Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 12.07.2004 року вона як покупець домовилася з відповідачем на продаж 1/4 належної йому частини квартири [ADDRESS]. З відповідачем відбулася повна домовленість з приводу суттєвих умов договору об»єкта продажу, ціни. Позивач повністю сплатила відповідачу кошти, що підтверджується письмовими доказами. Крім того відповідач зобов»язався нести витрати по нотаріальному посвідченню угоди, так як вона обов»язково підлягає посвідченню. Позивач як добросовісна сторона не в силах виконувати угоду в частині нотаріального посвідчення по обставинам які не залежать від її волі. В зв»язку з тим, що купівля-продаж 1/4 частини вищезазначеної квартири підтверджується розпискою відповідача просила суд визнати угоду купівлі-продажу дійсною. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю зіславшись на обставини викладені в заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився надіслав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнав та просив суд його задовольнити. Треті особи [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позов підтримали. Представник служби у справах дітей в судове засідання не з»явися надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, заяву відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що квартира №63, яка знаходиться по вул.Більшовицькій, 103 в м.Коростишеві належить згідно свідоцтва на право власності на житло [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 12.07.2004 року відповідачем [PERSON], була написана розписка в якій зазначено, що він продав належну йому1\\4 частину квартири №63 що по вул.Більшовицькій, 103 [PERSON] за шістнадцять тисяч гривень. Витрати по нотаріальному оформлені договору продажу він покладає на себе. Треті особи [PERSON], та [PERSON], написали заяву яку нотаріально посвідчено 21.10.2009 року про те, що вони знали про фактичну угоду продажу частки квартири між позивачем та відповідачем і не порушено їх прав та інтересів. 17.01.2006 року відповідач [PERSON], був засуджений вироком Коростишівського районного суду до позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Коростишівського РУЮ описано та арештовано частку квартири №63 що по вул.Більшовицькій, 103 яка належить [PERSON] та яка в подальшому мала бути передана в торгівельну організацію для реалізації. Згідно ст.220 ЦК України на яку посилається позивач у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається з матеріалів справи сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовим доказом розпискою відповідача, але позивачем та його представником по справі не надано суду жодного доказу про те, що відповідач тобто одна із сторін договору, яка зобов»язалася понести витрати за нотаріальне оформлення договору ухилився від нотаріального посвідчення. В зв»язку з вищевикладеним суд прийшов до висновку про безпідставність заявленого позову, а тому відмовляє в його задоволенні. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч.І ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність позову, а тому відмовляє в його задоволенні, оскільки позивачем не додано жодного доказу щодо порушення його права. На підставі ч.І,2 ст.П, ч.І ст.15, 220 ЦК України, п.13 Постанови Верховного [PERSON] України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: dismissed