Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про розірвання договору реструктуризації та стягнення боргу на суму 1084грн. 44коп. станом на 1 листопада 2009р. У судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги до 884грн. 44коп., оскільки відповідачі після предявлення позову частково сплатили борг на суму 200грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] 11 листопада 2008р. уклала договір про реструктуризацію боргу на суму 1000грн., по 28 грн. щомісячно, строком до 1 листопада 2011р., але умов договору не дотримується, що завдає шкоди майновим інтересам підприємства. Послугами позивача користуються усі відповідачі співвласники. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю та пояснила, що через матеріальні труднощі своєчасно не сплачувала платежі за користування послугами позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Суд визнав можливим розглядати справу за їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі споживають теплову енергію. Між ними та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг з теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і з урахуванням часткової слати боргу станом на 1 листопада 2009р. складає 884грн. 44коп., включаючи суму боргу за договором реструктуризації та несплачених поточних платежів, яка підлягає стягненню з відповідачів. При цьому суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, згідно до яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів(норм) споживання або за показаннями засобів обліку (побудинкових або квартирних лічильників). Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Суд вважає, що має місце істотне порушення договору, який тривалий час не виконується, а тому позивач позбавлений можливості отримати кошти, на які він розраховував. Отже, позивач має правові підстави для стягнення суми, зазначеної в позові та підтриманої в судовому засіданні. Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними з майном. Дані відносини регулюються ст.360 ЦК України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51 грн., по 17 грн. з кожного та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 10 грн. з кожного. На підставі ст.360, ч.2 ст.651 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved