Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Завник просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]року. Заявник посилається на те, що останній час його мати тяжко хворіла, тому він з 1997 року став проживати разом з мамою в квартирі [ADDRESS]. Після смерті матері в 2000 році він фактично прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги, тому що постійно проживав разом з померлою на момент відкриття спадщини, не відмовився від неї, оплатив усі витрати , пов'язані з похоронами матері, по теперішній час сплачує комунальні послуги. Заявник та його представник у судовому засідання заяву підтримали. Представник заінтересованої особи Ялтинської міської ради в судовому засіданні проти заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника , представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У силу ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року), - часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), - при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, той з подружжя, який його пережив, і батьки померлого. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її. Прийнята спадщина визнається приналежною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у керування або володіння спадковим майном протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Суд застосовує норми Цивільного кодексу України 1963 року, оскільки спадщина відкрилася і була прийнята до вступу в силу нового Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS]належала на праві власності по 1/2 частці [PERSON] та [PERSON] (матері померлої), що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 197-ІІІ від 23 квітня 1993 року (а.с. 37), після смерті свої матері [PERSON] стала власницею зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 квітня 2000 року. [INFO] року [PERSON]померла у віці 71 років (а.с. 8). Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 16972349 від 27 жовтня 2008 року після її смерті до Першої Ялтинської державної нотаріальної з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався (а.с. 34). В даний час на спадщину після смерті [PERSON]претендує [PERSON], син померлої. Що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЧЕ № [INFO], де його матерію записана [PERSON](а.с.13) Суд вважає, що спадкове майно після смерті [PERSON] було прийнято [PERSON] як спадкоємцем за законом першої черги у силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на той момент), тому що він фактично вступив у керування та володіння спадковим майном, проживаючи постійно разом з померлою до та після її смерті в наслідуваній квартирі, не відмовився від спадщини, сплачував комунальні послуги, що підтверджується довідками про відсутність заборгованості за сплату комунальних послуг (а.с.38 -42) .Факт постійного проживання [PERSON] разом з померлою матерію, підтверджується також поясненнями свідків у судовому засіданні [PERSON], [PERSON] Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право оформлення спадщини після смерті матері. При таких обставинах, суд вважає, що представлених доказів, що були перевірені і досліджені судом у повному обсязі, досить для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] спадщини, що залишилася після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved