Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] 06.05.1998 року звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розподіл жилого будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що позивачці [PERSON] на праві власності належить 6/8 часток цього будинку, а відповідачці [PERSON] - 1/8 частина будинку. Позивачі зареєстровані за вказаною адресою, іншого житла у них немає. Оскільки між сторонами виник спір з приводу користування відособленими приміщеннями цього будинку, позивачка просить виділити їй у власність 6/8 часток спірного будинку [ADDRESS] шляхом приєднання кімнати 1-5, площею 8,5 кв.м. і кімнати 1-3, площею 9,5 кв.м. до кімнати № 2-3. площею 14,2 кв.м. [PERSON] користується загальною площею в будинку 30,4 кв.м. , до якої входять приміщення : 2-1, площею 8,2 кв.м. - веранда, 2-2, площею 8,0 кв.м. - кухня, 2-3, площею 14.2 - жила кімната. [PERSON] користується площею 36,3 кв.м., до якої належать приміщення : 1-1. площею 3,2 кв.м, 1-2 , площею 7,1 кв.м., 1-3, площею 9,5 кв.м., 1-4, площею 8,0 кв.м., 1-5. площею 8.5 кв.м. Предметом спору є кімнати № 1-5, площею 8,5 кв.м. та № 1-3 , площею 9,5 кв.м., які відповідачка добровільно не бажає виділити позивачці в користування та власність. Згідно з експертним висновком КНДІСЕ приєднання кімнати № 1-5, площею 8,5 кв.м. і кімнати № 1-3, площею 9,5 кв.м. до кімнати № 2-3 є технічно можливим, а тому позивачка просить виділити їй у власність 6/8 часток спірного будинку [ADDRESS] шляхом приєднання кімнат 1-5 та 1-3 до кімнати 2-3, які будуть відповідати належній їй ідеальній частці в будинку - 6/8. Такий варіант приєднання приміщень є найбільш сприятливим, оскільки в даному випадку не потрібно буде зносити самовільно здійснену відповідачем [PERSON] прибудову до будинку. Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2000 року у задоволенні позову було відмовлено (т.1, а.с. 194-200). Ухвалою колегії суддів Київського міського суду від 20.09.2000 року рішення суду першої інстанції було скасоване, а справа направлена на новий розгляд. 1) року [PERSON] подала позов до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.06.1977 року Першою Київською державною нотаріальною конторою, недійсним (т.1, а.с. 222). 2) року [PERSON] доповнила позовні вимоги в частині визнання права власності на неотриману у спадок 1/8 частину спірного будинку, залучила в якості співвідповідача [PERSON] та третіх осіб - [PERSON], [PERSON] 14.02.2001 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення спадкової долі, виділення їй 1/12 частини будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, виділивши їй 1/24 частину, що складає 0,0232 га ( т.1, а.с. 272-273). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2002 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою по домоволодінню [ADDRESS] - залишено без розгляду (т. 1, а.с. 371-372). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2002 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, в задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] відмовлено (т. 1, а.с. 373-381). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2002 року рішення було залишено без змін. Ухвалою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.06.2003 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2002 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2002 року в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виділ частки в будинку було скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення суду залишено без змін (т. 1, а.с. 441 - 444). 20.08.2003 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування 1/8 частини жилого будинку по [ADDRESS] частково недійсним. 1) року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та його скасування ( т.2, а.с. 32-33). 14.01.2004 року доповнила свої позовні вимоги вимогами про виділення їй в натурі двох третин обов'язкової частки в спадщині ( а.с. 90, т.2 ). 25.12.2003 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та його скасування, а 25.02.2004 року уточнила позовні вимоги та просила також виділити в натурі її частку в спадщині за законом (т.2 , а.с. 88-89). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2007 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON] про виділ часток в натурі в житловому будинку - було задоволено (т. З , а.с. 260-269). В задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування 1/8 частини будинку по [ADDRESS] від 09.04.1998 року - відмовлено. В задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON],[PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та його скасування - відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2007 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2007 року в частині позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про виділ часток в натурі в жилому будинку - скасовано, справа направлена на новий розгляд до того ж суду першої інстанції. В іншій частині рішення суду залишено без змін. ( т. З, а.с. 390-398). 18.02.2009 року позивачі [PERSON], [PERSON] уточнили позовні вимоги та просили: встановити спадкові долі з частини будинку [ADDRESS] (кімнати 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5 відповідно до технічного паспорту будинку за 1998 рік), яка належала спадкодавцю [PERSON] і знаходиться після її смерті в користуванні відповідачів [PERSON] та [PERSON] Виділити на праві приватної власності в користування [PERSON] приміщення № 2-1 веранда) площею 8,2 кв.м., № 2-2 (кухня) площею 8,0 кв.м. , № 2-3 (житлова кімната), площею 14,2 кв.м., приєднати до них кімнати № 1-3 (житлова) площею 9,5 кв.м., № 1-5 (житлова), площею 8,5 кв.м., що складає 69/100 часток площі житлового будинку, шляхом демонтування дверного блоку в перегородці між приміщеннями 1- 4 і 1-5, заклавши пройму. В перегородці між приміщеннями 1-5 і 2-3 вмонтувати пройму і вмонтувати в ній дверний блок, згідно з варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3229/3230 від 25.10.2001 року (т.1, а.с. 304-314) з відповідною частиною господарських будівель. Решту площі 18,3 кв.м. будинку: приміщення № 1-2 - кімната площею 7,1 кв.м., № 1-1 - кімната, площею 3,2 кв.м., № 1-4 - кімната площею 8,0 кв.м - залишити у власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] Зобов'язати [PERSON] провести демонтаж дверного блоку в перегородці між приміщеннями 1-4 і 1-5, заклавши пройму. В перегородці між приміщеннями 1-5 і 1-3 демонтувати дверний блок і закласти пройму та демонтувати батарею і труби опалення в приміщенні № 1-5 і 1-3 ( т. 4, а.с. 129-133). Позивачка [PERSON] в дане судове засідання не з'явилась, під час розгляду справи вона подала заяву (а.с. 163, т. 4) про розгляд справи в її відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Просила винести рішення таке ж, як було ухвалене судом 13.03.2007 року. Будучи присутньою в судовому засіданні 26.02.2010 року позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом визнано за можливе розглянути справу в його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності (т.4, а.с. 200). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю, оскільки на даний період часу вона не є співвласником будинку, тому не має права заявляти будь-які вимоги. Крім того вважає, що [PERSON] стала співвласником будинку незаконно, оскільки мирова угода, що була затверджена ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.1973 року, на підставі якої за [PERSON] було зареєстровано на праві власності 1/2 частину домоволодіння, в дійсності не укладалась, оскільки не була підписана [PERSON] Це питання на даний період часу є предметом розгляду в Окружному адміністративному суді м. Києва. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності ( а.с. 110, 191, т. 4). Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом визнано за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб. Будучи присутньою в судовому засіданні 26.02.2010 року, третя особа [PERSON] просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в дане судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні 26.02.2010 року [PERSON] пояснив, що на даний період часу він є співвласником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 29.05.2009 року. Вважав, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням № 1129 виконкому Дарницької районної ради депутатів трудящих м. Києва від 01.11.1947 року [PERSON] була відведена земельна ділянка під індивідуальне будівництво по [ADDRESS], площею 803 кв.м. [PERSON] продала недобудований будинок [PERSON] та [PERSON] ( матері [PERSON], дочці [PERSON]). Будинок перейшов у користування [PERSON] та [PERSON], яка померла в 1947 році, і продаж недобудованого будинку не був оформлений між учасниками угоди. Після смерті [PERSON] в будинку залишились проживати [PERSON] та дочка [PERSON] - позивачка [PERSON] Рішенням виконкому Дарницької районної ради депутатів трудящих № 366 від 07.06.1971 року ухвалено оформити право власності на ціле домоволодіння, що складається з двох житлових кімнат по [ADDRESS], [PERSON] (а.с. 68, т. 1). Однак, рішенням виконкому Дарницької районної ради депутатів трудящих № 766 від 13.11.1972 року рішення № 366 від 07.06.1971 року про оформлення права власності на будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] - скасоване у зв'язку з виявленням другого претендента на власність. Питання про право особистої власності на цей будинок запропоновано вирішити в суді (а.с. 132, т. 3). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.1973 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої власності на домоволодіння була затверджена укладена між сторонами мирова угода 20.02.1973 року і їй надано сили судового рішення (а.с. 136-137, т. 3). Вказаною мировою угодою сторони погодили, що за кожною із них ([PERSON] та [PERSON]) визнається право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], з виділенням у користування [PERSON] - приміщень будинку № 1- 1, 1-2,1-3, частки приміщення № 2-3, [PERSON] - приміщень № 2-1, 2-2, частки приміщення 2-3, за умови перенесення перегородки (стіни) між приміщеннями 1-3 і 2-3 по одній лінії з перегородкою між приміщеннями 1-2 і 2-2 (відповідно до плану домоволодіння 1972 року) (а.с. 133-135, т. 3). Заперечення представника відповідача про незаконність вказаної мирової угоди у зв'язку з допущенням процесуальних порушень при її затвердженні судом не приймаються до уваги, оскільки ухвала суду від 20.02.1973 року, якою затверджена мирова угода, є чинною та була виконана відповідно до діючих на той час норм ст. 14, 348 ЦПК УРСР 1963 року, в установленому законом порядку. Як вбачається з довідки про належність спірного домоволодіння, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи Київського міського БТІ (а.с. 90, т. 3), вказана мирова угода була зареєстрована в Київському міському БТІ 28.04.1973 року, за [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано право власності за кожною на 1/2 домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла ( а.с. 204, т. 3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/ 2 частину спірного будинку, яку в установленому законом порядку прийняли та 21.06.1977 року в Першій Київській державній нотаріальній конторі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 76, т. 1): дочка померлої [PERSON], син померлої [PERSON], онука померлої [PERSON] по 1/8 частці будинку кожний. Також на 1/8 частку жилого будинку 07.02.1998 року Сьомою Київською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом онуку [PERSON] - [PERSON], батько якого [PERSON] (син [PERSON]) помер [INFO] і не оформив свідоцтва про право на спадщину (а.с. 77, т.1). Відповідно до договору дарування від 09.04.1998 року, посвідченого нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарував [PERSON] 1/8 частину жилого будинку [ADDRESS]. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно - 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS], яка належала йому як спадкоємцю [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частину спірного житлового будинку було видане 21.03.1986 року Першою Київською державною нотаріальною конторою дружині померлого [PERSON] (відповідачці по справі) ( а.с. 78, т. 1). Власник 1/8 частини будинку [PERSON] померла [INFO]. Спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON], відповідач по справі, якому 18.12.1998 року Другою Київською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану 1/8 частину житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 198 , т. 3). Таким чином, на час пред'явлення позову у 1998 році позивачка [PERSON] була власником 6/8 частин житлового будинку [ADDRESS], відповідачка [PERSON] - власником 1/8 частини та відповідач [PERSON] - власником 1/8 частини будинку. 27.07.2006 року позивачка [PERSON] подарувала 6/8 частин вказаного житлового будинку своєму сину [PERSON], про що 27.07.2006 року нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори було посвідчено договір дарування, який був зареєстрований в Київському міському БТІ 14.08.2006 року . Як вбачається з договору дарування від 29.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В. за реєстровим № 1356, позивач [PERSON] передав безоплатно у власність ( подарував) третій особі [PERSON] 6/8 частин житлового будинку [ADDRESS] з будівлями та спорудами (а.с. 184, т. 4). 21.07.2009 року [PERSON] Київським міським Б ГІ було видане реєстраційне посвідчення № 002412 про належність йому на праві приватної власності 6/8 частин житлового будинку на підставі договору дарування від 29.05.2009 року, записаного в реєстрову книгу № 43-26 за реєстровим № 20305 (а.с. 183, т. 4). Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Статтею 361 ЦК України передбачено право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, у разі відчуження власником свого майна, право власності на нього припиняється. З викладеного вбачається, що на даний період часу ні [PERSON] , ні [PERSON] не е співвласниками будинку [ADDRESS], ним є третя особа [PERSON] Однак протягом розгляду справи [PERSON] самостійних позовних вимог не заявляв. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею З ЦПК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с. 17, 163, т. 4). Отже, у зв'язку з відчуженням 6/8 частин будинку [PERSON] на користь свого сина [PERSON], а [PERSON] - на користь третьої особи [PERSON], позивачі перестали бути співвласниками будинку [ADDRESS], правомочності володіння, користування та розпорядження частиною спірного будинку у позивачів припинились, як і право вимагати виділу в натурі часток у житловому будинку. Суд приходить до висновку, що на даний період часу права та законні інтереси позивачів не порушуються, їх позовні вимоги про встановлення спадкових долей в будинку, виділ в натурі часток в житловому будинку є безпідставними, тому в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] - необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст. 71, 80, 113,115 ЦК України ( 1963 року), ст. 15, 317, 319, 346, 361 ЦК України,

Outcome: dismissed