overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

27 січня 2010 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Троянівської сільської ради Житомирського району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись на те, що відповідачка є матірю малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка батьківських обовязків не виконує, не цікавиться його здоровям, веде аморальний спосіб життя, самоусунулася від виконання своїх батьківських обовязків, не надає матеріальної допомоги, не забезпечує умов проживання, зловживає спиртними напоями. Позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її дитини та стягувати аліменти. Представник позивача позов підтримала з вищезгаданих підстав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився 31 березня 2008 року в м.Житомирі, в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст.ст. 150, 164 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідачка свої обовязки по вихованню та утриманню дитини не виконує у звязку з чим орган опіки та піклування при виконкомі Троянівської сільської ради Житомирського району вирішив доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.10.2009 року [PERSON] не працює, в центрі зайнятості не зареєстрована, син [PERSON] перебуває в будинку дитини, санітарний стан житла незадовільний (а.с.4). Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

В квітні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що вони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2003 року, якій зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 366. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: доньку Юлію, [INFO]. Спір, як про місце проживання дитини, так і про розділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Шлюб у сторін перший. Шлюбні відносини між ними припинені у лютому 2007 році. Вважала подальше збереження їхньої родини з відповідачем неможливим і на примирення з ним вона не згодна, фактично шлюбні відносини між ними відсутні, проживають вони окремо. Просила суд шлюб між ними розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява з клопотанням, в якому вона просила розглянути справу у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, в зв'язку з чим суд розглянув справу без її участі відповідно до п. З ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, але від нього до суду надійшла заява в якої він позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на відповідача, а позивачку від сплати цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

11.01.2010 року при перевірці порядку користування електроенергією споживачами, працівниками Попаснянського РЕМ, що є структурним підрозділом позивача, був встановлений факт без облікового користування відповідачем електроенергією. По даному факту контролерами був складений акт № 034399 про порушення відповідачем «Правил користування електричною енергією для населення», а також була нарахована сума не облікованої електроенергії в розмірі 2074 грн.25 коп., за Актом внаслідок порушення споживачем «ПКЕЕН» відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН», затвердженої Постановою НКРЗ України від 04.05.2006р. №562. Позивач, посилаючись на те, що відповідач відмовляється в добровільному порядку погасити суму, нараховану за несанкціоноване користування електроенергією, у поданій заяві просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму , витрати, понесені на оплату держмита, у розмірі 51 грн., а також 120-00 грн. за інформаційно- технічне забезпечення розгляду судом цивільної справи. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, справу просив розглянути в його відсутність. Відповідач не з'явився в суд двічі, хоча належним чином був сповіщений про день і час розгляду даної справи. Суд. вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягає повному задоволенню, тому що судом установлено, що відповідач дійсно без обліково користувався електроенергією, про що був складений акт № 03499 /а.с.5/, що підписаний трьома представниками енергопостачальника та і самим споживачем, у зв'язку з чим дії позивача є правомірними відповідно до п.п.35.53 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. № 1357. Крім того, нарахування суми позову, а саме вартості електроенергії, за без облікове користування електроенергією було зроблено позивачем відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН», затвердженої Постановою НКРЗ України від 04.05.2006р. №562. Розглядаючи позов таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму 2074 грн.25 коп.. нараховану за порушення «Правил користування електроенергією для населення» на користь позивача, витрати, понесені позивачем на оплату держмита в розмірі 51 грн.. а також стягнути 120-00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судом цивільної справи. На підставі викладеного, ст.ст.1166,1193 ЦК України, п.п.35,53 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. № 1357, «Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН», затвердженої Постановою НКРЗ України від 04.05.2006р. №562,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

На підставі Договору від 24.02.09р.. укладеного між сторонами та на підставі ст..1 Закону України «Про електроенергетику» - позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, а відповідач є належним споживачем електроенергії і тому повинен здійснювати розрахунки за спожиту електроенергію за діючими тарифами та у встановлені Договором строки. Однак, відповідач сплачує вартість спожитої електроенергії частково і таким чином має заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 772 грн.50коп. Позивач, посилаючись на те, що відповідач відмовляється в добровільному порядку погасити суму заборгованості за користування електроенергією - у поданій заяві просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму, витрати, понесені на оплату держмита, у розмірі 51 грн., а також 120-00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судом цивільної справи. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, справу просив розглянути в його відсутність. Відповідач не з'явився в суд двічі, хоча належним чином був сповіщений про день і час розгляду даної справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягає повному задоволенню, тому що судом установлено, що між сторонами дійсно укладений Договір про користування електроенергією побутовим споживачем, що підписаний сторонами /а.с.5/. Сума за спожиту електроенергію, яка не сплачена відповідачем , підтверджується довідкою на а.с.5. Нарахування суми позову, а саме вартості спожитої електроенергії було зроблено позивачем на підставі діючих тарифів для населення, відповідно до Постанов НКРЗ України від 20.07.2006р. № 926, , у зв'язку з чим дії позивача є правомірними відповідно до п. 19,20 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. № 1357, а вимоги про стягнення із відповідача заборгованості є обгрунтованими. Розглядаючи позов таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму 772 грн.50 коп. за спожиту електроенергію, витрати, понесені позивачем на оплату держмита в розмірі 51 грн., а також стягнути 120-00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судом цивільної справи. На підставі викладеного, ст.ст.614, 623 ЦК України, п.п.19,20 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. № 1357,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого має доньку [PERSON] [INFO]. До виконання доньки 18 років відповідач виплачував аліменти на її утримання. В даний час [PERSON] продовжує навчання - є студенткою Луганського державного медичного університету. Позивачка, посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, у звязку з тим, що їй необхідно оплачувати навчання доньки, нести транспортні витрати, купувати спеціальну літературу та інше - просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку і до закінчення нею навчання в навчальному закладі. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, надала судові заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав та надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши доводи позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню по наступних підставах. [PERSON] є донькою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження /л.с.4/ і дійсно продовжує навчання в Луганському державному медичному університеті, /л.с.6/. Відповідач має на своєму утриманні доньку у другому шлюбі. З огляду на дані обставини, на думку суду, відповідач має можливість утримувати та надавати допомогу своїй повнолітній доньки, що продовжує навчання, до закінчення нею навчання у навчальному закладі до 2015 р., у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/8 частини щомісяця з усіх видів заробітку з моменту подання заяви до закінчення нею навчання, суму держмита у розмірі 51-00 грн.. а також судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120-00 грн. На підставі вищевикладеного. ст.ст.199. 200. 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 26.09.2003 р. сторони зареєстрували шлюб, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось в звязку з відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачені, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з червня 2008 р., сторони ведуть окреме господарство. Позивач підтримав позов в повному обсязі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі розглядати справу за його відсутності та винести рішення при заочному розгляді, про що свідчить заява в матеріалах справи. Відповідач в судового засідання не зявилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Про причини неявки відповідач суду не повідомила, заперечення проти позову не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про одруження зареєстрованого 26.09.2003 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1232, сторони перебувають у шлюбі. Згідно позову, причиною розпаду родини з'явилися відсутність взаєморозуміння та припинення шлюбно-сімейних відносин. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідношення сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, який не бажає збереження шлюбу, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Судові витрати в справі, пов'язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС. судом покладаються на позивача [PERSON] в розмірі 17, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

13.05.2008 року [PERSON], звернувшись до суду просить, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2002 року по 14.02.2007 року. Відповідач є батьком дитини сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, на утримання якого у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце проведення слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газету. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного провадження позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на одну дитину, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, поясненнями позивача, свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає - а.с. 2,3,4,5. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної платні відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим. що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. від якого є дочка [PERSON], [INFO] На даний час з відповідачем разом не проживають , вона мешкає з дитиною у батьків. Немає змоги працювати , оскільки доглядає дочку , її дохід складається лише з державної допомоги у сумі 130 грн. Відповідач є батьком дитини а також її чоловіком, працює , тому також повинен надавати матеріальну допомогу на дружину. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав та надав пояснення, відповідно до яких він працює, має заробіток, з січня 2010 р. не проживає однією сім'єю з дружиною та дочкою. Вважає, що він не повинен сплачувати аліменти, оскільки дружина проживає з батьками, отримує державну допомогу на дитину, крім цього має змогу самостійно заробляти гроші на своє утримання. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Матеріалами справи встановлено, сторони взяли шлюб 11 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізької міського управління юстиції Дніпропетровської , актовий запис № 872. Від подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], 26 лютого 2009 р., яка проживає з позивачем. Вказане стверджується копіями свідоцтв про одруження сторін і народженням дитини. На даний час позивач не працює , перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного Виходячи з цих підстав, позов [PERSON] ґрунтується на вимогах статті 84 Сімейного кодексу України, згідно яких дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з об'єктивних даних , досліджених судом, позиція відповідача не заслуговує на увагу, оскільки позивач доглядає малолітню дочку [PERSON] , 26 .02.2009р. народження, отримує державну допомогу на утримання дитини у сумі 130 грн. тому її вимоги ґрунтуються на законі. Суд вважає, що, згідно статті 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 частці заробітку ( доходу) відповідача. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 1997 року перебуває в шлюбі з [PERSON] 25.09.2u08 року її чоловіком був укладений з ВАТ КБ «Хрещатик» договір поруки по кредитному договору між цим банком та TOB «Бакалія-Продукт». Просить даний договір визнати недійсним з тих підстав, що він укладений без згоди іншого з подружжя, і тим самим порушено її майнові права щодо спільної сумісної власності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з тих самих підстав. Відповідач [PERSON] пояснив, що на момент укладення вказаного правочину він був співзасновником TOB «Бакалія-Продукт» та йому належало 50% в статутному фонді підприємства. Про укладення вказаного договору його дружині нічого відомо не було. Представник банку в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив за безпідставністю. Судом встановлено наступне. 25.09.2008 року [PERSON] був укладений з ВАТ КБ «Хрещатик» договір поруки по кредитному договору між цим банком та TOB «Бакалія-Продукт». Як вбачається з тексту вказаного договору, даний договір будь-яким чином не обумовлює майнові права позивача або інших членів сім»ї поручителя. Згідно з вимогами чинного законодавства, при укладенні договорів поруки одруженою особою, згода іншого з подружжя не є обов»язковою, а тому, суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, у якому вказав, що з відповідачкою вони одружені з 18.04.2003 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 108. Шлюб перший. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Позивач у своїй позовній заяві вказав, що їх сім'я фактично розпалася з лютого 2010 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважаючи примирення і подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сторони фактично припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому на підставі ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася з лютого 2010 року, ніяких відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає, що родину зберегти не можливо. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. Позивачка зазначала, що з 25.06.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач неофіційно працює на будівництві, де отримує нерегулярний і мінливий дохід, які витрачає тільки на свої потреби. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд про задоволення позову. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково в розмірі 250 грн., пояснив, що у нього заробітна плата складає 675 грн., тому у нього не має змоги сплачувати позивачці аліменти в розмірі 500 грн. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.4) і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Підтверджуючих документів того факту, що відповідач отримує заробітну плату в розмірі 675 грн. ним не надано. За таких обставин, суд приходить до правильного висновку про задоволення позову.

Outcome: approved