Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Представник відповідача Котловинської сільської ради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, надала заяву, згідно якої вона на спадщину, що залишилася після смерті батька, не претендує, просить справу розглянути без її участі. Третя особа [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, однак будь-яких мотивованих заперечень проти позову з викладенням своєї позиції суду не надала, просила справу розглянути без її участі. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на будинок № 93 по вул. Гагаріна в с. Котловина Ренійського району; копія заповіту від 06.11.2001 р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер 22.05.2003 р.; копія довідки відділу реєстрації актів цивільного стану про шлюб позивачки з [PERSON]; копія домової; заяви третіх осіб. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] є вдовою [PERSON], із яким спільно проживала та вела господарство до його смерті. За життя [PERSON] збудував житловий будинок з надвірними спорудами № 93 по вул.. Гагаріна в с. Котловина, у якому мешкав разом із позивачкою без оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Факт належності будинку [PERSON] підтверджується технічним паспортом на домоволодіння, довідкою Ренійського БТІ від 28.09.2009р., у яких власником будинку записаний нині померлий чоловік позивачки. На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, 22.05.2003 р. залишив заповіт на імя доньки [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] помер 22.05.2003 р. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, у фактичне управління та володіння спадковим майном не вступила, з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не зверталась, тобто спадщину не прийняла. Такі дії [PERSON], згідно ст.. 553 ЦК України 1963р. свідчать про відмову від спадщини. Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину фактичним управлінням та володінням спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України 1963р. В даний час оформлення спадщини нотаріусом є неможливим у звязку із тим, що відсутній документ, підтверджуючий право власності померлого на будинок. Через те, що оформити право власності на будинок на імя [PERSON] (пройти процедуру здачі будинку до експлуатації та ін..) після його смерті вже неможливо, це питання повинно вирішуватися у судовому порядку. На момент смерті [PERSON] разом із ним мешкала тільки позивачка. Після смерті чоловіка позивачка доглядає за будинком, несе всі витрати по його утриманню, обробляє земельну ділянку. Треті особи [PERSON], [PERSON] за прийняттям спадщини не зверталися. [PERSON] на спадщину не претендує, не заперечує, щоб право власності на неї було визнано за позивачкою, [PERSON], спадкоємиця за заповітом, не вчинила жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК України 1963р.), отож третя особа [PERSON] фактично відмовилась від прийняття спадщини. Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлого чоловіка і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, а інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки викладені у позові доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963р. для прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини, якщо спадкоємець протягом вищезгаданого терміну не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.. 553 ЦК України 1963р. вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу), отож третя особа [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Спадкоємство здійснюється за законом. Позивачка по справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст. 529 ЦК України (1963р.). Вона юридично не прийняла спадщину, але управляє та володіє майном померлого чоловіка, несе відповідні витрати по його утриманню, тобто вона фактично прийняла спадщину. Як виходить з положень ст. 346 ЦК України 2003р. однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно із ст. 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна, первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно п.4 постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983р. (яка діяла на момент виникнення спадкових правовідносин), якщо у строк, передбачений для прийняття спадщини, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Факти належності [PERSON] будинку та прийняття спадщини позивачкою після його смерті знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на будинок.

Outcome: approved