Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ «Родовід Банк» про захист прав споживача, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 19 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір № ДРД.417.НК06-26/08-2008, про строковий банківський вклад «Накопичувальний. На виконання умов договору, вона передала відповідачу грошову суму у розмірі 11500 доларів СІНА. Зі спливом строку вона звернулася до відповідача зписьмовою заявою про повернення всієї суми вкладу 11500 доларів США та нарахованих процентів на нього в сумі 678,5 доларів США. Відповідач в порушення умов договору відмовив їй у видачі всієї суми вкладу та нарахованих процентів, чим порушив свої зобов»язання по договору, у зв»язку з чим він змушений звернутися до суду. Також просить стягнути три проценти річних за порушення грошового зобов»язання. Крім того, діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 10000 грн., та яка полягає в моральних переживаннях у зв»язку з порушенням права власності, у порушенні нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. В зв»язку з неповерненням їй грошових коштів, вона одержала психічну травму, порушився її сон, з»явилося постійне відчуття тривоги, дискомфорту, невпевненості у майбутньому. В подальшому позивач зменшила свої позовні вимоги, у зв»язку з поверненням їй банківського вкладу з нарахованими процентами в період розгляду справи в суді, і просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн, судові витрати та витрати на надання юридичної допомоги в розмірі 2500 грн. В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали і просили-позов задовольнити. Крім того, пояснили, що розмір витрат на правову допомогу відповідає кількості відпрацьованих годин по даній цивільній справі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що на даний час сума вкладу та нарахованих відсотків позивачці повернута. Заподіяння позивачу моральної шкоди, остання не довела, а тому в цій частині слід відмовити. Судові витрати розподіляються відповідно до ст..88 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 серпня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] ьув укладений договір № ДРД.417.НК06-26/08-2008 про строковий банківський вклад «Накопичувальний», згідно з умовами якого банк прийняв від вкладника на строковий депозитний рахунок грошову суму 11500 доларів США строком на 6 місяців та зобов»язувався повернути вкладникові суму вкладу 19 лютого 2009 року і проценти за ним у розмірі 11,8 процента річних від суми вкладу. 19 лютого 2009 року позивачка-звернулася до банку з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих процентів, але відповідач в порушення взятих на себе зобов»язань суму вкладу та процентів не повернув. На час розгляду справи судом сторони не заперечували, що сума вкладу та нарахованих процентів позивачу повернута. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяної моральної шкоди; при порушення зобов»язань, які підлягають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов»язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами в розглянутій справі є договірними, в договорі не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов»язання тією чи іншою стороною, тому в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Що стосується вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем витратна надання юридичної допомоги, то слід зазначити наступне. Між позивачкою [PERSON] та [PERSON], як адвокатом був укладений договір про надання юридичних /адвокатських/ послуг, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобов»язання надавати Замовнику юридичну допомогу на умовах, передбачених цим договором, а саме: виконати необхідний обсяг роботи по підготовці позовної заяви до суду, підготувати позовну заяву та здійснювати представництво інтересів Замовника при вирішенні питання щодо захисту прав споживача, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди відповідачем - ВАТ «РОДОВІД БАНК» в усіх судових установа України. Цивільний процесуальний Кодекс України до судових витрат, відносить витрати, пов»язані з розглядом судової справи, в тому числі і витрати на правову допомогу. Відповідно до ст..84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. [PERSON], маючи свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю., приймав участь у справі на підставі ордеру /а.с.21 -22/. На"підтвердження витрат на правову допомогу позивачкою надана виписка з книги обліку доходів і витрат на здійснення адвокатської діяльності адвоката [PERSON], в якій зазначено, що всього сплачено гонорару 2500 грн. на такі послуги, як підготовка заяви до банку, позовної заяви до суду, представництво інтересів. Будь-яких фінансових документів на підтвердження таких витра ні позивачкою, ні її представником надано не було. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку слід застосувати при вираховуванні розміру витрат на правову допомогу Постанову Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільнихі адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Визначаючи час, витрачений адвокатом на надання позивачці правової допомоги, суд вважає, що на підготовку позовної заяви, адвокатом витрачено 2 години, в судовому засіданні в Апеляційному суді м.Києва адвокат [PERSON] був зайнятий з 12.34 до 12.39 год., в судових засіданнях в Дарницькому районному суді м.Києва 18.01.2010 року - з 10.47 до 10.49 год, 27.01.2010 року - з 9.25 по 9.26 год.. 9.02.2010 року з 9.30 по 9.35 год.. 1.03.2010 року з 12.40 по \\3.15 год. Таким чином, суд, вважає, що всього адвокатом було затрачено на підготовку позовної заяви, та представництво інтересів позивачки в сумі 3 години. Враховуючи 40 % від мінімальної заробітної плати /744 грн./ за 1 годину роботи адвоката, пов»яз ану з розглядом цивільної справи, та 3 відпрацьовані години, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу становить 892 грн.80 коп. Відповідно до ст..89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.1 Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред»явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. До витрат, які підлягають стягненню з відповідача слід віднести витрати на правову допомогу в розмірі 892 грн.80 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 252 грн. Що стосується складання заяви від імені позивачки до Банку, а також витрати , які понесла позивач на посвідчення довіреності на ім.»я її представника в розмірі 180 грн., то суд вважає, що ці витрати не відносяться до витрат, пов»язаних з роглядом судової справи, а тому і не підлягають стягненню.

Outcome: partial