Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивачка 18.12.2009 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дочки інваліда-дитинства [PERSON], [INFO], стягувати аліменти на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно та по 1000 гривень на додаткові витрати, повязані з лікуванням та навчанням дитини щомісячно, починаючи з грудня 2006 року, стягувати щомісячно на її користь моральну шкоду в розмірі 800 гривень. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 2000 року з відповідачем проживала у фактичних шлюбних відносинах, 08.10.2001 року народила дочку [PERSON], батьком якої записаний [PERSON] Відповідач матеріально не допомагає, життям дитини не цікавиться, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртним, тому [PERSON] вважає, що [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Враховуючи стан здоровя дитини, яка потребує лікування, є інвалідом, навчається в Грунській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат, куди позивачка щоденно відвозить дитину на навчання. [PERSON] вважає, що батько дитини зобовязаний сплачувати щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі та додаткові витрати на утримання дитини, починаючи з грудня 2006 року,які визначила в розмірі по 1000 гривень. Крім того, позивачка зазначає, що догляд за дочкою-інвалідом потребував і морального навантаження, тому вона не може жити повноцінним життям, це потребує додаткових зусиль, в звязку з цим вона заявляє про відшкодування відповідачем їй щомісячно моральної шкоди по 800 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник за усною заявою позов підтримали повністю та [PERSON] пояснила, що з відповідачем, який є батьком дитини [PERSON] [INFO] на даний час проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні, має статус інваліда дитинства, на утримання та лікування якої позивачка витрачає значні кошти щомісячно, але на даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому коштів на утримання дитини не вистачає, просить, щоб з відповідача стягували аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень та 1000 гривень на додаткові витрати, повязані з лікуванням та навчанням дитини щомісячно, починаючи з грудня 2006 року, стягувати щомісячно на її користь моральну шкоду в розмірі по 800 гривень. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив закрити провадження в даній справі в порядку ст. 205 ЦПК України, посилаючись на те, що [PERSON] в 2003 році зверталася до місцевого суду Краснокутського району Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON], де ухвалою цього суду було закрито провадження в справі за відмовою позивачки від позову, в звязку з тим, що між ними було вирішено спір добровільно. Крім того, зазначив, що дитина [PERSON] перебуває в Грунській школі на державному забезпеченні, батько дитини [PERSON] хворіє, просив у позові відмовити. Представник служби в справах дітей Охтирської міської ради [PERSON] пояснив, що не вбачає підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], вважає, що доцільно стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини, а в позбавленні батьківських прав відмовити. Представник служби в справах дітей Охтирської районної державної адміністрації [PERSON] пояснила в суді, що не знаходить законних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом відповідач [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON], [INFO], про що мається відповідний запис у свідоцтві про народження дитини (а.с. 4) та свідчить довідка відділу реєстрації актів цивільного стану (а.с. 5-6). [PERSON] є інвалідом дитинства, що підтверджується відповідним посвідченням, матері дитини Управлінням пенсійного фонду в м. Охтирка здійснюється виплата соціальної пенсії до 18-річчя дочки щомісячно в розмірі 601,40 гривень (а.с. 57). Встановлено, що дитина проживає з матірю за адресою м. Охтирка, вул. Леніна, 11 а/18, навчається в школі-інтернат в с. Грунь, Охтирського району (а.с. 12). Мати [PERSON] працює в Охтирській ОДПІ, отримує заробітну плату в місяць в середньому 2326 грн. (а.с. 58). Відповідач працює головою ПСП «Світанок», за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, згідно наявних у справі довідок (а.с. 35) з 2000 року перебуває під медичним наглядом в Краснокутській ЦРЛ, розмір його заробітної плати в середньому за місяць становить 1904 грн. (а.с. 60),має постійний заробіток. Відповідно до вимог ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав. Доводи позивачки про те, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав, суд вважає, що в даному випадку не заслуговують на увагу, в цій частині її вимоги є необґрунтованими. Позбавлення батьківських прав, на думку суду, є крайнім заходом, якщо було б встановлено, що батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, чи з інших підстав. В даному випадку обставин, на які вказує [PERSON] судом не встановлено, з боку позивачки належних допустимих доказів про зазначені у позові обставини суду не надано, які б давали законні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Охтирської міської ради (а.с. 80) також відсутні підстави щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Посилання позивачки в позові на те,що ніби-то відповідач веде аморальний спосіб життя,зловживає спиртним,жорстоко поводиться з дитиною не знайшли свого підтвердження в суді. Враховуючи всі обставини справи суд не знаходить законних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] [INFO]. Вирішуючи спір про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат, суд виходив зі слідуючого. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та майнове становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю, є інвалідом, навчається в інтернатному закладі. [PERSON] працює керівником ПСП «Світанок», має постійний заробіток, інших утриманців не має, згідно медичної довідки (а.с. 35) від 11.01.2010 року перебуває під медичним наглядом лікарів. Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2006 року підлягають частковому задоволенню. Ст. 184 СК України містить положення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку позивачкою не надано суду належних переконливих доказів у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України про те, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід чи частину доходу одержує в натурі. Суд вважає, що в даному випадку доцільно керуватися положеннями ст. 183 СК України та визначити розмір аліментів у частці від заробітку батька дитини, а саме суд з урахуванням стану здоровя дитини, яка є інвалідом дитинства, стану здоровя батьків дитини, можливості відповідача, доходів і витрат позивачки на утримання дитини, визначає розмір аліментів ? частину від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які сплачувати матері, починаючи стягування у відповідності до вимог ст. 191 СК України з 18.12.2009 року з дня предявлення позову, а не з грудня 2006 року, як зазначає позивачка. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що провадження в даній справі за позовом [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] в порядку ст. 205 ЦПК України підлягає закриттю, є необґрунтованими та суд їх не може прийняти до уваги в даному випадку і вважає, що [PERSON] не втратила право на звернення до суду в інтересах дитини. Викладені в письмовому запереченні представника відповідача обставини про те,що [PERSON] Передав [PERSON] Грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, по отриманню яких [PERSON] Подала заяву про відмову від позову в місцевий суд Краснокутського району та спір про аліменти вже вирішено не можуть бути прийняті до уваги ,оскільки,про це не надано суду належних допустимих доказів. Ст. 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку,вирішуючи спір в частині стягнення щомісячно з відповідача по 1000 грн. на додаткові витрати, суд вважає, що позивачкою не надано суду належних обґрунтованих доказів в цій частині про додаткові витрати, які б можна було прийняти до уваги та на законних підставах вирішити питання про їх стягнення. Зокрема, посилання [PERSON] на те, що вона щоденно відвозить дитину в Грунську школу-інтернат автомобілем і забирає додому ввечері, на що витрачає додаткові кошти, не можуть судом прийматися до уваги та не дають підстав для стягнення цих коштів, оскільки, про це суду не надано обґрунтованих доказів, крім того, як встановлено судом, дитина може перебувати в інтернатному закладі, будь-яких протипоказань з урахуванням її стану здоровя немає. Про це також зазначив у суді директор Грунської школи-інтернат [PERSON], який пояснив, що [PERSON] перебуває в школі-інтернат за рахунок держави і направлена на навчання в цей заклад на підставі рішення Сумської обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 06.08.2008 року (а.с. 62). Інших обґрунтованих доказів щодо витрат на лікування [PERSON],навчання позивачкою суду не надано, а тому суд не вбачає підстав для стягування щомісячно додаткових витрат по 1000 гривень. В частині відшкодування моральної шкоди по 800 грн. щомісячно суд вважає, що в даному випадку позивачка звернулася з позовом по сімейному законодавству, норми сімейного Кодексу України не передбачають відшкодування такої моральної шкоди, про яку вказує [PERSON], яку вона повязує з обставинами, викладеними в позові. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягувати аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які сплачувати матері дитини [PERSON], починаючи стягування з 18.12.2009 року з часу предявлення позову до суду. В іншій частині позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини по 1000 грн. щомісячно, відшкодування моральної шкоди по 800 гривень щомісячно, позбавлення батьківських прав [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в доход держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 гривна та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень, а з [PERSON] необхідно стягнути в прибуток держави судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 68 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved