Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

06.11.2009 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Катерини, [INFO], починаючи із 06.11.2009 року та до досягнення повноліття. В позовній заяві зазначала, що, будучи в шлюбі з 03.Ї12.2001 року, мають спільну дитину, проте з чоловіком проживають окремо, чоловік ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина навчається в школі, постійно потрібні кошти на одяг, харчі та нормальний розвиток дитини. З часу їх окремого проживання відповідач ухиляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву не надійшло. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги. Дала додаткові пояснення, вказуючи, що з 2009 року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач, займаючись підприємницькою діяльністю ( послуги таксі ) та маючи заробіток дитину належним чином не утримує. Вважає можливим розглянути справу без участі належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних в справі доказів, спроможним відповідача забезпечити сплату аліментів у зазначеному нею розмірі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід просить задовольнити позовні вимоги та призначити аліменти в твердій грошовій валюті. В судове засідання судового розгляду справи, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, не зявився, причину неявки суду не повідомив. За згодою позивача вважається за можливе розглянути справу без участі повідомленого у встановленому прядку відповідача на підставі наявних в справі доказів, з ухваленням заочного рішення в порядку ст.ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, шо позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 03 лютого 2001 року, від шлюбу мають доньку Катерину , [INFO], на утримання якої відповідач, в порушення положень ст. 180 СК України, добровільно перестав надавати матеріальне утримання. Враховуючи викладене, вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у відповідності до положень чинного законодавства, вважаються доведеними, обгрунтованими і правомірними. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення із відповідача, суд приймає до уваги відсутність регу лярного, постійного, фіксованого доходу , оскільки відповідач є суб»єктом підприємницької діяльності, та відсутність доказів, які дають можливість встановлення правильності відрахування аліментів в частковому розмірі, з урахування викладеного суд дійшов до висновку про обгрунтованість вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. ст. 180, 181, 184, 191, 75,79 СК України. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи встановлені судом, відповідно до ст. 182 СК України, обставини, відсутність доказів поважних причин, які перешкоджають відповідачу забезпечити прибуток для сплати аліментів на утримання дитини, вважає доцільним задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дитину в розмірі по 500 грн. з подальшою індексацією згідно закону щомісячно, у звязку з чим законні права та інтереси дитини будуть враховані, а права та інтереси відповідача і позивача не порушуються. Судові витрати в порядку ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача. У відповідності до положень ст.367 ЦПК України, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 80, 84, 180, 181,182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved