Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок, розташований в селі Леніне Радомишльського району Житомирської області по вулиці Набережній 64 в рівних частках. В підтвердження своїх вимог посилаються па тс, що 11 листопада 2008 року в с. Леніне Радомишльського району Житомирської області померла їх мати [PERSON] , котра ще при житті склала заповіт на їх ім»я. Вони своєчасно звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак ,нотаріус позбавлений можливості видати позивачам свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, так як в бюро технічної інвентаризації право власності на спірний будинок не зареєстровано за померлою. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просять визнати за ними право власності на спадкове майно, яким є житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Леніне Радомишльського району по вулиці Набережній 64 в рівних долях. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом позивачі є рідними дітьми [PERSON] та [PERSON], що стверджується їх свідоцтвами про народження. Батьки позивачів ще в 1970-х роках побудували житловий будинок з надвірними спорудами розташований по вулиці Набережній 64 в с. Леніне Радомишльського району Житомирської області і являлись його користувачами. 10 червня 2001 року в с.Леніне Радомишльського району Житомирської області помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті фактично вступила в управління спадковим майном дружина покійного, мати позивачів [PERSON] шляхом проживання в будинку, обробляла земельну ділянку, сплачувала страхові платежі . Проте, не оформивши своїх спадкових прав, 11 листопада 2008 року в с. Леніне Радомишльського району Житомирської області у віці 71 року вона померла, про що виконкомом Ленінської сільської ради Радомишльського району зроблено запис за № 27 в Книзі реєстрації смертей. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в сслі Леніне Радомишльського району Житомирської області по вулиці Набережній 64. Ще при житті 3 серпня 2001 року [PERSON] склала розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все те, що належатиме їй на день смерті заповідала своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в рівних частинах. Даний заповіт посвідчений секретарем Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 238, на день смерч і спадкодавця ніким не скасований і не змінений. Позивачі в передбачений законом шестимісячний строк звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить спадкова справа № 171 (2009). Проте, нотаріус обгрунтовано відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок, так як власність на померлого спадкодавця не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № 210 від 2 вересня 2009 року право власності на будинок № 64 по вулиці Набережній в селі Леніно Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано, вартість домоволодіння становить 50653 гривні . У відповідності до вимог ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності насувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважає ться набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. якщо інше не встановлено дого вором або законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved