Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача з тих підстав, що останнім було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2009 року, якою їм, позивачам, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 13.09.2006 року [PERSON], так як вчинення такої дії суперечить закону, оскільки позивач [PERSON] (зять) не є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], позивачка [PERSON] (онука) є спадкоємицею за законом п ятої черги, а спадщину за законом прийняли спадкоємці першої черги: діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Також вони не є спадкоємцями згідно ч.1 ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія), так як [PERSON] (дочка померлої та дружина [PERSON], мати [PERSON]А.) померла 13.07.2007 року, а [PERSON] померла 13.09.2006 року, тобто після встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного терміну. В зв язку з чим вони, позивачі, просять скасувати вищезазначену постанову від 10.10.2009 року, зобов язавши відповідача видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину майна кожному після померлої 13.09.2006 року [PERSON], посилаючись на те, що рішеннями Апеляційного суду Київської області від 26.02.2008 року та від 17.04.2009 року підтверджено їх право на прийняття тієї частини спадщини, яку б мала отримати [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позов в повному обсязі, просив скасувати оскаржувану постанову, зобов язавши відповідача вчинити нотаріальні дії. Представник відповідача надав суду письмові заперечення, відповідно до якого позов не визнає та просить в його задоволенні відмовити. Треті особи в суді проти позову заперечили, підтримавши позицію відповідача. Суд заслухавши представника позивачів, представника відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Встановлено, що після померлої 13.09.2006 року [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою Київської області 18.11.2006 року відкрито спадкову справу за № 887. Частина 1 ст.1270 та ч.1 ст.1273 ЦК України встановлюють, що з часу відкриття спадщини починає вираховуватися строк у шість місяців для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. За ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким правом скористалися діти померлої 13.09.2006 року [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини після її смерті, а саме: дочка [PERSON] 18.11.2006 року заяву за № 1522, та син [PERSON] 07.03.2007 року заяву за № 296. Заповіт [PERSON] не складала. У померлої [PERSON] була ще дочка - [PERSON], яка заяви про прийняття спадщини па протязі шести місяців з дня смерті [PERSON], тобто у період з 13.09.2006 року по 13.03.2007 року, не подавала. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] не вчинялось ніяких дій, які б свідчили про її намір прийняти спадщину після померлої 13.09.2006 року своєї матері [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] не проживала постійно із спадкодавицею на час відкриття спадщини. 13.07.2007 року [PERSON] померла. Її спадкоємцями є чоловік [PERSON] та дочка [PERSON], які звернулися до [PERSON] районної державної контори про прийняття ними спадщини після померлої 13.08.2006 року [PERSON]. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що право на спадкування за законом спадкоємці одержують почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередніх черг, усунення їх від права па спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після померлої 13.09.2006 року [PERSON] є тільки її діти: дочка [PERSON] та син [PERSON], які своєчасно подали заяви про прийняття спадщини. [PERSON] - зять померлої [PERSON], який не є спадкоємцем за законом. [PERSON] - онука померлої [PERSON], яка, згідно ст.1265 ЦК України, є спадкоємицею за законом п'ятої черги. Тому, тільки спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування за законом після померлої 13.09.2006 року [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права на спадкування після померлої 13.09.2006 року [PERSON]. Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частини спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Виходячи з вищевикладеного, [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці [PERSON] не мають права спадкувати в порядку спадкової трансмісії після [PERSON], тому що [PERSON] померла 13.07.2007 року після своєї матері [PERSON] через 10 місяців. Стаття 1270 ЦК України передбачає цей строк у 6 місяців, тому право на прийняття спадщини внаслідок спадкової трансмісії перейшло б до спадкоємців, якби [PERSON] померла до закінчення строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON], тобто до 13.03.2007 року. Спадкову трансмісію помилково ототожнюють з правом представлення. Відповідно до ст.1266 ЦК України, [PERSON] спадкувала б ту частку у спадщині, яка належала б за законом її матері [PERSON], якби мати була живою на час відкриття спадщини. Але і норми цієї статті не можна застосовувати, тому що [PERSON] померла не до, а після [PERSON]. Позивачі посилаються на рішення апеляційного суду від 26.02.2008 року яким встановлено право на прийняття позивачами спадщини згідно ст.1276 ЦК України. Але в рішенні апеляційного суду жодного разу ні в описовій частині, ні в мотивувальній частині не зазначено, що позивачі мають право на спадщину згідно ст.1276 ЦК України. Таким чином, в зв язку з зазначеним вважаю, що дії державного нотаріуса щодо відмови у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/6 частину майна кожному після померлої 13.09.2006 року [PERSON] правомірні, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed