overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що 14.07.2004 р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,5972 га. Чоловік заповіту не складав, до дня смерті чоловіка проживала разом із ним, тому вказує, що являється спадкоємцем за законом. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі 0,5972 га. в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх обгрунтування навела ті ж доводи, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І - СГ № 349061 -14.07.2004 р. помер [PERSON] З оглянутого Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЛВ № 10495 встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка в розмірі 0,5972 га., яка розташована на території Лучицької сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування за законом вказаного майна після смерті чоловіка [PERSON] Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що 14.07.2004 р. помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,9403 га. Батько заповіту не складав, до дня смерті батька проживав разом із ним, тому позивач являється спадкоємцем за законом. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку в розмірі 0,9403 га. в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на їх обґрунтування навів ті ж доводи, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І - СГ № 349061 -14.07.2004 р. помер [PERSON] З оглянутого Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЛВ № 10358 встановлено, що [PERSON]належить земельна ділянка в розмірі 0,9403 га., яка розташована на території Лучицької сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування за законом вказаного майна після смерті батька [PERSON] Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, ще 27.06.1998 р. померла його баба [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майне у вигляді земельної ділянки площею 2,7457 га. Баба заповіту не складала, до дня смерті баби проживала разом із нею. Оскільки Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті баби, тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку в розмірі 2,7457 га. в порядку спадкування після смерті баби [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на їх обґрунтування навів ті ж доводи, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа. який засвідчує його право власності. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І СГ № 111615 -27.06.1998 р. померла [PERSON]. З оглянутого Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЛВ № 076178 встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка в розмірі 2,7457 га., яка розташована на території Лучицької сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивач як спадкоємець п"ятої черги має право на спадкування за законом вказаного майна після смерті батька [PERSON] Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними і обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що 15.08.2008 р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,9494 га. та 0,2876 га. Чоловік заповіту не складав, до дня смерті чоловіка проживала разом із ним, тому вказує, що являється спадкоємцем за законом. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі 1,9494 га. та 0,2876 га. в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх обґрунтування навела ті ж доводи, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І - СГ № 149620 -15.08.2008 р. помер [PERSON] З оглянутих Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серія ЛВ № 018682 та ЛВ №018683 встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка в розмірі 1,9494 га. та 0,2876 га., які розташовані на території Скоморохівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування за законом вказаного майна після смерті чоловіка [PERSON] Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними і обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

18 листопада 2009 року [PERSON] О Я. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання та неповнолітньої [PERSON], але не надає добровільно матеріальної допомоги на їх утримання, хоча має можливість її надавати. Просила стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі третини доходів відповідача щомісячно на час навчання сина та до настання повноліття доньки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, а тому суд на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Судом встановлено обставини, які відповідають сімейним правовідносинам. Відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається на 5 курсі заочного відділення Житомирського технологічного колежу, та неповнолітньої [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою (а.с.3-11). Статтею 180 СК України передбачено обовязок батька утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Окрім того, згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зазначене є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище сторін, а також їх згоду щодо розміру аліментів та встановлює їх в розмірі третини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них останнім часом стали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного і тому вважає, що сімю зберегти не можливо Подружні стосунки не підтримують, примиритися не бажають, тому просить шлюб розірвати. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що спільне життя з відповідачкою не склалось, дружина припинила піклуватись про створення нормальних сімейних стосунків, що привело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Їхні непорозуміння та з'ясування стосунків негативно впливають на виховання їхнього сина, спроби відновити добрі сімейні стосунки не призвели до бажаного результату, оскільки відповідачка не бажає змінюватись просить, шлюб розірвати. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала та суду пояснила, що вони дійсно шлюбні відносини не підтримують, примиритися не бажають, згодна на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦП К України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04 вересня 1997 року Борівською селищною радою Фастівського району Київської області, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 30. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу батьків буде проживати з відповідачкою. Мере характери та погляди на життя, із-за чого в них останнім часом почастішали сварки та конфлікти, сторони втратили взаємну любов та повагу, спроби відновити добрі сімейні стосунки не призвели до бажаного результату, примиритися вони не бажають. Останнім часом сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують і не мають намірів жити разом, а тому згідно ст. 112 СК У країн и. оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 7 лютого 2004 року у виконкомі Малятинецької сільради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 01. Посилається на те, що цей шлюб у обох перший. Дітей від шлюбу немає. Просить шлюб розірвати, мотивуючи свої вимоги тим, що подружні стосунки вони з відповідачкою припинили. Причина розпаду сім»ї полягає в тому, що через несумісність характерів між ними часто виникають суперечки, в результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що сімя носить формальний характер, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позові. На примирення з відповідачкою не погоджується. Відповідачка позов не визнала та не погодилася із доводами позивача, вказуючи, що його кохає та має бажання бути тільки з ним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.02.2004 року у виконкомі Малятинецької сільради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 01. Від шлюбу дітей не має. Сторони за час наданий для примирення нічого у відносинах не змінили, надалі не підтримують подружні стосунки, між ними часто виникають конфлікти, вони не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. Вищенаведене підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між ними слід розірвати, поклавши витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, на позивача. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилався на те, що 06.02.2008 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 32-019\\ФК-08 , відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 257 000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 06.02.2018 року, зі сплатою 30.5% річних. [PERSON] не виконує зобов»язання по кредитному договору, у зв»язку з чим утворилась заборгованість по кредиту у сумі 289\~041 грн. 64 коп. Позивач посилається на те, що для забезпечення умов кредитного договору з відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого, вона взяла на себе зобов»язання нести повну відповідальність за невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Зазначає, що оскільки позичальник не виконав умови кредитного договору, то відповідачі повинні нести солідарну відповідальність по погашенню заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за кредитним договором та витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з»явився , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги визнали частково, не заперечували обставин укладення договору поруки, але просили зменшити розмір боргу у зв»язку з тяжким матеріальним становищем. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін, що не з»явились. Судом встановлено, що 06.02.2008 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 32-019\\ФК-08 , відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 257 000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 06.02.2018 року, зі сплатою 30.5% річних [PERSON] отримав вказані кошти готівкою, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України та з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором банк уклав договір поруки з відповідачем [PERSON] Відповідно до договору поруки, поручитель, відповідач по справі [PERSON], на добровільних засадах взяла на себе зобов»язання перед позивачем відповідати по зобов»язаннях відповідача [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору. Оскільки [PERSON] не виконує зобов»язання по кредитному договору, то стягнення боргу по кредитному договору підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. У зв»язку з невиконанням умов кредитного договору позичальником утворився борг по кредитному договору у сумі 289\~041.64 грн., який підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача, а також підлягають стягненню витрати по справі. Суд не приймає заперечення відповідача [PERSON] про зменшення суми заборгованості за кредитним договором, оскільки вона не надала суду доказів, які б давали підстави зменшити суму нарахованої пені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

В грудні 2009 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на сина [PERSON] [INFO] в розмірі 250 грн.. В суді позивач підтримала позов і пояснила, що відповідач, який записаний батьком дитини, не надає допомоги на сина. Відповідач в суд не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Судом досліджені докази, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: Сторони проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбних відносин, мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. За ст. 180,181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Кошти на утримання дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку або у твердій грошовій сумі (ст..183 СК). Відповідач є працездатним, офіційно ніде не працює, має мінливий заробіток, може сплачувати аліменти, даних про утримання за виконавчими документами в суді немає, відповідач має можливість утримувати дитину. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилався на те, що 14 червня 2006 року між ним та відповідачем, [PERSON] , був укладений кредитний договір № МК-171-06 , відповідно до умов якого позивач надав кредит у сумі 15 \~000 доларів США з оплатою за процентною ставкою 17% річних., строк дії договору по 13.06.2009 року. [PERSON] не виконує зобов»язання по кредитному договору, постійно порушує графік погашення заборгованості за кредитом у зв»язку з чим утворилась заборгованість по кредиту у сумі 86\~540.28 грн. та складається з заборгованості за кредитом у сумі 27937.22 грн., заборгованості за простроченим кредитом 16\~869.54 грн., заборгованості за простроченими процентами 940.02 грн., пені 39 079.25 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку, а також витрати по справі. 14.10.2009 року позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів 177\~136 грн. 16 коп. заборгованості по кредиту за рахунок збільшення суми пені. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, не надавали заяв про неможливість розгляду справи у їхню відсутність. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що 14 червня 2006 року між ним та відповідачем, [PERSON] , був укладений кредитний договір № МК-171-06 , відповідно до умов якого позивач надав кредит у сумі 15 \~000 доларів США з оплатою за процентною ставкою 17% річних., строк дії договору по 13.06.2009 року. [PERSON] отримав вказані кошти готівкою, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України та з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором банк уклав договір поруки з відповідачем [PERSON] Відповідно до договору поруки відповідач [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов»язання перед позивачем відповідати по зобов»язаннях відповідача [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору. Оскільки [PERSON] не виконує зобов»язання по кредитному договору, то стягнення боргу по кредитному договору підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. У зв»язку з невиконанням умов договору відповідачем [PERSON] , .утворився борг по кредитному договору, який становить 177\~136 грн. 16 коп. та складається з заборгованості за кредитом у сумі 27 937.22 грн., заборгованості за простроченим кредитом 16\~869.54 грн., заборгованості за простроченими процентами 940.02 грн., пені 123\~141.95 грн. та підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Підлягають також стягненню з відповідачів на користь позивача витрати по справі. Позовні вимоги про розірвання кредитного договору не можуть бути задоволені, оскільки на час розгляду справи дія кредитного договору закінчилась.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила: зобовязати ЗАТ СК Страховий капітал сплатити [PERSON] заборгованість в розмірі 7730 гривень та середній , заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. В обґрунтування вимог заяви позивач, зокрема зазначила, що звільнена з підприємства відповідача з 5 серпня 2009 року за власним бажанням, де працювала з 27 серпня 2008 року. При цьому, з вини відповідача, при звільненні позивача відповідач не розрахувався з позивачем - не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку в загальному розмірі , 7730 грн., у зв»язку з чим, відповідач повинен виплатити позивачу, ще і її середній І заробіток за весь вас затримки по день фактичного розрахунку. Під час судового розгляду справи позивач та її представник просили позов задовольнити. Проаналізувавши наведені дані, а також копії: штатного розкладу ЗАТ СК Страховий капітал (а.с.5); трудової книжки позивача (а.с.6-10); наказів відповідача ^ щодо прийняття на роботу та звільнення позивача (а.с.З, 4); колективного договору (а.с.11-20), суд вважає встановленим такі факти: -[PERSON] звільнена з ЗАТ СК Страховий капітал 5 серпня 2009 року за власним бажанням, де працювала з 27 серпня 2008 року; -з вини відповідача, при звільненні позивача відповідач не розрахувався з позивачем - не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку в загальному розмірі 7730 грн. З ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України вбачається, що заробітна плата повинна виплачуватися працівникам не рідше двох разів на місяць. З положень ч.1 ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України вбачається, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов належить задовольнити. Відповідно до положень ст.367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення на користь [PERSON] з ЗАТ СК Страховий капітал заробітної плати за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 77 грн. ЗО коп., збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. належить стягнути з ЗАТ СК Страховий капітал в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved