Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 02.01.2007 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в м. Андрушівка. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок № 15 по вул. Чапаєва в с. Павелки, Андрушівського району. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач. Однак позивач не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки при реєстрації її народження було допущено помилку у прізвищі, замість [PERSON] був зроблений запис [PERSON], крім того позивач не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері на протязі шестимісячного строку, а також відсутні правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивач не подала заяву до нотаріальної контори, оскільки останні шість років мати постійно проживала разом з нею в м.Андрушівка, так як за віком потребувала догляду. Позивач просить встановити юридичний факт родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем, визнати за нею право власності на жилий будинок за № 15 по вул. Чапаєва в с. Павелки, Андрушівського району та земельні ділянки біля нього. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, обгрунтувавши вищевказаними обставинами та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, при цьому зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що 02.01.2007 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Позивач спадкоємець померлої за заповітом , що підтверджується копіє заповіту від 06.09.2005 року, який не змінено та не скасовано (а.с.22). Позивач дочка померлої, однак у свідоцтві про її народження мати вказана як [PERSON], а померла як [PERSON]. Таке трапилось тому, що в свідоцтві про одруження батьків прізвище батька було помилково записано як [PERSON]. В подальшому прізвище матері та прізвище позивача були записані як прізвище батька [PERSON]. Однак по народженню батько був записаний як [PERSON], що підтверджується копією архівної довідки (а.с. 21). Згідно свідоцтв про одруження батьків та народження позивача ім'я та по батькові матері співпадають із вказаними у свідоцтві про смерть матері, що вказує на те, що померла [PERSON] є матір'ю позивача. Спадкодавець на момент смерті постійно проживала з позивачем у її будинку, так як остання доглядала за нею. Факти родинних відносин та постійного проживання підтверджується також визнанням позову відповідачем та поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], котрі в судовому засіданні пояснили, що останні шість років позивач проживала разом з матір'ю, здійснювала догляд за нею, зверталися один до одного як мати та дочка. Встановлення фактів родинних стосунків та постійного проживання зі спадкодавцем в позасудовому порядку неможливо та необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав. Довідкою Павелківської сільської ради № 84 від 02.03.2010 року підтверджується , що згідно записів погосподарської книги №2, особовий рахунок № 168 за [PERSON] значиться житловий будинок за адресою: вул. Чапаєва, 15, с.Павелки, Андрушівського району, Житомирської області (а.с. 10). Згідно рішення Павелківської сільської ради від 11.07.1995 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки площею : 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,09 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.11). Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру наданого Андрушівською державною нотаріальною конторою (а.с. 19). За таких обставин позивач має право на спадкування майна померлої матері, а тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. - Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV , згідно з якими , право власності на нерухоме майно , набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 120 ЗК України позивач набуває право власності на земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд не стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved