він вивіз автоцистерни АЦ -8, а автоцистерни АЦ 10, він не вивозив, а їх вивіз саме відповідач [PERSON] Після того, як позивач відмовився повертати йому автоцистерни АЦ-10, він звертався до матері позивача та до брата останнього, щоб вони з ним поговорили з приводу повернення йому чотирьох автоцистерн АЦ 10. Однак, дані твердження позивача спростовуються показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, так: Свідок [PERSON] мати відповідача, пояснила, що чула розмову свого сина [PERSON] та [PERSON] про якість цистерни, але [PERSON] до неї ніколи не звертався по питанню повернення цистерн сином. За двадцять років вона [PERSON] бачила один раз. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є власником території де близько 2-4 років назад зберігались автоцистерни в кількості 4-5 штук, які, за усною домовленістю з ним, завіз [PERSON]. Завозив автоцистерн на територію саме [PERSON], але власником даних цистерн був [PERSON], що він взнав особисто від останнього в той час, коли повинна була приїхати комісія для огляду території на предмет пожарної безпеки, і він попрохав вивезти всі цистерни. Вивозив всі цистерни сам [PERSON] Інших власних цистерн [PERSON] на його території не зберігав, тільки ті, які були завезені на прохання [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює вантажником у приватного підприємця [PERSON] на території де зберігалися автоцистерни близько 5 років назад. Протягом року на територію за домовленістю з власником, тобто з [PERSON] завозив автоцистерни [PERSON], а потім вивозив їх. А останні 4 автоцистерни, які завозив [PERSON] вивозив саме [PERSON] перед тим, як повинна була приїхати комісія по пожарній безпеці. На даній території [PERSON] працював по демонтажу власних автоцистерн, а [PERSON] ставив свій бензовоз, інших робіт не проводив. Крім того, в судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги та прохав стягнути з відповідача на його користь матеріальне відшкодування у рахунок чотирьох автоцистерни АЦ 10 від бензовоза КРАЗ в сумі 20000,02 грн., а також індекс інфляції 14360,00 грн., посилаючись на світлокопії рахунку №147, видаткової накладної від 23.03.2005 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №23/03-147, про придбання у ПП «Пілат» чотирьох автоцистерн АЦ 10. Однак, при цьому, позивач не надав суду доказів, що саме цими автоцистернами незаконного заволодів відповідач [PERSON] Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобовязання, згідно з частиною другою якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в даному випадку стягнення індексу інфляції та виплата процентів розглядається як санкцію за порушення грошового зобовязання. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що вимоги позивача щодо незаконного заволодіння відповідачем його майном в судовому засіданні належними і допустимими доказами не підтверджені, а тому задоволенню не підлягають. Тому, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь індексу інфляції, також необґрунтовані, оскільки у відповідача не існувало грошових зобовязань перед відповідачем. Також, позивач прохає стягнути з відповідача компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та судові витрати. Згідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, не доведена в судовому засіданні, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що така шкода йому заподіяна саме протиправними винними діями відповідача, а тому суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.\~ \~Відповідно до ст. 88 ЦПК, судові витрати в частині сплати судового збору, необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved