Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про визнання права власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.01.1972 по теперішній час. За час спільного подружнього життя у 1985 році позивачка разом з відповідачем [PERSON] за спільні кошти побудували садовий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний садовий будинок у 2004 році було зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Земельна ділянка площею 0,05 га на якій збудовано спірний садовий будинок приватизована на ім`я відповідача на підставі рішення виконкому Рожнівської сільської ради від 15.08.1997 року за №245, Державний акт на право приватної власності на землю від 04.09.1997 року зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1027. Даний садовий будинок їхня сім`я використовує як дачу, земельну ділянку біля будинку обробляють протягом 25 років, тому вважає, що садовий будинок є спільною сумісною власністю, проте відповідач [PERSON] має намір продати садовий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований. Посилаючись на викладене позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину садового будинку [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,05 га за вказаною адресою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили суд про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що з 1972 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON] , від шлюбу мають двох дітей. За період роботи на заводі «Торгмаш» ним було отримано трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Місце для гаражу в гаражному кооперативі «Південний - 2» та земельну ділянку в садовому товаристві «Кооператор» в с. Рожни Броварського району Київської області. На даний час у зазначеній квартирі зареєстровані та проживають він, його дружина [PERSON] - позивачка в справі та син [PERSON] . Син [PERSON] разом з позивачкою [PERSON] умовили відповідача надати дозвіл на продаж гаражу, який був у його власності, за який обіцяли повернути половину суми його вартості, однак відчуживши гараж за 18 000 доларів США, відповідачу повернули лише 1000 грн. Крім того, позивачка [PERSON] разом з сином [PERSON] з метою розпорядження всім належним відповідачу [PERSON] майном заволоділи правовстановлюючими документами. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував та пояснив, що садовий будинок [ADDRESS] відповідач [PERSON] збудував одноособово, власними зусиллями та за допомогою членів СТ «Кооператор», адміністрації Броварського експериментального заводу торгового машинобудування та за матеріальною допомогою його сестри [PERSON] . Спірна земельна ділянка була надана відповідачу безоплатно із земель державної власності, про що свідчить акт про виділення землі в натурі в постійне користування Броварському заводу «ТОРГМАШ» в розмірі 3,5 га із земель радгоспу «Літківський»1980 року, рішення виконкому Київської обласної ради народних депутатів №160 від 17.08.1980 року, статут товариства «Кооператор», членська книжка садовода від 14.03.1983 року. На даний час зазначена земельна ділянка знаходиться в приватній власності відповідача [PERSON] , тому є неподільною. Посилаючись на викладене, просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона працювала разом з відповідачем [PERSON] на заводі «Торгмаш», у 1980 роках [PERSON] було виділено земельну ділянку в садовому товаристві «Трудовик» , розташовану в с. Рожни Броварського району Київської області. У будівництві садового будинку за вказаною адресою відповідачу [PERSON] допомагали друзі, співробітники, позивачка теж приїздила на дачу. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона являється сестрою відповідача в справі. Земельна ділянка під будівництво садового будинку надалась [PERSON] від його роботи, він є власником земельної ділянки і садового будинку в с. Рожни Броварського району Київської області. Позивачка [PERSON] ніколи не цікавилась даною землею і садовим будинком, не доглядала за ним, знущалась з відповідача, а наданий час має намір продати земельну ділянку біля садового будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він являється сусідом відповідача [PERSON] по садовому будинку в садовому товаристві «Кооператор» масиву садових товариств «Трудовик» в с. Рожни Броварського району Київської області. Пояснив, що протягом 13-ти років він має садовий будинок за вказаною адресою, протягом цього часу відповідач [PERSON] самостійно обробляє земельну ділянку, доглядає за будинком, позивачку [PERSON] бачив лише декілька раз. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він являється сином позивачки [PERSON] і відповідача [PERSON] . Пояснив, що земельна ділянка в садовому товаристві «Кооператор» масиву садових товариств «Трудовик» в с. Рожни була виділена на двох, будівництво садового будинку проводилось за сімейний бюджет, проте [PERSON] чинив перешкоди позивачці щодо користування садовим будинком і земельною ділянкою біля нього, забирав ключі, а на даний час має намір продати садовий будинок. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за ас шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення, домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у 1972 році, від спільного подружнього життя мають двох синів. У 1985 році за час спільного подружнього життя позивачка [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] за спільні кошти побудували садовий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний садовий будинок у 2004 році було зареєстровано за відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.11.2004 року (а.с.8). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 04.09.1997 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1027, земельна ділянка площею 0,05 га на якій збудовано садовий будинок приватизована на ім`я відповідача [PERSON] на підставі рішення виконкому Рожнівської сільської ради від 15.08.1997 року за №245 (а.с.7). Оскільки спірний будинок був збудований під час шлюбу, суд приходить до обґрунтованого висновку, що незалежно від того, хто із подружжя зареєстрований його власником, він є спільною сумісною власністю подружжя, тому позов в частині визнання права власності на 1/2 частину садового будинку за позивачкою підлягає задоволенню. Також спільним майном подружжя є вказана земельна ділянка, в зв`язку з чим позов про визнання права власності за позивачкою на 1/2 частину земельної ділянки підлягає задоволенню.

Outcome: approved