Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

В червні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного Спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву і реконструкції шахт, карєрів «Кривбасшахтопроходка», відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та ВАТ «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків, посилаючись на те, що працював в Спеціалізованому виробничому комбінаті «Кривбасшахтопроходка» горноробочим 2 розряду на підземних роботах та прохідником 4 розряду з 3.07.1986 року по 30 квітня 1992 року, в ВАТ « Суха Балка » з 05.05.1992 року по 05.04.1994 року та з 29.09.97 року по 18.10.1999 року підземним прохідником 4 розряду , в тресті «Кривбасшахтобуд" з 27.05.1997 року по 23.09.97 року підземним прохідником 4 розряду шахти Гвардійська, в ВАТ« КЗРК » з 26.10.99 року по 22.09.2008 року підземним прохідником 4 та 5 розрядів в шкідливих умовах праці. 10 вересня 2008 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлене професійне захворювання - радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язо - тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді двостороннього плечо-лопаткового періартрозу ПФС другого ст., деф.аортозу ліктьових та колінних суглобів ПФС першого ст.; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст., пиловий бронхіт першої ст., (емфізема легень першої ст./ ЛН першого ст. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання № 25 від 19 серпня 2008 року. За висновком МСЕК від 17.09.2008 р. йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35% по радикулопатії та 15% по ХОЗЛ, а всього 50% з 15 вересня 2008 року по 1 жовтня 2009 року та він визнаний інвалідом третьої групи, йому протипоказана праця, переохолодження ,вимушена поза, довга ходьба, в умовах виробничого пилу, згідно трудових рекомендацій МСЕК він може працювати черговим, слюсарем на поверхні. Згідно рекомендацій МСЕК потребує санаторно-курортного та медикаментозного лікування, ВМП, ЛФК, масажу. Причиною професійного захворювання є робота на протязі 18 років 9 місяців в важкої праці, запиленості повітря робочої зони підвищених рівнів. Постановою ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі позивачу були призначені виплати щомісяця та одноразова допомога. Моральна шкода ВВД Фонду соціального страхування позивачу не відшкодувалася. З вини відповідачів, які порушили норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови праці, йому спричинена моральна шкода . В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань, постійно відчуває біль та обмеження рухів в шийному та п/крестцовому хребта, плечових, ліктьових і колінних суглобах, утруднення ходи, оніміння кінцівок. Оскільки отримав професійне захворювання під час виконання трудових обовязків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодуватися роботодавцями, які не створили безпечних умов праці. Вважає, що сума компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 125000 гр. дасть йому можливість пройти всі необхідні курси лікування з застосуванням сучасних ефективних лікарських засобів, що поліпшить стан здоров'я, дасть можливість придбати путівку лікування в санаторії, матеріально допомогти родині, що у свою чергу зменшить фізичні і моральні страждання, зменшить душевну біль. Вважає, що при ухваленні рішення по його позовній заяві суд зобов'язаний врахувати ступінь ушкодження здоров'я, а також те, що його фізичні і моральні страждання і переживання носять тривалий і незворотний характер, стягнути з кожного відповідача по 62500 гр. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просив стягнути на його користь з кожного відповідача в відшкодування моральної шкоди по 62500 гр.. Представник відповідача відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в особі [PERSON] позов не визнав. Представник відповідача відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» в особі [PERSON] позов не визнав. Представник відповідача Державного Спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву і реконструкції шахт, карєрів «Кривбасшахтопроходка» в судове засідання не зявився, про день і час розгляду повідомлений належним чином. Вислухавши сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за такими підставами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач працював в Спеціалізованому виробничому комбінаті «Кривбасшахтопроходка» горноробочим 2 розряду на підземних роботах та прохідником 4 розряду з 3.07.1986 року по 30 квітня 1992 року, в ВАТ « Суха Балка » з 05.05.1992 року по 05.04.1994 року та з 29.09.97 року по 18.10.1999 року підземним прохідником 4 розряду , в тресті «Кривбасшахтобуд" з 27.05.1997 року по 23.09.97 року підземним прохідником 4 розряду шахти Гвардійська, в ВАТ« КЗРК » з 26.10.99 року по 22.09.2008 року підземним прохідником 4 та 5 розрядів в шкідливих умовах праці. 10 вересня 2008 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлене професійне захворювання - радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язо - тонічним синдромом, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді двостороннього плечо-лопаткового періартрозу ПФС другого ст., деф.аортозу ліктьових та колінних суглобів ПФС першого ст.; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст., пиловий бронхіт першої ст., (емфізема легень першої ст./ ЛН першого ст. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання № 25 від 19 серпня 2008 року. За висновком МСЕК від 17.09.2008 р. йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 35% по радикулопатії та 15% по ХОЗЛ, а всього 50% з 15 вересня 2008 року по 1 жовтня 2009 року та він визнаний інвалідом третьої групи, йому протипоказана праця, переохолодження ,вимушена поза, довга ходьба, в умовах виробничого пилу, згідно трудових рекомендацій МСЕК він може працювати черговим, слюсарем на поверхні. Згідно рекомендацій МСЕК потребує санаторно-курортного та медикаментозного лікування, ВМП, ЛФК, масажу. Причиною професійного захворювання є робота на протязі 18 років 9 місяців в важкої праці, запиленості повітря робочої зони підвищених рівнів : вантажу, який піднімається і переміщується вручну 35-50 кг при допустимій до 30 кг ; робоча поза:вимушена з нахилом тулуба до 30 градусів ; статистичне навантаження при утриманні вантажу двома руками 155000кг/с при нормі 70000 кг/с; запиленість повітря робочої зони - пил з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10% до 70% в концентраціях 2,4 мг/мЗ - 12,3 мг/мЗ при ГДК -2,0 мг/мЗ. Згідно з п.19 вказаного акту профзахворювання виникло з вини керівництва ШБУ № 4 "Кривбасшахтопроходка", ШБУ і шахти ім. Фрунзе ВАТ "Суха Балка", тресту дпахтобуд " ВАТ «Кривбасзалізрудком», які не забезпечили безпечні умови праці і порушили ст. 153 Кодексу Законів про працю України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці. Професійне захворювання виникло при таких обставинах : Працюючи протягом 8 років 10 місяців підземним прохідником на шахті Гвардійська ВАТ «Кривбасзадізрудком» позивач виконував роботи в підземних умовах, які з причин обмеження робочого простору, перешкоджаючого застосування засобів малої механізації, характеризувалися важкою фізичною працею, а в наслідок мавших місце випадків неефективного провітрювання робочих місць, незастосування засобів знесилення - запиленністю повітря робочої зони, параметри якої перевищували ГДК. Працюючи раніше підземним прохідником ШБУ № 4 тресту" Кривбасшахтопроходка", підземним прохідником ШБУ та шахти ім. Фрунзе ВАТ "Суха Балка", підземним прохідником "Кривбасшахтобуд" ВАТ "Кривбасзалізрудком" згідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, підготовленої Тернівською райСЕС №Ф 2/2- 192 від 08.01.2008 року виконував роботи, що також характеризувалися важкою фізичною працею та запиленістю повітря, що перевищували ГДК. Постановою ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі позивачу були призначені виплати щомісяця та одноразова допомога. Моральна шкода ВВД Фонду соціального страхування позивачу не відшкодувалася. З вини відповідачів, які порушили норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови праці, позивачу була спричинена моральна шкода . В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Позивач постійно відчуває біль та обмеження рухів в шийному та п/крестцовому хребта, плечових, ліктьових і колінних суглобах, утруднення ходи, оніміння кінцівок. Оскільки позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових облвязків то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має йтися роботодавцями, які не створили безпечних умов праці. Провина підприємств підтверджується висновками МСЕК від 17.09.2008 року, 08.10.2009 року, виписками з історій хвороби, станом здоровя позивача. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що з вини підприємств він переносить як фізичні так і моральні страждання викликані ушкодженням здоров'я в результаті одержання тимчасової, а потім стійкої втрати працездатності при виконанні трудових обов'язків. Фізичні страждання полягають в тому, що він відчуває постійні болі та обмеження рухів в суглобах рук, відчуття затерпання в руках, скутість рухів, біль в поперековому відділі хребта,припухлість колінних суглобів, утруднений хід, частий сухий кашель, та інше, що вбачається з історій хвороби. Отримане професійне захворювання обмежує його життєву активність, позбавляє повноцінного спілкування з людьми, він в працездатному віці став інвалідом 3-ї групи, з урахуванням стану здоровя не може знайти роботи. Таким чином, заподіяне позивачу з вини підприємств професійне захворювання викликає в нього фізичні і моральні страждання, порушило звичний для нього спосіб життя, вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, для підтримки здоров'я, порушило нормальні життєві зв'язки внаслідок неможливості продовження активного цивільного життя, унаслідок порушення відносин з оточуючими людьми. На підставі висновку МСЕК від 17.09.08 р., у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами), судам необхідно враховувати , що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності погіршення прав працівника у сфері трудових відносин ( в тому числі виконання робіт у безпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. 3 01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Одним із завдань цього Закону та обов'язку Фонду соціального страхування було відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, застрахованим та членам їх сімей від нещасних випадків. Законами України про Державний бюджет на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія, в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, абзацу 4 ст. 1, підпункту «є» ч, 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч. З ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п. З Прикінцевих положень виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної (немайнової) шкоди потерпілим на виробництві та членам їх сімей, і водночас доповнено цей пункт таким абзацом: «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 01 січня 2008 року». Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п. 1, абзацу 3 п. 5, п. 9, абзацу 3 п. 10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання неконституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що спірні правовідносини виникають із трудових правовідносин. Доводи відповідачів щодо пропуску позивачем строку позовної давності, безпідставні, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 268 ЦПК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Інші доводи відповідачів спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача ВАТ «Кривбасзалізрудком», що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку рівень фізичного перевантаження, як одного із шкідливих факторів, що став причиною профзахворювання позивача, перевищував гранично-допустимі норми, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії \~при \~розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство-відповідач. \~ \~ Отже, в судовому засіданні встановлено, \~що \~при \~виконанні \~трудових \~обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода \~професійним захворюванням, \~винним в отриманні позивачем професійного захворювання є відповідачі. Від професійного захворювання позивач \~втратив працездатність в розмірі 50 % та йому встановлено 3 групу інвалідності. Від професійного захворювання позивач \~переносить \~фізичний \~біль. При вказаних \~обставинах \~суд \~вважає, що професійним захворюванням порушено звичайний \~для \~нього спосіб життя, він \~ вимушений \~витрачати \~додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. \~ \~ \~ Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України та акту розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4, який затверджений державним санітарним лікарем Тернівського району 03.02.2009 року , виписки із історії хвороби [PERSON] Українського НД1 промислової медицини, суд вважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність виконання робіт позивачем у небезпечних для життя і здоров'я умовах. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. У звязку з професійним захворюванням позивача змінився його спосіб та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Він постійно відчуваю слабкість, підвищену втомленість, головний біль, запаморочення, оніміння пальців, судоми рук. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати ночами, займатися фізичною роботою. Любі фізичні навантаження викликають у нього сильний стійкий біль у шийному, поперековому відділах хребта, плечових, ліктьових та колінних суглобах Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Отже, враховуючи те, що вперше позивачу встановлено 50% втрати працездатності та третю групу інвалідності, а також характер захворювання, пов'язаних з заподіянням профзахворюванням фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме в розмірі 51000 гр. та стягнути з відповідачів Державного Спеціалізованого будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву і реконструкції шахт, карєрів «Кривбасшахтопроходка», ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" та ВАТ «Суха Балка» на користь [PERSON] з кожного по 17 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України , ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved