Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачем заявлено зазначені вимоги з тих підстав, що відповідачкою [PERSON] порушено умови кредитного договору від 08.05.2008 року, згідно з яким їй було надано позивачем кредит у розмірі 28696, 45 доларів США . Договором передбачено, що боржник зобов»язалася за користування кредитом сплачувати відсотки у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.05.2018 року. В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 08.05.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким останній надав в іпотеку на праві власності квартиру , яка розташована за адресою : [ADDRESS]/12/. В зв»язку з невиконанням відповідачою [PERSON] умов кредитного договору на загальну суму 27150,60 доларів США, відповідно до договору іпотеки заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартири позивачем з укладенням від імені відповідача договору купівлі продажу будь- яким способом з іншою особою- покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, позивач просить виселити відповідачів з вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у відділу внутрішніх справ. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Відповідачі в судове засідання не з»явилися , хоча про день і час слухання справи були повідомлені згідно вимог ст. 76 ЦПК України і суд, зі згоди представника позивача, ухваляє рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачкою [PERSON] кредитного договору від 08.05.2008 року. Згідно з яким остання отримала від позивача кредитні кошти у розмірі 28696, 45 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 08.05.2018 року /а.с.4-6/ Відповідно до умов вказаного договору забезпечення виконання зобов»язання позичальником за даним договором виступає іпотека квартири № 11/12/ в будинку № 4 по вул Лупова в м. Бердичеві. Договір іпотеки /а.с.6-8/ укладено між позивачем та відповідачем [PERSON] 08.05.2008 року, ним передбачено право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого- небудь із зобов»язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідачем [PERSON] порушено взяті зобов»язання по кредитному договору. З представленого розрахунку заборгованості за кредитним договором /а.с.3/ вбачається, що відповідачкою не виконуються зобов»язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків, станом на 23.01.2009 року заборгованість за кредитом складає 25688, 85 доларів США, по процентам за користування кредитом-1120,65 доларів США, комісії за користування кредитом 259, 97 доларів США та 81,13 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, що в цілому становить 27150, 60 доларів США. Статтями ст.ст. 526, 527, 530 , 611 ЦК України встановлено, зобов»язання має виконуватись належним чином , належними сторонами, у встановлені строки, а в разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно укладеного між позивачем та відповідачкою [PERSON] кредитного договору, та між позивачем і відповідачем [PERSON] договору іпотеки, ст. 12 Закону України «Про іпотеку», позивач має право на звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Законом , а саме ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що в разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки , в тому числі, як це встановлено ст. 38 Закону України «Про іпотеку» , шляхом здійснення права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь- якій особі покупцеві. Отже позов в цій частині являється підставним і таким, що підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню позов в частині виселення відповідачів з вказаної квартири та знятті їх з реєстраційного обліку в ній зі слідуючих підстав. Статтею 109 ч. 3 ЖК України встановлено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають в ньому, зобов»язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення , добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Позивачем суду не надано доказів про те, що він звертався з вимогою до відповідачів про звільнення вказаної квартири ними протягом місяця і вони не звільняють його добровільно. Судові витрати позивача, згідно ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України , підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: dismissed