Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]. звернулися до суду з позовом до Золочівської селищної ради про визнання за ними права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,07 гектар надану для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, розташованих в [ADDRESS]. Зазначили, що 02.09.2000 року між ними та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. За умовами даного договору вони в рівних частинах купили вказану квартиру, але під час нотаріального посвідчення даної угоди вони в силу своєї юридичної необізнаності не взяли до уваги та не включили як предмет договору земельну ділянку, на якій розміщений будинок, та яка належала [PERSON]. на підставі державного акту серії IV-ХР №[NUMBER], виданого [INFO] року Золочівською селищною радою. Хоча [PERSON]. віддав їм оригінал державного акту як власникам. На даний час включити до договору земельну ділянку неможливо, оскільки [PERSON]. помер. Представник відповідача Золочівської селищної ради [PERSON]. в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, пояснив, що [PERSON]. на зазначену земельну ділянку селищною радою [INFO] року було видано державний акт, тому він мав право розпоряджатися нею як власник, але, вважає, що вона не була включена до договору купівлі-продажу не з вини позивачів. Селищна рада на вказану земельну ділянку не претендує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 377 ч.1, ч. 2 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Встановлено, що 02.09.2000 року між [PERSON], [PERSON]. та [PERSON]. укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (серії АВК №[NUMBER], зареєстровано в реєстрі [NUMBER]). За умовами даного договору частки у покупців рівні (а.с.10-11). [PERSON]., який мешкав по [ADDRESS], на підставі рішення VII сесії XXIII скликання від 25.02.2000 року №3895 ради народних депутатів Золочівської селищної ради передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 гектар. Земельна ділянка розташована на території смт.Золочів та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд (державний акт серії IV-ХР №[NUMBER], виданий Золочівською селищною ралою [INFO] року, а.с.9). Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, невключення земельної ділянки, на якій розміщене домоволодіння, з незалежних від позивачів підстав до договору купівлі-продажу не позбавляє їх права власності на зазначену земельну ділянку. Оскільки під час укладання договору купівлі-продажу квартири розмір часток покупців не встановлено, а вони є лише рівними, тому, згідно ст. 368 ЦК України, за [PERSON] та [PERSON]. необхідно визнати право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку. На відшкодування судових витрат позивачі не наполягають. Виходячи з вищевказаного, згідно ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 368, 377 ЦК України,-

Outcome: approved