Jurisdiction: civil
Date: 2009-05-04 00:00:00

В березні 2009 року позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності на самочинно побудовану будівлю, мотивуючи це тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2323 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS] . На зазначеній земельній ділянці позивачка без отримання належних дозволів побудувала житловий будинок житловою площею 106,00 кв.м. загальною площею - 208,10 кв.м. з терасою, навісом і розміщеним в цокольному поверсі гаражем, сарай зовнішніми розмірами 1,85 х 2,55 м та альтанку. Згідно висновків Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної, а також пожежної та містобудівельно-архітектурної служб будівельні та санітарні норми будівництвом не порушені, а тому можливо узаконити це приміщення. Штраф інспекції з державного архітектурного контролю за здійснення самовільного будівництва позивачка сплатила. Тому просить суд визнати за нею право власності на цей самочинно збудований будинок, зобов`язати Малютянську сільську раду оформити право власності з видачею свідоцтва про це та зобов`язати відповідача присвоїти номер «6» садибі, на якій збудований вищезгаданий будинок. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду направив заяву, де просив справу слухати без представника, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №322385, виданого Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 01.08.2008 року, позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2323 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS] . На зазначеній земельній ділянці позивачка без отримання належних дозволів побудувала житловий будинок житловою площею 106,00 кв.м, загальною площею - 208,10 кв.м. з терасою, навісом і розміщеним в цокольному поверсі гаражем, сарай зовнішніми розмірами 1,85 х 2,55 м та альтанку. Збудованому будинку не присвоєно номер, який згідно вуличної нумерації відповідає цифрі «6». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Згідно висновків Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної, а також пожежної служб будівельні та санітарні норми будівництвом не порушені, а тому можливо узаконити це приміщення. Штраф інспекції з державного архітектурного контролю за здійснення самовільного будівництва позивачка сплатила. Згідно висновку Києво-Святошинської районної містобудівельно- архітектурної Позивачкою було сплачено штрафи за самовільне будівництво, за постановою №2366 від 22.10.2008 року Києво-Святошинської районної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, наявної у матеріалах справи. Названі обставини підтверджуються висновком Києво-Святошинської районної санітарно- епідеміологічної станції №3458 від 31.10.2008 року, висновком відділу Державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району №1107 від 29.10.2008 року та висновком відділу містобудування та архітектури №90 від 09.10.2008 року, технічним паспортом на житловий будинок виданим БТІ Києво- Святошинського району Київської області на будинок по [ADDRESS] , всіма доказами, зібраними у справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами протягом розгляду справи по суті, а тому можливо узаконити це приміщення, тому суд приходить до висновку про задоволення позову у цій частині. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається в якості підстав своїх вимог чи заперечень. Від доказування в порядку ст.61 ЦПК України сторони не звільнені. Позивачка не надала та не назвала суду доказів того, що відповідач протиправно перешкоджає їй у реєстрації будинковолодіння, відмовляючись здійснити встановлені законом дії з реєстрації будинку, чи встановити йому поштову адресу. Рішення суду не звільняє позивачку від дотримання встановленої законом процедури реєстрації будинковолодіння в органах місцевої влади. Не можна погодитись з вимогою позивачки про примусове зобов`язання вчинити дії з реєстрації з присвоєнням номера будинковолодінню, оскільки згідно ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Тому такі дії не є компетенцією суду, а вимога позивачки про зобов`язання вчинити дії з реєстрації права власності позивачки з присвоєнням номера будинковолодінню не підлягає задоволенню за названих обставин.

Outcome: partial