Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що 15 червня 1993 року помер їх батько та чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді: 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 42 в с. Утконосівка, Ізмаїльського району, Одеської області. Спадкоємцями першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] та дружина [PERSON] позивачі по справі. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини вони не звертались, але фактично прийняли спадщину тому, що на день смерті спадкодавця і по теперішній час проживають у спадковому будинку. В цей час позивачі звернулися до Ізмаїльської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм у цьому відмовлено, через ту обставину, що право власності за життя спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку оформлено та зареєстровано. З наведених підстав позивачі просили визнати за ними право власності по 1/12 частини кожному, на зазначене вище спадкове майно, що залишилося після смерті їх батька та чоловіка [PERSON], який помер 15 червня 1993 року. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає та справу просить розглянути без участі її представника. Представник третьої особи КП «Ізмаїльське МБТІ» у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглянути без участі представника КП «Ізмаїльське МБТІ». Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 15 червня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 16.06.1996 року; серія ІІІ-ЖД № 482165. Позивач [PERSON] була донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про її народження виданого [PERSON] сільською радою 30.04.1956 року; серія ІЛ № 133727. Позивач [PERSON] була дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого [PERSON] сільською радою 08.02.1954 року; серія ІУ №604972. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивачі постійно як до смерті спадкодавця та і після його смерті спадкодавця мешкають у спадковому будинку та доглядають за його належним житловим станом, обробляють присадибну земельну ділянку, тобто вони фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Право власності спадкодавця на 1/6 частину зазначеного житлового будинку підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 31 від 15.01.2010, але не було оформлено за життя спадкодавця і в установленому законом порядку зареєстровано, а тому позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, що підтверджується листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 19.01.2010 року № 71/01-14. Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 31 від 15.01.2010 року земельна ділянка, на якій розташований спадковий будинок була передана у приватну власність позивачу [PERSON] З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved