overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про зняття її з реєстраційного обліку,покликаючись на те,що він є єдиним власником квартири в [ADDRESS] . 08.10.1994 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу народилась дочка [PERSON] .[INFO], відповідачка з дочкою були зареєстровані у квартирі позивача . Відповідачка [PERSON] є зареєстрованою в даній , хоча переїхала на постійне місце проживання в м.Дніпропетровськ .В січні 2007 року відповідачка з дочкою залишили вказану квартиру , забрабрала всі свої особисті речі, сказала, що більше до позивача не повернеться , пообіцяла виписатись з квартири, однак не виписалась і позивач сам проводить оплату за комунальні послуги . Відповідачка весь час проживає за іншою адресою , виїхала з вказаної квартири, тому він звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свій позов , зіслався на обставини . аналогічні підставам звернення в суд .Просив позов задовольнити . Відповідачка мілоградська Л.І.,будучи належно повідомленими про час і місце розгляд\' справи в судове засідання не зявились, була допитана Кіровським районним судом м.Дніпропетровська , де пояснила, що згідна з позовними вимогами позивача. Заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено , що на підставі свідоцтва на право власності позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира по вул.Стуса 45а/51 в м.Червонограді Львівської області, що стверджується копіє свідоцтва від 16.08.1994 року,. реєстраційним свідоцтвом та довідкою КП «Комінтех» . Відповідачка не проживає більше трьох років в квартирі будинку позивача, вона переїхали на інше постійне місце проживання , що стверджується актами ЖЕД №1 від 17.06.2008 року та 10.02.2010 року . Враховуючи вище наведене,що відповідачі добровільно залишили спірний будинок в зв*язку з прожажем будинку і переїздом на інше постійне місце проживання суд вважає, що у відповідності до ст.107 ЖК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 13 червня 1992 року по 10 жовтня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має 2-х дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку Аліну [INFO], батьком яких є відповідач. В зв*язку з тим, що на даний час відповідач коштів на утримання неповнолітніх дітей ненадає, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю. Просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: В судовому засіданні при розгляді справи встановлено, що позивачка [PERSON] з 13 червня 1992 року по 10 жовтня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. /а.с.2/. Від шлюбу має 2-х дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку Аліну [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей/а.с.3-4/. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Відповідач ухиляється від позасудового врегулювання питання про утримання дітей. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору на користь держави та 120 грн. витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

01 грудня 2009 року ВАТ „[PERSON] Аваль звернулося до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що згідно кредитного договору від З0 липня 2008 року [PERSON] отримала 19500 грн. споживчого кредиту. Відповідно до умов договору відповідач повинна була протягом 72 місяців щомісячно виплачувати частин\' кредиту та відсотки за користування кредитом, але з червня 2009 року вона умови оплати не виконує, на звернення виконати умови договору не реагує. Банк просить стягнути борг за кредитом на суму 18267,29 грн., пеню в розмірі 939,46 грн., проценти за користування кредитом в сумі 2809,85 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримує свої вимоги повністю. Відповідач [PERSON] з позовом згідна і пояснила, що кредит не мала можливості виплачувати, але в подальшому буде виплачувати. Дослідивши обставини справи шляхом заслуховуванням доводів сторін та дослідженням письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та банком укладено кредитний договір. Відповідач з червня 2009 року не виконує договору умов по сплаті встановлених договором платежів. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, досліджених в судовому засіданні: кредитним договором, графіком повернення кредиту, квитанцією отримання готівки, вимогою про виконання зобовязання, розрахунком заборгованості та пені за кредитним договором. Достовірність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до ст.525 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. Відповідно до ст.ст.546, 549,551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, а неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок розірвання договору. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] порушила умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів. Визначаючи суми, належні до стягнення , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач просить шлюб розірвати, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені близько місяця тому, з того ж часу спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, непорозуміння та постійні сварки, відповідач принижував її честь та гідність, неодноразово фізично над нею знущався. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим; строк на примирення просить не надавати; спору про поділ майна на даний час не має, згоди про проживання з нею дитини з відповідачем досягнуто. В судовому засіданні позивач підтримала позов та обставини, вкладені в ньому, доповнила, що остаточно сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем припинені з кінця грудня 2009 року, з цього ж часу проживають за різними адресами. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтримав обставини, викладені в позовній заяві та надані пояснення позивачем, строк на примирення просив не надавати, пояснив, що фактично сім»я з позивачем не існує з 24.12.2009 р., він проживає на орендованій квартирі окремо від сім»ї, матеріальну допомогу на утримання дитини надає . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 23.04.2004 року. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім"ю не надається можливим, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач підтримує позов, тому суд вважає, що подальше збереження сім"ї суперечитиме інтересам сторін. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, то суд приймає визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

До суду надійшла заява лікаря 2-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] з приводу примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву, вказуючи на те, що 08.02.2010 року на стаціонарне лікування в 2-А відділення ПОКПЛ ім.. [PERSON] в примусовому порядку за направленням лікаря-психіатра Полтавського психоневрологічного диспансеру поступив [PERSON] з діагнозом : гострий поліморфний психотичний розлад . Психічні розлади відмічаються протягом останнього тижня , коли став тривожний, напружений , висловлював маячні ідеї переслідування , отруєння . Був оглянутий психіатром та направлений на лікування в порядку примусової госпіталізації . Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляв реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих , лікування [PERSON] можливе лише в стаціонарних умовах та згідно висновку комісії лікарів психіатрів останній потребує примусового лікування та госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] у судове засідання не з»явився, згідно довідки ПОКПЛ ім.. [PERSON] не може брати участь у судовому засіданні у зв»язку з невпорядкованою поведінкою і станом психомоторного збудження . Законний представник [PERSON] підтримала заяву та пояснила, що [PERSON] її рідний брат, підтримала заяву, просила її задовольнити. Заслухавши лікаря, представника [PERSON], думку прокурора, який просить задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] . з 08.02.2010 року за направленням лікаря-психіатра Полтавського психоневролігного диспансеру був направлений на стаціонарне лікування в 2-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ум. [PERSON] з діагнозом: хронічний маячний розлад . На підставі висновку комісії лікарів ПОКПЛ ім.. [PERSON] від 09.02.2010 року, згідно якого у [PERSON] тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих агресивна поведінка в побуті , встановлений клінічний діагноз : хронічний маячний розлад ( інволюційний параноїд).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

До суду надійшла заява лікаря 2-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] з приводу примусової госпіталізації [PERSON] Дем»яновича до психіатричного стаціонару Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву, вказуючи на те, що 08.02.2010 року на стаціонарне лікування в 2-А відділення ПОКПЛ ім.. [PERSON] в примусовому порядку за направленням лікаря-психіатра Полтавського психоневрологічного диспансеру поступив [PERSON] з діагнозом : хронічний маячний розлад. Психічні розлади відмічаються з 1974 року, проходив обстеження в психіатричній лікарні м. Харкова .Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляв реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих , лікування [PERSON] можливе лише в стаціонарних умовах та згідно висновку комісії лікарів психіатрів останній потребує примусового лікування та госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] у судове засідання не з»явився, згідно довідки ПОКПЛ ім.. [PERSON] не може брати участь у судовому засіданні у зв»язку зі станом психомоторного збудження, патологічної імпульсивності, невпорядкованої поведінки . Законний представник [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити . Заслухавши лікаря, думку прокурора, який просить задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 08.02.2010 року за направленням лікаря-психіатра Полтавського психоневролігного диспансеру був направлений на стаціонарне лікування в 2-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ум. [PERSON] з діагнозом: хронічний маячний розлад . На підставі висновку комісії лікарів ПОКПЛ ім.. [PERSON] від 09.02.2010 року, згідно якого у [PERSON] Дем»яновича тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих агресивна поведінка в побуті , встановлений клінічний діагноз : психічний шизофреноподібний розлад органічного походження внаслідок змішаної патології головного мозку ( судинна, алкогольна енцефалопатія) з параноїчним синдромом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 11.09.2008 року та мають сина [PERSON]. [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утримання. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, у звязку з чим не працює та потребує матеріальної допомоги від відповідача, який з сім*єю не проживає, та матеріальної допомоги їй і дитині не надає. Просить суд стягнути з відповідача по 500 гривен щомісячно до досягнення сином трьох років, тобто до 16.10.2011 року та витрати на правову допомогу у розмірі 250 гривен. У судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити, згодна на стягнення на її користь по 250 гривен щомісячно з відповідача, враховуючи те, що він не працює, в іншій частині позов залишила без змін. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти надання допомоги позивачу, але в меншому розмірі, ніж заявлено у позові. Просив стягнути з нього аліменти на утримання позивача, враховуючи його матеріальне становище, відсутність роботи, згоден сплачувати по 250 гривен щомісячно до досягнення сином трьох років. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 11.09.2008 року, актовий запис про реєстрацію шлюбу №155, місце реєстрації відділ РАЦС Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з сім*єю не живе з січня 2009 року, допомоги позивачу на її утримання не надає. Матеріальну допомогу на утримання сина надавав, але не регулярно. Позивач не надала суду доказів про те, що відповідач має змогу виплачувати їй аліменти на її утримання у розмірі 500 гривен щомісячно. У відповідності до ст..84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, якщо чоловік може надавати таку допомогу. Суд вважає, що відповідач має змогу надавати позивачу допомогу на її утримання, але в меншому розмірі ніж заявлено у позові. На підставі статей 77,80,84 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до сільської ради с.Ховми Борзнянського району Чернігівської області в якому просить суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини від [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримавши позов, пояснив, що 18 квітня 2006 року померла [PERSON], яка доводиться йому бабою. Після її смерті відкрилась спадщина на ім'я позивача на підставі заповіту, складеного спадкодавцем 29.11.1993 року. Проте, ним був пропущений, передбачений законом строк для прийняття спадщини, оскільки не було відомо про положення спадкового законодавства. Після з'ясування того, які дії слід вжити щоб прийняти спадщину, позивач звернувся до суду. Відповідач - сільська рада с.Ховми Борзнянського району Чернігівської області, в особі голови сільської ради, звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову та заявив прохання про проведення розгляду справи за відсутністю його представника в судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивача, прийнявши до уваги думку відповідача про відсутність заперечень проти задоволення позову, дослідивши докази, що долучені до справи позивачем на підтвердження вимог, суд встановив такі факти та з'ясував положення цивільного законодавства, що підлягають застосуванню при вирішенні позову. Отже, як вбачається зі змісту заповіту спадкодавця [PERSON] з урахуванням даних свідоцтва про її смерть, виданого 19 квітня 2006 року сільською радою с.Ховми Борзнянського району, позивач правомірно вказує що він є спадкоємцем за заповітом. Доводи позивача про мотиви пропуску строку звернення до нотаріуса, суд визнав як поважні. Тому, визнавши причини пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини як поважні, проаналізувавши пояснення позивача, з'ясувавши, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, встановивши наявність тих підстав, на які посилається у заяві позивач визначених ст.1272 ч.З ЦК України стосовно того, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, судом може бути визначено йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, - суд дійшов висновку про обгрунтованість та правомірність прохання позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач просить встановити йому додатковий строк, до\-статній для подання заяви про прийняття спадщини, яка зали\-шилась після смерті його бабусі [PERSON], померлої 09 травня 2009 року. В своїй заяві вказує, що 09 травня 2009 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті зали\-шилося спадкове майно - квартира № 4 по вулиці Невсько\-го, 48 в місті Радивилів. Він є спадкоємцем померлої на підставі заповіту. Фактично з чаcy відкриття спадщини він прийняв спадкове майно - поховав спадкодавця, фактично вступив в управління спадковим майном. Проте встановлений законом шести місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини він пропустив з поваж\-них причин, в зв'язку з чим змушений звертатись з даною за\-явою до суду. Вважає, що чотирьох місяців після набрання рішенням чинності йому достатньо для подачі заяви про при\-йняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що після смерті. [PERSON] заяв\-ник фактично прийняв спадщину, однак у встановлений законом б місячний строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадко\-ємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поваж\-ної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини поважної причини, заява під\-лягає до задоволення. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України, керую\-чись ст. ст. 15, 30, 62, 218, 273 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був зареєстрований 26 травня 1984 року у виконкомі Богданської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області за актовим записом №13. « Дітей, які б були на день подачі заяви до суду неповнолітніми не має. [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що причиною звернення в суд з даним позовом, стало те, що з вересня місяця 1994 року із-за певних суб'єктивних причин шлюбні стосунки між ними припинилися. З часу припинення шлюбних відносин сімейні стосунки між ними втрачено, на даний час відповідач проживає у фактичному шлюбі з іншою жінкою, від якого у нього народилася дитина. Враховуючи наведене [PERSON] вважає, що даний шлюб існує лише формально, а примирення із вище наведених причин являється неможливим. Розірвання цього шлюбу буде в інтересах обох сторін, шлюб розриває вперше, на день подачі заяви до суду не являється вагітною, а тому просить суд винести рішення про розірвання шлюбу укладеного між нею, [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 26.05.1984 року у виконкомі Богданської селищної ради, Рахівського району. Закарпатської області, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею при подачі позову до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони, як подружжя припинили шлюбні стосунки, позивачка на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідач на розірвання шлюбу згідний. Причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу є обґрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб сторін слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] 17 гривень держмита на користь держави, а [PERSON] від сплати держмита звільнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи містяться квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, позивачкою [PERSON] Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені нею судові витрати при подачі позову до суду в сумі 8 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved