Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Вигон, вул. Тениста, №4, садовий будинок № 109 у садівницькому кооперативі «Росинка». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, так як написала заяву з проханням розглядати справу без її участі, та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, так як написала заяву з проханням розглядати справу без її участі, та зазначила, що з позовом згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2000 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 2669/Б, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, чоловік позивача, [PERSON], придбав у відповідача, [PERSON], садовий будинок №109, літера «А», незакінченого будівництва готовністю 81%, загальною площею 61,4 кв. м, жилою площею 32,2 кв. м., який складається з коридору 1, площею 3,2 кв. м., житлової кімнати 2, площею 22,5 кв. м., житлової кімнати З, площею 9,7 кв. м., санвузла 4, площею 2,8 кв. м., душу літера «Б», убиральні літера «В», споруд №1-2 по вулиці Тениста, №4, у садівницькому кооперативі «Росинка» у селі Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області, що належав відповідачу на праві власності. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчено і зареєстровано на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 2669/Б від 01 березня 2000 року. Відповідно до договору сімя позивача придбала за 2240,00 (дві тисячі двісті сорок) гривень садовий будинок №109, літера «А», незакінченого будівництва готовністю 81 %, загальною площею 61,4 кв. м, жилою площею 32,2 кв. м., який складається з коридору 1, площею 3,2 кв. м., житлової кімнати 2, площею 22,5 кв. м., житлової кімнати 3, площею 9,7 кв. м., санвузла 4, площею 2,8 кв. м., душу, літера «Б», убиральні, літера «В», споруд №1-2 по вулиці Тениста, №4, у садівницькому кооперативі «Росинка» у селі Вигон Білгород- Дністровського району Одеської області, який розташовано на земельній ділянці розміром 0,0600 га. Гроші по угоді були повністю сплачені перед підписанням договору, що підтверджується п. 5 зазначеного договору і підписами учасників угоди в договорі. Після укладання договору відповідачем були передані ключі від садового будинку, який на момент оформлення угоди був вільний і сімя позивача, наступного дня, вселилася. Для реєстрації вказаного договору купівлі - продажу нерухомого майна від 01 березня 2000 року вони звернулися до Білгород- Дністровського міжміського бюро технічної інвентаризації але їмм було в цьому відмовлено та розяснено, що такого роду угоди, як договір купівлі-продажу житлового будинку, підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню і тому було рекомендована звернутися по цьому питанню до суду. Крім того позивач бажає розпорядитися купленим сімєю садовим будинком, але цього зробити не може, так як угода по купівлі-продажу садового будинку нотаріально не посвідчена. Вказаний правочин суперечить Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року №13 і від 25 травня 1998 року № 15 «Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними». Відповідно до п. 4 вказаної Постанови з підстав недотримання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки правочини, які згідно чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальномупосвідченню, зокрема, договори купівлі-продажу, зокрема при придбанні на біржових торгах жй-тлоЇЇбго будинку / квартири/ або його /її/ частини. Вищевказаний садовий будинок нами було придбано в час знаходження у шлюбі, який, [PERSON] заключила з чоловіком, [PERSON], 04 грудня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 498838, виданим Білгород-Дністровським міськвідділом ЗАГС Одеської області 04 лютого 1980 року. Тому, згідно ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України вказане нерухоме майно належало позивачу разом з чоловіком на праві спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи те, що оскільки при укладанні договору купівлі - продажу від 01 березня 2000 року сторонами досягнуті усі істотні умови, і у наступному сторони повністю виконали взяті за договором зобовязання. Крім того, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному Законом. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і виникло повне або часткове виконання договору, однак одна зі сторін ухиляється від його нотаріального виконання, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майно, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Враховуючи вищевикладене та те, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, які підтверджуються письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на житловий будинок є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved