Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Татарбунарського відділення ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про витребування грошового внеску, посилаючись на наступні обставини. 06.08.2008 року позивач передав на депозит відповідачу грошові кошти в сумі 75819 грн. по внеску «Премія для пенсіонерів» терміном на 366 днів. У підтвердження цього між сторонами по справі був укладений договір, згідно якого протягом його дії відповідач нараховує відсотки за користування грошовими коштами. У разі витребування внеску достроково відсотки не нараховуються. На початку листопада 2008 року у зв'язку з крайньою необхідністю [PERSON] звернувся до керівництва банку з проханням повернути йому грошовий внесок, але отримав відмову з посиланням не виникнення обставин непереборної сили, які не залежать від волі банку, а саме: на Постанову Правління Національного банку України №319 від 11.10.2008 року «Про додаткові заходи щодо діяльності банків», яка, вважає позивач, не може розцінюватись як непереборна сила. У зв'язку з тим, що дії відповідача [PERSON] вважає неправомірними, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що згідно п.2 Постанови Правління НБУ від 04.12.2008 року №413 «Про окремі питання діяльності банків» банки зобов'язані уживати антикризові заходи, в тому числі з метою недопущення дострокового повернення коштів, розміщених вкладниками. З цих підстав позивачеві депозитний вклад достроковому поверненню не підлягає. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.1 ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами по справі був укладений договір №263571321582 на вклад «Премія для пенсіонерів» від 06.08.2008 року (а.с.3), згідно якого позивач передає, а Банк приймає на вказаний вклад грошові кошти (гривні) строком на 366 днів зі сплатою відсотків по вкладу в залежності від суми, зарахованої на вклад. Днем закінчення строку вкладу є 07.08.2009 року. Суд вважає, що позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, передавши відповідачу грошові кошти загальною сумою 75819 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.8,9,10,11). Згідно листа, адресованого позивачу відповідачем, [PERSON] відмовлено у достроковому поверненні вкладу з посиланням на настання обставин непереборної сили, які не залежать від волі Банку (згадується Постанова Правління НБУ, про яку зазначалось вище). Згідно п.2.5 вказаної Постанови банки зобов'язані виконувати свої зобов'язання за всіма типами договорів із залучення коштів у будь-якій валюті лише в разі настання строку завершення зобов'язань, незалежно від категорії контрагентів (а.с.3). У судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив вимоги договору, не повернувши на вимогу вкладника його внесок, чим порушив його право на дострокове повернення вкладу. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про поважність причини неповернення депозитного вкладу достроково згідно п.2 Постанови Правління НБУ від 04.12.2008 року №413 «Про окремі питання діяльності банків», оскільки вказані ним мотиви неповернення коштів позивачу протирічать Цивільному законодавству України та умовам договору, який укладений між сторонами по справі 06.08.2008 року. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Татарбунарського відділення ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про витребування грошового внеску мають бути задоволені, як такі, що відповідають вимогам закону.

Outcome: approved