overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 25.08.2007 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 552. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 31.03.2008року народження. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на спільне життя, відсутність взаємопорозуміння, взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2009 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя не можливе. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Відповідачка у судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідачка не зявилася до суду без поважних причин. Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 25.08.2007року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 552, відповідно свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 31.03.2008року народження, згідно свідоцтва про народження (а.с.7). Встановлено, що подружжя припинило шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, живуть власним життям. Строк на примирення чотири місяці, наданий судом, позитивного результату не дав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, витрати повязані з одержанням свідоцтва про розлучення покласти на позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, ПО, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з4явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду від нього не надійшло. Представник позивача в судовому засіданні вимоги банку підтримала, просить позов задовольнити, стягнувши також з відповідача судові витрати по справі на користь банку. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.І ст.1054, ч.І ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з наведених у позовній заяві обставин й поданих банком письмових доказів на підтвердження цих обставин (а.с.5 - 8), 2 8 травня 20 08 року між сторонами було укладено кредитний договір №014/53-05/71720, умови якого позичальником [PERSON] виконані не були, що й стало підставою звернення банку до суду. З поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №014/53-05/71720 від 28.05.2008 р., укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та позичальником [PERSON] вбачається, що станом на 18.02.2010 р. заборгованість відповідача перед банком становить 5403 грн. ЗО коп. Таким чином, вказана сума і підлягає до стягнення. Також позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплачених судового збору в розмірі 54 грн. 03 коп. й витрат в розмірі 12 0 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.сі, 2), тому вказані витрати, всього 174 грн. 03 коп., підлягають до стягнення на його користь з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився й не спростував відповідними доказами пред'явлені до нього банком позовні вимоги тобто вищенаведені обставини порушення позичальником свого зобов'язання до договором, на котрі посилався позивач як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1_КС №254814, яке було видане 17.10.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського району Запорізької обл.. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької обл. від 14.08.2009 року відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] і на теперішній час дитина перебуває в КЗ „Матвіївська загальноосвітня школа- інтернат 1-111ступенів ЗОР. 19.03.2010 року КЗ „Матвіївська загальноосвітня школа інтернат 1-111 ступенів ЗОР, в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина до його повноліття. В судове засідання позивач не зявився, але19.04.2010 року від КЗ „ Матвіївська загальноосвітня школа -інтернат 1-111 ступенів ЗОР надійшла заява в якій позивач позов підтримує та просить справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON]Ф також в судове засідання не зявився, але 12.04.2010 року подав заяву в якій позов визнав і просить вимоги позивача задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.,ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" постачало електроенергію за місцем проживання відповідача: [ADDRESS]. При контрольних відвідуваннях споживача контролерами Павлоградського району електричних мереж було встановлено, що відповідач допустила самовільне підключення до електромереж і без облікове споживання електроенергії, про що були складені акти про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 00077719 від 03.11.2006 року,№ 00109895 від 29.03.2007 року, № 00063321 від 04.10.2007 ооку, № 009262 від 24.11.2008 року, № 009292 від 28.11.2008 року. Нараховано всього суму збитків за вищевказаними актами 3 230 грн. 32 коп., яку вони просять стягнути з відповідачки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що у квартирі [ADDRESS] на час складання вказаних актів проживала її бабуся - [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] була головним квартиронаймачем вказаної квартири. Вона, позивачка, була зареєстрована у вказаній квартирі, але не проживала. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Так в судовому засіданні встановлено, що на час складання вищевказаних актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення у квартирі [ADDRESS] проживала [PERSON], яка на даний час померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть на а.с. 21. Відповідачка [PERSON] не є правонаступником після смерті своєї бабусі [PERSON], оскільки вказана квартира не була приватизована і не належала [PERSON] на праві приватної власності, головним квартиронаймачем була [PERSON] згідно виписки з особистого рахунку на а.с. 22. Відповідачка переоформила особистий рахунок лише 27.02.2009 року, згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради. У той час, коли було складено вищевказані акти про порушення Правил користування електричною енергією для населення, вона не проживала за вказаною адресою, що підтверджується довідками на а.с. 23,24. Пунктом 48 Правил користування електричною енергією передбачено, що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, порушення правил користування електричною енергією, але позивач не довів, що відповідачка порушила правила користування електроенергією. Договір на поставку електроенергії з позивачем відповідачка не укладала, на час виявленого порушення відповідачка в м.Павлограді не проживала, акти не підписувала. За таких підстав, суд вважає, що позивачем по справі не надано суду доказів, що саме відповідачка своїми діями спричинила збитки державі на вказану суму, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства. В обґрунтування своїх позовних вимог він посилається на наступне. Відповідач [PERSON] в період державної заборони, в забороненому для лову місці - в Каховському водосховищі в районі с.Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, 15 жовтня 2008 року, забороненими знаряддями лову - сіткою, ловив рибу. Відповідач виловив 3 особин риби карась, 8 особини риби плітка, які відносяться до цінних видів риби. Вказаними діями [PERSON] заподіяв шкоду запасам Каховського водосховища та завдав державі матеріальні збитки на суму 96 грн. 90 коп. На даний час шкода відповідачем не відшкодована. В зв»язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на користь держави заподіяну ним шкоду в розмірі 96 грн. 90 коп. В судовому засіданні представник Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час був повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Справа слухалась в його відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стаття 66 Конституції України регламентує, що кожен зобов»язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч.І ст.1166, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов»язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в період державної заборони, в забороненому для лову місці - в Каховському водосховищі в районі с.Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, 15 жовтня 2008 року, забороненими знаряддями лову - сіткою, ловив рибу. Відповідач виловив 3 особин риби карась, 8 особини риби плітка, які відносяться до цінних видів риби (а.с.4,5). Вказаними діями [PERSON] заподіяв шкоду запасам Каховського водосховища та завдав державі матеріальні збитки на суму 96 грн. 90 коп. (а.с.5). 11 листопада 2008 року було розглянуто адміністративну справу про вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ст.85 ч.4 КУпАП і на нього було накладено штраф в розмірі 340 грн. (а.с.4). В добровільному порядку сплатити заподіяну шкоду порушник не бажає. В зв»язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства. В обгрунтування своїх позовних вимог він посилається на наступне. Відповідач [PERSON] в період державної заборони, в забороненому для лову місці - в Каховському водосховищі в районі Капулівської затоки Нікопольського району Дніпропетровської області, 10 квітня 2008 року, забороненими знаряддями лову - сіткою, ловив рибу. Відповідач виловив 11 особин риби карась, чим заподіяв шкоду запасам Каховського водосховища та завдав державі матеріальні збитки на суму 56 грн. 10 коп. На даний час шкода відповідачем не відшкодована. В зв»язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на користь держави заподіяну ним шкоду в розмірі 56 грн. 10 коп. В судовому засіданні представник Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час був повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Справа слухалась в його відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стаття 66 Конституції України регламентує, що кожен зобов»язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч.І ст.1166, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.Ю Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов»язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в період державної заборони, в забороненому для лову місці - в Каховському водосховищі в районі Капулівської затоки Нікопольського району Дніпропетровської області, 10 квітня 2008 року, забороненими знаряддями лову - сіткою, ловив рибу. Відповідач виловив 11 особин риби карась, які відносяться до цінних видів риби (а.с.4,5). Вказаними діями [PERSON] заподіяв шкоду запасам Каховського водосховища та завдав державі матеріальні збитки на суму 56 грн. 10 коп. (а.с.5). 06 травня 2008 року було розглянуто адміністративну справу про вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ст.85 ч.4 КУпАП, однак, від адміністративної відповідальності відповідач був звільнений на підставі ст.22 КУпАП (а.с.4). В добровільному порядку сплатити заподіяну шкоду порушник не бажає. В зв»язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. 24.11.1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Дар»ю, [INFO]. Сумісне життя не склалось, шлюб розірвано 05.12.2008 року. Донька мешкає з нею. Вона самостійно виховує доньку і вважає, що відповідач зобов»язаний надавати допомогу дитині. В звязку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів на дитину кожного місяця. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без неї, на позові наполягає. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, згоден платити на утримання доньки заявлену суму. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як видно з матеріалів справи, сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 24.11.1990 року по 05.12.2008 року (а.с.2). Від шлюбу мають доньку Дар»ю, [INFO] (а.с.З). Шлюб розірвано. Донька знаходиться на утриманні позивачки. Тому з відповідача повинні стягуватись аліменти. З урахуванням всіх обставин справи, матеріального стану сторін, інших обставин, суд вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку та доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Вона була в шлюбі з відповідачем з 11.08.1990 року по 14.11.2003 року. Від шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO]. Відповідач з ними не проживає. До досягнення донькою 18-річного віку, відповідач аліменти платив. Однак, зараз донька продовжує навчатись на третьому курсі денного відділення Нікопольського училища Криворізького державного педагогічного університету на контрактній основі. Щомісячна оплата навчання складає 250 грн. і їй важко нести витрати на навчання доньки самій. Відповідач працює в пожежній частині м.Марганець і отримує стабільний заробіток. Інших аліментних зобов»язань відповідач не має. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі !4 частини з усіх видів заробітку та доходів відповідача кожного місяця до закінчення донькою навчання. В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів на навчання доньки не заперечував, але пояснив, що від аліментних зобов»язань на користь доньки ніколи не ухилявся і гроші платив і давав на прохання доньки завжди. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Як слідує з матеріалів справи, сторони від зареєстрованого шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO], батьком якої є відповідач (а.с.9). Сторони шлюб розірвали 14.11.2003 року (а.с.8), разом не мешкають, донька знаходиться на утриманні позивачки. Донька навчається на денному відділенні Нікопольського училища Криворізького державного педагогічного університету на контрактній основі (а.с.3-5). Позивачка працює в міськлікарні № 3 медсестрою (а.с.6). Відповідач працює в СГПЧ № 33 м.Марганця водієм і має змогу допомагати доньці. Тому з відповідача повинні бути стягненні аліменти. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін, інших обставин, суд вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку та всіх доходів кожного місяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.08.1996 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 267. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час син мешкає з позивачем та відповідачкою, знаходиться на їх спільному утриманні. Між сторонами постійно виникають суперечки і сварки. Позивач вважає, що сімя розпалася та відновлена бути не може, тому просив суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. У судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримав свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.08.1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 267. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає зі сторонами та знаходиться на їх спільному утриманні. Згідно вимог ст. 112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей. Сторони припинили фактичні сімейні відносини з причини поведінки відповідачки, постійних суперечок і сварок. Спорів про розподіл майна що є спільною власністю та про місце помешкання дитини немає. Син після розірвання шлюбу буде знаходитись на утриманні відповідачки за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, навіть заради дитини, тому позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати після розірвання шлюбу за вимогами ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому посилалася на те, що з вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 1996 по 2005 роки. 17.08.2005 року шлюб між сторонами був розірваний Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 400. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не піклується про її здоровя, фізичний та духовний розвиток, не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини та не бере участі у додаткових витратах на доньку. Згоди щодо добровільної виплати аліментів на утриманні дитини сторони не досягли. Відповідач є працездатним, ніяких стягнень по виконавчих листах не сплачує, інших утриманців не має. Тому просила суд стягнути з [PERSON] аліментів у розмірі ? частини його заробітної плати, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на доньку [PERSON] до її повноліття. У судовому засіданні позивачка у повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити її вимоги. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 17.08.2005 року в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 400 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою (а.с.5,7). Відповідач добровільно не надає гроші на утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне положення дитини, стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Розмір аліментів на одну дитину незалежно від обставин не може бути менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати після розірвання шлюбу за вимогами ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved