overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Індустріально [PERSON]» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] і просить солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 40 551 гривні 78 копійок. Позивач посилається на ті обставини, що 25 травня 2007 року між ПАТ «ІНДЕКС- БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 563,00 доларів США зі сплатою 11,4 відсотків річних. Основним забезпеченням повернення заборгованості за кредитом, сплати процентів та пені є застава автомобіля згідно договору застави № ВЕР 136024 від 25 травня 2007 року. Крім цього, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 25 травня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідачі не виконують зобовязання, які передбачені кредитним договором, тому ПАТ «ІНДЕКСБАНК» звернувся до суду. Позивач в судове засідання не зявився, проте надіслав суду письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у відсутності представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили та від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В звязку з цим справа розглядається у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, та, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до договору № 316\\700526 від 25 травня 2007 року між сторонами згідно із ст. ст. 1046 - 1048, 1054 ЦК України укладено угоду про надання відповідачу кредиту в розмірі 8 563,00 доларів США строком на 48 місяців з кінцевим терміном погашення 24 травня 2011 року. Основним забезпеченням повернення заборгованості за кредитом, сплати процентів та пені є застава автомобіля згідно договору застави № ВЕР 136024 від 25 травня 2007 року. Також 25 травня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель бере на себе зобовязання відповідача перед банком у тому ж обсязі, на тих же умовах, та в ті ж строки, що і [PERSON]. 20 жовтня 2008 року та 26 лютого 2009 року позивачем надсилалися повідом гЛ відповідачам з вимогою погашення всієї суми прострочення заборгованості та пені. відповідачі не вживали жодних заходів для погашення заборгованості. Згідно розрахунку станом на 30 грудня 2009 року, заборгованість [PERSON] та [PERSON] перед банком становить 40 551 гривні 78 копійок, з яких заборгованості за споживчим кредитом становить - 40 124 гривні 03 коп. та 427 гривень 75 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів. Згідно платіжних доручень № 2369620 та № 2369625 від 26 січня 2010 року позивачем сплачено державне мито в сумі 405 гривень 52 коп. та 120 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, тому їх слід стягнути відповідачів на користь публічного акціонерного товариства «Індустріально [PERSON]». Тобто позовні вимоги обгрунтовані і підставні, а тому їх слід задовольнити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 610, 549 - 552, 651, 1046 - 1050, 1:4»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем мають спільну дитину. Дитина проживає разом з матірю, яка її утримує та доглядає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судове засідання позивачка подала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, хоча був повідомлений належним чином. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Позов підлягає задоволенню повністю. Сторони від фактичних шлюбних відносин мають спільну дитину - неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Дитина проживає разом з матірю, яка її утримує та доглядає (а.с. 4). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що в с. Ярославка Бобровицького району по вул. Леніна, 96 , який перейшов йому в спадщину після померлої 17 вересня 1997 року сестри [PERSON] . Як спадкоємець позивач фактично прийняв спадщину , проте оформити спадкові права не зміг , так як будинок не зареєстрований в органах БТІ, а тому і вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з»явився , але надіслав заяву про слухання справи в його відсутність, вимоги підтримав , просить їх задовольнити (а.с.21). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність , проти задоволення позову не заперечують (а.с.19). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але надіслала заяву про слухання справи в її відсутність, вимоги визнає (а. с. 20,29 ). Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку. [PERSON] є спадкоємцем по закону першої черги ( ст. 1261 ЦК України) як брат та по заповіту померлої 17 вересня 1997 року сестри [PERSON] , яка на день смерті проживала в [INFO] , і якій належало нерухоме майно , а саме будинок з надвірними будівлями та спорудами , що підтвердив наданими суду письмовими доказами (а. с. 4-7, 12-14 ), прийняв спадщину фактично вступивши в управління та володіння майном (а.с.28 ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивача перейшло право на нерухоме майно сестри , а так як воно не пройшло первинної реєстрації (а.с.8-11), то позивач звернувся до суду , що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач та третя особа вимоги визнають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

26.02.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої позові вимоги тим, що він відповідно до рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної місті ради від 16.09.2009 року № 459 є опікуном малолітнього [PERSON] . [INFO]. Мати дитини, [PERSON], відповідно до рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2009 року позбавлена відносно нього батьківських прав. Батько - [PERSON] з 11.09.2008 року відбуває покарання, відповідно до вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.08.2009 року. Дитина проживає разом ним, знаходиться на його утриманні. Батьки матеріальної допомоги на утримання сина не надають, не виконують покладених на них законом обов'язків, тому він просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частина від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заперечень щодо вимог позивача відповідач не надав. Позивач [PERSON] до суду надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, не позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 16 заява). Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 16.09.2009 року № 459 є опікуном та дідусем малолітнього [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 - копія рішення). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рої від 11.06.2009 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] ( а.с. 4 копія рішення). Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 19.08.2009 року № 469 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а.с. 5 - копія рішення ). Батько дитини - [PERSON] вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.08.2009 року визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч. 3 КК України і засуджений до 4 років позбавлення волі ( а.с. 6,7 - копія вироку). Дитина проживає разом з позивачем ( а.с. 10 - довідка). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не надав заперечень щодо вимого позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В листопаді 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачка вказує на те, що вона, відповідач та [PERSON] зареєстровані в [INFO]. 4 листопада 2008 року вони з відповідачем розірвали шлюб. Фактично відповідач не проживає у зазначеній квартирі з серпня 2003 року, не здійснює оплату за квартиру та комунальні послуги. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідача на підставі ст.. 72 ЖК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, просила про його задоволення. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до правил ст..ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. З матеріалів справи вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані з 13 січня 1990 року позивачка та відповідач [PERSON], з 2 вересня 1999 року їх донька - [PERSON] Як свідчать матеріали справи (акту про підтвердження не проживання від 24 жовтня 2009 року) та слідує з пояснень в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] фактично не проживає у вказаній квартирі з 2003 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. Його майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в [INFO] понад шість місяців без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В січні 2010 року КП „Теплотранссервіс Рівненської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 5 568 грн. 48 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що КП „Теплотранссервіс здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідач [PERSON], однак свої зобовязання відповідач порушує, внаслідок чого станом на 01.12.2009 року згідно його особового рахунку № 046507 утворилась заборгованість в сумі 5 568 грн. 48 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку [PERSON] заборгованість не відшкодував, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був оповіщений в установленому порядку, заперечень проти позову не подав. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, КП „Теплотранссервіс Рівненської міської ради згідно договору №46507 від 13.07.1999 року здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що заходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідач [PERSON] Згідно п.1 Договору, виконавець зобов»язується надавати споживачеві послуги з гарячого водопостачання та теплопостачання, а споживач зобов»язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах договору. Відповідно до п.8 Договору, розрахунковий період оплати послуг один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань, станом на 01.12.2009 року утворилась заборгованість за використану ним теплову енергію в розмірі 5 568 грн. 48 коп., що підтверджено довідкою про стан його особового рахунку № 046507. На час розгляду справи [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подав, борг не погасив. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. 19 Закону України „Про теплопостачання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В січні 2010 року КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 8 857 грн. 26 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що КП „Теплотранссервіс" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS], власником якого є відповідачка [PERSON], однак свої зобов'язання відповідачка порушує, внаслідок чого станом на 01.12.2009 року згідно її особового рахунку №044221 утворилась заборгованість в сумі 8 857 грн. 26 коп. Покликаючись на те, що в добровільному порядку [PERSON] заборгованість не відшкодувала, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи була оповіщена в установленому порядку, заперечень проти позову не подала. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як доведено в судовому засіданні, КП „Теплотранссервіс" Рівненської міської ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що заходиться за адресою [ADDRESS],власником якого є відповідачка [PERSON] Згідно з ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, п.5 ч.З ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст.19 Закону України „Про теплопостачання", [PERSON] зобов'язана щомісячно вносити плату за послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, станом на 01.12.2009 року утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 8 857 грн. 26 коп., що підтверджено довідкою про стан її особового рахунку № 044221. На час розгляду справи [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження факту сплати не подала, борг не погасила. За наведених обставин підстави для стягнення з відповідачки зазначеної суми наявні. На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, п.5 ч.З ст. 20 кону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України „Про плопостачання",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що в вересні 1998 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] - [INFO]. В даний час відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, але має мінливий заробіток тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в у твердій грошовій сумі по 350 гривень щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка надала до суду письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги і просить справу слухати у її відсутність. Представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач з позовом згоден. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180,184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.З), в добровільному порядку матеріальної допомоги своїй дитині не надає, хоча зобовязаний і має таку можливість, так як він є працездатний, періодично працює у приватних осіб, проконтролювати його заробіток неможливо, а тому, при таких обставинах, аліменти необхідно стягнути у твердій грошовій сумі. З вказаним позивачкою розміром аліментів відповідач згоден і такий розмір не буде порушувати права дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред,явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси дитини і інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що в 2006 році, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від сумісного проживання мають доньку Сфію - 05.12.2007року народження. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, але має мінливий заробіток тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в у твердій грошовій Сумі по 350 гривень щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка надала до суду письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги і просить справу слухати у й відсутність. Відповідач з позовом згоден. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180,184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.З), в добровільному порядку матеріальної допомоги своїй дитині не надає, хоча зобовязаний і має таку можливість, так як він є працездатний, періодично працює у приватних осіб, проконтролювати його заробіток неможливо, а тому, при таких обставинах, аліменти необхідно стягнути у твердій грошовій сумі. З вказаним позивачкою розміром аліментів відповідач згоден і такий розмір не буде порушувати права дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред,явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси дитини і інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності майна, мотивуючи свій позов тим, що 09 лютого 2009 року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку А-1, сажу - Б, сараю В, сараю-літньої кухні-Г, огорожі -№1, воріт-№2 та знаходиться по вул. Садовій,21 в с.Вовчик Лубенського району Полтавської області. Вищевказане домоволодіння його мати побудувала за власний кошт та власними силами. Коли заявник звернувся до Лубенського МБТІ з запитом для отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, яке належало померлій [PERSON], то йому було відмовлено на тій підставі , що первинна реєстрація на спадкове нерухоме майно відсутня. Прохав суд встановити, що нерухоме майно : житловий будинок А-1, саж-Б, сарай В, сарай-літня кухня-Г, огорожа -№1, воріт-№2 та знаходяться по вул. Садовій,21 в с.Вовчик Лубенського району, на день смерті належало [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав повністю. Представники Вовчицької сільської ради, Другої Лубенської Державної нотаріальної контори, КП "Лубенське МБТІ" в судове засідання не з'явились, звернулися до суду з заявами в яких прохали розглядати справу без їх участі, відносно задоволення заяви не заперечують. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, що розташоване в с.Вовчик Лубенського району по вул.Садовій,21. Заявник [PERSON] на даний час не може оформити спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], оскільки первинна реєстрація на спадкове нерухоме майно відсутня. Як стверджує заявник житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] побудував за власний кошт та власними силами. Факт належності [PERSON] домоволодіння, що розташоване по вул.Садовій,21 в с. Вовчик Лубенського району підтверджується довідкою Вовчицької сільської ради та Технічним паспортом КП "Лубенське МБТІ"( а.с.а.с.7-8, 12-13). Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Виходячи з вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON]

Outcome: approved