Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] 8 лютого 2010 року звернулася до Балаклійського районного суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу за 78 днів у сумі1526-09 грн., заборгованість по заробітній платі в сумі 1500 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з 1 листопада 2007 року вона працювала оператором котельні в ТОВ „АВІТА САМ. 20 січня 2010 року вона була відсторонена від роботи, так як не пройшла спеціальне навчання та перевірку знань в галузі охорони праці&nbsp;та звільнена на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. При звільненні заборгованість по заробітній платі їй виплачена не була, трудову книжку також їй не видали, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути заборгованість по заробітній платі за вересень грудень 2009 року, а також за січень 2010 року, а також стягнути 1000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача позовні вимоги в частині заборгованості по заробітній платі та вихідній допомозі визнав повністю, вимогу щодо стягнення моральної шкоди не визнав, вважаючи, що підстав для цього немає. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 1 листопада 2007 року позивачка була прийнята на роботу в ТОВ „АВІТА САМ оператором котельні на підставі наказу №5 від 1.11.2007 року (а.с.21 ).Наказом № 200101 від 20.01.2010 року вона&nbsp;була звільнена на підставі п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.21). Згідно довідки від 8 квітня 2010 року заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі складає 840-41 грн, розмір вихідної&nbsp;допомоги на підставі ст..44 КЗпП України складає 326-35 грн., борг підприємства за затримку виплати заробітної плати складає 811-21 грн. Всього до сплати підлягає 1977-97 грн., з чим позивачка погодилась (а.с.27). Відповідно до ст..116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення .Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином суд вважає, що оскільки до цього часу заборгованість по заробітній платі не виплачена, вимога позивачки про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню, з чим в судовому засіданні представник відповідача погодилася. Відповідно до ст..47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що трудову книжку при звільненні їй не видали, а видали тільки після звернення до суду, з цими доводами позивачки погодилась представник відповідача. Відповідно до ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином суд вважає, що в звязку с порушенням відповідачем трудового законодавства при звільненні позивачки їй було спричинено моральну шкоду, так як було порушено її конституційне право на отримання винагороди за труд, порушено її право на влаштування на нове місце роботи після звільнення. В судовому засіданні позивачка також посилалась на те, що протиправні дії відповідача змусили її звернутися до суду в звязку з чим вона зазнала душевних страждань. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивачка, їх тривалість, тяжкість змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди частково у сумі 500 грн. Посилання представника відповідача, на те, що підстав для стягнення моральної шкоди немає, судом до уваги не береться, так як суд вважає, що позивачка в ;">звязку з порушенням відповідачем норм Конституції України, законодавства про працю зазнала моральних ,душевних страждань, які були заподіяні незаконними діями відповідача. На підставі ст..88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial