overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач вказує на те, що на підставі вимоги КРВ в Здолбунівському районі від 18.02.2009р. №180-11/90 начальником філії «Здолбунівський райавтодор» було видано наказ від 19.02.2009р. №26 п.1 якого з нього та майстра [PERSON] в рахунок виявлених нестач в сумі 170857грн. вираховується щомісячно 20% заробітної плати. На підставі даного наказу за лютий-вересень 2009 році з нього було утримано із заробітної плати 2464грн.30коп. Вважає наказ в частині притягнення його до матеріальної відповідальності незаконним, оскільки нестача щебеневої продукції виникла не з його вини. Крім того відповідач міг стягнути з нього заподіяну шкоду в розмірі, що перевищує його середньомісячну заробітну плату лише в судовому порядку. В звязку з цим просить суд скасувати п.1 наказ від 19.02.2009р. №26 та стягнути з відповідача на його користь 2464грн.30коп. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача 3838 (три тисячі чотириста вісімдесят девять)грн.05коп. безпідставно утриманих з його заробітної плати. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі та просять задовільнити їх. Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що оскільки з позивачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, то з нього правомірно було стягнуто заподіяну шкоду в повному розмірі. Вислухавши пояснення позивача його представника, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.3 ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівником в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток проводиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до суду. Як вбачається з матеріалів справи, всупереч даній нормі, відповідачем було стягнуто з позивача заподіяну шкоду в повному розмірі. Посилання представника відповідача на те, що з відповідача правомірно стягнуто шкоду в повному розмірі, оскільки з ним було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, є безпідставним, так як суперечить ч.3 ст.136 КЗпП України. За таких обставин п.1 оскаржуваного наказу від 19.02.2009р. №26 є незаконним і підлягає скасуванню. Оскільки п.1 оскаржуваного наказу є незаконним, то також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно утриманих на його підставі із заробітної плати позивача коштів. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 51грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги дітям з платника аліментів. В позовній заяві він зіслався на те, що відповідно до порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. №189 [PERSON] мала право на тимчасову допомогу на утримання неповнолітньої доньки Руслани, [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» для дитини відповідного віку. На підставі наданих [PERSON] документів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання дійсним правочину. В позовній заяві вони зіслалися на те, що 05.03.2002 р. вони придбали у [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою: смт. Покровське вул. Леніна, 219 Покровського району Дніпропетровської області. Договір купівлі-продажу нерухомого майна між ними та відповідачем був зареєстрований Українською Товарною Біржею за реєстровим № 214813 від 05.03.2002 р. в смт. Покровське Покровського району. З 05.03.2002 року вони проживають у вищевказаному житловому будинку. На даний час їм необхідно вирішити питання продажу даного житлового будинку, в звязку з чим вони звернулися до Синельниківського МБТІ за певною довідкою, але там їм було розяснено, що договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований Українською Товарною Біржею 05.03.2002 р. не є дійсним, тому що даний договір необхідно було посвідчити в державній нотаріальній конторі, і тому їм необхідно підтвердити дійсність договору купівлі - продажу в судовому порядку. Позивачі просять суд визнати дійсним правочин, укладений між ними та [PERSON], посвідчений Українською Товарною Біржею 05.03.2002 року за реєстровим №214813 в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, в результаті якого вони стали власниками житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Покровське вул. Леніна, 219 Покровського району Дніпропетровської області. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивачів [PERSON] та представника третьої особи Покровської філії Української Товарної Біржі [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить суд позов задовольнити. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечує. Справу розглянуто заочно згідно ст.224 ЦПК України у відсутності відповідача, який повторно не зявився в судове засідання не повідомивши суду причини неявки. Про час та день розгляду справи в суді був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: смт. Покровське вул. Леніна, 219 Покровського району Дніпропетровської області укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Українською Товарною Біржею 05.03.2002 року за реєстровим № 214813. Відповідно до ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно Закону України „Про товарну біржу угоди біржею реєструється між членами біржі. Таким чином необхідно визнати правочин дійсним, тому, що даний правочин зареєстрований на підставі чинного законодавства, але між громадянами договір обміну нерухомого майна повинен бути завірений нотаріально. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги дітям з платника аліментів. В позовній заяві він зіслався на те, що відповідно до порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. №189 [PERSON] мала право на тимчасову допомогу на утримання неповнолітньої доньки Анастасії, [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наданих [PERSON] документів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності по 1/2 частині жилого будинку з господарськими спорудами, що розташовані в с. Новолабунь по вул. Московська, 9, Полонського району Хмельницької області. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, пояснили, що в 1977 році на виділеній земельній ділянці [PERSON] було збудовано зазначений жилий будинок та господарські споруди, які відносились до колгоспного двору, головою двору був [PERSON], тобто батько позивача [PERSON], а членами колгоспного двору - він та його дружина - позивачка [PERSON]. В 2002 році [PERSON] помер та на день смерті в згаданому будинку позивачі проживали разом із ним, здійснили його поховання. Однак, вони як спадкоємці за законом, не можуть оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, в зв'язку з цим змушені звернутись з даного приводу до суду. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити частково. Встановлено, що в 1977 році покійний [PERSON] побудував згаданий вище жилий будинок, на котрий він за свого життя не отримав правоустановчий документ. Станом на 15.04.1991 року дворогосподарство відносилось до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] та членами двору [PERSON] та [PERSON], тому їм кожному належить по 1/3 частині жилого будинку та господарських споруд. За таких обставин, спадщина відкрилась лише на 1/3 частину. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення позивачів, дані технічного паспорту, рішення та довідка виконкому сільської ради, свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті спадкодавця позивачі як єдині спадкоємці за законом відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК України 1963 року, набули право власності кожен на 1/6 частину вказаного житла.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Прокурор Кіцманського району звернувся до суду в інтересах Міністерства освіти і науки України, від імені якого виступає Подільський державний аграрно- технічний університет, за дорученням якого діє Кіцманський технікум Подільського державного аграрно-технічного університету з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що між дирекцією Кіцманського технікуму Подільського державного аграрно-технічного університету та відповідачкою [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення (житлової кімнати в гуртожитку площею 30 кв.м) на строк з 01.11.2005 року по 3.07.2006 року. Відповідно до п.5.1 договору найму при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку він вважається продовженим на той строк і на таких умовах, які передбачені вказаним договором. За користування приміщенням відповідачка, відповідно до п.2.1 договору найму, повинна сплачувати відповідну плату. 01.10.2009 року між сторонами укладено угоду про зміну договору найму житлового приміщення, зокрема п.2.2 в частині оплати. В порушення умов, передбачених п.3.1. відповідачка своєчасно не оплачувала житлово-комунальні послуги і за нею виникла заборгованість станом на 01.02.2010 року в сумі 2072,84 гривень, яку просив стягнути з відповідачки. Прокурор та представник Кіцманського технікуму позов підтримали частково на суму 372,4 гривень, відповідачка [PERSON] заявлені вимоги визнала на суму 372,84 гривень, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонамйлі іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'зку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 623, 624 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 09.02.2008 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1200 грн.. щомісячно; стягнути з відповідача аліменти за період з 01 березня 2009 року по 01 серпня 2009 року в розмірі 6000 грн.. У судовому засіданні позивач просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 250 грн.. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 09.02.2008 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, працює, однак матеріальну допомогу на дитину не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частини від доходів його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки та у сторін відсутня домовленість по утриманню дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 400 грн. щомісячно в судовому порядку. Не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача аліменти за період з 01 березня 2009 року по 01 серпня 2009 року в розмірі 6000 грн. та стягнення аліментів з березня 2009 року, оскільки вони необґрунтовані та не відповідають передбаченим законом вимогам.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Заявник предявив в суд заяву в якій просить постановити рішення, яким призначити його опікуном недієздатного [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що [PERSON] є його братом та проживає і зареєстрований за адресою [INFO]. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.02.2010року він був визнаний недієздатним. Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради його слід призначити опікуном [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав, зіславшись на обставини, викладені в заяві, просить її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації м. Львова [PERSON] підтримав висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність призначити опікуном брата недієздатного [PERSON] [PERSON], покликавшись на викладені в ньому обставини. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник є братом [PERSON], який 23.02.2010року Франківським районним судом м. Львова був визнаний недієздатним. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №750 від 30.10.2009р. [PERSON] страждає стійким хронічним хворобливим розладом психічної діяльності у формі помірно вираженої розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження головного мозку черепно-мозкової травми та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, у звязку тим, що [PERSON], є інвалідом 1 групи з дитинства, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у Львівській психіатричній лікарні, за своїм станом здоровя не може усвідомлювати своїх дій, керувати ними, він потребує постійного стороннього догляду та опіки. Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном недієздатного брата [PERSON],22.02.1954р.н. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], визнаний недієздатним, постійно потребує стороннього догляду, заявник є його рідним братом, має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, тому суд, вважає, що заяву слід задовольнити та встановити опіку над [PERSON], призначивши опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача на утримання їхніх малолітніх дочок в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні [PERSON] позов змінила, просила стягувати з відповідача аліменти по 100 грн. щомісячно на кожну дитину, пояснила, що чоловік не надає матеріальної допомоги дітям, хоч має таку можливість. Відповідач в нинішнє судове засідання не з`явився, в попередньому засіданні позов не визнав, пояснив, що він ніде не працює та не має коштів, щоб сплачувати аліменти на утримання дітей. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зміненого позову. Встановлено, що відповідач не виконує обов'язок передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїм дітям, а тому з нього слід здійснити стягнення аліментів. Так як [PERSON] має мінливий, нерегулярний дохід, тому відповідно до ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити по 100 грн. щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON], посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач в суді позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з нього слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 22 березня 2010 року і до його повноліття. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 27 грудня 1997 року він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різне ставлення до життєвих цінностей, та через втрату любові. Шлюбних відносин вони не підтримують з грудня 2006 року, з того ж часу не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 27 грудня 1997 року. /а. с. 21/ Судом встановлено, що сторони з грудня 2006 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, втратили один до одного почуття любові. В судовому засіданні сторони просили строк для примирення не надавати. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 27 лютого 1995 року між ним та матірю його дружини [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу незакінченого будуванням житлового будинку з верандою та ганком готовністю 54%, що розташований по ІІ пров.Київському№б/н у с.Родниківка, Уманського району. Черкаської області. Відповідно до договору до нього перейшло право власності на цей будинок та було переоформлено будівельний паспорт на його ім?я та відповідно до якого він взяв на себе всі права та обов?язки. Ним була приватизована земельна ділянка площею 0,1107 га, на якій розташоване зазначене будівництво, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується Держаним актом на право на земельну ділянку серії ЯЖ №106618 від 2 липня 2008 року. На даний час у нього виникла необхідність у відчужені даного житлового будинку і він звернувся до Уманського відділку ЧОО БТІ щодо реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва отримав відмову і тому змушений звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити визнати за ним право власності на обєкт недобудованого нерухомого майна, яким є: незакінчений будівництвом житловий будинок, що становить готовність 54%, що складається із: загальної кімнати, позначеної в будівельному паспорті «1»; спальні, в будівельному паспорті «2»; кімнати відпочинку, позначеної в будівельному паспорті»3»; кухні, позначеної в будівельному паспорті «4»; коридору, позначеного в будівельному паспорті «5»; ванни, позначеної в будівельному паспорті «6»; веранди, позначеної в будівельному паспорті»7»; з господарською будівлею, що складається із гаража позначеного в будівельному паспорті «1», літньої кухні позначеної в будівельному паспорті «2», комори позначеної в будівельному паспорті «3», приміщення для утримання птиці позначеної в будівельному паспорті «4» та погребу позначеного в будівельному паспорті «5», що знаходиться за адресою: с.Родниківка, Уманський район, Черкаська область, ІІ провул.Київський, №б/н. Представник Родниківської сільської ради в судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву, в якій позов визнає, проти задоволення позову не заперечує і просить справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що визнання права власності за [PERSON] на незакінчений будівництвом житловий будинок в с.Родниківка, Уманського району, Черкаської області, по ІІ провулку Київський, №б/н йому потрібно для реалізації його Конституційного права на володіння, користування та розпорядження майном, яке є його власністю.

Outcome: approved