Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №105-100/ФК-08 від 25.01.2008 року, у відповідності з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 15000 гривень строком погашення до 22.11.2010 року та зобов"язався повернути кредит, сплативши 19,5% процентів річних за користування кредитом та виконати свої зобов"язання у повному обсязі у терміни, передбачені кредитним договором. Згідно п. 2.4. та п. 2.6. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за отриманням кредиту, в розмірі не менше як 624,00 грн. Відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, систематично порушував виконання умов кредитного договору. Вживаючи заходів досудового врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про погашення боргу, однак у визначений законом строк відповідей на претензії не надійшло. Станом на березень 2010 року, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 22285,99 гривень. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлений кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку зобов"язання. Просив стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 22285,99 гривень, стягнути суму сплаченого в справі держмита 195 гривень та інформаційно технічного забезпечення 120,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов. Відповідач в судове засідання не з"явився двічі, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач та відповідач уклали кредитний договір №105-100/ФК-08 від 25.01.2008 року, у відповідності з умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 15000,00 гривень, та фактично отримав ці кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №0001/26 від 25.01.2008 року. Відповідач у строк погашення кредитних ресурсів, до 22.01.2010 року зобов'язався повернути кредит, сплатити 19,5 % проценти річних за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі, але не здійснив цього. Так, згідно п. 2.4. та п. 2.6. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за отриманням кредиту, в розмірі не менше як 624,00 грн. Однак відповідач систематично не сплачував чергових платежів за кредитом, а тому утворилась заборгованість перед позивачем. В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання - не сплатив проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку погашення. Якщо договором встановлений обовЯзок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку зобов'язання, оскільки відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ч.І ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. З ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Станом на березень 2010 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором 22285,99 гривень, де: 15000,00 гривень - сума кредиту, 4432,10 гривень - несплачені відсотки, 2853,89 гривень - нарахована пеня. Це підтверджується розрахунком боргу, наявним у матеріалах справи. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Outcome: approved