Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Прокурор Олевського району, звернувся до суду, в інтересах Олевського районного центру зайнятості Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 4699.57 грн. З позовної заяви слідує, що 18.04.2008 року Олевським районним центром зайнятості (далі Олевський РЦЗ), [PERSON], була зареєстрована, як безробітна. 25 квітня 2008 року [PERSON], заповнила бланк заяви на імя керівника Олевського РЦЗ, в якому зазначила, що на момент його заповнення вона не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує та була попереджена, щодо своєчасного подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення на надання соціальних послуг та про обставини самостійного працевлаштування. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплат їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до акту розслідування страхових випадків № 453 від 14 грудня 2009 року Олевським РЦЗ було встановлено, що [PERSON], знаходилася у трудових відносинах з ПСП ім. Т.Г. Шевченка, с.Тростинка Васильківського району Київської області, в період з 16.05.2008 року по 30.06.2008 року та із 06.10.2008 року по 26.11.2008 року, при цьому не попередивши про самостійне працевлаштування спеціаліста Олевського РЦЗ. Відповідно до довідки № 06161018 Олевського РЦЗ від 21.01.2010 року [PERSON], за період з 01.05.2008 року по 01.05.2009 року отримала в Олевському РЦЗ, кошти в сумі 4699.57 грн., допомоги по безробіттю. Таким чином [PERSON], приховала своє працевлаштування, чим спричинила матеріальні збитки державі в особі Олевського РЦЗ, в сумі 4699.57 грн., виплачених останній в забезпечення, в якості безробітної. [PERSON], заборгованість добровільно не повертає, а тому прокурор Олевського району звернулася до суду, в інтересах Олевського РЦЗ з метою стягнення 4699.57 грн., незаконно отриманих коштів в судовому порядку. Прокурор Олевського району та представник Олевського РЦЗ у судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав зазначених вище та просять суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги визнала повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Судом, у судовому засіданні установлено, що [PERSON], перебуваючи на обліку, як безробітна застрахована особа в Олевському РЦЗ, з 16.05.2008 року по 30.06.2008 року та із 06.10.2008 року по 26.11.2008 року в порушення вимог ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000 року за № 1533-ІІІ, перебувала в трудових відносинах з ПСП ім. Т.Г. Шевченка с.Тростинка Васильківського району Київської області, не попередивши при цьому Олевський РЦЗ про своє самостійне працевлаштування. Внаслідок чого незаконно отримала в Олевському РЦЗ за період з 01.05.2008 року по 01.05.2009 року 4699.57 грн., допомоги по безробіттю і таким чином нанесла матеріальної шкоди інтересам держави, в особі Олевського РЦЗ. Незаконно отримані кошти відповідачка, Олевському РЦЗ не повернула, хоча була повідомлена неодноразово належним чином про повернення незаконно отриманого забезпечення, але на вимоги представника позивача не реагує. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення», з якої слідує, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов»язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов»язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Крім того п.6.14 „Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності від 20.11.2000 року за № 307, слідує, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Разом з тим ч.1 та 2 ст.1166 ЦК Україниа передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У даному випадку відповідачка перебуваючи в трудових відносинах з ПСП ім. Т.Г. Шевченка, с.Тростинка Васильківського району Київської області не попередивши про це Олевський РЦЗ, незаконно отримувала допомогу по безробіттю, чим спричинила позивачу збиток, який повинен бути стягнутий в примусовому порядку . Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позов прокурора Олевського району в інтересах Олевського районного центру зайнятості Житомирської області підлягає до задоволення та стягнення з відповідачки [PERSON], на користь Олевського районного центру зайнятості Житомирської області 4699.57 грн., отриманої, незаконно допомоги по безробіттю, оскільки відповідачка не надала суду, у судовому засіданні доказів про те, що відповідна допомога була виплачена позивачем їй не з її вини. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: approved