Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частину житлового будинку у порядку спадкування за законом, посилаючись на, що його брат [PERSON] помер [INFO] року. Він був власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 10.08.2000 року. Разом з ним у спірному будинку проживав та був зареєстрований їх батько [PERSON] Після смерті брата спадкоємцями першої черги стали їх батько та донька брата - [PERSON][INFO] року згідно рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова батько [PERSON] було оголошено померлим. Після вступу рішення в закону силу, він 16 лютого 2008 року звернувся з заявою до 12-ої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на частину житлового будинку після смерті батька, але йому свідоцтво не було видано. Пізніше йому стало відомо, про те, що відповідачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на весь житловий будинок. Він вважає, що це порушує його право на спадщину, так як він має право, як спадкоємець першої черги на частину спадщини і тому вимагає скасувати свідоцтво про право на спадщину і визнати за ним право власності на ту частину спадщини, яка повинна належати йому за законом. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і вважає, що після смерті свого сина [PERSON]їх батько фактично прийняв спадщину, так як на вересень 2007 року він був зареєстрований у спірному будинку, де раніше постійно проживав. Після оголошення батька померлим спадкоємцями першої черги після його смерті є він, та онука[PERSON] - відповідачка по справі [PERSON]і кожен має право на ј частину спадщини. Представник позивача позовні вимоги також підтримав у судовому засіданні у повному обсязі та дав пояснення суду про обставини, викладених вище. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. Житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] раніше належав подружжю[PERSON]. Мати позивача подарувала йому свою частину будинку, яку він потім продав [PERSON] 10.08.2000 року [PERSON] та батько позивача [PERSON]подарували свої частки [PERSON]Після смерті [PERSON]у вересні 2007 року, спадкоємець першої черги - його донька [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори і отримала свідоцтво про право на спадщину. [PERSON]рішенням суду був оголошений померлим [INFO] року, а тому не міг прийняти спадщину після смерті свого сина [PERSON] Підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину немає. Суд, заслухавши показання сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про його смерть, виданого[INFO]р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову[NUMBER]. [PERSON] доводиться позивачу рідним братом. На момент смерті, [PERSON]був власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]., про що свідчить договір дарування від 10 серпня 2000 року, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, а також довідкою з КП « Харківське міськБТІ» від 08.07. 2008 року. Згідно зі ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У даному випадку, після смерті [PERSON], спадкоємцем за законом першої черги була донька спадкодавця - відповідач по справі [PERSON], яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і 19.06.2008 року одержала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченому державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори. Батько позивача - [PERSON] дійсно згідно законодавства відноситься до спадкоємців першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, але рішенням Фрунзенського райсуду м. Харкова від 01 лютого 2008 року на підставі ст. 46 ЦК України, його було оголошено померлим. Цим рішенням встановлено, що [PERSON]був відсутнім за місцем свого постійного проживання та реєстрації понад трьох років, тобто з березня 2004 року. Свідоцтво про смерть [PERSON], було отримано на підставі цього рішення і в свідоцтві вказана дата смерті 12.02.2008 року. Згідно зі ст. 1268 ч.3 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленому ст. 1270 ЦК України, він не заявив, про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкодавцем особисто. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON]на 14.09.2007 року - день смерті спадкодавця - свого сина [PERSON] не проживав з ним постійно за вказаною адресою і цей факт був достовірно встановлений рішенням суду від [INFO] року і тому суд вважає, що він не прийняв спадщину ні фактично, ні юридично. Сам факт його реєстрації не свідчить про прийняття спадщини. Суд не може погодитися з доводами позивача та його представника, що сам факт реєстрації в спірному будинку свідчить про те, що спадкоємець прийняв спадщину, так як в статті про прийняття спадщини йде мова про постійне проживання, а не про реєстрацію. За таких обставин, суд вважає, що нема підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на ј частину спадщини. На підставі викладеного, а також

Outcome: dismissed