overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.06.1996 року. Від даного шлюбу у них народилася донька терешпольська [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти живуть разом з нею, її одній важко забезпечити їх усім необхідним. Тому вона змушена звернутись з вказаним позовом і просить стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить змінити свої позовні вимоги і стягнути по 250 гривень на утримання дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти сплати 250 грн. щомісячно на кожну дитину . Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд має право ухвалити у попередньому судовому засіданні судове рішення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3) видно, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтв про народження (а.с.4,5) судом встановлено, що батьком [PERSON] та [PERSON]. являється [PERSON]. Із довідки (а.с.2) виданої Багринівською сільською радою, судом встановлено, що діти знаходяться на утримані позивачки. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним задовільнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі розміром по 250 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу укладеного між ним та відповідачкою 10 жовтня 1992 року, зареєстрованого у виконкомі Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, актовий запис № 13. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося, останні два роки відповідачка зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей, не веде господарство, в стані алкогольного спяніння вчиняє сварки та скандали. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сімї неможливо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Крістіну, 26 травня [INFO] та доньку [PERSON], 13 березня 2001 року народження. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задоволити. Відповідач про судове засідання повідомлялася, не зявилася до суду повторно, суд у відповідності до ст.77 4.2 ЦПК України розглянув справу у її відсутності. Зі згоди позивача суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановлениям заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 10 жовтня '992 року, зареєстрований у виконкомі Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, актовий запис № 13. З доводів позивача вбачається, що сімейне життя не склалося, проживання сторін та збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер. У відповідності з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач 29.01.2010 року звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 08.04.2006 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося, сімя фактично розпалася. У них зовсім різні погляди на сімейне життя. Переконалася, що є зовсім різними людьми, фактично шлюбні відносини між ними припинилися. На даний час проживають окремо. Відповідач працює, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх обовязків. Прохає суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення почати з дня звернення до суду. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON] (до укладення шлюбу - Ротарь) [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, підтвердженням чого є свідоцтво про одруження від 08 квітня 2006 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 032881 від 04 травня 2006 року [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Отже, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та на майно, яке їм належить, але на яке відсутні правовстановлюючі документи. У своїй позовній заяві позивачі вказують, що їхні батьки придбали домоволодіння в с. Краснознаменка по вул. Дзержинського,37, в якому вони всі проживали та на час ліквідації колгоспного двору отримали у власність по 1/5 частині. 27 липня 2000 року померла мати. Після її смерті спадщину прийняв батько та [PERSON] та [PERSON] 1 жовтня 2005 року помер батько. Після його смерті вони прийняли спадщину. На даний час вони вирішили оформити спадкове майно, але виявилося, що на будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи. Тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання сторони та третя особа не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 1979 року. Позивачі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.В., [PERSON], та [PERSON] є рідними дітьми нині померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно довідки виконкому Краснознаменської сільради, будинковолодіння в с.Краснознаменка по вул. Дзержинського,37, згідно негосподарської книги №3, особовий рахунок № 237 станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору. Членами даного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON]- дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, в рівних долях. 27 липня 2000 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняли чоловік [PERSON], син - [PERSON] та дочка - [PERSON], що підтверджується довідкою Краснознаменської сільської ради, згідно якої вбачається, що вони на час смерті проживали разом з спадкодавцем. 1 жовтня 2005 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той із подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності померлому права власності на майно, стверджує, що 15 квітня 1994 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з 1\\4 частки житлового будинку «А» загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд, а саме: веранда - а, навіс а-1, гараж - Б, літня кухня - В, сарай В-1, гараж - Г, сарай - Д, погріб - Д/під, колодязь - К, огорожа - 1-4, які розташовані в с. Яланець, Бершадського району Вінницької області, вул. Шевченка, №21. [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, але оформити своє право на спадщину не має можливості, оскільки померла при житті не оформила та не зареєструвала право власності на належну їй частку житлового будинку. Вирішення даного питання можливе тільки в судовому порядку тому вона просить постановити рішення, яким встановити факт, що померла 15 квітня 1994 року [PERSON], при житті набула право приватної власності на 1\\4 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в с. Яланець, Бершадського району Вінницької області, вул. Шевченка, №21. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення із слідуючих підстав: [PERSON] при житті не оформила та не зареєструвала право власності на належну їй частку житлового будинку, що розташований в с. Яланець, Бершадського району Вінницької області, вул. Шевченка, №21. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Дані правовідносини регулюються ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах незаборонених законом. Стаття 256 ч.2 ЦПК України визначає, що судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] претендує на майно померлої, але реалізувати своє право на прийняття спадщини не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розподіл майна подружжя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала і суду пояснив, що з 1994 по 2009 р. вона з відповідачем проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання вони вели спільне господарство. У них є донька Ксенія 18.01.1995 р. факт батьківства [PERSON] був встановлений РАГС. В період сумісного проживання за сумісні кошти 9.04.2003 р. на імя [PERSON] була придбана квартира № 24 по вул. Паркова -29. Просить розділити спірну квартиру визнавши за нею ? частину, а іншу частину виділити відповідачу. Також просить стягнути з [PERSON] на її користь понесенні судові витрати. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що в 2003 р. він придбав квартиру № 24 по вул. Паркова -29 за свої власні кошти взявши кредит. На той час він вже не спілкувався з позивачкою а мав намір жити з другою жінкою - [PERSON]. Жив він у батьків позивачки коли народилась донька. Зареєстрований був у них з 2000 по 2004 рік. В позові просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог треба відмовити з ступних підстав. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 9.04.2003 р. [PERSON] є власником квартири № 24 по вул. Паркова -29. /а.с.11/ Як вбачається з договору на відкриття та ведення поточного рахунку в іноземній валюті від 12.05.2003 р. [PERSON] «Укрсоцбанк» надав кредит в валюті./ а. с.26-27/ Свідок [PERSON] показав, що він кум позивачки і відповідача. Знає, що вони жили разом з 1994 р. без реєстрації шлюбу. В 2003 р. придбали квартиру за 3000 доларів. Свідок [PERSON] пояснила, що вона сестра позивачки. За сумісні гроші вони придбали квартиру № 24 по вул. Паркова 29 на [PERSON]. В 2006 році вони в ній робили ремонт. Свідок [PERSON] показала, що Трофимов її знайомий. Знає, що в 2003 р. він брав кредит і купив квартиру по вул. Паркова 29/24. Він планував жити в цій квартирі з нею. Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за цей час спільного проживання, належить ім. на праві спільної сумісної власності… В судовому засіданні факт проживання позивача і відповідача однією сімєю не був встановлений. Таким чином позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Сторони перебували в шлюбі до 14 листопада 1996 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 700 гривень щомісяця, оскільки він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина, однак вважає, що сума, яку просить стягувати позивачка, є значною для нього, оскільки він страждає на хронічне захворювання, є інвалідом 1 групи та не працює. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони по справі- є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO], та відповідно до ст. 180 СК України зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є інвалідом першої групи, не працює. Розмір державної допомоги, яку він отримує у зв'язку із інвалідністю становить 887 грн. Доказів того, що відповідач має інші прибутки суду не було надано. Враховуючи вищезазначене, суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина по 150 грн. щомісячно. При встановленні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища сторін, враховуючи ту обставину, що обов'язок щодо утримання дитини покладається на сторін рівною мірою. У відповідності до ч.З ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан відповідача, звільняє його від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

26.01.2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом про збільшення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 1/6 до ? усіх видів заробітку, вказуючи на те, що згідно рішення Балаклійського районного суду від 26.11.04 року він сплачує аліменти на утримання їх доньки в розмірі 1\\6 частини заробітку. В даний час відповідач припинив сплачувати аліменти на свого сина від першого шлюбу. Його матеріальне положення улучшилося. В судове засідання позивачка надала заяву, згідно якої підтримала свої позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву, згідно якої позов визнав, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. e="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове&nbsp;рішення в порядку,&nbsp;встановленому ст.174&nbsp;цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачуває аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частина усіх видів заробітку. Також останній припинив сплачувати аліменти на утримання свого сина від першого шлюбу. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі ;зміни&nbsp;матеріального чи&nbsp;сімейного стану. pan>

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

21.01.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією в сумі 2843,64 грн. посилаючись на те, що за період з 01.11.2008 року по 01.01.2010 року вона вносила плату за надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого станом на 01.01.2010 року утворилась заборгованість на вказану суму. В судове засідання представник позивача надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.&nbsp;224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. t;">Відповідно до ;ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ont-size:11pt;">Згідно ;ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], яка мешкає за адресою: м.Балаклія Харківської області, майд.Ростовцева[ADDRESS], є абонентом КП БРР Балаклійські теплові мережі, на її імя відкрито особистий рахунок № 2465, користується послугами з теплопостачання, однак абонентську плату вносить несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості станом на 01.01.2010 року в сумі 2843,64 грн., яка підтверджується копією особистого рахунку (а.с.3). Roman;tag3:11pt;">У&nbsp;відповідності до ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги повинна вноситися квартиронаймачем своєчасно. Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги КП БРР Балаклійські теплові мережі обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На&nbsp;підставі&nbsp;викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 0.0. звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі % частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, пославшись на ту обставит, що відповідач їй матеріально не допомагає, працювати вона на даний час не може, оскільки здійснює догляд за малолітньої дитиною, яка не досягла трирічного віку. Тому просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечив, пославшись на незначний розмір заробітної плати, а також на ту обставину, що він вже сплачує позивачу аліменти на утримання дочки - [PERSON]. В задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 липня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дружині не надає. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, сплату відповідачем аліментів на утримання дитини у розмірі % частини його заробітку (доходу), матеріальний стан сторін по справі. Крім того, судом враховано обставини, передбачені ст.80 СК України. Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Чинним законодавством не передбачено можливості звільнення чоловіка від утримання дру жини до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно матеріалів справи відповідач працює, одержує стабільний заробіток. Су д звертає у ваг1, на тс. що відповідач є особою працездатного віку. Чинним законодавством не передбачено можливості звільнення особи від обов'язку утримувати дитину або дружину у зв'язку з відсутністю або незначним розміром заробітку. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. Проте, розмір аліментів, що позивач просить стягнути на її користь є дещо перевищеним, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу). Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито у розмірі 51 гри., від сплати якого звільнений позивач та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 120 гри. - на користь ТУ ДСА України в Полтавській області.

Outcome: partial