overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

У листопаді 2009 року ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню за період з 01.10.2008 року по 01.07.2009 року у сумі 1453,98 грн., а також про стягнення з відповідача на користь ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. (а.с.1). Також просить стягнути з відповідача на користь держави держмито, оскільки відповідно до рішення Бердянської міської ради №4 від 03.02.2009 року позивач звільнений від сплати державного мита. У судовому засіданні представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог до 1209,04 грн. у звязку з частковим погашенням боргу відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином через опублікування оголошення у пресі («Запорізька правда» №20 від 09.02.2010 року), причину неявки суду не повідомила, не подала заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст.ст.67, 68 ЖК України та ст.815 ЦК України, наймач житлового приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (теплопостачання, газ, електроенергію та інше), плата за які стягуються понад плату за житло. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.4). Опалювальна площа квартири складає 49,40 м2, пільгами не користується. Особовий рахунок відкрито на його імя. Заборгованість з оплати за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2008 року по 01.07.2009 року станом на 23.03.2010р. становить 1209,04 грн, що підтверджується довідкою про заборгованість, копією особового рахунку (а.с.5,6) та розрахунком заборгованості, наданим у судове засідання. В порушення зазначених вище вимог чинного законодавства відповідач щомісяця в повному обсязі плату за послуги з теплопостачання не вносила. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за теплопостачання і позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 30,00 грн., а також на користь держави судовий збір 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

У листопаді 2009 року ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню за період з 01.11.2007 року по 01.07.2009 року у сумі 1129,04 грн., а також про стягнення з відповідача на користь ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. (а.с.1). Також просить стягнути з відповідача на користь держави держмито, оскільки відповідно до рішення Бердянської міської ради №4 від 03.02.2009 року позивач звільнений від сплати державного мита. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлена належним чином через опублікування оголошення у пресі («Запорізька правда» №20 від 09.02.2010 року), причину неявки суду не повідомила, не подала заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст.ст.67, 68 ЖК України та ст.815 ЦК України, наймач житлового приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (теплопостачання, газ, електроенергію та інше), плата за які стягуються понад плату за житло. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO] (а.с.4). Опалювальна площа квартири складає 33.60 м2, пільгами не користується. Особовий рахунок відкрито на її ім'я. Заборгованість з оплати за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2007 року по 01.07.2009 року становить 1129,04 грн, що підтверджується довідкою про заборгованість та копією особового рахунку (а.с.5,6). В порушення зазначених вище вимог чинного законодавства відповідач щомісяця в повному обсязі плату за послуги з теплопостачання не вносила. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за теплопостачання і позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 30,00 грн., а також на користь держави судовий збір 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

У листопаді 2009 року ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню за період з 01.01.2007 року по 01.07.2009 року у сумі 604,67грн., а також про стягнення з відповідача на користь ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. (а.с.1). Також просить стягнути з відповідача на користь держави держмито, оскільки відповідно до рішення Бердянської міської ради №4 від 03.02.2009 року позивач звільнений від сплати державного мита. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином через опублікування оголошення у пресі («Запорізька правда» №20 від 09.02.2010 року), причину неявки суду не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст.ст.67, 68 ЖК України та ст.815 ЦК України, наймач житлового приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (теплопостачання, газ, електроенергію та інше), плата за які стягуються понад плату за житло. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.4). Опалювальна площа квартири складає 35,86 м2, пільгами не користується. Особовий рахунок відкрито на його ім'я. 12.01.2007р. позивач та відповідач уклали договір про надання послуг з централізованого опалення. А до цього, 14.10.2006р. відповідач уклав договір на реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, відповідно до якого зобов'язувався здійснити погашення заборгованості за спожиту теплову енергію за станом на 01.10.2006р. у сумі 333,72 грн. до 31.03.2006р. Відповідач умови договору про надання послуг з централізованого опалення належним чином не виконує, щомісячно плату за теплову енергію не вносить, внаслідок чого має заборгованість з оплати за послуги з теплопостачання за період з 01.12.2007 року по 01.07.2009 року яка становить 604,67 грн, що підтверджується довідкою про заборгованість та копією особового рахунку (а.с.5,6). В порушення зазначених вище вимог чинного законодавства відповідач щомісяця в повному обсязі плату за послуги з теплопостачання не вносила. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за теплопостачання і позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 30,00 грн., а також на користь держави судовий збір 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку розміром 4,28 га, яка розташована на території Ширяївської селищної ради Одеської області, яка посвідчена державним актом на землю серії РІ № 457440, зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1917, виданим 12.02.2002 року, на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Ширяївської селищної ради від 02.11.2001 року за № 261 на імя [PERSON], який помер 08.05.2009 року та зобовязати Ширяївську районну державну адміністрацію видати на її імя державний акт на право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, на тій підставі, що нею було втрачено Державний акт на землю і державний нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини. До судового засідання позивач надала письмову заяву з клопотанням справу розглянути за її відсутності та заявлені вимоги просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, надіслав телеграму з клопотанням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються: копіями: паспорту (а.с. 13); довідок відділу земельних ресурсів (а.с.9, 10); заповіту (а.с.7), свідоцтва про одруження (а.с. 12); свідоцтва про смерть (а.с.6); довідки с\\р (а.с. 15); свідоцтва про народження (а.с.11); оголошення в газеті; відповіді державного нотаріуса (а.с. 17); квитанцій про сплату державного мита та ІТЗ судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» (далі Товариство) звернулося в суд з позовом до відповідачів та просить: -«Стягнути солідарно з Відповідача 1 [PERSON] та Відповідача 2 [PERSON] на користь Позивача ТОВ»Колекторське Агентство «Фактор» заборгованість за кредитом в сумі 38641,20 грн.(14 375,00 грн.-тіло кредиту,9 775,75 грн.-відсотки, 14490.45 грн.-пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків),3 86,42 грн.-витрати по сплаті державного мита,та 120,00 фн.-витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу,а всього разом- 39 147,62 грн..» Свої вимоги мотивує тим,що по згідно Кредитного договору за №07-733/07-ШД від 25.07.2007р.(далі- Договір),укладеного між [PERSON]та ВАТ»Банк»Фінанси та Кредит» (далі- Кредитор),останнє надало кредит в сумі 15000-00 фн.строком по 24.07.2009р.зі щомісячною сплатою коштів. Поручителем по зобов»язанням перед Кредитором є [PERSON]. Згідно Договору за №1 від 25.12.2008р.,Кредитор відступив свої права вимоги Товариству. Умови Договору відповідачі належним чином не виконують,а тому Товариство вимушене звернутися до суду за захистом своїх інтересів. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача-Анікеєва К.В. надійшла заява,в якій він позовні вимоги підтримавша винятком стягнення пені, та просить постановити заочне рішення (а.с.37). Відповідачі також не з»явилися в судове засідання,призначене на 19.01.2010р.,причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 02.08.2003 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] На даний момент відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач інших дітей не має, утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 11). Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003 року (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач інших дітей не має утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку, що відповідач має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану відповідача, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 07 червня 2008року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Причиною для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, несумісність характерів. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені шість місяців тому. Спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. У судовому засіданні позивачка підтримала позивні вимоги та просила шлюб розірвати, пояснивши, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально сім»ю не утримує. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені понад шість місяців. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням cm. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, вважає, що позовні І вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2008 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 164. Від шлюбу дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Майновй спір відсутній. Судом сторонам надавався строк для примирення, який вони не використали. За таких обставин, суд вважає, що сім 'я розпалась остаточно і відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що подружнє життя не склалось і збереження його неможливо, тому що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, в наслідок чого виникають суперечки, сварки. Подружні відносини припинені з березня 2008 року, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Від позивачки надійшла заява, в якій просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Від відповідача надійшла заява, в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі з 23.06.2006 року, зареєстрованому Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З березня 2008 року сторони припинили шлюбні відносини тому, що в родині відсутнє взаєморозуміння, в разі чого виникають суперечки, сварки. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. При таких обставинах, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливо, та суперечить інтересам сторін. Суперечок про розподіл майна і виховання дитини сторони не мають. Витрати, повязані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу, слід покласти на відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та про виділення часток в квартирі, мотивуючі свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], [INFO] року помер його батько [PERSON], [INFO] року помер його брат [PERSON]. Всі вони проживали постійно в с. Коробки Каховського району Херсонської області. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS], яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 10.01.1994 року, що було видано фондом комунального майна Каховського району. Він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутній документ, який засвідчує факт того, що [PERSON] є його рідним братом . Крім того, перешкодою нотаріусу видати йому вказане свідоцтво є той факт, що частки кожного з власників квартири [ADDRESS] не визначені і майно в натурі не розділено. Просить суд встановити факт родинних відносин та визначити частки у вказаній квартирі. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить суд винести рішення у попередньому судовому засіданні (а.с.). Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутністю. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні (а.с.). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.14 ). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року в родині [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12 ). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року в родині [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про право власності на житло , виданого 10.01.1994 року Фондом комунального майна Каховського району , квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності до ст. 256 ЦПК України, справи, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються у судовому порядку. Згідно ч.І ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.І ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності , володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконкому Каховської міської ради, Херсонської області про виділення частки в квартирі. Вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про права власності на майно, виданого Фондом комунального майна Каховської міської ради квартира [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], [INFO] померла мати [PERSON]-[PERSON]. Позивачка звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки частки кожного з співвласників квартири не визначені. Сторони в судове засідання не з»явились , подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності . Позивачка на позові наполягають, представник відповідача проти позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна , що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 листопада 1993 року , видане Фондом комунального майна міської ради народних депутатів, [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO], згідно до свідоцтв про смерть. Згідно до свідоцтва про шлюб, 01.08.1963 року, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до довідки КП « Наш Дім» [PERSON] разом з [PERSON] проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] Суд вважає можливим визнати, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS], [PERSON], померлому [INFO], [PERSON], померлій [INFO], [PERSON] належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. На підставі ст.ст.21.41.51.55 Конституції України, ст.ст. 328..368.370. 1261.1264.1268.1270.1278ЦК України,

Outcome: approved