overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в якій вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Син вже повнолітній, але навчається у Ржищівському індустріально-педагогічному технікумі. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний це робити згідно законодавства. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі 1865 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача на її користь тільки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує, щоб з нього стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії І-СР № 259622 від 17.05.1994 року (а.с.6), що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні згідно довідки №11 від 22.01.2010 р. Чернишівської сільської ради Канівського району (а.с.11). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дітей та нести одноособово витрати, повязані з їх вихованням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання та виховання дітей. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 51,00 грн., і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Лізки в особі [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначила, що 24.07.2001 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді домоволодіння по вул. Полова,48 в с. Лізки Канівського району Черкаської області. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті батька. Канівське відділення Черкаського обєднаного бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт на домоволодіння, але без зазначення власника у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння по вул. Польова,48 в с. Лізки Канівського району Черкаської області після смерті [PERSON] у порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснила, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] У звязку з тим, що у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння, просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння по вул. Польова,48 в с. Лізки Канівського району Черкаської області після смерті [PERSON] у порядку спадкування за законом. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Канівського району голова села [PERSON], діючий на підставі Статуту, у судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти визнання права власності за позивачем на домоволодіння по вул. Польова,48 в с. Лізки Канівського району Черкаської області після смерті [PERSON] у порядку спадкування за законом, оскільки це підтверджується матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що позивач дійсно являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], а тому є підстави визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно у порядку спадкування за законом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в якій вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач зазначений в свідоцтвах про народження батьком дітей. Відповідач працює та має постійний дохід, а тому зобовязаний забезпечувати дітей. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до повноліття синів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує, щоб з нього стягувалися аліменти на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків. Суд, вислухавши думку сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7) та довідки Канівського міськвиконкому №166 від 04.02.2010 р. (а.с.8), що сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дітей та нести одноособово витрати, повязані з їх вихованням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання та виховання дітей. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 51,00 грн., і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах держави - Державного комітету рибного господарства України в особі Головного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області за позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 316,20 грн., мотивуючи тим, що 24.08.2009 року відповідач [PERSON] здійснював вилов риби забороненим знаряддяв лову - «хваткою» в р. Немійка в районі м. Могилів-Подільський. Внаслідок здійснення незаконного вилову риби [PERSON] вилучив із природного середовища рибу породи: карась - 7 шт., плітка - 23 шт., окунь - 9 шт., чим заподіяв рибним запасам збиток в розмірі 316,20 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь держави відшкодування матеріальної шкоди в сумі 316,20 грн. та судові витрати. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на користь держави відшкодування матеріальної шкоди в сумі 316,20 грн., а також судові витрати. Представник Головного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і не заперечує проти їх задоволення, що згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України дає суду підстави для постановлення рішення в даному судовому засіданні. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до протоколу № 001164 від 24.08.2009 року про адміністративне правопорушення [PERSON] здійснив вилов риби забороненим сіткоснастевим знаряддям - хваткою (а.с.4). Згідно із постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12.10.2009 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КпАП України і накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 680 грн. з конфіскацією забороненого знаряддя лову та виловленої риби. (а.с. 3). Як вбачається з розрахунку матеріальних збитків, спричинених [PERSON], сума збитків становить 316,20 грн. (а.с.5). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з цього, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки сума позову доведена позивачем в судовому засіданні в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

03 лютого 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 14 жовтня 1989 року, мотивуючи тим, що не знаходить спільної мови з відповідачем стосовно ведення домашнього господарства. З приводу цього відбуваються сварки, що унеможливлює спільне проживання з нею в одній сімї. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не має. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася. Про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в шлюбі з 14 жовтня 1089 року. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу не мають. Зі змісту заяви випливає, що сторони не знаходять спільної мови між собою з більшості питань. Мають різні погляди на життя. 3 2005 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні стосунки з вказаного часу між ними припинені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача в шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що мають різні погляди на життя та подружні стосунки. При таких обставинах вважає, що шлюб зберегти не можливо. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Із заяви [PERSON] слідує, що вона позов визнала і також просила шлюб розірвати. Враховуючи наведене суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.05.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON]. [INFO]. Позивачка та відповідач припинили подружні стосунки, збереження шлюбу вважають не можливим, примиритись не бажають. Відповідно до вимог ст. 105 ч.З СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить (з урахуванням зменшення) стягнути солідарно заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачі неналежним чином оплачують надані послуги, в звязку з чим за період з 01.03.2003 по 01.08.2009 виникла заборгованість в сумі 207,27 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії особового рахунку відповідачі проживають у квартирі № 106 будинку № 80 по просп.Миру у м.Чернігові, користуються послугами з теплопостачання, які їм надає позивач та відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України зобовязані своєчасно та в установленому розмірі вносити плату за комунальні послуги, однак не повністю оплачують позивачеві надані ним послуги, внаслідок чого за період з 01.03.2003 по 01.08.2009 заборгували 207,27 грн. Отже, відповідачами порушені зобовязання щодо обовязкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому зазначена сума підлягає стягненню солідарно на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

09.12.2009 р. позивач звернувся до суду із позовом мотивуючи його тим, що він надає відповідачу послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання. В період з листопада 2008 р. по грудень 2009 р. відповідач оплату своєчасно не проводив, у звязку з чим станом на 01.12.2009 утворилася заборгованість в сумі 1061 грн. 36 коп , що підтверджується випискою з особового рахунку. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість тв. витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 30 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст.. 224 ЦПК України. Суд дослідив матеріал справи та прийшов до наступних висновків. Так судом встановлено, що відповідач користується послугами позивача з теплозабезпечення та гарячого водопостачання. В порушення п.18 «Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», ст. 68 ЖК України в період з листопада 2008 р. по грудень 2009 р. відповідач оплату своєчасно не проводив, у звязку з чим станом на 01.12.2009 р. утворилася заборгованість в сумі 1061 грн. 36 коп. , що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідач порушує права позивача за отримання плати за надані послуги з тепло забезпечення. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачені позивачем при подачі позовної заяви судові витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 30 грн., підтверджені платіжним дорученням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 20.11.2004 року був зареєстрований виконкомом Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження в цей же день зроблено запис за №5, і від якого вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка повідомила, що протягом останніх трьох років відповідач систематично зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує вдома скандали, ображає і бє її в присутності дитини. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини. Примирення вважає неможливим. Судові витрати просить покласти на себе, як ініціатора розлучення. Відповідач в судове засідання надіслав письмову заяву, що позов визнає, а справу просить розглядати у його відсутність. Заслухавши позивачку, розглянувши письмову заяву відповідача і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, в сімї відсутнє взаєморозуміння, а тому, за таких обставин, подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її дитини. Необхідності надання строку для примирення не вбачається. Судові витрати необхідно покласти на позивачку, згідно її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30.07.1983 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 17. В судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягав, обґрунтовуючи вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем припинені, близько 6 років вони не проживають разом, збереження сім»ї є неможливим. Причиною розірвання шлюбу є те, він пішов із сім»ї і на даний час проживає з іншою жінкою. Судові витрати просить покласти на нього. відповідач у судове засідання не з»явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при провіеденні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого 30.07.1983 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 17, сторони перебувають в зареестрованомму шлюбі. Збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, оскільки подружні відносини припинені вже 6 років, збереження сім»ї є неможливим, так як позивач проживає з іншою жінкою. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Спір про майно подружжя відсутній. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має буту зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стан\ , за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 47 , обґрунтовуючи вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем припинені. Причиною розірвання шлюбу є те, що в сімї склалися неприязні відносини, які призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим. Позивач у судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених позовних вимогах наполягає, строк на примирення подружжя просить не надавати. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі. Пояснила, що сімейні відносини з позивачем припинені і збереження сім»ї є неможливим. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого 01.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 47, сторони перебувають в зареестрованомму шлюбі. У позивача з відповідачем шлюб перший. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Судом також встановлено, що подольше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, оскільки в сімї склалися неприязні відносини, які призвели до того, що подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини відсутній. Син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спір про майно подружжя відсутній. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має буту зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved