Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, вказавши, що після смерті у січні 1996 року його батька [PERSON] залишилася спадщина, яка складалася з транспортного засобу мотоциклу МТЗ-5\~402-01, державний реєстраційний номер [NUMBER], належного спадкодавцю на праві власності. Заповіт на спадкове майно не складався. Мати позивача - дружина спадкодавця, спадщину не прийняла і на неї не претендує. Позивач, який прийняв спадщину, оскільки після смерті батька постійно користувався мотоциклом, звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте оформити свої спадкові права не може, так як технічний паспорт на транспортний засіб був втрачений за життя батька. У судовому засіданні позивач підтримав позов і просив його задовольнити, пославшись на наведені в ньому обставини. Відповідач, належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, проте надала до суду заяву, у якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення і просила розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи - в.о. завідуючої Первомайської державної нотаріальної контори, належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи, до суду не прибула, проте надала заяву, у якій проти вимог позивача не заперечувала та просила розглянути справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 15 січня 1996 року помер батько позивача [PERSON]. Родинні стосунки підтверджені свідоцтвом про народження, дослідженим у судовому засіданні. Факт смерті зареєстрований Харківським міським відділом РАГС 16 січня 1996 року за № 1119 ( а.с.8). Після його смерті залишилася спадщина, яка складалася з транспортного засобу - мотоциклу МТЗ-5\~402-01, 1988 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], двигун № [NUMBER], рама №Р-707. Право власності та наявність спірного майна підтверджуються копією технічного паспорту серії МД № 601212 від 13 травня 1988 року та звітом про визначення ринкової вартості від 21 травня 2009 року (а.с.9, 10-13). Заповіт на спадкове майно не складався, що підтверджено відповіддю 11 Харківської державної нотаріальної контори 837/0144 від 10 березня 2010 року (а.с. 26). Позивач та відповідач син і дружина спадкодавця і спадкоємці перщої черги за законом в порядку ст. 529 ЦК України (1963р.). Відповідач спадщину не прийняла і на неї не претендує. [PERSON] спадщину прийняв в порядку ст. 549 ЦК України (1963р.), оскільки після смерті батька заволодів і продовжує користуватися транспортним засобом, а отже фактично вступив в управління та володіння ним, проте оформити належним чином права власності не має можливості, оскільки спадкодавець за життя втратив технічний паспорт на мотоцикл. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими і у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи та наданими доказами, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, ст. ст. 529, 549 ЦК України (1963р.), ст. ст. 392, 1216, 1268, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України(2003р.),

Outcome: approved