Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Городищенська районна державна адміністрація Черкаської області в особі Голови Органу опіки та піклування [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав на малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач [PERSON], [INFO], жителька с. Дирдин, Городищенського району Черкаської області, являється матірю-одиначкою малолітнього [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває в Черкаському обласному спеціалізованому Будинку дитини на повному державному утриманні, куди поступив відповідно до розпорядження голови Городищенської РДА Черкаської області від 24.01.2009р. №33 «Про направлення малолітнього [PERSON] до Черкаського обласного Будинку дитини» та письмової заяви матері про тимчасове влаштування дитини до державного закладу у звязку з тяжким матеріальним становищем, на повне державне утримання. Мати дитини [PERSON], відповідач по справі, протягом року хлопчика відвідувала рідко, здоровям не цікавиться, участі в утриманні та вихованні сина не приймає, не проявляє материнської турботи та піклуванням, що підтверджується листом Черкаського обласного спеціалізованого Будинку дитини. За час перебування дитини в державному закладі, матірю не створено елементарних умов для повернення дитини додому: в будинку антисанітарія, паливо, продукти харчування та засоби для існування відсутні. 24.11.2009р. [PERSON], відповідач по справі, звернулася до органу опіки та піклування Городищенської РДА Черкаської області із проханням щодо визначення правового статусу її малолітнього сина. З метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, звернулися до суду, і просять позбавити батьківських прав гр. [PERSON] на малолітнього сина [PERSON], та стягнути аліменти на його утримання в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задоволити, вказавши, що по місцю проживання відповідач [PERSON] характеризується з негативної сторони, ніде не працює, власного житла (будинку) та земельної ділянки немає, умови проживання незадовільні, проживає за рахунок випадкових заробітків, не має змоги виховувати та утримувати малолітню дитину, а також ухиляється від виконання батьківських обовязків по відношенню до сина, останній не отримує з боку матері ні уваги, ні виховання, ні матеріального забезпечення. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує та визнає його, а також те, що вона, на даний час, не в змозі виконувати батьківські обовязки щодо утримання та виховання своєї малолітньої дитини, бо немає належних умов для життя, харчування та розвитку сина, її сімя постійно перебуває під соціальним супроводом, щодо двох своїх дітей вже позбавлена батьківських прав, сама постійно недоїдає, має поганий одяг, має вади із здоровям, що негативно вплине на виховання сина [PERSON], і просить суд при вирішенні позову по суті заявлених вимог врахувати те, що вона не працює, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Заслухавши представника позивача, відповідача, думку представника Городищенської районної прокуратури Черкаської області, що підтримав позовні вимоги та дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, і один із видів відповідальності, передбачений ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав. Крім того, ст. ст. 180, 181 СК України зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття і вразі неможливості визначити спосіб виконання останніми даного обовязку, за рішенням суду присуджуються кошти на утримання дитини (аліменти) в розмірі та з врахуванням обставин, передбачених ст. ст. 183, 182 СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], проживаюча в [INFO], є матірю малолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий після народження був поміщений до Черкаського обласного спеціалізованого Будинку дитини за клопотанням відповідача та на підставі розпорядження голови Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, де і перебуває до даного часу. За цей час відповідач хлопчика відвідувала рідко, фактично не проявляючи материнської турботи та піклування, як і не створила умов щодо повернення дитини додому, в будинку де проживає [PERSON] антисанітарія, відсутні продукти харчування та інші засоби необхідні для розвитку, виховання малолітньої дитини, ніде не працює, враховуючи це відповідач [PERSON] звернулася із заявою до органу опіки та піклування про визначення правового статусу дитини, так як термін перебування у державному закладі закінчується, а можливість повернення сина до матері відсутній. Позов підтверджується: свідоцтвом про народження дитини, заявою відповідача на тимчасове влаштування дитини в Будинок дитини від 12.01.2009р., розпорядженням голови Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області за №33 від 24.01.2009р. «Про направлення малолітнього [PERSON], [INFO] до Черкаського обласного Будинку дитини», листом Головного лікаря Черкаського обласного спеціалізованого Будинку дитини від 03.12.2009р. за №1114, актом обстеження житлово-побутових умов сімї відповідача, довідкою Дирдинської сільської ради, висновком органу опіки та піклування Городищенської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]Б, заявою відповідача щодо визначення правового статусу дитини від 24.11.2009р.. На підставі викладеного та

Outcome: approved