Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

10 серпня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 29 травня 2009 року вона уклала з приватним підприємцем [PERSON] договір купівлі-продажу металевого гаража. Гараж був доставлений в розібраному вигляді та змонтований у встановлений строк. Проте використовувати його за призначенням вона не змогла, оскільки зібрана конструкція містила приховані недоліки та внаслідок дощів була залита по всій її площині. На її неодноразові звернення щодо усунення недоліків протягом гарантійного строку, відповідач відповів відмовою, внаслідок чого за усуненням недоліків вона була змушена звернутися до ТОВ «Фірма РВК». Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на усунення недоліків конструкції в сумі 1511 грн., відшкодувати спричинену їй моральну шкоду, яку вона оцінила в 1000 грн., а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] - працівники ТОВ «Фірма «РВК», які виконували роботи щодо усунення недоліків металевого гаража за замовленням [PERSON] зазначили, що металеві листи конструкції на стиках не були загерметизовані, що й призводило до залиття гаража внаслідок опадів. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 29 травня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу металевого гаража (а.с. 4). Строк гарантії на придбаний позивачкою товар відповідно до умов договору складає 1 рік. З пояснень [PERSON], показань допитаних свідків та складеного дефектного акту вбачається, що металевий гараж мав приховані недоліки, які позивачка виявила лише в процесі користування гаражем (а.с. 41). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, споживач, в порядку та у строки, встановлені законодавством має право вимагати: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обовязковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьої особою, на їх виправлення. [PERSON] скористалася своїм правом відповідно до вищезазначених положень закону, предявивши до продавця товару [PERSON] вимогу про відшкодування понесених нею витрат на усунення недоліків товару. З акту прийому виконаних підрядних робіт від 20 липня 2009 року вбачається, що [PERSON] сплатила ТОВ «РВК» за усунення недоліків придбаного товару 1511 грн. (а.с. 65-67). Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині відшкодування понесених витрат на усунення недоліків товару. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя продукцією у випадках, передбачених законом. Крім того, норми ст.ст. 678, 698, 708 ЦК України, які регулюють правовідносини сторін договору купівлі-продажу та права покупців у разі продажу товару неналежної якості, не передбачають у таких випадках права покупців на відшкодування моральної шкоди. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial