Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь Публічного [PERSON] Товариства [PERSON] «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 37535,68 доларів США та 2400,00 грн., яка складається з суми кредиту, що стягується достроково в розмірі 34444,60 доларів США; простроченої заборгованості по кредиту 1666,62 доларів США; заборгованості по процентах в розмірі 372,30 доларів США; простроченої заборгованості по процентах в розмірі 1042,16 доларів США; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 14 90,39 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 910,47 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Публічного [PERSON] Товариства [PERSON] «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки у розмірі 5% від його заставної вартості в сумі 17425,00 грн.; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №13\\08\\К-МБ-04 від 25 березня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №13\\08\\І- МБ-04 від 25 березня 2008 року: трикімнатну квартиру, житловою площею 39,2 кв.м., загальною площею 65,0 кв.м., що знаходиться за адресою Рівненська область м.Рівне, вул.Соборна, БОС 207 кв.45 та належить іпотекодавцям [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності (наказ №25), виданого 22 січня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської Ради номер запису 100-66350 в книзі 230 та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав повністю та пояснив суду, що у зв»язку з тяжким матеріальним становищем він у повній мірі не зміг сплачувати кошти згідно кредитного договору від 25 березня 2008 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ним, однак проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечив. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з»явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином судовими повістками та оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомили. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між Відкритим [PERSON] Товариством [PERSON] «Укргазбанк» (надалі [PERSON]) та відповідачем [PERSON] (надалі позичальник) було укладено кредитний договір №13\\08\\К-МБ-04. Відповідно до п.1.2. Статуту АБ «Укргазбанк», зареєстрованого 11 вересня 2009 року, правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк» є «Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк». Відповідно до п.1.1 кредитного договору, [PERSON] надав позичальнику кредит у сумі 40000,00 доларів США на строк з 25 березня 2008 року по 24 березня 2020 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у сумі 40000,00 доларів США підтверджується випискою\\особовим рахунком за період з 25 березня 2008 року по 09 грудня 2009 рік. Відповідно до п.3.3.3. кредитного договору, позичальник зобовязався здійснювати повернення суми кредиту до 10-го числа кожного місяця в розмірі не менше 1\\144 від суми отриманого кредиту, що становить 277,77 доларів США відповідно до графіку повернення заборгованості, що є додатком №1 до кредитного договору. Відповідно до п.3.3.4. кредитного договору, позичальник зобовязався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.1. кредитного договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання кредитного договору, з врахуванням п.4.1 кредитного договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.1. кредитного договору. Однак, Відповідач порушує свої зообовязання за договором, так як не дотримується графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Відповідно до ч.1 ст.54 6 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п.3.1.10 кредитного договору на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом, проценти нараховуються банком виходячи з 13,5% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. За порушення строків повернення кредиту та\\або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, відповідно до п.5.3 кредитного договору. 25 березня 2008 року між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки №13\\08\\І- МБ-04, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №1357, предметом якого є нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира, житловою площею 39,2 кв.м., загальною площею 65,0 кв.м., що знаходиться за адресою Рівненська область м.Рівне, вул.Соборна, БОС 207 кв.45 та належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності (наказ №25), виданого 22 січня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської Ради номер запису 100-66350 в книзі 230. Предмет іпотеки оцінено сторонами в 348500,00 грн. Відповідно до ст.589 ЦК України банк має право звернути стягнення на предмет застави та за рахунок предмета застави задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку з предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтями 33, 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобовязання та\\або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель воларі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.3.2.5., п.3.2.8. кредитного договору, у разі невиконання позичальником зобовязань, передбачених договором, відшкодування заборгованості здійснюється Банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №ІЗ\\08\\І-МБ-04 від 25 березня 2008 року, укладеного банком з позичальником у порядку, встановленому чинним законодавством України. За договором іпотеки (п.п.3.1.5., 6.1.) у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобовязання за кредитним договором (сплата процентів та\\або повернення кредиту, сплата страхових платежів), зобовязання іпотекодавцем в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд. Крім того, відповідно до ч.4 п.3.2.4. кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання відповідачем за цим договором, забезпеченого іпотекою у разі неналежної сплати страхових платежів по договору страхування. На даний момент часу, заставлене майно відповідача не застраховане, чим порушуються умови кредитного договору, а саме п.п.3.3.10. - 3.3.13. дія останнього договору страхування закінчилась 25 березня 2009 року. Згідно п.3.3.4., п.4.2. договору іпотеки за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки, іпотекодавець сплачує штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки - 17425,00 грн. Відповідно до п.3.1.6. договору іпотеки, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок позичальником сплати процентів за користування кредитними коштами або порушення інших умов кредитного договору. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки не залежно від настання строку виконання кредитного договору. З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] по кредитному договору, 25 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №13\\08\\П-МВ-4. Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобовязань по кредитному договору. Відповідно до п.1.2. договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобовязань по кредитному договору. Відповідно до п.1.3. договору поруки, поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобовязань в повному обємі. Відповідно до п.2.1. договору поруки у випадку невиконання позичальником зобовязань по кредитному договору, кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобовязань по кредитному договору до позичальника та поручителя. Позичальнику та поручителю було надіслано письмові вимоги про усунення порушень по виконанню зобовязань по кредитному договору, однак сума кредитної заборгованості, проценти, а також пеня за несвоєчасну сплату кредиту і процентів ні поручителем, ні позичальником не погашена, чим порушений п.2.2. договору поруки, в якому передбачено, що поручитель зобовязаний не пізніше 2-х днів з дати письмової вимоги перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунки, на яких враховується заборгованість позичальника у АБ «Укргазбанк». Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-Окого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний в повному обсязі. Відповідно до ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають за виконання зобовязань за кредитним договором у повному обсязі, як солідарні боржники. Позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в доларах США, а не в національній валюті України суд вважає обґрунтованими, оскільки кредит позичальнику був наданий у доларах США. Зокрема, статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземною валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1.3. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ №4 9 від 08 лютого 2000 року визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, обєкти права інтелектуальної власності та інші майнові права. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія статей 192 та 533 ЦК України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. При цьому слід зазначити що чинне законодавство України не забороняє надання кредиту в іншій валюті, ніж валюта України. Статтями б, 627 ЦК України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, ЦК України закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір. Кредитний договір №13\\08\\К-МБ-04 від 25 березня 2008 року укладено саме на суму 40000,00 доларів США. Пунктом 3.3.3 кредитного договору передбачено, що позичальник взяв на себе зобовязання повертати заборгованість по кредиту у конкретні строки і саме в доларах США. Відповідно до ст.52б ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. Крім того, відповідно до ст.632 ЦК України ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. В кредитному договорі №13\\08\\К-МБ-04 від 25 березня 2008 року сторонами була узгоджена ціна договору саме в доларах США, а не іншій валюті. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Станом на 09 грудня 2009 року сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором №13\\08\\К-МБ-04 від 25 березня 2008 року становить 37535,68 доларів США та 2400,00 грн., яка складається з суми кредиту, що стягується достроково в розмірі 34444,60 доларів США; простроченої заборгованості по кредиту 1666,62 доларів США; заборгованості по процентах в розмірі 372,30 доларів США; простроченої заборгованості по процентах в розмірі 1042,16 доларів США; заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1490,39 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 910,47 грн., а також штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета за не страхування предмету іпотеки 17425,00 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що в добровільному порядку відповідача виконувати умови кредитного договору та договору поруки та сплачувати кошти згідно кредитного договору не бажають, в судовому засіданні відповідач [PERSON] дюк А.В, заявлені позовні вимоги повністю визнав, не заперечив проти їх задоволення, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено державне мито на користь держави в розмірі 1700,00 грн. згідно платіжного доручення №5474-2 від 24 грудня 2009 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. згідно платіжного доручення №5474-42 від 24 грудня 2009 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved