Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов обґрунтовуючи і підтримуючи який в судовому засіданні представники позивачів зазначили, що постановою Бориспільського міськрайсуд Київської області від 16.02.2009р. відповідача по справі [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ст..286 ч.1 КК України, та кримінальну справу було закрито на підставі п.в ч.1 ст.1, ст..6 Закону України „Про амністію від 12.12.2008р., а відповідача [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності. Під час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу, була застрахована відповідачем ВАТ „Страхова компанія „Універсальна. Внаслідок вказаної ДТП позивач [PERSON] отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, поніс витрати на лікування у розмірі 3\~012 грн. 39 коп., які він і просить стягнути з відповідача ВАТ „Страхова компанія „Універсальна. Також він просить стягнути з цього відповідача 10\~100 грн. за втрату працездатності. З відповідача [PERSON] він просить стягнути 100000 грн. завданої йому моральної шкоди у звязку з погіршенням здоров*я, порушенням психічних процесів та функцій, негативному впливові обставин, що виникли на нього і його близьких родичів. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача ВАТ „Страхова компанія «Універсальна» на його користь 13891 грн. понесених ним внаслідок ДТП збитків у зв*язку з фактичним знищенням належного йому автомобіля та витрат на лікування у зв*язку з заподіянням йому тілесних пошкоджень. Також він просить стягнути з відповідача [PERSON] 100000 грн. завданої йому моральної шкоди у звязку з порушенням психічних процесів та функцій, негативному впливові обставин, що виникли на нього і його близьких родичів. Крім того він просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь понесені судові витрати у розмірі 6450 грн. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що суми моральної шкоди є завеликими, а в іншому, він будучи застрахованим у ВАТ „Страхова компанія „Універсальна не за перечує відносно стягнення з них вказаних сум. Представник відповідача ВАТ „Страхова компанія „Універсальна в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що обов*язок відшкодування сум у них не настав, оскільки з заявою про таке відшкодування до них ніхто не звертався. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши проаналізувавши та оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з даних постанови Бориспільського міськрайсуду Київської області від 16.02.2009р. (а.с.7) 24.03.2007р. [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем [NUMBER], рухався на 35-км. Автомобільної дороги „Київ-Харків, в напрямку м.Києва зі швидкістю біля 90 км/год. під час руху [PERSON] не був уважним до зміни дорожньої обстановки, вчасно не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до повної зупинки автомобіля, пересік подвійну суцільну лінію дорожної розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під Керуванням [PERSON], який рухався на зазначеному автомобілі в напрямку м.Бориспіль. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля БМВ [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні пошкодження, а автомобіль БМВ отримав механічні пошкодження (а.с.24). Також у зв*язку з ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого він проходив лікування (а.с.55-56). Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з пояснень представників позивачів та представників відповідачів, а також підтверджено даними Полісу обов»язкового страхування цивільної-правової відповідальності власника транспортного засобу(а.с.35), встановлено, що власником автомобіля, яким він керував, є відповідач [PERSON], проте цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідачем ВАТ „Страхова компанія „Універсальна. Відповідно до вимог п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Крім того ст. 9 вищезазначеного Закону встановлено, що страховик зобов»язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування в межах обов»язкового ліміту відповідальності страховика. Суд погоджується з сумою витрат понесених на лікування [PERSON] і заявлених у позові, оскільки факт лікування та понесення витрат на нього підтверджено матеріалами справи (а.с.10-23). Згідно до вимог ч.3 ст.1195 ЦК України, шкода завдана фізичній особі каліцтвом, або іншим ушкодженням здоров*я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної в зв*язку з втратою здоров*я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Відповідно до наданої довідки середньомісячний заробіток позивача [PERSON] за три останні місяці роботи, що передував ушкодженню здоров*я та втраті працездатності, становить 2525 грн. Позивач на протязі 4-х місяців не мав можливості працювати через ушкодження здоров*я та інвалідність, тому з відповідача ВАТ „Страхова компанія „Універсальна необхідно стягнути 10\~100 грн. у відшкодування втрати працездатності. Суд також погоджується з позовними вимогами позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ВАТ „Страхова компанія „Універсальна на його користь 13 891 грн.. 46 коп. матеріальних збитків понесених внаслідок ДТП, як таких, що у повному обсязі підтверджуються наведеними вище матеріалами справи. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає за доведеною ту обставину, що винними діями водія [PERSON] позивачам завдано моральної шкоди, оскільки позивач [PERSON] тривалий час не може користуватись своїм автомобілем, обидва позивачі перенесли моральні та психологічні страждання, нервовий стрес, переживання за здоров»я, проходили курс лікування. З цих причин суд вважає, що неправомірними діями відповідача [PERSON], як власника транспортного засобу позивачам були спричинені моральні збитки, які суд оцінює в 10000 грн. на кожного з позивачів, які і потрібно стягнути з відповідача [PERSON] Також з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 6450грн. понесених ним судових витрат. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі наведеного,

Outcome: partial