Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою 10 в будинку 39 «а» по вулиці Коцюбинського в місті Чернігові. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], в якій також проживають колишня дружина [PERSON] та донька [PERSON] Зазначає, що з колишньою дружиною добровільно майно не розподілили і виникає спір з приводу визначення місця його проживання в спірній квартирі. Вказує, що квартира приватизована на трьох осіб в рівних частинах, її загальна площа 50,9 кв.м., складається з трьох кімнат площею 12,2 кв.м., 14.6 кв.м. і 24,1 кв.м., а також кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор, передпокій, балкон та лоджія. Оскільки на теперішній час між співвласниками не досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою та оплатою комунальних послуг, просить визначити порядок користування вище вказаною квартирою - виділити йому кімнату площею 14,6 кв.м. з лоджією, а колишній дружині [PERSON] і доньці [PERSON] - кімнати площею 12,2 кв.м. та 24,1 кв.м. з балконом, а кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор та передпокій залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, при викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Запереч\ вав, що в кімнаті площею 14,6 кв.м. було здійснено переобладнання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала, щоб позивачу було виділено в користування кімнату площею 14,6 кв.м.. Зазначила, що в кімнаті площею 14,6 кв.м. було здійснено перебудову - знесено стінку між кімнатою і лоджєю, а на даний час загальна площа вказаної кімнати становить 16,9 кв.м., але перебудова не була узаконена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а отже суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі наявних у ній даних та доказів. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи: технічний паспорт квартири [ADDRESS] (а.с.4-7), свідоцтво про право власності на житло від 27.07.2000 року (а.с.8-9), особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] (а.с.10), свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані і постійно проживають (а.с.8-9,10). Вказана квартира складається з трьох кімнат площею: 12,2 кв.м., 14,6 кв.м, 24,1 кв.м., кухні - площею 8.6 кв.м., ванної кімнати - площею 2,7 кв.м., вбиральні - площею 1,3 кв.м., коридора - площею 4,9 кв.м., передпокою - площею 5,2 кв.м. та обладнана балконом і лоджією (а.с.4-7). Зважаючи, що сторонами фактично досягнуто згоди про виділення в користування [PERSON] - кімнати площею 14,6 кв.м. з лоджією і при цьому не будуть порушені санітарні і технічні норми, права відповідачів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсягу, на підставі ст.ст. 358, 364, 370 ЦК України, ст. 150 ЖК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved