overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 17.06.1995 року уклав шлюб з відповідачкою. З відповідачкою припинили шлюбні відносини пять років тому та весь цей час проживають окремо. Ніхто з них не робив ні кроку до примирення. Роздільне проживання привело до того, що вони стали чужими людьми та втратили почуття, які повинні мати місце між подружжям. Тому просив розірвати шлюб. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в попередньому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.06.1995 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №247 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як пояснили в судовому засіданні сторони, подружні стосунки вони припинили пять років тому. Весь цей час проживає окремо, спільного господарства не ведуть. З урахуванням зазначених положень закону та обставин на які посилаються сторони, зокрема того факту, що вони більше пяти років проживають окремо, припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» з позивача відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС в сумі 8 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 серпня 1989 року у Палаці одруження «Центральний» міста Харкова, запис № 2340. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив, що з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 25 серпня 1989 року у Палаці одруження «Центральний» міста Харкова, запис № 2340, однак шлюбні стосунки між ними припинилися у 2004 році, оскільки позивач зустрів іншу жінку та фактично створив з нею другу сімю. Від шлюбу мають двох дочок повнолітню [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дочка проживає з відповідачем та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявилася, причину своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином. Суд вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому за згодою позивача вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 1989 року у Палаці одруження «Центральний» міста Харкова, запис № 2340, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу ІІІ-ВЛ № 435704, виданим 25 серпня 1989 року Палацом одруження «Центральний» міста Харкова. Від шлюбу мають дочок [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою що підтверджується свідоцтвом про народження IV- ВЛ № 481990 виданим Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 41 від 27 лютого 1990 року та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ВЛ № 264636 виданим Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 15 від 25 лютого 2004 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не підтримують шлюбні стосунки з 2004 року, позивач фактично створив іншу сім'ю, примирення між сторонами не можливо, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Витрати, пов'язані в видачею свідоцтва про розірвання шлюбу у розмірі 17 гривень, за його згодою покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На праві приватної власності мав квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , де мешкав разом з дружиною. 03 серпня 2007 року шлюб булло розірвано і [PERSON] виїхала на постійне проживання до іншого міста. За рішенням суду вона була визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Крім [PERSON] за місцем проживання позивача була зареєстрована її донька [PERSON] та неповнолітня онука [PERSON] За період з 1 квітня 2007 року відповідач з`являлася за місцем реєстрації лише декілька разів на кілька годин, останній раз у травні 2008 року. [PERSON] разом з батьком, громадянином Росії, виїхала на постійне місце проживання до м. Томськ. Позивач мешкає у вище вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги. Відповідач ніякої участі в утриманні даного житлового приміщення не приймає та ним не користується. Просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача повністю. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири [PERSON] купив квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту від 24.11.2009 року, [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживають з квітня 2007 року. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п. 2 ст. 71 ЖК України, якщо наймач, або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач тривалий час відсутній в місті реєстрації без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.12.2009 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу до відповідачки [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач.. зазначив, що 23 серпня 1991 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб про що Саксаганським відділом РАГС м. Кривого Рогу було зроблено актовий запис за № 802. . Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини, між ними були припинені з 25 січня 2003 року. Причиною припинення шлюбного життя стало те, що під час спільного проживання відповідачка вела аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, з приводу цього виникали сварки. На неодноразові прохання позивача змінити свій спосіб життя, відповідачка не реагує, тому він переконався, що таке спільне , подружнє життя існувати не може. Також позивач зазначив, що він також просив відповідачку розірвати їх шлюб в органах РАЦС, але .відповідачка з цим не погоджувалась, постійно вимагала в нього гроші, навіть дільничному інспектору довелось проводити бесіду з відповідачкою про необхідність її присутності в органах РАЦС. В теперішній час сторони мешкають окремо, спір про розподіл майна відсутній, тому позивач просив суд розірвати їх шлюб. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, винести заочне рішення. Згідно зі ст.. 224ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані. неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.08.1991 року, однак з 25 січня 2003 року не підтримують, шлюбних відносин, мешкають окремо, від шлюбу дітей не мають, спір про розподіл майна відсутній. На думку суду, їх сім`я розпалася остаточно і поновити відносини між подружжям немає можливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

В заяві до суду позивачка повідомила, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася одна неповнолітня дитина. На даний час останній відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття та витрати по справі. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала повністю, надала суду відповідні пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та наполягала на їх задоволенні. Відповідач по справі позов визнав повністю про що надав суду письмову заяву. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з слідуючого. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки виконкому Барської міської ради № 3396 від 21.12.2009 року, неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати, які складаються з витрат на оплату допомоги адвоката в сумі 300 грн., оскільки вони підтвердженні квитанцією № 546 від 21.12.2009 р.(а.с.7). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 15 жовтня 2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON] [INFO]. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, оскільки вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, дитина знаходиться на її утриманні. Позовні вимоги позивачка в судовому засіданні підтримала повністю та дала пояснення по суті заявленого позову. Відповідач позов визнав. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обов'язків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Із пред'явленої копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП №041368 слідує, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 15.10.2009 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ТП №140445 [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають дочку: [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки, а тому позов необхідно задовольнити в повному обсязі. [PERSON] є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому його необхідно звільнити від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

В листопаді 2009 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки подружнє життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, в сім»ї виникали непорозуміння, примирення неможливе. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримана в повному обсязі, суду пояснила, що зберегти сім'ю не бажає, причиною розпаду сім'ї стали сварки, примиритися з відповідачем не бажає. Просить позов задовольнити, витрати по розірванню шлюбу просить покласти на неї. Відповідач для розгляду справи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, позивач не заперечила проти ухвалення судом заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані по справі докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, беручи до уваги те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.02.1996 року. Шлюб зареєстрований Коростишівським відділом РАЦС 10.02.1996 року, про що був зроблений актовий запис за № 15. Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON],13.04.1996р.н. та [PERSON], [INFO] Вказані обставини підтверджуються відповідно свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 011488 та копіями свідоцтв про народження дітей відповідно серії І-ТП № 050264 та серії 1-ТП № 013243. довідкою КІІ „Коростишівська комунальна служба" від 18.06.2009 року про склад сім'ї сторін. Позивач зберегти сім'ю не бажає, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, не підгримують подружніх стосунків, примиритись не бажає, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, а отже збереження даної сім'ї є недоцільним та неможливим. Дітей слід залишити проживати з матір'ю, спору про місце проживання дітей немає. Витрати пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

03.12.2009 року позивач звернулася до суду з даним позовом. На підтвердження своїх вимог вона пояснила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2004 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. 12.11.2009 року відповідач засуджений Біловодським районним судом Луганської області зач. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі і знаходиться в СІЗО №18 м. Старобільська Луганської області. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі % частини усіх видів його доходу до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Марківського суду від 15 грудня 2009 року доручено СІЗО №18 м. Старобільська Луганської області, в якому під вартою перебуває відповідач [PERSON] допитати його як відповідача. Із його пояснень вбачається, що він згоден на стягнення аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а. с. 4/ в графі відомості про батька значить відповідач [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень сторін, відповідач не надає в повному обсязі позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Отже, відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі від якого мають малолітню дитину та відсутність допомоги з боку відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів та просить суд задовольнити їх у судовому порядку. Відповідач під час попереднього судового засідання позов визнав, підтвердив фактичні обставини справи й проти стягнення з нього аліментів в зазначеному позивачкою розмірі не заперечував. Відповідно до ст. ст. 130, 174 ЦПК України суд вважає можливим розглянути позов при проведенні попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб та відповідає інтересам малолітньої дитини. Матеріалами справи підтверджується, що сторони по справі перебувають у шлюбі та є батьками малолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. За вказаних обставин, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, в силу ст. ст. 180, 183 СК України, є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню. Підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та, в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 22.03.2009 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в с.Бровки-І. Андрушівського району. Після її смерті в ідкрилась спадщина на належне їй майно, а саме жилий будинок № 5 по вул. Шевченка в с.Бровки-І. Спадкоємцем за законом першої черга є позивачка. Вона прийняла спадщину, однак не може реалізувати свої спадкові права на вказаний будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документи на нього. Вказаний документ не може бути виготовлений в силу ст.ст. 26, 346 ч.І п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Просить визнати за нею право власності на жилий будинок за № 5 по вул.Шевченка в с. Бровки-І, Андрушівського району. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обгрунтувавши їх вищенаведеними обставинами та просила його задовольнити. Відповідач- Бровківська сільська рада до суду не з'явилась, направивши лист про розгляд справи у відсутність свого представника, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що 22.03.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Спадкоємцем за законом першої черга є її дочка - позивачка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження та одруження (а.с.5-6). Згідно довідки Бровківської сільської ради № 629 від 13.11.2009 року за [PERSON] числиться житловий будинок за адресою вул. Шевченка. 5, с.Бровки-І. Андрушівського району, Житомирської області (а.с.7). Довідкою державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №367/2009 року за заявою про прийняття спадщини від її дочки - [PERSON]. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved