Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з січня 2002 року вона та [PERSON] проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, піклувались один про одного. За час спільного проживання придбали предмету побуту, побутову техніку, купували один одному одяг, продукти харчування, готували їжу. Вони любили один одного, поважали. [PERSON] по батьківські відносився до її дітей, бажав зареєструвати з нею шлюб, оскільки вони фактично проживали в шлюбі та підтримували подружні стосунки. Вона не заперечувала. Її чоловік [PERSON], з яким вона спільно не проживала з 2000 року заперечував проти розірвання шлюбу і тільки в 2005 році Кіровський районний суд м.Дніпропетровська постановив рішення про розірвання шлюбу між ними. З 18.04.2006 року по 05.05.2007 року [PERSON] відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак вони продовжували спілкуватись та бачитись. Он писав їй листи. Вона проживала в належній йому квартирі [ADDRESS], слідкувала за порядком, вбирала. Після звільнення [PERSON] захворів, погано себе відчував, не міг ходити. [INFO] року останній помер в лікарні. Після смерті [PERSON] вона продовжувала проживати в його квартирі. Однак 07.05.2009 року чоловік відповідачки у її відсутність вивіз всі речі з квартири, змінив замки та з цього часу вона не може зайти в квартиру. Вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки вона не була в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В зв'язку з цим, посилаючись на ст.ст.1264,1268 ЦК України, просила визнати спільне проживання її з [PERSON] фактичними шлюбними стосунками - однією сім'єю не менше п'яти років з січня 2002 року по 25 серпня 2008 року та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] В судовому засіданні позивачка та представник останньої позовні вимоги підтримали та, посилаючись на викладені в позові підстави, просили задовольнити останній в повному обсязі. Відповідач та представник останньої в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що позивачкою не надано належних доказів, які б підтверджували факт її спільного проживання з померлим [PERSON] однією сім'єю на протязі п'яти років, а тому вона не має право на спадкування за законом. Представник третьої особи - П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. В наданій заяві просили розглянути справу відсутності представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17.01.1998 року, зареєстрованому біржею нерухомості «Центральна» та технічного паспорту, [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.59-62). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 27.08.2008 року Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.63). Таким чином, після його смерті у відповідності до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на зазначену вище квартиру. Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON] до П'ятої нотаріальної контори у відповідності до ст.1269 ЦК України з заявою про прийняття спадщини звернулась відповідачка [PERSON], якій згідно відповіді нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] через відсутність родинного зв'язку та документів, що підтверджують її родинні відносини з померлим (а.с.74-78). Після цього остання звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про встановлення факту родинних зв'язків, рішенням якого від 04.06.2009 року було встановлено, що [PERSON] є двоюрідним дядьком [PERSON] 15.06.2009 року вказане рішення набрало законної сили (а.с.26-27). Позивачка [PERSON] звернулась до П'ятої нотаріальної контори з заявою про відкладення видачі спадщини з посиланням на проживання однією сім'єю з померлим [PERSON] не менше п'яти років та бажанням звернутись до суду з позовом про поновлення строку на прийняття спадщини та визнання її спадкоємцем (а.с.10). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як роз'яснено в п.21 Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Як вбачається з матеріалі справи, до 13.12.2004 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.12.2004 року, яке набрало чинності 13.01.2005 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що до 13.01.2005 року позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] А тому її вимоги про визнання спільного проживання з [PERSON] фактичними шлюбними стосунками - однією сім'єю не менше п'яти років з січня 2002 року по 25 серпня 2008 року не ґрунтуються на законі. Оскільки факт проживання позивачки однією сім'єю з [PERSON] з 13.01.2005 року (після розірвання шлюбу) по [INFO] року не тягне за собою правових наслідків, передбачених ст.1264 ЦК України, для визнання за позивачкою права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], як спадкоємця четвертої черги, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачки слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed