Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Фінансова група «Страхові традиції» (далі - ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції») про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди. Зазначала, що 21 травня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір добровільного страхування автомобіля Сітроен, н.з. АА9131СО. 31 жовтня 2008 року та 19 грудня 2008 року сталися страхові випадки, внаслідок яких було пошкоджено застрахований автомобіль. Відповідно до умов договору нею було повідомлено відповідача про страхові випадки та надано документи, передбачені зазначеним договором. Посилаючись на те, що відповідачем не було прийнято рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, просила стягнути з відповідача на її користь 17 106 грн. 64 коп. страхового відшкодування, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 21 травня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування автомобіля Сітроен, н.з. АА9131СО (далі - Договір) (а.с. 8-9, 98-104). 31 жовтня 2008 року стався страховий випадок, внаслідок дорожньо- транспортної пригоди пошкоджено застрахований автомобіль, про що свідчить довідка ВДАІ Деснянського ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 13) та довідка УДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (а.с. 14). Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від З листопада 2008 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до умов договору позивачка повідомила відповідача про страховий випадок та подала необхідні документи для отримання страхового відшкодування (а.с. 10-12). Згідно з рахунком-фактури, складеного ТОВ «АІС-Сітроен-Центр», розмір шкоди, завданої автомобілю складає 13 596 грн. 64 коп. (а.с. 37). 19 грудня 2008 року стався страховий випадок, внаслідок дорожньо- транспортної пригоди пошкоджено застрахований автомобіль. Відповідно до умов договору позивачка повідомила відповідача про страховий випадок та подала необхідні документи для отримання страхового відшкодування (а.с. 41-43). Згідно з рахунком-фактури, складеного ТОВ «АІС-Сітроен-Центр», розмір шкоди, завданої автомобілю складає 3 510 грн. (а.с. 44). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором (п. 5 ст. 989 ЦК України). Статтею 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. У порушення вимог договору та чинного законодавства відповідачем не було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування або про виплату страхового відшкодування. У зв'язку з викладеним, позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 17 106 грн. 64 коп. підлягають задоволенню. Разом з тим, не можуть бути задоволені позовні вимоги у частині стягнення 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. За загальним правилом особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або у випадках, передбачених нормами ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Частина 1 ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Види цивільної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором страхування встановлені главою 67 ЦК України, Законом України «Про страхування». Відшкодування моральної шкоди, як вид цивільної відповідальності, за неналежне виконання чи невиконання зобов'язань за договором страхування нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», а також Договором не передбачено. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди немає. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, вважає, що позов [PERSON] є обгрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 252 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 171 грн. 07 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на її користь задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду копію договору про надання юридичних послуг від 6 липня 2009 року № 1/07/09, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 49-52) та копію квитанції про сплату витрат на правову допомогу (а.с. 53). Згідно зі ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України). У порушення зазначених вимог закону суду надано копію квитанції про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 1 700 грн., а не її оригінал. До того ж, суду не надано конкретного розрахунку, наданих згідно договору послуг з правової допомоги фізичною особою-підприємцем [PERSON] Виходячи з наведеного підстав, для задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 700 грн. немає.

Outcome: partial