Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

18 березня 2009 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд винести рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 22.03.2006 року, укладеним між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], яким було забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором № DZHCGK00770161 від 20.03.2006 року, укладеного між зазначеними сторонами, на загальний розмір вимог 58438 грн. 76 коп., шляхом продажу ПАТ КБ ПриватБанк предмету іпотеки квартири № 36 в будинку № 50 А по вул. Черняховського в м. Дніпродзержинську, з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також позивач просить суд виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у вищевказаній квартирі зі зняттям його з реєстраційного обліку у відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Дніпродзержинськ; просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 584 грн. 39 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 березня 2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № DZHCGK00770161, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 105545 грн., терміном повернення 19 березня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаному кредитному договору між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 22 березня 2006 року, згідно умов якого відповідач надав банку в іпотеку нерухоме майно трьохкімнатну квартиру № 36 в будинку № 50 А по вул. Черняховського в м. Дніпродзержинську, яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач прийнятих на себе зобов'язань не виконує. Так станом на 06.02.2009 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № DZHCGK00770161 від 20 березня 2006 року становить 58438 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 18814,06 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 56183 грн. 43 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 509 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1685 грн. 96 коп. та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 60 грн. 37 коп. Враховуючи, що відповідачем заборгованість не відшкодована, не сплачені відсотки, заборгованість по комісії та процентам за користування кредитом, а також пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, позивач, як іпотекодержатель переданого в іпотеку нерухомого майна квартири № 36 в будинку № 50 А по вул. Черняховського у м. Дніпродзержинську, право власності на яку зареєстровано на іпотекодавця відповідача [PERSON], у відповідності з укладеним з останнім договором про надання кредиту та про іпотеку, згідно ст. ст. 12, 33, 39, 40 Закону України Про іпотеку просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що відповідачем порушені строки погашення кредиту, встановлені договором, з пропозиціями щодо відшкодування боргу відповідач до банку не звертався, порушення строків сплати кредиту відповідачем має тривалий термін і негативним чином впливає на фінансовий стан банку, договір іпотеки укладений з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, тому просить позов задовольнити в повному обсязі і звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вказаної заборгованості, покласти судові витрати на відповідача. Також представник позивача надала суду розрахунок заборгованості відповідача перед банком станом на 30.11.2009 року. У зв'язку з тим що відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється без поважних причин, будучи про місце, час та дату розгляду справи повідомлений в установленому порядку завчасно, представник позивача просить суд розглянути справу без участі відповідача, постановивши заочне рішення. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (л.с. 40), про поважні причини неявки суду не інформував, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому роз'яснити представнику позивача наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст. ст. 228 232 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 20 березня 2006 року між позивачем - ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем у справі [PERSON] було укладено кредитний договір № DZHCGK00770161 (л.с. 6 7), згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 105545 грн., терміном повернення 19 березня 2011 року. Крім того, 22 березня 2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір іпотеки (л.с. 8 9) з метою забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаному кредитному договору, згідно умов якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно трьохкімнатну квартиру № 36 в будинку № 50 А по вул. Черняховського в м. Дніпродзержинську, яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (л.с. 10). Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно умов вищевказаного кредитного договору, відповідач зобов'язався в період з 20 по 25 число кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,45 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати; згідно кредитного договору, при порушенні відповідачем зобов'язань, передбачених кредитним договором, він сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Розмір щомісячного платежу складає 2709 грн. 70 коп. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач прийнятих на себе зобов'язань не виконує. Так станом на 30.11.2009 року прострочена заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № DZHCGK00770161 від 20.03.2006 року становить 45689 грн. 59 коп., а загальна заборгованість становить 80459 грн. 87 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 34555 грн. 59 коп., заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 22536 грн. 84 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 214 грн. 69 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 15819 грн. 72 коп., заборгованості за простроченою комісією в розмірі 4339 грн. 63 коп. та пені в розмірі 2993 грн. 40 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (л.с. 35), наданим представником позивача в судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно положень кредитного договору та договору про іпотеку, укладених між сторонами, іпотекодержатель (банк) має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, пеню та інші штрафні санкції. На теперішній час правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Законом України Про іпотеку, Цивільним кодексом України. Ст.12 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов`язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань відповідачем, а у разі невиконання вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Відповідно до ст. 35 Закону України Про іпотеку встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення; згідно норм зазначеного закону (ст.ст.35-39) стягнення на предмет іпотеки може бути звернуто, зокрема, за рішенням суду, при цьому іпотекодержателю надається право продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві, а також право вимагати виселення всіх мешканців, якщо предметом іпотеки є нерухоме майно. Ст. 7 зазначеного закону встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. У відповідності зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомості підлягає обов'язковій державній реєстрації та нотаріальному посвідченню; у відповідності з Інструкцією Про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004, нотаріус при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу, в тому числі і за рішенням суду щодо надання іпотекодержателю права продажу предмету іпотеки, вимагає надання правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості (договір купівлі-продажу квартири відповідачем, витяг з реєстру прав власності), а також технічного паспорту. Згідно ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк і звернути стягнення на предмет іпотеки трьохкімнатну квартиру № 36 в будинку № 50 А по вул. Черняховського в м. Дніпродзержинську, шляхом надання позивачу як новому іпотекодержателю право продажу предмету іпотеки будь-якій третій особі для задоволення вимог за кредитним договором № DZHCGK00770161 від 20.03.2006 року на суму 80459 грн. 87 коп., а також передати в управління предмет іпотеки, надавши право на отримання у відповідних державних установах документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки, з виселенням всіх мешканців, які проживають та зареєстровані у квартирі, що є предметом іпотеки. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд

Outcome: approved