Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом до Сербинівської сільської ради Гребінківського району, посилаючись на те, що, [INFO] в с. Саївка Гребінківського району померла [PERSON], яка на час відкриття спадщини мала у власності житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами (який складається з: А1- жилий будинок, Б,б-сарай з прибудовою, В-гараж, Г-сарай, г-погріб під сараєм, №1-колодязь) по [ADDRESS] та станом на 15.04.1991р. вона та її чоловік, [PERSON] були членами колгоспного двору (головою двору був [PERSON]) за вказаною адресою, у зв"язку з чим мали право власності кожний на 1/2 частини даного будинку, а, після смерті [INFO]. [PERSON] його дружина [PERSON] успадкувала його частку шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Зазначають, що, на випадок смерті [PERSON] залищила заповіт, яким земельну ділянку площею 5,00га, яка належала їй на праві власності, заповіла [PERSON], а все інше майно заповіла [PERSON] і [PERSON] Вказують, що після відкриття спадщини, яку вони прийняли шляхом подачі в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до Гребінківської ДНК, вони звернулися до Гребінківської ДНК щодо оформлення спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину, однак їм було відмовлено у цьому у зв»язку з відсутністю правоустановлюючого документа на будинок. Вважають, що, оскільки вони прийняли спадщину, то, в порядку спадкування за заповітом, набули право власності на спірний будинок. У зв"язку з цим просять, визнати за кожною з них, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частини житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю, прохаючи їх задовольнити, та, в доповнення пояснили, що дітей у [PERSON] не було, остання та мати позивача [PERSON] були рідними сестрами, таким чином, [PERSON] доводилася [PERSON] рідною тіткою. Чоловік [PERSON]- [PERSON]-був рідним братбм батька позивача [PERSON] ([PERSON].), таким чином, доводився їй рідним дядьком. Окрім позивачів, інщих родичів у [PERSON] та [PERSON] на даний час не залишилося. Відповідач у судове засідання не'з"явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, у надісланій суду письмовій заяві від 12.02.2010р. прохали розглянути справу у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають, щодо їх задоволення не заперечують. у судовому засіданні 24.02.2010 року позивачі звернулися до суду з заявою про заочний розгляд справи та постановления заочного рішення. Ухвалою суду від 24.02.2010 року постановлено розглянути справу заочно. При цьому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЩІК України. Відповідно до П.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 ,Д1ро судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (в редакції від 22.12.1995р.), спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З огляду на наведене, [PERSON] та [PERSON] мали право власності кожний на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS]. Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, станом на 15.04.1991 року [PERSON] та його дружина [PERSON] були членами колгоспного двору (головою двору був [PERSON].) по [ADDRESS], що підтверджується записами в особовому рахунку [NUMBER] (номер по земельнокадастровій книзі №6) Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за 1991-1995 роки (а.с.13). Дітей подружжя не мало. Згідно СТ.529 ЦК України (в редакції 1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями перщої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до СТ.548 даного Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. До дій, які засвідчують прийняття спадщини спадкоємцем, законодавець відносить в т.ч. фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном, який повинен бути вчинений протягом щести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК України в редакції 1963р.). Після смерті [INFO]. [PERSON] (дана обставина підтверджується актовим записом №20 від 11.10.1995р. в Книзі реєстрації актів про смерть Сербинівської сільської ради відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], а.с.Ю) його частку в майні колгоспного двору успадкувала [PERSON], яка прийняла спадщину щляхом спільного постійного проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті, і, таким чином, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. У судовому засіданні встановлено та знайщло підтвердження матеріалами справи, що [PERSON], яка померла [INFO] (дана обставина підтверджується актовим записом №7 від 02.03.2010р. у Книзі реєстрації смертей Сербинівської сільської ради відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], а.с.И), за життя, а саме 16.02.2009р. залищила заповіт, яким на випадок смерті, заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку площею 5,00га. [PERSON], а все інще майно - [PERSON] і [PERSON] (а.с.9). Згідно Ч.1 СТ.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ст.ст. 1268,1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] і [PERSON], які на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем, бажаючи прийняти спадщину, в установлений законом строк, а саме 16.06.2009р. звернулися з заявами про прийняття спадщини за заповітом до Гребінківської державної нотаріальної контори (ДНК), внаслідок чого в Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа на померлу [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.08.2009р. та Витягами зі Спадкового реєстру (спадкові справи) (заповіти/спадкові договори) від 26.08.2009р. 18.12.2009р. [PERSON] звернулася до Гребінківської ДІЖ з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину- земельну ділянку площею 5,00га на території Сербинівської сільської ради та цього ж дня одержала вказане Свідоцтво. Разом із тим постановою державного нотаріуса від 18.12.2009р. позивачам, зокрема, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на жилий будинок (а.с.4). Таким чином, пояснення позивачів, їх представника, аналіз наданих доказів переконують суд у тому, що [PERSON] і [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, набули право власності кожна на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS]. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, задоволення пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права і свободи чи інтереси інщих осіб. Відповідно до Ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог П.5 СТ.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття, незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до СТ.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved