Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

27.05.2008 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Великобагачанська державна нотаріальна контора, з якого вбачається, що з 19.09.2000 року по [INFO] вона доглядала пристарілого жителя селища Велика Багачка Полтавської області [PERSON], [INFO], який [INFO] помер і вона за власні кошти здійснила його поховання. Також вказала, що 05.07.2004 року згідно заповіту, посвідченого сільським головою Устивицької сільської ради Великобагачанського району [PERSON], [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] заповідав їй - [PERSON] Після смерті [PERSON] вона в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини подала до Великобагачанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з заявою про прийняття спадщини також звернулася непрацездатна за віком дочка померлого [PERSON] - [PERSON] Посилаючись на ці обставини та на те, що [PERSON] не з'являється в селищі Велика Багачка Полтавської області на неодноразові прохання позивачки з метою оформлення документів в нотаріальній конторі, а [PERSON] не має можливості оформити Ѕ частину вищевказаного домоволодіння на своє ім'я, позивачка [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS], що залишилась після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.3-4 цивільної справи №2-270/08). 25.07.2008 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Устивицька сільська рада Великобагачанського району про визнання заповіту [PERSON] від 05.07.2004 року, посвідченого сільським головою Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області недійсним та визнання за нею право власності на домоволодіння, що залишилося після смерті батька [PERSON] та яке знаходиться по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що вона, як непрацездатна за віком дочка померлого [PERSON] є спадкоємцем на належне йому домоволодіння за законом і має право на обов'язкову частку в спадщині. При цьому вона в установлений законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала до Великобагачанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ознайомившись з текстом заповітом [PERSON] на користь [PERSON] вважає, що він є не дійсним, оскільки її батько при спілкування з нею неодноразово говорив, що він не має намірів заповідати належне йому домоволодіння будь-яким особам. Також [PERSON] вказує, що оспорюваний заповіт є підробним документом, він складався мимо волі її батька [PERSON] незадовго до його смерті в момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати і саме з цих підстав вважає, що заповіт [PERSON] на користь [PERSON] повинен бути визнаний недійсним. Крім цього [PERSON] зазначає, що заповіт від 05.07.2004 року [PERSON], що посвідчений сільським головою Устивицької сільської ради Великобагачанського району [PERSON] складений з порушенням його форми та з порушенням діючого законодавства, зокрема норм цивільного законодавства та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки [PERSON] був письменним, за нього в заповіті підписалися дві інші особи, заповіт складений посадовою особою місцевого самоврядування, компетенція якого не поширюється на територію Великобагачанської селищної ради, заповіт не був прочитаний вголос спадкодавцю, посвідчення заповіту відбувалося без свідків. Посилаючись на ці обставини, просила суд визнати недійсним заповіт від 05.07.2004 року [PERSON], посвідчений сільським головою Устивицької сільської ради Великобагачанського району [PERSON] та визнати за нею право власності на все домоволодіння [ADDRESS], що залишилося після смерті її батька [PERSON] (а.с.3-5 цивільної справи №2-513/08). Ухвалою суду від 12.08.2008 року цивільна справа №2-270 за позовом [PERSON] до [PERSON] та цивільна справа №2-513/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] об'єднані в одне провадження під єдиним номером №2-270/08 (а.с.29 цивільної справи №2-270/08). В судовому засіданні 18.11.2008 року позивачка [PERSON] подала уточнений позов, в якому, посилаючись на обґрунтування попередньої позовної заяви та на те, що дочка [PERSON] - [PERSON] ухилялася від надання допомоги батькові, який через свій похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані і потребував догляду та сторонньої допомоги і через це повинна бути усунута від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], позивачка [PERSON] просила суд визнати заповіт [PERSON], посвідчений 05.07.2004 року сільським головою Устивицької сільської ради Великобагачанського району як вільним волевиявленням заповідача, що відповідало його волі як розпорядження фізичної особи на випадок його смерті; усунути [PERSON] від права на спадкування за законом на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом з підстав ухилення її від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані; визнати за нею, [PERSON] право власності на все домоволодіння [ADDRESS] з підстав особистого розпорядження [PERSON] на випадок його смерті. Ухвалою суду від 18.11.2008 року уточнююча позовна заява [PERSON] прийнята до спільного розгляду з цивільною справою №2-270/08 (а.