Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], яка померла 26.06.2008 року, уклала на його ім"я 23 жовтня 2003 року заповіт, яким заповіла на випадок смерті належні їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку та '/2 частину земельної ділянки, які знаходяться у м.Києві на вул.. Золочевського, 24. Після відкриття спадщини йому стало відомо, що до нотконтори з приводу прийняття спадщини звернувся також [PERSON], чоловік [PERSON] Вважає, що відповідач не може являтись спадкоємцем, так як шлюб з [PERSON] укладений без наміру створення сім"ї та набуття прав і обов'язків подружжя, крім того, порушує його законні права та інтереси, і підлягає визнанню недійсним у зв"язку з його фіктивністю. Зазначає, що в силу стану здоров"я [PERSON] та [PERSON] останні не могли створити повноцінну сім"ю. В довірливих розмовах [PERSON] безпосередньо стверджувала, що не сприймає себе дружиною [PERSON], а його, як свого чоловіка, у буквальному розумінні. Вказує, що [PERSON] мала належний догляд та утримання зі сторони родичів, і жодної допомоги з боку відповідача. Відповідач самостійно розпоряджався своїми коштами, отриманими від передачі в оренду квартири та пенсії, спільних коштів у них не було. Сумісного господарства [PERSON] та [PERSON] не вели, сумісно нажитого майна немає, у виконанні ремонту будинку відповідач участі не брав, кошти не давав. Зовнішня воля [PERSON] на укладення шлюбу не відповідала її внутрішній волі. Просить визнати шлюб, укладений 24 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним у зв"язку з його фіктивністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, вважають його необгрунтованим, в задоволенні позову просили відмовити. Позивач, відповідач, представники 3-х осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 24 грудня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м.Києві зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). 26 червня 2008 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.9). 23.10.2003 року [PERSON] уклала на ім"я [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого на випадок своєї смерті заповідала належні їй на праві приватної власності 1/2 частину житлового будинку та '/2 частину земельної ділянки, які знаходяться в м.Києві, по вулиці Золочевського, 24. Після відкриття спадщини до четвертої Київської держнотконтори звернувся про прийняття спадщини [PERSON], чоловік [PERSON] Позивач вважає, що відповідач не може бути спадкоємцем, оскільки, на його думку, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений без наміру створення сім"ї та набуття прав і обов'язків подружжя та порушує його законні права та інтереси, підлягає визнанню недійсним у зв"язку з його фіктивністю. Відповідно до ч.2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім"ї та набуття прав та обов'язків подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, реєструючи шлюб переслідував отримання постійного місця проживання, так як квартира [ADDRESS] здавалась ним в оренду, потребу та гарантії у належному догляді після перенесеної тяжкої хвороби та лікування, отриманні майна [PERSON] на випадок її смерті. [PERSON] укладала шлюб у віці 67 років, при цьому в період з 2001 по 2003 рік знаходилась на стаціонарному лікуванні у хірургічному та гінекологічному відділенні Київської міської клінічної лікарні № 18., тому в силу свого здоров"я не могла створити повноцінну сім"ю. Крім того, [PERSON], безпосередньо вказувала, що не сприймає себе дружиною [PERSON], а його своїм чоловіком. Сумісного господарства остання з відповідачем не вела, сумісно нажитого майна не мають. Зовнішня згода [PERSON] на укладення шлюбу не відповідала її внутрішній волі, тобто вона вчинила юридичні дії без наміру настання правових наслідків, які передбачені законом. З такими доводами позивача суд не погоджується, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема поясненнями відповідача ( а.с.32-34), показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], письмовими доказами. Згідно ст. 27,29 СК України, державна реєстрація шлюбу здійснюється з метою забезпечення стабільності відносин між чоловіком і жінкою, охорони прав подружжя, а також в інтересах держави та суспільства. При цьому особи, які вступають до шлюбу ознайомлюються з правами та обов'язками та попереджаються про відповідальність за приховування перешкод до реєстрації шлюбу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладався відкрито та урочисто, у присутності родичів та знайомих, з попереднім вінчанням у церкві, що підтверджується свідоцтвом від 06.02.2000 року ( а.с.71). Статті 22 та 23 СК України встановлюють шлюбний вік для жінки та чоловіка, після досягнення шлюбного віку особи мають право на шлюб. Закон не встановлює максимального шлюбного віку. Ніякого значення для укладення шлюбу не мають хвороби осіб, які уклали шлюб, тим більше, що [PERSON] та [PERSON] були обізнані щодо стану здоров"я кожного з них. В судовому засіданні встановлено, що покійна [PERSON] та відповідач жили дружно, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Ці обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки Навіть свідок [PERSON], допитана з боку позивача, в судовому засіданні підтвердила, що була присутня на вінчанні та сприймала [PERSON] та [PERSON] як одну сім''ю. Підтвердила також про наявність єдиного бюджету у подружжя. Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що відповідач реєстрував шлюб з метою створення сім"ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Пояснення представника позивача про те, що [PERSON] зареєструвала з відповідачем шлюб та обвінчалась з ним , оскільки жаліла його та не хотіла скривдити і зовнішня згода [PERSON] на укладення шлюбу не відповідала її внутрішній волі є безпідставними. Покійна жодного разу після вінчання та реєстрації шлюбу не ставила питання про визнання вказаного шлюбу недійсним. Оскільки позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 40,42 СК України,

Outcome: dismissed