Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що вона 20 травня 2005 року уклала з Міською громадською організацією «Довіра» та підприємством «Ангеліна» міської громадської організації «Довіра» договір на дольову участь в будівництві житла в житловому будинку [ADDRESS].. За цим договором відповідачі зобов'язалися за її кошти реконструювати гуртожиток та створити їй квартиру №95 загальною площею 37 кв.м на 6 поверсі. Підставою для укладення такого договору стало рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №1508 від 30.12.2003 року, де функції замовника по завершенню реконструкції гуртожитку на 268 місць під 63-квартирний житловий будинок по [ADDRESS], було дано МГО «Довіра». Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №900 від 23.06.2004 року 63-квартирному житловому будинку було присвоєно нову адресу - вул. Вернигори, 20/1. Свої грошові зобов'язання перед відповідачем вона виконала, сплатила на користь МГО «Довіра» кошти у сумі 23665грн. Оскільки здача об'єкту в експлуатацію затягувалася, то протоколом від 10 жовтня 2005 року дольовиків-членів міської громадської організації «Довіра» було дозволено заселення у відремонтовані квартири. Крім цього, дольовикам було запропоновано самостійно займатися опоряджувальними роботами, встановленням сантехніки, вікон, дверей. Всього на ці роботи вона витратила 12005 грн. 25 жовтня 2006 року вона заселилася в квартиру №95, про що було складено додаткову угоду договору дольової участі про відшкодування оплати за використані комунальні послуги в 64-квартирному житловому будинку по [ADDRESS]. У кінці 2006 року керівництвом МГО «Довіра» та підприємства «Ангеліна» було проведено інвентаризацію дольовиків, після чого подальші дії по підготовці документів по будинку МГО « Довіра» було припинено , право власності на квартиру [ADDRESS] на неї не оформлено до теперішнього часу. Листом №1865-2 від 28.03.2007 року виконавчий комітет Черкаської міської ради підтвердив, що замовником на реконструйовану частину приміщень є МГО «Довіра», та те, що всі питання між цією організацією та дольовиками повинні вирішуватися самостійно. Більше двох років вона проживає в спірній квартирі. Їй приходиться самостійно вирішувати питання щодо отримання комунальних послуг. Це викликає значні ускладнення у її житті. А тому для забезпечення нормальної життєдіяльності їй дуже необхідне визнання права власності на цю квартиру. Просила визнати за нею право власності на вказану квартиру. У ході розгляду справи позивачка заявлені вимоги підтримала. Просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 37 кв.м. так як МГО „Довіра” та підприємство „Ангеліна” не виконали свої зобов»язання як передбачалося договором від 20.05.2005р. За цю ж квартиру вона провила оплату. На даний час будинок введений експлуатацію, її квартира придатна для проживання. Представники відповідачів ПП „Ангеліна” та МГО „Довіра” до суду не з”явилися. Від ПП „Ангеліна” надійшла заява про визнання позовних вимог та повідомлення про можливість розгляду справи у їх відсутність. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.05.2005р. між позивачкою [PERSON], міською громадською організацією „Довіра” та підприємством „Ангеліна” укладено договір на дольову участь по будівництву квартири в житловому будинку по [ADDRESS]. Предметом даного договору є проведення міською громадською організацією «Довіра» та підприємством «Ангеліна» реконструкції житлового будинку по вул. Вернигори,20 в м. Черкаси. Згідно з цим договором дольовик бере участь у його реконструкції під квартиру № 95 загальною площею 37 кв.м. на 6- му поверсі. Пунктом 2.3. вказаного договору визначена вартість 1кв.м. квартири 120 у.о. по курсу НБУ. Згідно з п.3.1 цього ж договору, з метою виконання даного договору, дольовик [PERSON] зобов”язалась до початку будівництва квартири внести кошти в розмірі орієнтованої вартості квартири в сумі 23665 грн. В свою чергу замовник МГО «Довіра» зобов”язалась передати квартиру дольовику [PERSON], згідно з актом прийомки-передачі, підписаного сторонами після приймання будинку державною комісією. Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України зобов”язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов”язаний виконати свій обов”язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, не випливає із суті зобов”язання чи звичаїв ділового обороту. З квитанцій вбачається, що позивачка [PERSON] внесла 23665грн. , як внесок за дольову участь в реконструкції будинку по [ADDRESS]. Проте, правовстановлюючі документи на квартиру не отримала в зв”язку з невиконанням МГО „Довіра” умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою виконані умови договору щодо участі у реконструкції житлового будинку по[ADDRESS]. Крім того судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 900 від 23.06.2004 року «Про внесення змін до рішення міськвиконкому від 30.12.2003 року №1508 в частині зміни функцій замовника та почергового введення в експлуатацію 1, 2, та 3 поверхів реконструйованого гуртожитку по вул. Вернигори,20/1» було вирішено доручити управлінню капітального будівництва міськвиконкому виконувати функції замовника замість МГО «Довіри» для завершення реконструкції гуртожитку на 268 місць під 63-х квартирний житловий будинок по вул. Вернигори,20, Невиконання МГО „Довіра” та підприємством „Ангеліна” обов”язків по передачі документації по реконструкції житла дольовикам, унеможливило оформлення позивачкою свого права власності на спірну квартиру. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] підлягають до задоволення, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved