Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, В позовній заяві вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 03 червня 2006 року, який зареєстрований Відділом запису актів громадського стану м. Рівне, про що зроблено актовий запис - № 664. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалось, в сімї виникали суперечки, спільного господарства не ведуть. Робили спільні спроби для примирення, проте вони до бажаного результату не привели, Вважає, що сімя розпалась та існує формально, перспектив для її збереження не вбачає. Вважає, що втратила до чоловіка почуття любові, поваги, довіри. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач позов визнав. Підтвердив тривале сумісне не проживання подружжя, втрату до дружини почуття любові. Не заперечував проти розірвання шлюбу, та покладення витрат повязаних з розірванням шлюбу в органах РА.ЦС на нього. Вислухавши представника позивача, пояснення відповідача, обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше подружнє життя сторін та збереження їх сім'ї є неможливим. Судом встановлено, і сторони цього не оспорюють, що їх спільне подружнє життя фактично припинене. Перспектив для збереження сімї та налагодження стосунків за встановлених судом обставин немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Згідно з п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать витрати на правову допомогу. Квитанцією від 27 листопада 2009 року підтверджено оплату послуг адвоката [PERSON] у розмірі 350 грн. Згідно п.1 ст. 79 ЦПК України, судові втрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належить: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; Згідно ч.1 ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право надання правової допомоги. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року, особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій ст. 56 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, про відмову в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення 350 грн. на правову допомогу, оскільки адвокат [PERSON] приймала участь в справі як представник позивача. На підставі ст.ст. 4, 112 СК України,

Outcome: approved