Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

16 грудня 2009 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 лютого 1995 року. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON]. [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. Позивач також зазначає, що не дивлячись на те, що відповідач має стабільний заробіток відповідач має забезпечувати дитину, для організації її побуту потрібні кошти, яких не вистачає, не має матеріальної можливості користуватися закладами культури. Для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дитини потрібні кошти, яких не вистачає. З урахування наведеного, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27 серпня 2013 року. Позивач позов підтримав, про що надав заяву. Відповідач проти позову не заперечує, що підтвердив своєю заявою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підставі ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтво про одруження від 04 лютого 1995 року (а.с.5). Сторони мають неповнолітню дитину. Це підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ЖД № 046037 виконкому Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області 14 вересня 1995 року. Відповідач не спростував, що він матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов'язана це робити відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. Довідкою виданою головою Петрівської селищної ради № 1932 від 07.12.2009 року підтверджено, що [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю - [PERSON] в [ADDRESS]. У відповідності зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за один неоподаткований мінімум доходів громадян. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007р.", відповідно до якого з 01 жовтня 2007р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 604 грн. Тобто це є той мінімум, який дитина повинна отримувати для свого прожиття. Тому саме цей розмір аліментів має сплачувати відповідач на користь позивачки на утримання дитини. Обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10. 60 ЦПК України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини -[PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27 серпня 2013 року. Згідно ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць

Outcome: approved