Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом померлої [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 21 вересня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відповідачем. [PERSON] є спадкодавцем позивачів, оскільки вона своє майно заповіла [PERSON] згідно заповіту від 03.09.08. р., а [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині, як непрацездатний вдівець незалежно від змісту заповіту. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошових вкладів та житлового будинку. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки на день смерті і по даний час проживає у її спадковому будинку, а [PERSON] подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі. Проте незалежно від того, що позивачі прийняли спадщину, на частину спадкового майна згідно довідки сільської ради №350 від 16.12.09. відсутні правовстановлюючі документи, а саме на житловий будинок по вул. Ватутіна, 4 в с. Вотилівка. За таких обставин позивачі не можуть оформити спадщину в нотаріальній конторі, а тому змушені звертатися до суду з даним позовом. Більше того, між ними як спадкоємцями за законом і заповітом досягнуто домовленості про розподіл спадкового майна, житловий будинок за [PERSON], а інше майно за [PERSON] В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у позовній заяві, а відповідач позов визнав посилаючись на те, що позивачі дійсно є спадкоємцями майна померлої, а тому мають право на спадщину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Згідно свідоцтва про смерть від 23.09.2008 року, [PERSON] померла 21 вересня 2008 року. Згідно заповіту від 03 вересня 2008 року померла все своє майно на випадок смерті заповіла [PERSON], отже він є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, непрацездатні вдова (вдівець) спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Згідно посвідчення серії ААБ №017854 від 03.12.2001 року, [PERSON] являється пенсіонером за віком і отримує пенсію довічно, отже він є непрацездатним вдівцем, а отже є спадкоємцем померлої за законом. Між сторонами досягнуто домовленості щодо визначення обовязкової частки у спадщині другого позивача та розподілу спадщини, але через відсутність правовстановлюючих документів на частину спадкового майна, а саме житловий будинок, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього кодексу, до складу спадщини входять всі права та обовязки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи той факт, що позивачі прийняли фактично спадщину так-як володіють спадковим майном і розділили його, суд вважає позов обґрунтованим. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved