Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і стягнення моральної шкоди. В позові позивачі вказали, що проживають за адресою: м. Миколаїв, [PERSON]. вул. Кірова, 24 і мають у власності земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, яке межує із земельною ділянкою відповідачки [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Миколаїв, [PERSON], вул. Кірова, 26 і третьою особою [PERSON] JI.B., яка проживає за адресою: м. Миколаїв, [PERSON], вул. Кірова, 22-А. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що відповідачка самочинно захопила частину належної їй із чоловіком земельної ділянки площею 30,95 кв.м. і перешкоджає у встановленні меж відповідно до правовстановлювальних документів. Просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, свої позовні вимоги підтвердив заявою на адресу суду. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважала вимоги [PERSON] та [PERSON] безпідставними. Третя особа [PERSON] JI.I. також проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що самі позивачі порушили межі і захопили частину її земельної ділянки, заступивши на свою користь на 0,5 м. по всій межі. Представник Управління земельних ресурсів м. Миколаєва, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Надав архівні довідки про виділення присадибних ділянко позивачам та відповідачки (л.д.231-232). Суд вислухавши доводи сторін, адвоката позивачів, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 152, ч. З ст. 156 ЗК України, приходить до наступного. У відповідності до договору купівлічпродажу №587 від 22 вересня 2000 p.. технічного паспорту, який був оглянутий в судовому засіданні, державного акту на право власності на земельну ділянку, копії рішення Миколаївської міської ради від 28 квітня 2009 р. № 34/42, [PERSON]С, І [PERSON]І, мають у спільній сумісній власності земельну ділянку площею 1000 кв.м. і земельну ділянку передану їм в оренду площею 2098 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.. Кірова, 24, [PERSON], у м. Миколаєві. Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2002 р. відповідачка [PERSON] є власником житлового будинку №26 по вул. Кірова. [PERSON] у м. Миколаєві з площею земельної ділянки 2650 кв.м. З довідки голови правління ВАТ «Родніки» від 13 квітня 2004 р. [PERSON] (діду відповідачки) виділена земельна ділка 0,26 га., якою на теперішній час користується відповідачка. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2009 р., [PERSON] JI.I. успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] земельну ділянку під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,1576 га. за адресою: м. Миколаїв, [PERSON], вул. Кірова, 22-А. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, між сторонами виник спір по межам користування належних їм земельних ділянок. З дослідженої судом копії довідки Управління соціально економічного розвитку територіальних утворення «Велика Корениха» адміністрації Заводського району за №4/13-13-10 від 22 січня 2004 р., видно, що між позивачами та відповідачкою була встановлена межа відповідно наданих документів і виводами узгоджувальної комісії міської ради. Також в цій довідці було вказано про факт самочинного захвату земельної ділянки позивачів відповідачкою [PERSON] площею 30,95 кв.м. Між тим в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що ніхто не виходив з працівників адміністрації Заводського району на спірну земельну ділянку. Ніхто з представників адміністрації її не попереджував про якийсь порушення і звідки з'явилися ці висновки вона пояснити не може. Відповідачка наполягає, що фактичне знаходження житлового будинку позивачів не відповідає його позначенню у наданому ними ж кадастровому плані і технічному паспорту БТІ. В ході розгляду справи по суті за клопотання позивачів 22 квітня 2009 р. суд призначив судову будівельно - технічну експертизу щодо відповідності фактичних меж користування земельними ділянками правовстановлювальним документам на ділянки та технічній документації. Між тим, відповідно до повідомлення експерта Регіональної торгово-промислової палати, від 09 листопада 2009 р. якому було доручено проведення експертизи, позивачі відмовилися від проведення та оплати експертизи і проведення геодезичної зйомки земельних ділянок сторін, вважаючи що є достатньо доказів на підтвердження їх позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи, що вирішення спору про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою неможливо без відповідей на питання, які може дати лише судовий експерт, то суд вважає, що допустимих доказів на підтвердження своїх вимог позивачі не надали, а тому у задоволенні їх позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно, підлягає відмові у задоволенні позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки вона є похідною від первісної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed