Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача суду пояснив, що 25 березня 2008 року між [PERSON], та ЗАТ «ПриватБанк» в особі Рівненської філії було укладено Кредитний договір № 0803/109, згідно якого Відповідачем було отримано кредитні кошти в розмірі 50000 дол. США. Відповідно до п.7.3кредитного договору та графіку погашення кредиту Відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами. 25 березня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №0803/109. Відповідачем було укладено із Банком договір застави №0803/109/ТЗ, згідно якого ним було надано в заставу Банку автомобіль марки DAF модель CF85 реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС №058294 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне 07 березня 2008 року. На підставі зазначеного договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження вищевказаного автомобіля. Однак, в порушення своїх договірних зобов'язань, а саме п.4.2,п.4.4, п.4.6 кредитного договору Відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, що призвело до виникнення заборгованості станом на 7 травня 2009 року в сумі 48797,57 дол. США. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення які відповідають викладеному у позовній заяві та просить суд передати в заклад Позивачу шляхом вилучення у [PERSON] належний їй на праві власності заставлене майно автомобіль марки DAF модель CF85 реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], звернути стягнення на вищенаведений автомобіль шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з прав укладання Заставодержателем договору купівлі продажу Предмету застави від імені Заставодавця, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату та час розгляду справи повідомлявся заздалегідь та у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши думку представника позивача та дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. . < Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між [PERSON], та ЗАТ «ПриватБанк» в особі Рівненської філії було укладено Кредитний договір № 0803/109, згідно якого Відповідачем було отримано кредитні кошти в розмірі 50000 дол. США. Відповідно до п.7.3кредитного договору та графіку погашення кредиту Відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами. - Однак, в порушення своїх договірних зобовязань, а саме п.4.2,п.4.4, п.4.6 кредитного договору Відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, іцо призвело до виникнення заборгованості станом на 7 травня 2009 року в сумі 48797,57 дол. США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог; що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 25 березня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №0803/109, Відповідачем було укладено із Банком договір застави №0803/109/Т3, згідно якого ним було надано в заставу Банку автомобіль марки DAF модель CF85 реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС №058294 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне 07 березня 2008 року. На підставі зазначеного договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження вищевказаного автомобіля. Згідно до ч. 1ст.573 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншим кредиторами цього боржника. Па підставі ч.І ст.589 ЦК України, у разі не виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.І ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Що ж, стосується вимоги позивача щодо передачі в заклад шляхом вилучення у [PERSON] належне їй на праві власності заставлене майно, то дана позовна вимога не підлягає до задоволення у звязку з безпідставністю оскільки не договором ні ст. Лб ЦК України не передбачено такий спосіб захисту порушених цивільних прав та інтересів. На підставі вищенаведеного. ст.ст. 526, 527, 530, 1054,1050, ЦК України, ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: partial