Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

28.01.2010 р. АКБ «ІМЕКСБАНК» в особі та по довіреності Чернігівське відділення АКБ «ІМЕКСБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.01.2008 р. між відповідачкою [PERSON] та позивачем був укладений договір кредиту № 004-08-П, згідно якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 3000,00 грн. на поточні потреби, кінцевий термін повернення кредиту 10.01.2009 р.. Позивач свої зобовязання по видачі грошових коштів виконав в повному розмірі. Згідно із п.п. 4.1, 4.2. кредитного договору у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, комісії або прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період прострочення. В разі несвоєчасного повернення коштів, позивальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 5 % від суми кредиту за кожний випадок невиконання. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору у випадку не виконання позичальником зобовязань визначених вищевказаним договором, протягом більше пяти днів, кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, при цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги. Заборгованість станом на 06.02.2008 р. становить 6011,29 грн.. В якості забезпечення зобовязань позичальника, 17.01.2008 р. було укладено договір поруки з [PERSON], згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 6011,29 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов (а.с.4) підтримав за вимогами в ньому викладеними та пояснив, що судові витрати становлять 180,11 грн.; договір поруки фактично укладено від 17.01.2008 р., що 17.01.2007 р. це помилка. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що договір поруки підписав 01.08.2008 р.; він розумів, для чого підписував договір поруки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Про день та час слухання справи повідомлена у встановленому порядку (а.с.59). Про причини неявки не повідомлено. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у її відсутності за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2008 р. між [PERSON] та позивачем був укладений договір кредиту № 004-08-П, згідно якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 3000,00 грн. на поточні потреби, кінцевий термін повернення кредиту 10.01.2009 р.(а.с.5-7). 17.01.2008 р. було укладено договір поруки з [PERSON], згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків(а.с.48). В суді знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачами зобовязань передбачених умовами укладеного кредитного договору, а тому сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 6011,29 грн. (а.с.9) підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Також з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 60,11 грн. судового збору, 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи по 90,05 грн. з кожного ((60,11+30+90:2(а.с.1-3)), відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved