Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., які зареєстровані в квартирі [ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідачі не сплачують своєчасно кошти за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання за затвердженими тарифами, в зв»язку з чим за ними рахується заборгованість перед КП «Білоцерківтепломережа» в сумі 1214 грн. 22 коп. за період з жовтня 2005 року по вересень 2008 року, яку відповідачі добровільно сплачувати відмовляються, а тому позивач просить суд стягнути вказану суму заборгованості на їх рахунок. В судовому засіданні представник позивача по дорученню уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути вказану суму заборгованості з [PERSON]. та [PERSON]., оскільки, як стало відомо в суді під час розгляду справи, [PERSON]. померла [INFO]. Відповідачі позов не визнали та пояснили, що вони регулярно вносять на користь КП «Білоцерківтепломережа» плату за послуги з опалення та гарячого водопостачання за показаннями будинкового приладу обліку теплової енергії та квартирного приладу обліку гарячої води, але вони вважають незаконним нарахування абонентської плати в структурі тарифу на послуги з теплопостачання і заборгованість з абонплати сплачувати відмовляються. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]., що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1995 року /а.с.43/. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. померла [INFO], що слідує з копії свідоцтва про смерть /а.с.42/, а в даній квартирі зареєстровані [PERSON]. та [PERSON]., що слідує з довідки ЖЕК-8 /а.с.6/. В суді [PERSON]. та [PERSON]. не заперечували того, що вони як співвласники вищезазначеної квартири є відповідачами по даній справі, та просили не притягувати до участі в розгляді цієї справи [PERSON]., оскільки він в квартирі не зареєстрований. З матеріалів справи також вбачається, що за відповідачами, які є співвласниками вищевказаної квартири, рахується заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП “Білоцерківтепломережа” в сумі 1214 грн.22 коп. за період з жовтня 2005 року по серпень 2008 року включно, оскільки за цей період відповідачі оплату за ці послуги проводили не в повному розмірі, що слідує з розрахункового листа абонента, наданого позивачем /а.с.4-5/. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунковий лист відповідачів за період з листопада 2001 року, з якого слідує, що відповідачами проводилася оплата за надані послуги на рахунок КП «Білоцерківтепломережа» на підставі квитанцій, наданих та оформлених позивачем, чого самі відповідачі не заперечували, що підтверджує той факт, що між сторонами існують певні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення та гарячого водопостачання та оплати цих послуг. А тому суд вважає, що оскільки відповідачам надавалися позивачем послуги з опалення та гарячого водопостачання, вони проводили на користь позивача оплату за надані послуги на підставі наданих позивачем квитанцій, то між ними та позивачем існують відносини щодо надання послуг та їх оплати, що є підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за надані послуги. Заперечуючи щодо позову відповідачі посилаються на те, що позивачем незаконно нараховується абонплата в структурі тарифу на послуги з теплопостачання. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України “Про житлово-комунальні послуги” відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква є КП “Білоцерківтепломережа”, що слідує з копії цього рішення /а.с.33/. По справі також встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 30.08.2001 року за № 287, з 1 вересня 2001 року по місту Білій Церкві запроваджені двоставкові тарифи на послуги теплопостачання, розроблені КП "Білоцерківтепломережа" згідно Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 08.09.2000 року за № 191, зареєстрованим в Мінюсті України 02.11.2000 року за № 776/4997, та погоджених Проблемним інститутом нетрадиційних енерготехнологій та інжинірингу, що стверджується копією цього рішення /а.с.32/ та копією зазначеного наказу /а.с.38/. Як слідує з зазначеного рішення міськвиконкому, двоставковий тариф за опалення складається з абонентської плати по 0,24 грн. в місяць за кв.м опалювальної площі протягом року та плати за 1 Гкал фактично спожитої теплової енергії на опалення за показниками лічильника протягом опалювального періоду. Двоставкові тарифи були введені в зв”язку з виконанням вимог Указу Президента України від 19.08.1997 року № 853/97 “Про заходи щодо реалізації державної політики у сфері природних монополій” та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.01.2001 року № 30-р. Застосування двоставкових тарифів також врегульовано Порядком формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання, затвердженим постановою КМ України від 10.07.2006 року за № 955 /зі змінами, внесеними постановою КМ України від 24.10.2007 року № 1267/. Так, в п.9 цього Порядку вказано на те, що підприємства застосовують двоставкові тарифи на теплову енергію, затверджені в установленому порядку. Згідно із Законами "Про місцеве самоврядування в Україні" і "Про місцеві державні адміністрації" регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження двоставкових тарифів на послуги теплопостачання. Ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено Законом «Про місцеве самоврядування в Україні» /ст.5/ до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. Відповідно до п.1.4 вказаних вище Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, двоставковий тариф-це тариф на послуги теплопостачання, який складається з річної вартості обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження /абонентської плати/ та вартості одиниці спожитої теплової енергії. Згідно п.3.1, 3.2 даних Правил двоставковий тариф складається з умовно-постійної та умовно-змінної частини; умовно-постійна частина /абонентська плата/ включає в себе витрати, пов"язані з необхідністю підтримання в робочому стані джерел теплопостачання та теплових мереж; умовно-змінна частина включає в себе витрати на паливо, електроенергію та воду. Визначення поняття «абонентська плата» дано в п.6.2 вищевказаних Правил, а саме: абонентська плата /для населення/ або плата за одиницю приєднаного теплового навантаження включає в себе умовно-постійну частину витрат теплопостачальної організації на виробництво, транспортування та розподілення гарячої води. Дія цих Правил поширюється на всі теплопостачальні організації комунальної енергетики незалежно від їх відомчої належності та форм власності, а також на споживачів /п.1.1 Правил/. Представником позивача надано суду копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві , де в структурі тарифу на послуги з теплопостачання для споживачів передбачено також і абонентську плату /а.с.21-31/. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. А за ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов»язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т.ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачами, як споживачами цих послуг, а тому їх відмову оплачувати абонентську плату як складову тарифу на послуги теплопостачання, суд вважає необґрунтованою. Про дотримання позивачем вимог діючого законодавства при формуванні тарифів на послуги з теплопостачання свідчать також і довідка перевірки КП «Білоцерківтепломережа» спеціалістами Другого відділу досліджень і розслідувань Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від від 04.07.2008 року /а.с. 40-41/, акт перевірки КП «Білоцерківтепломережа» державною інспекцією з контролю за цінами в Київській області від 05.12.2007 року /а.с.39/. Про те, що запровадження двоставкових тарифів на послуги теплопостачання відповідає вимогам законодавства, роз»яснено і в листі міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.02.2008 року на запит КП «Білоцерківтепломережа» /а.с.20/. Таким чином, суд вважає необґрунтованими посилання відповідачів на незаконність встановлення в структурі тарифів на послуги з опалення та гарячого водопостачання абонплати з підстав, на які вказано вище, та вважає за можливе стягнути з відповідачів як споживачів послуг з теплопостачання, на користь позивача, заборгованість за надані послуги, оскільки відповідачі не виконують належним чином свої зобов"язання щодо оплати наданих послуг відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів. Відповідачі в суді не заперечують той факт, що зазначена квартира належить їм на праві спільної часткової власності, а їх частки є рівними. За ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів /обов»язкових платежів/, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном. Отже, виходячи з наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості 1214 грн.22 коп. в рівних частинах- по 607 грн.11 коп. з кожного. Відповідно до рішення 31-сесії Білоцерківської міської ради від 27.03.2008 року за № 671 КП «Білоцерківтепломережа» звільнено від сплати держмита при подачі до суду вказаної позовної заяви, відповідачі звільнені від сплати держмита на підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України «Про державне мито». Відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України суд також вважає за можливе стягнути з відповідачів також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. відповідно до платіжного доручення № 2868 /а.с.8/. Враховуючи наведене та

Outcome: approved