Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах на утримання сина [PERSON] , [INFO] року народження, на підставі виконавчих листів, що на 10.01.2008 року становить 6150,76 грн., та неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка на 10.01.2008 року становить 44143,93 грн., а всього боргу на загальну суму 50 294 грн. 69 коп. В ході судового розгляду позивачка [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої зменшила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам в сумі 5972грн. 16 коп. та неустойку в сумі 580 грн.22 коп., а всього 6552 грн. 38 коп.. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що 01 лютого 1994 року Каланчацьким районним судом постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] року народження, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.01.1994 року, на підставі якого 01.02.1994 року було видано виконавчий лист, який звернено до примусового виконання. 18.07.2006 року рішенням Каланчацького районного суду розмір аліментів, що стягувалися з [PERSON] на її користь на утримання сина, було збільшено та стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі - 158 грн. 10 коп., щомісячно, починаючи з 03.07.2006 року, на підставі якого 18.07.2006 року було видано виконавчий лист, який звернено до примусового виконання. Однак починаючи з січня 2000 року, до 01.10.2008 року відповідач не сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] , в результаті чого виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 01.10.2008 року становить 5972,16 грн., розмір неустойки становить 580, 22 грн., а всього боргу на загальну суму 6552,38 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що сплачувати аліменти не мав можливості, оскільки тривалий час не має постійного місця роботи та на його утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] року народження. Судом встановлено, що рішенням Каланчацького районного суду від 01.02.1994 року відповідач зобов’язаний до сплати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] року народження, в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.01.1994 року і до досягнення дитиною повноліття. 18.07.2006 року рішенням Каланчацького районного суду розмір аліментів, що стягувалися з відповідача на користь позивача на утримання їх сина було збільшено, та стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі - 158 грн. 10 коп. щомісячно, починаючи з 03.07.2006 року. Однак, будучи зобов’язаним до сплати аліментів за рішенням суду, [PERSON] , починаючи з січня місяця 2000р. аліменти на утримання сина не сплачує, матеріальної допомоги [PERSON] не надає, в результаті чого виникла заборгованість по аліментам, яка на 01.10.2008 року становить 5972 грн. 16 коп. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості зі сплати аліментів з вини особи, яка зобов’язана сплачувати їх за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки ( пені) встановлено спеціальну позовну давність в один рік. Враховуючи вище викладене, всі обставини справи, майновий стан [PERSON] , положення ст. 196 СК України суд вважає, що позов про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за несвоєчасну їх сплату підлягає задоволення частково, в частині стягнення неустойки за період з 01.10.2008 року по 01.10.2008 року. Що стосується стягнення заборгованості по аліментам, то данні позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки стягнення заборгованості проводиться у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» Державною виконавчою службою.

Outcome: partial