Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Прокурор Вінницької міжрайонної природоохоронної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах державного комітету рибного господарства України, Головного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 510 грн. посилаючись на те, що під час перевірки дотримання природоохоронного законодавства встановлено, що 15.06.2009 року [PERSON] здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - «хваткою» в водоймі в районі смт.Вороновиця Вінницького району, що є порушенням п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1992 року. Внаслідок здійснення незаконного вилову риби [PERSON] вилучив із природного середовища рибу породи: плітка - 50 шт., чим заподіяв рибним запасам збиток в розмірі 510 грн., відповідно до такс затверджених Постановою КМУ за № 32 від 19.01.1998 року. Факт вчинення [PERSON] незаконного вилову риби, підтверджується постановою Вінницького райсуду від 25.08.2009 року про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності за ст.85 ч.4 КУпАП, розрахунком збитків, проведених фахівцями головного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, суду дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про причини неявки в суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, та вивчивши матеріали справи, судом установлено, що відповідно до постанови Вінницького райсуду від 25.08.2009 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.85 ч. 4 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу в прибуток держави, з конфіскації знаряддя вчинення правопорушення (а.с.4 к/я постанови Вінницького райсуду). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законно сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дана норма є підставою для звільнення від доказування в частині встановлення вини відповідача, внаслідок якої заподіяно шкоду охоронюваним законом майновим правам позивача. Відповідно до такс затверджених постановою КМУ за № 32 від 19.01.1998 року [PERSON] завдано шкоду державному комітету рибного господарства України, Головному управлінню охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області в розмірі 510 грн. (а.с. 5). Встановленим фактам відповідають правовідносини, встановлені національним законодавством та такі, що регулюють підстави та порядок відшкодування майнової шкоди та урахування при цьому матеріального становища фізичної особи що її завдала. Відповідно до ч.І ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Оскільки вина відповідача [PERSON] встановлена постановою суду, а між адміністративним правопорушенням відповідача та наслідками у вигляді заподіяння майнової шкоди юридичній особі (Державному комітету рибного господарства України, Головному управлінню охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області) наявний причинний звязок, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] є належним відповідачем та повинен нести цивільну відповідальність за завдану правопорушенням майнову шкоду. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадянин зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. З огляду всіх матеріалів справи та пояснень прокурора, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі і з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 510 грн. матеріальної шкоди. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому, з [PERSON] також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Outcome: approved