Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

02.02.2010 року [PERSON] звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою до заінтересованої особи: Територіальної громади в особі виконавчого комітету Кіровської селищної ради Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. 04.03.2010 року в судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав свою заяву, просив її задовольнити. Представник Територіальної громади в особі виконавчого комітету Кіровської селищної ради Донецької області в судове засідання не з*явився з поважної причини, надав до суду заяву в якій просить дану цивільну справу розглянути в його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 хст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповиачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення заявника, розглянувши заяву заінтересованої особи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з і наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 09.06.2009 року померла бабуся заявника - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з жилого будинку №9 по вул.Матросова, с.Кіровськ, Краснолиманської міської ради, Донецької області та земельної ділянки загальною площею 0,5253 га, розташованої на території Кіровської селищної ради, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд та для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON]Т все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось заповідаласвоєму онукові [PERSON] (а.с.6). Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Кіровської селищної ради 12.02.2008 року за реєстром №15. Спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений діючим законодавством шестимісячний строк прийняв спадщину після смерті своєї бабусі - [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини до Краснолиманської державної нотаріальної контори. Однак в Краснолиманській державній нотаріальній конторі [PERSON] не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки нотаріус переглянувши надані ним документи виявив ряд розбіжностей у записах прізвища спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть (а.с.5), заповіті (а.с.6), витязі про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.6, 9) її прізвище значиться як «Гаркава», а в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок (а.с.8), державному акті на право приватної власності на землю (а.с.13), свідоцтві про одруження (а.с.14) її прізвище зазначене як «Гарькава». Вислухавши заявника, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як той факт, що просить встановити заявник підтверджується матеріалами справи: і - копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с.8); = - копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 13); - копією свідоцтва про одруження (а.с.14). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] є законною, обґрунтованою і підлягачою задоволенню, так як має юридичне значення для нього, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved