Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований та мекає основний наймач [PERSON], який користується послугами позивача, однак не вносить вчасно оплату за надані послуги в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 01.10.2001 року по 01.01.2005 року в розмірі 2\~319 гривень 72 копійки, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 2\~319 гривень 72 копійки, а також витрати понесені ним при зверненні із позовом до суду в розмірі 30 гривень, а всього 2\~349 гривень 72 копійки. Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача вважає, що заборгованість повинна бути стягнута у повному обсязі за весь період часу, а звертатися із вимогою щодо поновлення строку позовної давності є його право, а не обовязок, у звязку з чим вважає, що така вимога є безпідставною. Відповідач в судове засідання зявився, надавши заперечення проти позову, які додаються до матеріалів справи. Так, заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказав, що у нього відсутня заборгованість та на теперішній час строк позовної давності закінчився, у звязку з чим, просить суд у задоволені позовних вимог відмовити. Вислухав пояснення представника позивача та відповідача, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є відповідальним наймачем в квартирі [ADDRESS], який користується послугами позивача, але не сплачують їх у звязку з чим утворилась заборгованість за період часу з 01.01.2001 року по 01.01.2005 року в розмірі 2\~319 гривень 72 копійки. В обґрунтування позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості з 01.01.2001 року по 31.12.2004 року. Також в судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити у звязку з чим до суду із позовом про стягнення вищезазначеної заборгованості вони звернулись лише 04.01.2010 року. Крім того, позивач посилається на норми зобовязального права та вказує, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобовязання, але не надав суду чи то договору чи то іншого документу на підставі якого склались між сторонами зобовязання та відповідно, умови, на підставі яких таке зобовязання повинно виконуватись. Відповідно до ст.ст. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та її перебіг переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник позивача вважає не доцільним заявляти вимоги щодо поновлення строку позовної давності, а суд, відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Таким чином, враховуючи докази надані в обґрунтування позивних вимог, суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено у звязку із пропуском строку позовної давності без поважних причин.

Outcome: dismissed