overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

02.04.2010р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 14.09.2002р. він перебуває в шлюбі з відповідачкою [PERSON], шлюб зареєстрований виконкомом Гришинської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №4, шлюб перший. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2009р., так як відповідачка проживає з іншим чоловіком, загальне господарство не ведеться. Місце проживання дітей визначено, вони будуть проживати разом з відповідачкою. Позивач вважає, що примирення неможливе, що сімя розпалася остаточно та просить розірвати шлюб між ними, оскільки цей шлюб суперечить їх інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, витрати по розірванню шлюбу просив покласти на нього, зазначив, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду з нього були стягнуті аліменти на утримання доньок. Відповідачка [PERSON] до суду зявилася, позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що надала заяву(а.с.9). Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що знаходження в ньому суперечить інтересам одного з подружжя. З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 14.09.2002р. між сторонами виконкомом Гришинської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №4(а.с.6). Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с.7-8). Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинили з серпня 2009р., так як відповідачка проживає з іншим чоловіком. Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дітей. Спору майнового характеру не мають, тому позивач просив його вимоги задовольнити, знаходження в шлюбі суперечить їх інтересам. Судові витрати покласти на позивача, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 11.10.1995 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул.Центральна,87 в с.Мочулище Дубровицького району Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул.Центральна,87 в с.Мочулище Дубровицького району Рівненської області. Спадкоємицею першої черги за законом є також відповідачі, які відмовляються від спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявилися. В своїх заявах просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнали. Вислухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] помер 11.10.1995 року. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі від належних їм часток спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], відмовились на користь позивачки. Як вбачається з виписки з погосподарської книги №1969 від 15.12.2009 року виданої виконавчим комітетом Мочулищанської сільської ради (а.с.6) згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок №81 будинок №87 по вул.Центральна в с.Мочулище рахується за [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] та просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом після смерті його баби [PERSON], яка померла 29.04.2006 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул.Шкільна,37 в с.Бережниця Дубровицького району Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його баби залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.Шкільна,37 в с.Бережниця Дубровицького району. При житті баба зробила заповіт, яким даний житловий будинок заповіла йому. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не зміг, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій. В судове засідання позивач не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. В своїй заяві просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає. Вислухавши відповідачку, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] померла 29.04.2006 року. Згідно заповіту, складеного 21.01.2003 року (а.с.5) [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями заповіла [PERSON] Як вбачається з виписки з погосподарської книги №134 від 02.02.2010 року виданої виконавчим комітетом Бережницької сільської ради (а.с.6) згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок №85, будинок №37 по вул.Шкільна в с.Бережниця рахується за [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлої і набув права власності на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 23 листопада 1980 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від сумісного проживання мають неповнолітню дитину. Із-за різних характерів між ними часто виникали суперечки та скандали. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх вона не має наміру, а тому просить задовольнити її вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1980 року і від сумісного проживання мають неповнолітню дитину. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що сторонни мають різні характери. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та скандали. Це призвело до того, що сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати і судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на час навчання покликаючись на те, що відповідач є її батьком. До досягнення повноліття відповідач давав кошти на її утримання добровільно, на той час вони проживали в одній квартирі, її батьки перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час вона повнолітня, навчається у Львівському державному коледжі декоративного і ужиткового мистецтва ім. І. Труша за спеціальністю художнє ткацтво на денній формі навчання. Відповідач добровільно кошти на її утримання не дає, а мамі матеріально важко її утримувати. Відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на час навчання, а тому просить з його доходів стягувати в її користь аліменти по 1/4 частині щомісячно з усіх видів заробітку до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала зіславшись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти на час навчання в розмірі ? частини щомісячно з усіх видів заробітку. Заслухавши пояснення, оцінивши представлені документи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Копією свідоцтва про народження стверджується, що батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON]. Довідкою Львівського державного коледжу декоративного і ужиткового мистецтва ім. І. Труша від 30.03.2010 року № 44 стверджується, що [PERSON] є студентом 2-го курсу, спеціалізації художнє ткацтво, денної, державної форми навчання. Згідно закону, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що він народився 24.01.1984р. в м.Огре Латвійської РСР. З 1993р. він безперервно проживає на території України, а саме в с.Бутини Сокальського району Львівської області. З 1993р. по 1995р. навчався в Бутинській СЗШ І-ІІІ ступеня, а з 1995р. по 1999р. навчався та закінчив школу в с.Пристань Сокальського району. Потім навчався в ПТУ-60 м.Рава-Руська. Перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з якою виховують малолітню дитину дочку [PERSON], 29.05.2008р.н. Свої вимоги мотивує тим, що паспорта громадянина [PERSON] Латвія у нього не має, але також не має і паспорта громадянина України. 02.03.2010р. він звернувся до начальника Сокальського ВПРГ УГІФРО ГУ МВСУ у Львівській області із заявою про видачу паспорта. Однак, отримав відмову, так як для цього необхідно встановити факт проживання на території України більше 5 років. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. В судовому засіданні представник Сокальського ВПРГ УГІФРО ГУ МВСУ у Львівській області підтримав заяву [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження дитини серія 1-ОК № 100278 від 10.06.2008р. вбачається що батьками [PERSON], 29.05.2008р.,яка є громадянкою України є [PERSON](громадянки [PERSON]) та заявник [PERSON](особа без громадянства).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача щомісячно 1/4 частину з усіх видів заробітку на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Зазначила, що 29 листопада 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку. З вересня 2009 року шлюбні відносини з відповідачем вони не підтримують, проживають окремо, донька проживає разом з нею. відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 листопада 2006 року [PERSON] Ті мур Миколайович та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції від 29 листопада 2006 року. З вересня 2009 року шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач працює інженером ПП «Немізіда» має постійний заробіток, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача щомісячно 1/4 частину з усіх видів заробітку на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Зазначила, що ЗО грудня 1994 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина. З вересня 2007 року шлюбні відносини з відповідачем вони не підтримують, проживають окремо, син проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 грудня 1994 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського райвиконкому м. Полтави від 06 лютого 1996 року. З вересня 2007 року шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач працює інспектором охорони «Ельба Інвест» має постійний заробіток, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 6 листопада 2007 року у с.Дубівці Галицького району Івано-Франківської області. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], 26 жовтня 2008 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімя фактично розпалася. Після народження дитини чоловік її покинув. Вважає, що примирення між ними не буде, тому просить розірвати шлюб, а також покласти на відповідача витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Доньку залишити проживати із нею. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча був у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи. В звязку з цим, судом продовжено розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. У сторін відсутнє взаєморозуміння, що привело до фактичного розпаду сім'ї і шлюб носить формальний характер. Вказані обставини стверджує позивач. Суд вважає, що доньку [PERSON] слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON] та звільнити її від витрат по реєстрації розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 22.01.2010 року з позовом, вказавши, що 24.02.2007 р. померла її тітка, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 12 по вул. Шматковській у м. Кривому Розі. Спадкоємцем за законом є тільки вона, інших спадкоємців не має. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач просить встановити додатковий термін у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, тому що вона доглядала за будинком, вела господарство та вважала себе такою, що прийняла спадщину. У судовому засідання позивач на позові наполягала, просить надати додатковий строк в три місяці. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 12) Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 24.02.2007 р. Вона є тіткою позивачки (а.с. 6 - копія свідоцтва про смерть, а.с. 15 - копія свідоцтва про народження, про укладення шлюбу ). їй за життя на праві власності на підставі заповіту належала частина домоволодіння № 12 по вул.. Шмаковській у м. Кривому Розі (а.с. 17 - копія заповіту). Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки позивач звернулась до нотаріуса, однак отримала відмову у звязку з пропуском шестимісячного строку ( а.с. 7 - постанова нотаріуса). Відповідно до ст. п. 3 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає можливим встановити позивачці додатковий строк для надання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 24 лютого 2007 року - три місяця з моменту набрання рішенням чинності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

14.01.2010 р. Комунальне підприємство «Іллічівськводоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за послуги водопостачання та водовідводу за період з 01.11.2007 р. по 01.01.2010 р. в розмірі 1405,04 грн. (а.с. 2-3). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовну заяву у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання 27.04.2010 р. не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення поштового відділення, де вказано, що адресат відмовився від отримання виклику до суду (а.с. 19). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, т.я. [PERSON], [PERSON] мешкають в [ADDRESS] і є наймачами цієї квартири, мають заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.11.2007 р. по 01.01.2010 р. в розмірі 1405,04 грн. (а.с. 4-7 ). Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів належить стягнути державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

23 березня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення зарбітньоїплати та компенсацію (індексацію) в загальному розмірі 6128,63 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 02.02.2009 року відповідно до наказу № 62 він був звільнений, згідно п.5 ст.36 КЗпП України, у зв»язку з переводом на ТзОВ «ТВП «Львівський Автонавантажувач», з ЗАТ «Автонавантажувач, на якому він працював з 06.04.2005 року. Наказ № 47. В день звільнення відповідач не сплатив позивачу розрахункової суми в розмірі 4481,68 грн.Дана сума не сплачена і по сьогоднішній день, тому позивач просить стягнути також і компенсацію (індексацію) за кожний місяць затримки відповідно до індексу споживчих цін, а саме за 15 місяців (від грудня 2008 року по березень 2010 року) в розмірі 1646,95 грн. Загальна сума боргу становить 6128,63 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві позивачці. Просить позов задовольнити. Представник відповідача - ЗАТ «Автонавантажувач» в судове засідання повторно не зявився, хоча про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомленням про вручення поштвого відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні позивач працював з 06.04.2005 року на ЗАТ «Автонавантажувач». 02.02.2009 року, відповідно до наказу № 62 він був звільнений, у зв»язкузпереводом на ТзОВ «ТВП «Львівський Автонавантажувач». При звільненні відповідач був зобов»язаний в день звільнення виплатити розрахункові кошти- 4481,68 грн., цього зроблено не було.? Ця обставина стверджується долученою до матеріалів справи копією трудової книжки, а також довідкою ЗАТ «Автонавантажувач» № 4 від 02.03.2010 року. Відповідачу також не було виплачено компенсації втраченої частини заробітної плати через порушення термінів її виплати на суму 1646,95 коп. У відповідності до ст.ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівником сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було виплачено позивачу заробітну плату та кошти компенсації за час затримки виплати заробітної плати, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

10.02.2010 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачкою припинилися в серпні 2009 року, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстровано 15.07.2007 року відділом РАЦС Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 68. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини, просив шлюб розірвати, мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинилися в серпні 2009 року, причиною розлучення є несумісність характерів, також пояснив, що створив нову сімю. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно шлюбні відносини з позивачем припинилися в серпні 2009 року, причиною розлучення є несумісність характерів, на даний момент проживають окремо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2007 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Шлюбні відносини подружжя припинились в серпні 2009 року, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved