Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися до відповідача з позовом про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання здійснити перерахунок розміру основної та додаткової пенсії, починаючи з 01.01.2010 року. Позивачі посилаються на те, що вони є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, повязаного з JIHA на ЧАЕС. Позивачі звернувся до відповідача з заявами про встановлення та перерахунок їх основної та додаткової пенсії у розмірах, передбачених ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2010 року. Відповідач їм відмовив. Позивачі вважають дії відповідача такими, що продовжують порушувати їх права і свободи, оскільки зазначеними вище статтями Закону визначено розмір основної та додаткової пенсії з розрахунку мінімальної пенсії за віком, тому виплату у менших розмірах вважають незаконною. У судове засідання сторони не з*явились. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно, позивачі написали заяви про те. що позовні вимоги підтримують, просять справу розглянути без їх участі, відповідачем надіслано суду заперечення на позов і також просять справу розглянути без участі представника Пенсійного фонду. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є учасниками J1HA на ЧАЕС 1986 року, є потерпілими 1 категорії, інвалідами 2 групи, що підтверджено відповідними посвідченнями, довідками МСЕК. експертними висновками ( а.с. 5,7,8,9,10). Позивачі, проживаючи у [INFO] отримують нараховану відповідачем пенсію в розмірі відповідно 1528.80 грн. та 1627,32 грн. з 01.01.2010 року ( а.с. 6, 27 ). Тобто, позивачі отримують пенсію за ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої обчислений у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України. В березні 2010р. позивачі звернулися до відповідача із заявами про нарахування пенсії у розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в проведенні перерахунку пенсій було відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до чинної на час спірних правовідносин ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. || постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій ц інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, і може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Позивачі мають право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від! мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяв здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивачів є визначальною для вирішення даного спору крім того це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межи повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового аш закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсі позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». І не постанови Кабінету Міністрів України, зокрема постанови від 30.05.1997 року № 511 від 28.05.2008 року № 530, від 16.07.2008 року № 654, які істотно звужують обсш встановлених законом прав. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в насліди Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втрато^ годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів» України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження зміст) в обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону. За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні праві гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, яз призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що гід час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяній здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкового державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визнач..: цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд не приймає до уваги положень ч. З ст. 28 Закон І України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до як 1 мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої ці 1 статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з щого Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розмір пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсій. Згідно з ч. З ст. 67 зазначеного Закону, яка набрала чинності 31.10.2006р., у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки пенсія позивачам має визначитись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачам повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, дії відповідача слід визнати незаконними, і слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсій позивачів відповідно до норм чинного законодавства. На підставі викладеного, ст. 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Outcome: approved