overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], раніше укладеного між сторонами та посвідченого 26.01.1999 року Миколаївською Товарно-сировинною Біржею за № 2413-Л, та визнання права власності на вказану квартиру. Ухвалою суду від 19.04.2010 року відповідач замінений правоприємником Миколаївською міською радою. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Представник, відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надано. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю позивачки, представників відповідача та третьої особи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 26.01.1999 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбала у власність квартиру № 6 по пр. Героїв Сталінграду. 12 в місті Миколаєві, що раніше належала відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1994 року, зареєстрованого КП ММБТІ 25.11.1994 року за № 18363, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 15600,00 гривень. Даний договір укладений на МТСБ. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими [PERSON] передала позивачці спірну квартиру, а вона в свою чергу, передала останній визначену сторонами грошову суму. На підставі вказаного договору, 11.02.1999 року право власності позивачки на дану квартиру зареєстровано КП ММБТІ. Відповідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 22.03.2010 року на час укладення договору купівлі-продажу, а саме, 26.01.1999 року заборона на відчуження даного обєкту була відсутня. 04.04.2006 року [PERSON] померла, спадкова справа після її смерті не заводилась. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 220, .328 ЦК України, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], то був укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений 26.01.1999 року Миколаївською Товарно-сировинною Біржею за 2413 слід визнати дійсним зізнанням за [PERSON] права власності на дану квартиру. Таким чином, вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що з 20.04.04 по 22.09.09 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку Вікторію, [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, шлюбних відносин не підтримує, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, їй одній важко дитину утримувати, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. У відповідності до ст. 130 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні суд постановляє рішення без подальшого слухання справи. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що 21.11.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від зазначеного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. їх сімя розпалася і збереження її неможливе, оскільки немає порозуміння та любові. Тому просить шлюб розірвати. Розірвання шлюбу здійснює вдруге. Відповідач, який був належним чином сповіщен про час, місце та дату розгляду справи у судове засідання не зявився, та не сповістив суд про причини неявки. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи, і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] Київської державної нотаріальної контори, про припинення права спільної сумісної власності та визначення часток у праві спільної частковій власності. В обґрунтування позовних вимог позивачка в ході судового засідання посилалася на те, що 05 січня 2007 року помер [PERSON], який був чоловіком позивачки. Після смерті останнього відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Спірна квартира, відповідно до свідоцтва про право власності на житло належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON], однак частка кожного відокремлена не була, внаслідок чого позивач не може вступити у право спадкування. З урахуванням викладеного і уточнених позовних вимог, просила суд: ●припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]; ●визначити частки учасників у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] у розмірі: 1/2 частка за [PERSON] і 1/2 частку за [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1995 року № 5/734-95. Відповідач [PERSON] Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направило, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1995 року № 5/734-95, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON]. 05 січня 2007 року помер [PERSON], який був чоловіком позивачки. Після смерті останнього відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Як вбачається з матеріалів справи, всі співвласники користувалися квартирою № 54 у будинку № 117 по пр. Кірова у м. Дніпропетровську спільно, будь які домовленості, стосовно збільшення часток не має. Внаслідок чого суд приходить до висновку, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться її вихованням, сторони проживають окремо, не підтримують жодних стосунків. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення. 02.10.2009 року суддею винесено ухвалу про направлення судового доручення щодо допиту [PERSON], станом на 11.12.2009 року на адресу суду відповідь не надійшла. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі оповідача, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у - відповідності до ст. ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши обставини по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Свідоцтвом серії [NUMBER] від 18.11.2008 р., підтверджується факт народження [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1287, батьком записаний відповідач. Шлюб між сторонами укладено 24.10.2008 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2008 р., актовий запис № 760. Згідно довідки № 979 від 01.10.2009 р., виданої виконкомом Ожидівської сільської ради, позивачка має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею в с. Ожидів Буського району Львівської області. Відповідно до ст. 182 СК України, з врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища сторін, відповідачу слід встановити розмір аліментів у , твердій грошовій сумі. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Виходячи з цього суд вважає, що він спроможний сплачувати на дитину до досягнення нею повноліття 800 гривень, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0083 від 22 лютого 1997 року, укладеного на Одеській Універсальній Товарній Біржі ОІР. Представник позивачки посилається на те, що 22 лютого 1997 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0083, відповідно до якого [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 6 договору купівлі-продажу № 97/0083 від 22 лютого 1997 року, відповідачі отримали гроші до підписання вказаного договору. Відповідно до довідки КП «ОМБТІ та РОН» № 140254.72 від 8 лютого 2010 року, квартира [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на підставі договору №97/0083 купівлі-продажу, зареєстрованого ОУТБ «ОІР» 22 лютого 1997 року. У зв'язку з тим, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу позивачка вимушена була звернутися до суду. Представники позивачки у судовому засіданні позов [PERSON] підтримали та просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі- продажу нерухомого майна № №97/0083 від 22 лютого 1997 року виконані в повному обсязі, продавцям передані грошові кошти за продану квартиру. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. При викладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, та необхідно визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомої майна №97/0083 від 22 лютого 1997 року, квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки Бухаріної* О.О. та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 497. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у звязку з абсолютно протилежних поглядів на спільне життя. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше зберігання їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила шлюб, укладений з відповідачем розірвати. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, внаслідок різності поглядів на життя, відсутність спільних інтересів, відносини фактично припинені з грудня 2009 року, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони припини шлюбно-сімейні стосунки у грудні 2009 року. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 24 СК України задекларована добровільність шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлені судом обставини свідчать про те, що сім'я розпалась, відновити її не можливо, а отже шлюб підлягає розірванню. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % з усіх видів його доходу, та аліментів на її утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку у розмірі 15 % з усіх видів його доходу. Вона посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 27 червня 2009 року у них народився син [PERSON]. З березня 2009 року вони сумісно не проживають, дійти згоди щодо розміру аліментів не можуть у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. Відповідач позов визнав, не заперечує проти виплати аліментів у розмірі, встановленому позивачкою. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (актовий запис № 90 від 29 квітня 2006 року Першого відділу рацсу Приморського районного управління юстиції м. Одеси). Від даного шлюбу у них народився [PERSON], [INFO]. З березня 2009 року [PERSON] та [PERSON] сумісно не проживають. Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON], [INFO]: -на користь\~[PERSON] аліменти\~на [PERSON],\~[INFO],\~у розмірі\~25 % з усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 30 грудня 2009 року по 27 червня 2027 року; -аліменти на користь [PERSON], у розмірі 15 % з усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 30 грудня 2009 року по 27 червня 2012 року, тобто до моменту досягнення [PERSON] трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

09.11.2009 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 45. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обов`язку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і суд позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

21.01.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрацію шлюбу з 1998року по грудень 2009року, мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, визнання відповідачем пред`явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження дитини /а.с.3/. Дитина проживає з позивачкою, відповідно довідки з місця проживання (а.с.4). Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, інших дітей у нього не має, стягнень по виконавчим документам з нього не провадиться а тому з [PERSON] на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. Також, на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120,00грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно- технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку до повноліття дитини. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2007 року та від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тому не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. В зв`язку з тим, що в даний час відповідач відбуває покарання в Катеринівській виправній колонії (№46), було направлено доручення про допит засудженого [PERSON] ; з отриманих письмових пояснень відповідача вбачається, що він позов не визнає, але з яких підстав не зазначає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2007 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який знаходиться на утриманні позивача, яка є інвалідом 3-ї групи, батько дитини коштів на її утримання не дає і незважаючи на те, що в даний час відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі, він має можливість надавати таку допомогу. Таким чином, суд знаходить позов обґрунтованим, оскільки відповідно до ст. ст. 180-182; 184 СК України так як батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. В зв`язку з всім вищевикладеним, суд вважає, що невизнання відповідачем позову є необгрунтованим, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved