Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Позивачки звернулись до суду 10 листопада 2008 року з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільно збудовану нежитлову будівлю, посилаючись на те, що згідно рішення Лозівської міської ради Харківської області їм було надано дозвіл на виконання будівельних робіт нежитлового приміщення (магазину меблів), розташованого за адресою: [ADDRESS]. На виконання вказаного рішення позивачками протягом 2005-2008 років на власні кошти було збудовано нежитлову будівлю - магазин промислових товарів. При зверненні до Лозівського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію об′єкту нерухомого майна позивачкам було відмовлено, оскільки вищевказане нежитлове приміщення самочинно збудоване. В зв'язку з викладеним позивачки звернулись до суду і просять зареєструвати та визнати за ними право спільної часткової приватної власності на самочинно збудоване нежитлове приміщення (магазину меблів), розташоване за адресою: [ADDRESS], у співвідношенні: за [PERSON]. визнати - 2/5 частини будівлі, за [PERSON] - 3/5 частини вказаної будівлі, без акту вводу в експлуатацію. В судовому засіданні позивачки підтримали вимоги позовної заяви просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, проти задоволення позовних вимог [PERSON]. та [PERSON] не заперечував. Представник третьої особи - Лозівського бюро технічної інвентаризації, проти задоволення позовних вимог [PERSON]. та [PERSON] також не заперечував. Представник третьої особи - Комунального підприємства “Архітектурне бюро м. Лозова”, в судове засідання не з′явився, однак надав листа, в якому проти задоволення позовних вимог [PERSON]. та [PERSON] не заперечував та прохав розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення та думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 05 квітня 2002 року між позивачками та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, жилою площею 31,7 кв.м, літ. «А-1», та земельної ділянки при цьому житловому будинку, розміром 0,0848 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS], викладене підтверджується копією договору купівлі-продажу серії АЕР № 747460, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу. Вказана земельна ділянка передана позивачкам згідно державного акту на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, що підтверджується копією вказаного акту серії Р1 за № 716893. На підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області за № 994 від 28 серпня 2002 року їм було надано дозвіл на зміну цільового призначення частини присадибної земельної ділянки, за вищевказаною адресою, на земельну ділянку для здійснення роздрібної торгівлі та надання комерційних послуг (копія рішення додається). 11 січня 2005 року [PERSON]. та [PERSON]отримали дозвіл на виконання будівельних робіт за № 3 від інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Лозова Харківської області. Крім того, на підставі рішення Лозівської міської ради за № 438 від 27 липня 2007 року їм була надана згода на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення присадибної ділянки на земельну ділянку для будівництва об′єкту торгівлі (магазину промислових товарів). Протягом 2005-2008 років позивачками на власні кошти було проведено будівництво магазину промислових товарі з підвалом. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Лозівським бюро технічної інвентаризації, нежитлові приміщення магазину складаються з приміщень першого поверху №№ 1-11, площею 236,6 кв.м; другого поверху №№ 12-23, площею 217,5 кв.м; приміщення підвалу №№ 24-29, площею 208,2 кв.м; загальна площа нежитлової будівлі магазину літ. «А-2» складає 662,3 кв.м, що підтверджується копією технічного паспорту. Згідно п. 1.9 ДБН 79-92 «Будівлі, що споруджені без проекту та з непогодженими відхиленнями від проекту, вважаються об′єктами самовільної забудови». Відповідно до висновку КП «Архітектурне бюро м. Лозова» місце будівництва об′єктів самочинного будівництва та розташування їх на земельній ділянці задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації вказаної будівлі є, що підтверджується висновком комунального підприємства від 13 жовтня 2008 року. В процесі розгляду даної справи було встановлено, що згідно експертного висновку протипожежного стану магазину продовольчих та промислових товарів від 23 жовтня 2008 року за № 2486 порушень вимог пожежної безпеки не виявлено та він відповідає встановленим протипожежним номам. Крім того, за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи матеріалів щодо відповідності збудованого магазину з реалізації промислових товарів, розташованого за адресою: [ADDRESS], встановлено, що вони відповідають вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і можуть бути використані у заявленій сфері застосування, викладене підтверджується вказаним висновком та протоколом державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23 жовтня 2008 року № 3.2/280-псн. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved