Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

10 грудня 2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В,В., [PERSON], [PERSON] до ДП «Нафком Агро» про розірвання договору оренди на земельну частку (пай) по сертифікату. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свої вимоги обґрунто\-вують тим, що 27 лютого 2007р., 06 березня 20007 р., 13 березня 2007 року між позивачами та відповідачем (ДП «Нафком-Агро») було укладено договори оренди земельної частки (паю), які зареєстровані у Розкопанській сільській раді, про що в книзі записів державної реєстрації дого\-ворів оренди вчинено записи. У відповідності до п. 8 статті 110 Цивільного процесуального кодексу України (Підсудність справ за вибором позивача) зазначено, що - Позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Таким чином підсудність ними не порушена. У зв'язку з тим, що позивачами у 2008 року було отримано Державні акти на право власності на земельну ділянку позивачі набули статусу власників земельних ділянок, тобто змінився предмет оренди і наступили істотні зміни умов договору. У зв'язку з тим, що ними отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку, та їх небажання в подальшому здавати в оренду позивачу її земельну ділянку та відповідно до п. 4 договору оренди земельної частки (паю) від 27 лютого 2007 року, 06 березня 2007 року, 13 березня 2007 року в яких зазначено, що спори в разі відсутності взаємної згоди сторін, щодо змін умов цього договору, його дострокове розірвання на вимогу однієї із сторін розглядається судом у встановленому порядку і вони змушені звернутись до суду про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю) від 27 лютого 2007 року, 06 березня 2007 року, 13 березня 2007 року. Представник позивачів [PERSON], позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просять позов задоволь\-нити в повному обсязі оскільки ще при укладанні вищезазначених договорів голова села рекомендував відповідачу укладати договори терміном на 1 (один) рік, оскільки було проплачено виготовлення Державних актів на право власності на земельну ділянку, проте до його рекомендацій не прислухались. Крім цього пропонують стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати в сумі 666 гривень понесеннні з оплатою держмита та ІТЗ. Законний представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача не визнає, пропонує у позові відмовити, обґрунтовуючи це тим, що розрахунки з орендодавцями проводились за користування земельними ділянками щорічно, договори оренди перереєстровані. Укладені договори є дійсними і підстав для розірвання договорів у позивачів не має. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав: Відповідно до п. 2.3. Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого нака\-зом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.01.2000 року № 5, та як вста\-новлено в судовому засіданні згідно договорів оренди земельної частки (паю) від 27 лютого 2007 року, 06 березня 2007 року, 13 березня 2007 року, зазначено, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов'язання сторін припиняє\-ться відповідно до чинного законодавства. Крім цього заміна сертифіката на Державний акт припиняє договір оренди земельної частки (паю); переукладання договору оренди є правом, а не обов'язком власника - це зазначено в ухва\-лі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 28 березня 2007 року. Заміна сертифіката на Державний акт є підставою припинення договору оренди відповідно до п.17 розділу X "Перехідних положень" Земельного кодексу сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відпо\-відно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм дер\-жавних актів на право приватної власності на землю. З огляду на зазначене, з часу отримання орендодавцями державних актів на право приват\-ної власності на землю вони набули статусу власників земельних ділянок, тобто змінився предмет оренди та статус орендодавців, а тому договори слід вважати припиненими. Поло\-ження п.8 розділу X "Перехідних положень" Земельного кодексу та розділу IX "Прикінцевих та перехідних положень" закону "Про оренду землі" щодо переукладення договору оренди земельної частки (паю) не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладення договору оренди. Обґрунтування законного представника відповідача що укладений договір є дійсним, що підстав для розірвання договору у позивачів не має, оскільки не має і порушень не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні і спростовується показами позивачів, законного представника позивачів, чинним законодавством України та матеріалами справи досліджених в судовому засіданні. З приписів ст. 60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. На підставі наведеного та

Outcome: approved