Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом до суду, і просив зобовязати відповідача укласти з ним договір оренди нежитлового приміщення, площею 39,3 м2, розташованого на другому поверсі будинку № 33 по вул. Кравчика в м. Ладижин Вінницької області на умовах, визначеними ним у відповідному проекті від 03.06.2009 року. На обґрунтування своїх вимог позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідач зобовязаний забезпечити йому як члену Національної спілки фотохудожників України належні умови для здійснення творчої діяльності, а саме окремою кімнатою або додатковою житловою площею не менш як 20 м2 у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про професійних творчих працівників та творчі спілки». В порушення норм цього закону відповідач відмовляється надати йому в оренду нежитлове приміщення, площею 39,3 м2, розташоване на другому поверсі будинку № 33 по вул. Кравчика в м. Ладижин Вінницької області, яку він фактично зараз займає та сплачує орендну плату. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача повідомив, що позивач на даний час незаконно займає нежитлове приміщення, площею 39,3 м2, розташоване на другому поверсі будинку № 33 по вул. Кравчика в м. Ладижин Вінницької області, так як договір оренду від 19.07.2006 року був припинений ще у 2008 році. Ці обставини були встановленні рішеннями Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.08.2008 року та Апеляційного суду Вінницької області від 29.10.2008 року, згідно з якими зобовязано позивача звільнити займане приміщення та стягнуто заборгованість зі сплати орендної плати. В порядку ст. 36 ЦПК України до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача судом було притягнуто Ладижинське міське комунальне підприємство «Добробут» на утриманні якого перебуває спірне нежиле приміщення. В судовому засіданні представник третьої особи заявлені вимоги не підтримав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав зазначених представником відповідача. Дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін і їх представників, суд вважає, що позов необґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Порядок надання в оренду комунального майна регулюється нормами Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 5 якого визначає, що орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами 19.07.2006 року був укладений договір оренди нежилого приміщення площею 39,30 м2 на другому поверсі будинку № 33 по вул. П.Кравчика в м. Ладижин Вінницької області, який припинився з 01.01.2008 року. Так як позивач добровільно не звільнив займане приміщення, то його було зобовязано це зробити на підставі рішення суду. Окрім цього, з позивача стягнуто заборгованість з оплати оренди комунального майна. Не зважаючи на це, він продовжує займати спірне приміщення. Ці обставини встановленні рішеннями Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.08.2008 року та Апеляційного суду Вінницької області від 29.10.2008 року, і тому у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Частина 4 ст. 17 Основ Законодавства України про культуру, на яку посилається у своїх запереченнях відповідач, не містить вказівки щодо виду чи розміру оренди приміщень для творчих працівників, а лише вказує, що\~місцеві Ради народних депутатів зобов'язані надавати професійним творчим працівникам на пільгових умовах у користування приміщення під майстерні, студії та лабораторії, необхідні для здійснення їх діяльності.\~ Умови і порядок надання в оренду комунального майна, істотні умови договору оренди та орендна плата визначаються ст. ст. 9, 10, 11, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а типовий договір оренди затверджується відповідним органом місцевого самоврядування. Позивач у 2009 році звертався до відповідача з проханням надати в оренду назване вище спірне приміщення, однак не отримав погодження так як фактично на даний час його займає незаконно. Таким чином, відповідач як орган місцевого самоврядування, має право, а не обовязок надавати в оренду комунальне майно, а позивач як творчій працівник не має права вимагати надання йому в оренду комунального майна на його умовах. Посилання позивача на норму ст. 6 Закону України «Про професійних творчих працівників та творчі спілки» як на підставу отримання в оренду комунального майна суд відхиляє, так як мова в ній йде про право на отримання додаткової кімнати або додаткової жилої площі що не тотожно оренди нежилого приміщення. На підставі ст. ст. 5, 9, 10, 11, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 17 Основ Законодавства України про культуру, ст. 6 Закону України «Про професійних творчих працівників та творчі спілки»,

Outcome: dismissed