Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач у поданій до суду позовній заяві просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її діда [PERSON], який помер 8.09.2000 року, та після смерті її матері [PERSON], яка померла 05.02.2007 року, посилаючись на те, що її дід [PERSON] за своє життя все своє майно передав за заповітом її матері [PERSON], яка була дружиною [PERSON], який також помер 12.05.1994 року. Спадкове майно складається із 3Л частин: жилого будинку, розташованого в с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області, земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Колос» с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області, розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах, та грошових заощаджень, які знаходяться у філії Шепетівського відділення № 231 ВАТ „ Ощадбанк". Все своє життя позивач проживала разом із дідом і матір'ю у вищевказаному будинку, доглянула їх, поховала. Оскільки спадок вона фактично прийняла, а інші спадкоємці відмовилися від своєї частки в спадщині на її користь, просить визнати за нею право власності на все спадкове майно, яке залишилося після смерті її діда та матері. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і пояснила, що, як спадкоємиця по закону після смерті свого батька, [PERSON], який помер 12.05.1994 року, після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 5.02.2007 року, та її діда [PERSON], який помер 10.02.2000 року, вона має право на спадщину, оскільки всі інші спадкоємці відмовилися від своєї частки в спадщині на її користь. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є дітьми [PERSON], в попередньому судовому засіданні позов визнали, в своїх письмових заявах просили визнати право власності на спадкове майно за їх племінницею, як є позивачем по справі - Косар (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.В. Представник Чотирбоківської сільської ради та третя особа - філія Шепетівського відділення № 231 ВАТ „ Ощадбанк" не заперечували у задоволенні вимог позивача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов позивача [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 5.02.2007 року померла мати позивача [PERSON], на ім'я якої, дідом позивача [PERSON], був складений заповіт від 10.02.2000 року, реєстр № 8, посвідчений секретарем Чотирбоківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, відповідно до якого, [PERSON] заповів все своє майно на невістку [PERSON] Сам [PERSON] помер 8.09.2000 року. Однак його невістка [PERSON], фактично прийняв спадщину, не встигла її переоформити на своє ім'я, оскільки захворіла і померла. Батько позивача, який був сином [PERSON], [PERSON] помер 12.05.1994 року. Після його смерті відкрилась спадщина на його ? частину в будинковолодінні № 85-а по вул. Терешкової в с. Чотирбоки Шепетівського району, в якому останній проживав із своєю сім'єю і батьками. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20.06.1991 року, зареєстрованим виконкомом Шепетівської районної Ради народних депутатів, будинок за вищевказаною адресою належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Позивач [PERSON], як дочка [PERSON], прийняла належну останньому, як члену колгоспного двору по закону, ? частину жилого будинку за вищевказаною адресою. Наведене підтверджується тим , що при визнанні права власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося на дату введення в дію Закону України «Про власність» (15.04.1991 року) суд взяв до уваги, що таке право мають члени двору, котрі на цю дату не втратили право на частку в зазначеному майні відповідно до чинної на той час ст.126 ЦК України ( в редакції 1963 р.). їхнє право на це майно визначається на підставі законодавства, що було чинним на відповідний час( зокрема, частка в майні двору колишнього його члена - за правилами ст.. 123 ЦК України (в редакції 1963 р.), а саме: що частка члена колгоспного двору визначається, виходячи із рівності всіх членів двору, зокрема неповнолітніх та непрацездатних. Оскільки батько позивача [PERSON] помер у 1994 році, а її дід [PERSON] помер у 2000 році, які були членами колгоспного двору, то частка на майно при відкриті спадщини після смерті останніх по закону повинно було перейти до позивача і її матері [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 7.02.2002 року, реєстр № 198, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської державної районної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 8 вересня 2000 року, є в ? частині майна останнього його онука [PERSON] ( Косар), спадкове майно складається із жилого будинку з належними надвірними будинками, що знаходиться в с. Чотирбоки Шепетівського району по вул. Терешкової, № 85- А, права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян Колос" с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області, розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі ( на місцевості), яке належало померлому на підставі сертифікату серії ХМ № 079809, виданого Шепетівською районною державною адміністрацією 2 грудня 1996 року, та грошового внеску з нарахованими процентами, грошовою компенсацією та індексацією, що зберігається в філії Шепетівського відділення ВАТ „ Ощадбанк". На ? вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Як вбачається із матеріалів справи, право власності на ? частини спадкового майна повинно було за заповітом перейти до матері позивача, яка фактично спадок прийняла, однак не встигла оформити, захворіла і померла. При таких обставинах відповідно до ст. 1276 ЦК України в порядку спадкової трансмісії спадщина від діда позивача [PERSON] повинна перейти до його онуки [PERSON] До участі у справі в якості відповідачів залучені діти спадкодавця [PERSON]- [PERSON], [PERSON], [PERSON] 1.1., племінницею яких, є позивач. Однак останні спір про своє право на спадщину в суді не порушили і відмовились від своїх часток, право на які вони мали б довести в судовому засіданні. А тому, суд вважає, що відповідно до вимог ст.ст. 1273,1275 права і інтереси останніх не порушуються і їх відмова може бути прийнята судом. Після смерті спадкодавців: діда позивача [PERSON] та її матері [PERSON], позивач прийняла спадщину і вступила в управління спадковим майном. Однак своєчасно із-за сімейних обставин не змогла оформити спадщину, і тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Наведене підтверджується довідкою Чотирбоківської сільської ради від 2.12.2009 №766 року. Пояснення позивача і наявні у справі докази свідчать про те, що позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та вступила у розпорядження спадковим майном. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду „ Про практику розгляду справ про спадкування" від 24 червня 1983 року із змінами та доповненнями, передбачений шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. На підставі вищезазначеного. [PERSON], як спадкоємиця після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1223 ЦК України має право спадкувати спадкове майно, яке залишилося після смерті останнього - земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 079809, виданого Шепетівською районною державною адміністрацією 2 грудня 1996 року на право на земельну частку (пай), на будинковолодіння та на грошові кошти, які зберігаються у банку. На підставі ст.ст. 1220- 1223,1276 ЦК України,

Outcome: approved