с.117 цивільної справи №2-270/08). В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за позовом [PERSON] - [PERSON] заявлений та уточнений позов підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що в них викладені і просила суд її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, просила вважати заповіт [PERSON] дійсним, таким, що відповідає його вольному волевиявленню; усунути [PERSON] від права на спадкування за законом на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом з підстав ухилення її від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані; визнати за нею право власності на все домоволодіння [ADDRESS] з підстав особистого розпорядження [PERSON] на випадок його смерті. В судовому засіданні 27.08.2008 року та 16.09.2008 року відповідач за позовом [PERSON] та позивач за своїм позовом - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, вважаючи їх безпідставними, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені в позові. В подальшому [PERSON] в судові засідання не з'являлася, надавала письмові заяви про розгляд справи в її відсутність через неможливість явки до суду за станом здоров'я (а.с.91,101,110), уточнені позовні вимоги [PERSON] також не визнала (а.с.124). Представник третьої особи Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області сільським голова [PERSON] пояснив, що дійсно він посвідчував 05.07.2004 року заповіт [PERSON] та користь [PERSON] При його посвідченні [PERSON], який усвідомлював значення своїх дій йому було роз'яснено суть укладення заповіту на користь [PERSON], був зачитаний вголос, при цьому були присутні громадяни [PERSON] та [PERSON], які підписали даний заповіт, оскільки [PERSON] був неписьменним. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі за №1164. Вважає, що заповіт є дійсним, він не допустив порушення чинного законодавства при його посвідченні, а [PERSON] при його посвідченні був у світлому розумі та ясній пам'яті і усвідомлював значення своїх дій. В задоволенні позову [PERSON] просив суд відмовити. Представник третьої особи Великобагачанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника та про відсутність заперечень щодо позовних вимог [PERSON] (а.с.а.с. 28,53). Суд, заслухавши пояснення позивача-відповідача [PERSON], міркування її представника адвоката [PERSON], пояснення відповідача-позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, оглянувши оригінал заповіту [PERSON] від 05.07.2004 року та Книгу нотаріальних дій Устивицької сільської ради Великобагачанського району за 2004 рік та всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було селище Велика Багачка Полтавської області помер [INFO], про що відділом РАЦС Великобагачанського районного управління юстиції видане свідоцтво про смерть (а.с.8). [PERSON] проживав сам в домоволодінні [ADDRESS] (а.с.6,11-12). Зі свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON], народження [INFO] є рідною дочкою [PERSON] (а.с.8,9 цивільної справи №2-513/08). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з домоволодіння [ADDRESS](а.с.11-12). 05 липня 2004 року [PERSON] зроблений заповіт на ім'я [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, що належить йому на праві особистої власності, який був посвідчений сільським головою Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1164 (а.с.113 -оглянутий судом з оригіналу). З тексту даного заповіту вбачається, що на прохання [PERSON] цей заповіт складений сільським головою Устивицької сільської ради з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, заповіт прочитаний вголос і відповідає волі заповідача, йому роз'яснені вимоги ст. 1234,1241 ЦК України. Заповіт підписано на прохання неписьменного [PERSON] громадянами [PERSON] та [PERSON] За повідомленням Великобагачанської державної нотаріальної контори, після смерті [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори надійшли заяви про прийняття спадщини по заповіту, посвідченого Устивицькою сільською радою Великобагачанського району 05.07.2004 року, реєстровий №1164 від [PERSON] та заява про прийняття спадщини за законом від [PERSON]. Свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям не видавалось. Претензій від кредиторів не надходило (а.с.23). [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємець по заповіту 14.12.2004 року (пор.№1382), а [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом (обов'язкова частка) 28.09.2004 року (пор.№1015) - (а.с.89-90). [PERSON], сільський голова Устивицької сільської ради Великобагачанського району пояснив, що він дійсно посвідчував 05.07.2004 року заповіт [PERSON] на користь [PERSON], були запрошені свідки [PERSON] та [PERSON], він, як посадова особа переконався, що [PERSON] був при ясному розумі та світлій пам'яті, виявив його волю заповісти належний йому житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON], заповіт був прочитаний вголос і підписаний свідками [PERSON] та [PERSON] на прохання [PERSON], який був неписьменним. В заповіті все викладено так, як просив [PERSON] і він відповідає його волі. Даний заповіт було зареєстровано в реєстрі за №1164 Книги нотаріальних дій сільської ради за 2004 рік. Також пояснив, що на бланку помилково надруковано населений пункт с. Устивиця, оскільки бланк заповіту сільська рада віддруковує на рік, в дійсності заповіт посвідчувався в [ADDRESS] в помешканні [PERSON] Свідки по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] в останні місяці життя хворів, йому було важко рухатися, однак був завжди при свідомості, при зустрічі з ним розповідав їм про події Великої Вітчизняної Війни, про його бойові подвиги, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказували про те, що при спілкуванні з [PERSON] він неодноразово говорив, що заповість будинок тій особі, яка його доглядатиме. Вказували, що його догляд здійснювала [PERSON], приносила продукти харчування, прала одяг, прибирала в будинку, викликала лікарів для надання медичної допомоги [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він, як заступник селищного голови Великобагачанської селищної ради займався тим, щоб знайти людину, які доглядали б [PERSON], оскільки він проживав сам і потребував сторонньої допомоги. Таку допомогу та догляд [PERSON] надавала [PERSON] з 2000 року до моменту його смерті, і вона ж здійснила його поховання. Він був присутній при посвідченні заповіту [PERSON] 05.07.2004 року і підписував його. Вказував про те, що [PERSON] мав сварливий характер і забажав, щоб заповіт посвідчувався сільським головою Устивицької сільської ради, оскільки незадовго до цього посварився з державним нотаріусом Великобагачанської держнотконтори [PERSON] і відмовився, щоб вона посвідчувала його заповіт. Вказував, що заповіт підписаний ним та [PERSON] на прохання [PERSON], який був неписьменним. Заповіт був складений при [PERSON], в заповіті все викладено так, як просив [PERSON], він прочитаний вголос і відповідав волі [PERSON], оскільки той перебував у світлій пам'яті і розумів значення своїх дій. Свідок [PERSON] надав аналогічні показання щодо посвідчення заповіту [PERSON] на користь [PERSON] 05.07.2004 року. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що йому, як бувшому голові районної ветеранської організації відомо, що за [PERSON] здійснювала догляд [PERSON], в будинку було чисто, одяг в нього був випраний, завжди були продукти харчування, які зі слів [PERSON], йому приносила [PERSON] Також вказував на те, що і поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] разом з іншими людьми (а.с.54). Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 37 Закону України «Про нотаріат» та підпункт 5 пункту «б» ч.1 ст.38 (зі змінами) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надає право посадовим особам органів місцевого самоврядування вчиняти нотаріальні дії (посвідчувати заповіти). Сільський голова Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] на момент посвідчення спірного заповіту був посадовою особою органу місцевого самоврядування (а.с.127) і мав право посвідчити заповіт [PERSON]. Суд, оцінивши пояснення позивача [PERSON], третьої особи [PERSON] та показання свідків [PERSON] та [PERSON], вважає, що [PERSON] особисто виявив бажання посвідчити заповіт сільським головою Устивицької сільської ради, оскільки їх показання узгоджуються між собою і об'єктивно свідчать про те, що [PERSON] не побажав посвідчення заповіту державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори. Згідно ч.2 ст.1247 ЦК України, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. За нормами ч.4 ст.207 ЦК України підпис іншої особи та тексті правочину, що посвідчується посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Норми ст.1253 ЦК України визначають випадки посвідчення заповіту при свідках. Згідно з п.16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції за №283/8882), в редакції, яка діяла на момент укладення заповіту (яка поширюється і на посадових осіб органів місцевого самоврядування), якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії неписьменна, нотаріус, крім того, прочитаує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. З заповіту, крім іншого, вбачається, що заповіт [PERSON] посвідчений 05.07.2004 року сільським головою Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON], він зачитаний вголос і підписаний громадянами [PERSON] та [PERSON] на прохання неписьменного [PERSON] в його присутності. Суд оглянув Книгу нотаріальних дій за 2004 рік по Устивицькій сільській раді Великобагачанського району (на а.с.112 мається витяг з неї) і вбачає, що в реєстрі за №1164 05.07.2004 року вказана нотаріальна дія - посвідчення заповіту на ім'я [PERSON] При цьому об'єктивно вбачається, що номер в реєстрі (1164) співпадає з тим, який вказано в заповіті (1164), будь-які виправлення, дописки в оглянутій книзі відсутні. Підстав, передбачених ч.4 ст.1253 ЦК України судом не встановлено. Суд вважає, що [PERSON] не подано будь-яких доказів щодо того, що її батько [PERSON] був письменним, як на одну із підстав, на які вона посилається в позові для визнання спірного заповіту недійсним, хоча судом за її клопотанням витребовувалися відповідні докази (а.с.59-60,74-77,84-85). Суд вважає, що особи, які підписували заповіт - [PERSON] та [PERSON] фактично були свідками при посвідченні заповіту [PERSON] 05.07.2004 року, хоча безпосередньо в заповіті і не вказано, що ці особи є «свідками». Вказання в заповіті на місце його посвідчення (село Устивиця) суд вважає помилковим, оскільки вбачається, що сам бланк заповіту є віддрукованим (про що вказував і сільський голова Устивицької сільської ради [PERSON]), однак судом об'єктивно встановлено, що посвідчення заповіту [PERSON] відбувалося в [ADDRESS] в помешканні [PERSON] Будь-яких доказів на підтвердження заявлених позовних вимог в частині визнання заповіту [PERSON] недійсним позивачем [PERSON] не подано. Отже, суд приходить до висновку, що при посвідченні заповіту [PERSON] 05 липня 2004 року були витримані усі загальні вимоги статті 203 ЦК України, які є необхідними для чинності правочину, а встановлені судом порушення при посвідченні заповіту (не посилання в заповіті на свідків та не відповідність населеного пункту) носять формальний характер і не тягнуть за собою недійсності заповіту в розумінні ст.1257 ЦК України. З огляду за викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання заповіту [PERSON] від 05.07.2004 року недійсним, а отже, відсутня потреба встановлювати судом відповідно до уточнених позовних вимог [PERSON] те, що волевиявлення спадкодавця [PERSON] було вільним, оскільки це (тобто вільне волевиявлення) вже є таким в розумінні ст.1233 ЦК України і випливає з цієї норми права. Що стосується позовних вимог [PERSON] про усунення [PERSON] від права спадкування після смерті [PERSON], з підстав ухилення її від надання допомоги спадкодавцеві батьку [PERSON], який, як вказує [PERSON] через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані, то суд вважає, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи з судової практики, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Проаналізувавши вищевказану правову норму (ч.5 ст.1224 ЦК України) суд приходить до висновку, що лише при одночасному настанні зазначених обставин і доведеності цих фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадкування. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] проживав сам в домоволодінні №12 по вул. 1 Травня в селищі Велика Багачка Полтавської області. Дочка [PERSON] - [PERSON] народилася [INFO] (а.с.8 цивільної справи 2-513), є пенсіонером і особою похилого віку, проживає в с. П'ятигірське Балакліївського району Харківської області (а.с.3 цивільної справи №2-513). Як вбачається з пояснень свідків заступника селищного голови Великобагачанської селищної ради [PERSON], сусідів [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], члена ветеранської організації району [PERSON] та письмових пояснень бувшого голови ветеранської організації району [PERSON], [PERSON] останні роки свого життя хворів, не міг самостійно рухатися, однак які саме захворювання мав [PERSON] свідки не вказували, а позивачка [PERSON] не надала будь-яких доказів щодо медичного діагнозу наявних у [PERSON] захворювань. При цьому свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснювали, що він відмовився від пропозиції дочки [PERSON] переїхати на проживання до неї в Харківську область. Ці показання свідків узгоджуються і з поясненнями [PERSON], яка в судовому засіданні неодноразово пояснювала про те, що її батько [PERSON] відмовився від її пропозиції переїхати до неї на проживання в Харківську область. При цьому вказувала, що вона є пенсіонеркою, має ряд захворювань і в силу її слабкого стану здоров'я та віддаленості населених пунктів проживання її та батька об'єктивно не могла здійснювати догляд за батьком. На такі ж обставини [PERSON] посилалася і в листі від 21.11.2003 року, фотокопія якого мається в матеріалах справи (а.с.9-10), зміст якого суд приймає до уваги. На слабкий стан здоров'я, пов'язаний з її віком [PERSON] посилається і у відповідних листах до суду (а.с. 91,101,110,124). Поряд з цим, [PERSON] здійснювала догляд [PERSON] по місцю його проживання з 12.09.2000 року по день його смерті [INFO], що підтверджується як виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради (а.с.6), та і іншими матеріалами справи в їх сукупності. З урахуванням обставин справи судом не встановлено підстав, передбачених законом для усунення [PERSON] від права на спадкування після смерті батька [PERSON], і доказів на підтвердження цієї позовної вимоги позивачкою [PERSON] суду не подано. В судовому засіданні сторони не наполягали на стягненні судових витрат. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Враховуючи встановлені судом обставини даної справи, характер спірних правовідносин між сторонами, зміст уточнених позовних вимог [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на спадкове майно та те, що [PERSON] є повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця [PERSON] (спадкоємець за законом) і має обов'язкову частку у спадщині [PERSON], а [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлого [INFO] [PERSON], у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України ці особи звернулися із заявами про прийняття спадщини у строк, встановлений ст.1270 ЦК України, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] та належало померлому [PERSON] на час смерті, та за [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] та належало померлому [PERSON] на час смерті. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial