Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

11 січня 2010 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський авто агрегатний завод», СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування квартирою та про реєстрацію в квартирі. Свій позов обґрунтовував тим, що рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 05.07.1990 року №313 було дозволено Полтавському автоагрегатному заводу знесення жилих будинків, що перебували на балансі ГЖЕД №7 по вул.Партизанська, 10, вул.Винахідницька, 4. Рішення в частині знесення будинків не було виконано і на даний час не планується знесення цих будинків. Наказом Полтавського автоагрегатного заводу від 18.03.1992 року №61 зараховано на баланс заводу будинок №10 по вул.Партизанській та будинок №4 вул. Винахідницький на строк до здачі в експлуатацію жилого будинку по вул.Зіньківській.6. а також зобов»язано завод укласти договори найму на житло з мешканцями будинків. Згідно з рішенням адміністрації та профспілкового комітету заводу від 04.02.1993 року №47 йому було надано квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,1 кв.м. Оскільки прописка у вказаних будинках була заборонена у зв»язку з їх зносом, позивач зареєстрований в гуртожитку ВАТ «ПААЗ» по вул.Вільямса, 1. Саме тому йому не було видано ордер на зазначену квартиру, який є єдиним документом для вселення і для реєстрації. Між ним, як користувачем квартири [ADDRESS] та ВАТ «ГІААЗ» було укладено договір №1 від 01.10.2003 року, чинний на даний час, яким ВАТ «ПААЗ» зобов»язувалось забезпечувати житлове приміщення позивача житлово-комунальними послугами. Позивач сплачує за квартиру та житлово-комунальні послуги за вказаною адресою. З ним укладалися договори, як з користувачем приміщень на отримання послуг, але без реєстрації за місцем фактичного проживання. Вказаний будинок, як і квартира, в якій він проживає і якою користується є придатною для проживання, про що свідчить Висновок про технічний стан житлового будинку по вул.Винахідницькій, 4 в м.Полтаві від 21.02.2002 року №2/02, виданий Державним проектним інститутом «Міськбудпроект». Просив суд визнати за ним право користування на квартиру [ADDRESS]. Зобов»язати СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зареєструвати місце проживання [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] та внести до його паспорта та адресно-д. відкової картотеки відомості про місце проживання за даною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради [PERSON] в судове засідання не заявився, але надав суду заяву, в якій не заперечує проти розгляду справи у його відсутності. Представник ВАТ «ПААЗ» в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Проти позовних вимог не заперечують. Представник Відділення СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області в судове засідання не зявилась, але надала лист, в якому просила слухати справу у її відсутність. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника [PERSON] громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради [PERSON], представника ВАТ «ПААЗ» та представника Відділення СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так. судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської Ради народних депутатів від 05.07.1990 року №313 «Про знесення жилих будинків по вул.Партизанська. 10. Винахідницька, 4, 6,6-а, 8» було дозволено автоагрегатному заводу провести знесення будинків по вул.Партизанській, 10, вул.Винахідницькій, 4, що належить ЖЕУ-7. Зобов»язано автоагрегатний завод надати мешканцям, будинки яких підлягають знесенню, квартири згідно додатку до цього рішення (а.с.16). Рішення в частині знесення будинків на даний час не виконано. 18.03.1992 року наказом Полтавського автоагрегатного заводу від 18.03.1992 року «Про взяття на баланс ПЖСК заводу будинок №10 по вул.Партизанській. 10, будинок №4 по вул.Винахідницькій» було взято на баланс будинок №10 по вул.Партизанській, будинок №4 по вул.Винахідницькій на строк до здачі в експлуатацію жилого будинку по вул.Зіньківській.б та зобов»язано завод укласти договори найму на житло (а.с.17). Згідно протоколу №47 від 04.02.1993 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Полтавського автоагрегатного заводу «Про розподіл житла в звільнених квартирах по вул.Партизанській та по вул.Винахідницькій» позивачу було надано квартиру [ADDRESS] (а.с.20-26). 01.10.2003 року між ВАТ «ПААЗ» в особі голови правління [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], проживаючим [INFO]. 4, кв.1, з другої сторони, укладено договір №1 на надання житлово-комунальних послуг, а саме: ВАТ «ПААЗ» зобов»язувалось забезпечити [PERSON] електроенерг ією, газом, тепловою енергією, водопостачанням, водовідведенням та обслуговуванням ЖЕДом ВАТ «ПААЗ» (а.с.7). Починаючи з 04.02.1993 року позивач [PERSON] проживає в [INFO], проводить ремонт в квартирі, сплачує за квартиру та комунальні послуги. Згідно довідки від 22.12.2009 року за №152/27 житлово- експлуатаційної дільниці ВАТ «ПААЗ» (а.с. 19) [PERSON] заборгованості по квартплаті станом на 01.12.2009 року не має. В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: [INFO] в гуртожитку ВАТ «ПААЗ», оскільки прописка у вказаних будинках була заборонена у зв»язку з їх зносом, хоча фактично він проживає, користується та здійснює ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS] з 1993 року. Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання. Частиною 1 статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасова. Частиною 1 статті 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Згідно Висновку про технічний стан житлового будинку по вул.Винахідницькій, №4 в м.Полтаві (а.с.8-13) технічний стан будинку задовільний, елементи будинку вцілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який доцільний на цій стадії. Планування квартир має ряд відхилень від вимог діючих норм. Таким чином, технічний стан будинку дозволяє його подальшу експлуатацію, при цьому необхідно проводити ремонт його елементів. Планування квартир, на думку інституту, придатне для подальшої експлуатації, але відхилення від вимог норм повинно бути погоджено з відповідними органами державного нагляду. Частиною 1 статті 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонд) здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною 1 статті 63 ЖК України визначено, що предметом договору найме жилого приміщення в будинках державного, громадського жилого фонду г окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається в однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Враховуючи вищевикладене, встановлені по справі обставини, а саме топ факт, що позивач проживає з 1993 року в квартирі [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикз іаденого та

Outcome: approved