Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Сектор у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обласі про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном квартирою №52, будинку №248А, по пр-ту Московському, у м.Харкові та виселення відповідачів з даної квартири. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], про визнання правочинів довіреності на імя [PERSON]С, та [PERSON] від 21.04.2009 року, договору купівлі-продажу від 24.04.2009 року між [PERSON] та [PERSON] недійсними, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначала, що 24.04.2009 року між нею та [PERSON], який діяв від імені відповідачки [PERSON] було укладено договір купівлі-продау квартири №52, в будитнку №248А, по пр-ту Московському, у м.Харкові, договір був нею зареєстрований у встановленому законом порядку в КП «ХарківМіськ БТІ». Позивач свої зобовязання за договором виконала у повному обсязі, сплативши на момент підписання договору купівлі-продажу грошові кошти за придбану квартиру у розмілі 431600 гривень, зі свого боку відповідачі не виконали умов договору купівлі-продажу і до теперешінього часу вона не може вселитися в свою квартиру, на її неодноразові законні вимоги добровільно знятись з реєстрації та виселитись і звільнити майно від наявних речей відповідачі не реагують та не бажають звільняти квартиру, а на теперішній час двері в квартирі ніхто не відчиняє, тому позивач взагалі не має змоги в позасудовому порядку вирішити це питання. В свою чергу [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що її стн [PERSON] взяв кредит в КС «Соколов», вона та інші відповідачі за первіним позовом були поручителями, в якості забезпечення зобовязання за кредитним договором, спірна квартира знаходилась в «іпотеці». 03.04.2009 року вона уповноважила [PERSON]І, та [PERSON] бути її представниками в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування. 21.04.2009 року [PERSON] знову повів її до нотаріуса для підписання ще однієї довіреності, яка, з його слів, дасть йому можливість оформляти документи щодо її квартири, про те, що він буде продавати її квартиру і що довіреність містить такі повноваження ані [PERSON], ані нотаріус не розповідали, в цей день вона взяла із собою окуляри і прочитати текст документу, який вона підписала, вона не змогла. Надаючи [PERSON] повноваження, вона передбачала, що [PERSON] буде збирати якісь документи для того, щоб допомогти їй з кредитом, а про те, що відповідач [PERSON] продав її квартиру вона дізналась лише тоді, коли отримала листа від [PERSON] 24.04.2009 року [PERSON], який згідно довіреності, зміст якої вона не знала, діючи від її імені, продав квартиру [PERSON], достовірно не відомо чи погасив кредит в КС «Соколов», грошей після продажу квартири не отримувала, вона та вся її сімя залишилась без житла та коштів. [PERSON] вважає довіреність від 21.04.2009 року на імя [PERSON] та договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] недійсними з наступних підстав. Позивач вважає, що [PERSON] скористався її тяжким майновим становм та членів її сімї та залишив їх без житла, вона жодним чином не мала на мені надати повноваження незнайомій людині [PERSON] розпоряджатися її майном, а саме надати повноваження по продажу її квартиру. Надання повноважень [PERSON] довіреністю було спрямовано на представництво її інтересів в органах влади та місцевого самоврядування, але не продажу квартири. На момент надання [PERSON] повноважень згідно довіреності існували тяжкі обставини (тяжке матеріальне становище, при відсутності коштів для нормального життя, придбанння ліків, продуктів харчування, сплати комунальних послуг) та вкрай невигідні умови, оскільки іншого житла у неї не має, вона не збиралась продавати квартиру. Таким чином, майновий та особистий її стан змусили її укласти угоду наділенням повноважень щодо розпорялденням її майном [PERSON] на вкрай невигідних для неї та членів її родини умовах. [PERSON] замовчував, що довіреність на його імя від 21.04.2009 року має повноваження щодо розпорядження її майном, а саме надає йому повноваження продати її квартиру. На думку позивача, [PERSON] ошукав її та ввів в оману, у звязку з чим вона просить визнати недійсною довіреність на імя [PERSON] та [PERSON] від 21.04.2009 року, посвідчену приватним нотарусом [PERSON], а також договір купівлі-продажу від 24.04.2009 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Також позивач зазначає, що протиправними діями [PERSON] їй була заподіяна моральна шкода у розмірі 3000 гривень, яка виразилась в безсонні, втраті апетиту, тяжких емоційних та психологічних стражданнях щодо втрати квартири та можливого виселення її та членів її родини з належної їм квартири. о У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON]первісні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, пояснивши суду про обставини, викладені вище, проти задоволення зустрічного позову заперечували, зазначивши, що твердження [PERSON], що спірну довіреність вона видала під впливом помилки, оскільки вважала, що видає довіреність не на управління та розпорядження своїм майном, а лише на представництво її інтересів суперечать діючому законодавству та матеріалам справи, оскільки в тексті довіреності чітко визначено повноваження довірених осіб з питань управління та розпорядження її майном, укладати всі дозволені законом угоди по розпорядженні її майном, окрім того, за 18 днів до підписання спірної довіреності, [PERSON] оформила іншу довіреність, якою вона уповноважила того ж самого [PERSON] та [PERSON] представляти її інтереси та захищати її в усіх органах влади, але без права отримувати присуджувати хй мано та гроші, таким чином, спріна довіреність доповнює попередню повноваженнями з управління та розпорядження майном, з укладання угод по розпорядженню майном, з придбання та продажу майна. [PERSON] на підставі спірної довіреності здійснив дві юридичні значимі дії по розпорядженню майном [PERSON]: уклав спірний договір, погасив борг [PERSON] перед КС «Соколов», проте, [PERSON] оскаржує лише першої, хоча друга без здійснення пешої була б неможлива. Щодо стверджень [PERSON] про поганий зір, відсутність під час оформлення спірної довіреності заперечується дійсними обставинами справи, копія довіреності надана була [PERSON], яка протягом трьох днів з дня її отримання мала змогу прочитати її з будь-якими наслідками, аж до її якасування. Також представники позивача зазначили, що [PERSON] не доведено, що правочини були здійсненні нею помилково, не доведено, що дійсно мала місце помилка, а також, що вона має істотне значення, а недбальство та неправильне тлумачення закону, не є підставою для визнання спірних правочинів недійсними. [PERSON] намагається заперечити свій намір продати квартиру, проте її намір здійснити продаж квартири підтверджується матеріалами справи та не заперечуються самою [PERSON] У звязку з наведеним, представники позивача просили у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити, первісні позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі, виселивши відповідачів зі спірної квартири, анулювавши їх реєстрацію в спірній квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] первісні вимоги [PERSON] не визнала у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якій вона проживає разом з сімєю. У 2006 році її син [PERSON] взяв в Кредитній спілці «Соколов» грошові кошти в кредит, які не мав змоги виплатити, у звязку з чим до них стали приходити представники КС «Соколов» з вимогою погасити борг, запропонували продати її квартиру, купити для неї та її сімї дешевшу, а за рахунок різниці погасити заборгованість перед КС «Соколов», на що вона погодилась. Після чого, вона вирішила звернутись до приймальні виконавчого комітету Харківської міської ради, де була прийнята юристом Готвянським С.І., який порадив їй юриста Олійника М.Б.. Останній в свою чергу, ознайомившись з договором її сина з КС «Соколов» пообіцяв допомогти. [PERSON] надала на його імя довіреність для представлення її інтересів, через деякий час, 21.04.2009 року [PERSON] сказав, що йому потрібна ще одна довіреність, більш розширена, але про намір продати її квартиру, він не повідомив. В той же день, 21.04.2009 року вони поїхали до нотаріуса для підписання довіреності, зі змістом довіреності вона знайома не була, оскільки в той день забула вдома окуляри, а через дуже поганий зір, прочитати зміст довіреності не мала змоги, окрім того, [PERSON] дуже поспішав, у звязку з чим вона одразу підписала довіреність. Після видачі довіреності, [PERSON] зателефонував їй і повідомив, що до них можуть прийти колектори, для безпеки її сина, їм необхідно було виїхати з квартири. [PERSON] передала [PERSON] ключі від своєї квратири, він спочатку відвіз їх на квартиру по вул. Мироносицькій, у м.Харкові, де вони прожили три дні, а згодом на зйомну квартиру в сел.Фрунзе. Згодом їй стало відомо, що [PERSON] продав її квартиру, коштів за продаж якої вона не отримувала. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON], яка діє згідно довіреності, відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні первісні позовні вимоги [PERSON] не визнали у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні позвоін вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі, пояснивши суду, що [PERSON] звернулася до нього за допомогою у вирішенні кредитних зобовязань її сина перед Кредитною спілкою «Соколов», для чого [PERSON] дала на його імя дві довіреності на представлення її інтересів та розпорядження її майоном, які були нотаріально посвідчені, відповідно до діючого законодавства. Діючи в інтересах [PERSON], з метою погашення кредитного зобовязання її сина перед КС «Соколов», отримавши згоду самої [PERSON] він уклав договір купвлі-продажу квартири [ADDRESS]. За рахунок виручених за продаж квартири коштів, він повністю погасив грошові зобовязання сина [PERSON] перед Кредитною спілкою «Соколов». Продаж квратири здіснювався ним за згодою [PERSON], якій було відомо про підписаннядогвоору купівлі-продажу квартири завчасно, проти його підписання вона не заперечувала. Третя особа за зустрічним позовом Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 03.04.2009 року за №1155 нею було посвідчено довіреність [PERSON], якою вона уповноважувала [PERSON] С,І. та/або [PERSON] представляти її інтереси та захищати їх в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, адміністративних, судових та правохоронних органах та інших підприємствах, установах та організаціях. 21.04.2009 року, за №1459, вона посвідчила довіреність [PERSON], якою вона уповноважувала [PERSON] бути її представниками…, в тому числі з питань управління та розпорядження її майном, укладати усі дозволені законом угоди по управлінню та розпорядження її майном. При посвідченні цих довіреностей [PERSON] нею були дотримані в повному обсязі всі вимоги діючого законодавства, довіреності були посвідчені нею на її робочому місці, в межах нотаріального округу. Особу [PERSON] було встановлено за паспортом, і якщо вона посвідчила вищезазначені довіреності сумнівів щодо дієздатності [PERSON] у неї не виникло, вона розуміла значення своїх дій та наслідки вчинюваного правочину. Вона завжди розповідала сторонам про зміст правочинів, які вони бажали укласти, правові наслідки їх укладення, зясовувала вільне волевиявлення кожної зі сторін. Враховуючи певний досвід роботи державним нотарусом, нею при посвідченні довіреностей на розпорядження всім майном, розяснювались вимоги закону щодо поняття довіреностей, її наслідків тощо. Окрім того, [PERSON] вона зауважувала, що така довіреність надає дуже багато повноважень повіреним особам, і робити таку довіреність доречно лише в тому випадку, коли довіряєш повіреному на всі 100 відсотків, також попередила, що майже ніколи таку довіреність не роблять на сторонніх осіб, лише на близьких родичів, зауважила, що повірений має право від її імені відчужувати її майно, в тому числі і нерухоме, повірений не може тільки безоплатно передавати у власність іншим особам. Всі вимоги законодавства щодо змісту та правових наслідків оформлення цих довіреностей, а також можливість скасування довіренності нею були розяснені. Зміст довіреності був прочитаний особисто [PERSON], а також її онуком [PERSON], який приходив разом з нею. Після того, як нею були розяснено зміст вчинювальної дії і її наслідки, вона разом з [PERSON] перейшла до свого кабінету, де вже наодинці, ще раз спитала про її бажання видати таку довіреність і нагадала про наслідки, що чомусь роздратувало [PERSON], яка відповіла, що досить розмов, що вона чудово все розуміє. Після прочитання цієї довіреності, [PERSON] власноручно її підписала, тому розповіді про те, що нотарус порушив вимоги законодавства і посвідчив документ, який сторони навіть не читали і не розуміли недоречні. Окрім того, [PERSON] була вручена засвідчена фотокопія посвідченого документа особі, яка вчинила певну дію. Підстав для відмови у вчиненні даної нотаріальної дії у неї не було, до неї особисто звернулась [PERSON] з паспортом та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, сімнівів в її дієздатності, та в тому, що вона розуміє значення своїх дій та їх наслідків, у неї не виникло. Третя особа за зустрічним позовом Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що договір купівлі-продажу від 24.04.2009 року був укладений відповідно до вимог діючого законодавства, окрім того, 24.04.2009 року, о 18 год. 22 хв., нею було знято заборону відчуження на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], на підставі повідомлення Кредитної спілки «Соколов» про повне виконання зобовязань [PERSON] С,С. за кредитним договором №38 від 03.08.2006 року, укладеним між [PERSON] та КС «Соколов» та Заяви про вилучення обтяження обєкту нерухомого майна №б/н від 24.04.2009 року.Зняття заборони відчуження на вказану квартиру та вилучення запису з Державного реєстру іпотек було здійснено у приміщенні офісу Кредитної спілки «Соколов». Представник третьої особи за первісним позовом - Сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність. Суд, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає первісну позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24.04.2009 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі її довіреності, посвідченої 21.04.2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №1459, було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]В,, за реєстровим №1691. Відповідно до умов даного договору, [PERSON] продала та передала, а покупець [PERSON] купила та прийняла належну «Продавцю» на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] зі свого боку зобовязання за договором купівлі-продажу виконала у повному обсязі, сплативши при підписанні договору купівлі-продажу грошові кошти за придбану квартиру у розмірі 431600 гривень, що підтверджується п.3 договору, де зазначалось, що ці гроші [PERSON] отримав готівкою для свого довірителя від «Покупця» - [PERSON] , повністю в момент підписання цього договору. Підписання цього догвоору буде свідчити про те, що його умови повністю відповідають «Продавця» і «Покупця» волевиявленню, та про одержання «Продацем» повного розрахунку за продану квартиру і відсутність матеріальних претензій до «Покупця». Згідно п.4 Договору право власності на придбану квартиру виникає у «Покупця» з моменту державної реєстрації цього договору, тобто з 27.04.2009 року, оскільки, як вбачається з [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.04.2009 року, зазначений договір був зареєстрований відповідно до вимог діючого законодавства в КП «ХарківМіськБТІ». Як вбачається з довідки з місця проживання №1860 від 23.04.2009 року, виданою Дільницею №52, виданою КП «Жилкомсервіс», а також з п.6 Договору кіпвлі-продажу вказано, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п.9 сторони домовились про те, що зняття з реєстрації (виписка) з відчуженої квартири осіб, що в ній зареєстровані буде здійснено до 15.05.2009 рокуу, а звільнення квартири від наявних в ній речей та передача ключів від квартири буде здійснено «Продавцем» до 27.04.2009 року. Однак відповідачі не виконують умови договору купівлі-продажу і до теперішнього часу, [PERSON]С, не має змоги вселитися до квартири. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Позовні вимоги відносно визнання недійсною її довіреності від 21.04.2009 року, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з даної довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №1459, [PERSON] уповноважувала [PERSON] та/або [PERSON], бути її представниками, з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших організаціях, підприємствах і установах, незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності, в усіх органах державної влади та самоврядування, з усіх питань що стосуватимуться її, в тому числі з питань управління та розпоряджання її майном, з чого б воно не складалося та де б таке не знаходилося, укладати усі дозволені законом угоди по управлінню та розпорядження її майном. Доводи позивача, що дану довіреність вона надала під впливом помилки, оскільки вважала, що видає довіреність не на управління та розпорядження її майном, укладати усі дозволені законом угоди по управлінню та розпорядження її майном, а лише на представництво її інтересів, спростовується зібраними у справі доказами. Як встановлено у судовому засіданні між [PERSON] та Кредитним союзом «Соколов» 03.08.2006 року був укладений кредитний договір №38, відповідно якого, [PERSON] отримав кредит у сумі 95760 гривень, зі сплатою 365 % річних, а також 4 % за кожен календарний місяць, кредит надається з 03.08.2006 року по 03.02.2008 року. У забезпечення кредитного договору від 03.08.2006 року, між КС «Соколов» (іпотекодержавець) та [PERSON] (іпотекодавець) був підписаний іпотечний договір, відповідно якого, з метою забезпечення своєчасного і належного виконання зобовязань [PERSON]С, у повному обсязі за кредитним договором іпотекодавець, який є майновим поручителем і несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання зобовязань, згідно кредитного договору боржником, [PERSON], передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: належнуіпотекодавцю на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. На вищевказаний предмет іпотеки накладається заборона відчуження нерухомого майна. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за зазначеним кредитним договором, Кредитний союз «Соколов» неодноразово повідомляв [PERSON], майнового поручителя [PERSON] про необхідність належного виконання зобовязань. Згідно повідомленння №210 від 28.03.2009 року, [PERSON] і [PERSON] були повідомлені про те, що у випадку невиконання зобовязань за кредитним договором, предмет іпотеки квартира [ADDRESS] буде продана протягом 30 квалендарних днів за суму 150000 гривень. Як встановлено у судовому засіданні, 25.03.2009 року [PERSON] звернулася до приймальні виконавчого комітету Харківської міської ради і була прийнята юристом юридичної компанії «Правовий центр» [PERSON], який рекомендував [PERSON] практикуючого юриста Олійника М.Б., оскільки він погодився взяти у виробництво справу з приводу угоди з КС «Соколов». 03.04.2009 року за реєстровим №1155 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено довіреність [PERSON], якою вона уповноважувала [PERSON] та/або [PERSON] представляти її інтереси та захищати їх в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, адміністративних, судових та правоохоронних органах та інших підприємствах, установах та організаціях, незалежно від підпорядкування та форми власності та галузевої належності та перед всіма фізичними особами. Таким чином, [PERSON] саме довіреністю від 03.04.2009 року уповноважувала [PERSON] на представництво її інтересів, а спірна довіреність від 21.04.2009 року доповнювала надану раніше довіреність від 03.04.2009 року, надаючи [PERSON] широкі повноваження, в тому числі з питань управління та розпоряджання її майном, з чого б воно не складалося та де б таке не знаходилося, укладати усі дозволені законом угоди по управлінню та розпорядження її майном. Доводи [PERSON] про те, що їй не відомо було про зміст наданої нею довіреності спростовуються поясненнями Приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], яка зазначила, що вона розповіла сторонам про зміст правочину, яку вони бажали укласти, правові наслідки його укладення, зясовувала вільне волевиявлення кожної зі сторін. Вона зауважувала [PERSON], що така довіреність надає дуже багато повноважень повіреним особам. Зміст довіреності був прочитаний особисто [PERSON], а також її онуком [PERSON], який приходив разом з нею. Після того, як нею були розяснено зміст вчинювальної дії і її наслідки, вона разом з [PERSON] перейшла до свого кабінету, де вже наодинці, ще раз спитала про її бажання видати таку довіреність і нагадала про наслідки. Після прочитання цієї довіреності, [PERSON] власноручно її підписала, їй також була надана нотаріально засвідчена фотокопія посвідченої довіреності. Окрім того, нотаріусом розяснено всі вимоги законодавства щодо змісту та правових наслідків оформлення довіреності, а також можливість скасування довіренності, у відповідності до ст.ст. 248 ч.2, 249 ЦК України. При посвідченні спірної довіреності дотримані норми діючого законодавства: «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотарусами України» затвердженої Наказом МЮУ 03.03.2004 року№20/5, Зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року №20/5, Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, відповідає вимогам ст.ст. 203, 207 Цивільного Кодексу України, які встановлюють вимоги, дотримання яких необхідно для дійсності угоди. Доводи позивача щодо підписання довіреності під впливом обману не найшли свого підтвердження в ході судового розгляду, посилання ст. 230 ЦК України є безпідставними. У відповідності до ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін угоди умисно ввела іншу сторону в оману відносно обставин, які мають істотне значення, така угода визнається судом недійсною. Обман має місце тоді, коли одна сторона умисно вводить іншу сторони угоди в оману відносно природи угоди, прав і обовязків стороні, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. У судовому засіданні [PERSON] не доведений факт введення в оману під час вчинення угоди ані довірителем довіреної особи, ані довіреною особою довірителя. На підставі спірної довіреності, діючи в інтересах [PERSON], [PERSON] підписав зазначений вище договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. з [PERSON], згідно якого, остання сплатила при підписанні договору купівлі-продажу грошові кошти за придбану квартиру у розмірі 431600 гривень За рахунок виручених за продаж квартири коштів [PERSON] погасив борг [PERSON] перед Кредитною спілкою «Соколов». Як вбачається з повідомлення Кредитної спілки «Соколов» від 17.11.2009 року, вих.№339, кредитний договір №38 від 03.08.2006 року і договір іпотеки від 03.08.2006 року були припинені 24.04.2009 року у звязку з виконанням грошових зобовязань: [PERSON], який діє на підставі довіреності від 21.04.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] повернув Кредитному союзу «Соколов» кредит в сумі 95760 гривень і відсотки за користування кредитом у розмірі 145140 гривень, а всього 240900 гривень, що також підтверджується касовими ордерами №№554, 555 від 24.04.2009 року. Згідно повідомлення фізичної-особи підприємця [PERSON] від 11.09.2009 року, 24.04.2009 року вона була присутня при підписанні договору купівлі-продажу зазначеної квартири і при погашенні заборгованості представником [PERSON] по довіреності [PERSON], в Кредитному союзі «Соколов», що не заперечує сама [PERSON] Згідно пояснень Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 01.04.2010 року, 24.04.2009 року, о 18 год. 22 хв., нею було знято заборону відчуження на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], на підставі повідомлення Кредитної спілки «Соколов» про повне виконання зобовязань [PERSON] С,С. за кредитним договором №38 від 03.08.2006 року, укладеним між [PERSON] та КС «Соколов» та Заяви про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна №б/н від 24.04.2009 року.Зняття заборони відчуження на вказну квартиру та вилучення запису з Державного реєстру іпотек було здійснено у приміщенні офісу Кредитної спілки «Соколов». Заперечення позивачем за зустрічним позовом [PERSON] її наміру продати спірну квартиру спростовується наданими у справі доказами. Згідно повідомлення фізичної-особи підприємця [PERSON] від 11.09.2009 року, вона надавала посередницькі послуги при урегулюванні взаємовідносин при купівлі-продажу обєктів нерухомості, 20.03.2009 року і 27.03.2009 року, вона проводила огляд стану квартири №52, розташованої за адресою: м.Харків, пр-т Московський, будинок №248А, разом з [PERSON] у присутності і з дозволу власника квартири [PERSON], метою даних оглядів була можливість підписати договір купівлі-продажу зазначеної квартири. Як вже було зазначено, син [PERSON] станом на момент продажу квартири мав борг у розмірі 240 900 гривень перед Кредитною спілкою «Соколов» за Кредитним договором №38 від 03.08.2006 року, квартира була предметом іпотеки за Іпотечним договором, Кредитна спілка «Соколов» неодноразово повідомляла [PERSON] та її сина про необхідність виконання зобовязань (вимоги по іпотечному договору №№25, 26 від 24.07.2007 року, №114 від 04.10.2008 року). У зверненні КС «Соколов» №210 від 28.03.2009 року, офіційно повідомлено [PERSON] та [PERSON] про намір продату іпотечну квартиру будь-якій особі-покупцеві протягом 30 днів календарних днів. Окрім того, з пояснень [PERSON] вбачається, що вона намір продати спірну квартиру та купити дешевшу, а різницю між вартістю квартир сплатити Кредитній спілці «Соколов». Посилання [PERSON] про визнання спірних правочинів відповідно вимог ст. 228 ЦК України є безпідставними. Ст. 228 ЦК України встановлює, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо вона була направлена на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної чи юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Зазначена стаття містить перелік обєктів цивільних прав, які можуть бути порушені вчиненням такої угоди, до них, зокрема належать: конституційні права і свободи людини і громадянина: майно фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади. Спірні правочини не можуть бути кваліфіковані як нікчемні, на підставі ст. 228 Цивільного кодексу України. Також позивачем [PERSON] не надано суду доказів, що при укладенні спірних правочинів мала місце помилка і, якщо вона мала місце, що вона була істотною. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вичнення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства , незнання законцу чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Позивач також зазначала, що в оспорюваному договорі купівлі-продажу квартири чітко вказано, що [PERSON] отримав готівкою для свого довірителя 431600 гривень, однак грошей від продажу квартири, вона так і не отримувала. Цей факт розслідується Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, що підтверджується копією відповіді Фрунзенського РВ №59/59090147 від 23.02.2010 року. Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи і прийнятті його до свого провадження, винесеної 21.05.2009 року СД Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в квітні 2009 року невідомий чоловік, під приводом оформлення документів на продаж квартири [ADDRESS], шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у сумі 4000 гривень, що належать [PERSON], тобто [PERSON] висловлює претензії до [PERSON] стосовно повернення їй частини коштів, виручених від продажу квартири. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оспорювані правочини, а саме: довіреність надана [PERSON] на імя [PERSON], [PERSON] від 21.04.2009 року, посвідчену приватним нотаріусом [PERSON], а також договір купівлі-продажу від 24.04.2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] відповідають закону, винесенні без порушень діючого законодавства. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У судовому засіданні не встановлювалась винність дій [PERSON], позивачем не доведено, що з вини відповідача [PERSON] їй була завдана моральна шкода. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судовий збір складає судові витрати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судові витрати суд стягує з відповідачів за первісним позовом на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved