Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що з 06 квітня 1985 року по 17 січня 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем і за час спільного проживання у шлюбі вони придбали будинок з надвірними будівлями (літня кухня, сарай, льох), розташований по вул. Молодіжна, 23 в с. Шелестове Коломацького району Харківської області. Також, позивачка вказує, що за час ведення спільного господарства з відповідачем, вони збудували ще й гараж. В зв'язку з цим позивачка просить визнати за нею право власності на 14 частину вищевказаного домоволодіння. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягла на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , пояснивши,що він багато коштів витратив на підтримання домоволодіння та господарських будівель та споруд в належному стані. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з 06 квітня 1985 року по 17 січня 2008 року позивачка та відповідач перебували у шлюбі, і 17 січня 2008 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-BJI № 059040, шлюб між ними розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблений відповідний актовий запис про розірвання шлюбу за № 02 від 1 і січня 2008 року (а,с. ). 05 грудня 1991 року, тобто в період перебування подружжям в шлюбі, відповідачем, згідно договору купівлі-продажу придбаний будинок житловою площею 52, 7 м з надвірними будівлями (кухня літня, сарай, льох), що знаходиться в селі Шелестове Краснокутського району Харківської області. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 27 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області [PERSON] та [PERSON] 27 травня 2008 року уклали шлюб, після чого прізвище [PERSON] змінене на [PERSON], (а.с. ). Відповідно до технічного паспорту на громадський житловий будинок N-23 по вул. Молодіжній в с. Шелестове Коломацького району Харківської області (а.с. ), вказаний будинок складається з 9 приміщень, загальною площею 88, 1 м , з них основних - 4 приміщення, площею 53. 4 м , та 5 допоміжних приміщень, площею 34.7 м . Також, до вказаного домоволодіння віднесені: жилий будинок, літня кухня, сарай, гараж, погріб та огорожа. Відповідно до ч.І ст. 60 Сімейного Кодексу 'України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У відповідності з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувасться на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, і вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вишевикладене, а також те, що між сторонами будь-якого договору стосовно встановлення розміру частки кожного із них у праві спільної сумісної власності не укладалося І відповідачем не надано доказів яка сума коштів була витрачена ним на підтримання домоволодіння в належному стані, та той факт, що після розірвання шлюбу будинок та надвірні будівлі реконструкції та ремонту не підлягали, суд приходить до висновку, що майно, набуте ними за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності та їх частки є рівними. Судові витрати по справі суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог- ст. 88 ЦІ ІК України, покласти на відповідача.

Outcome: approved