overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду АРК із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідача на користь Закритого акціонерного товариства „ПриватБанк” суму боргу за кредитним договором в розмірі 3228 гривень 47 копійок. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачці кредит. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач таких обов'язків в порядку, встановленому договором, не виконав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних доказів за відсутності відповідача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами 11 серпня 2005 року був укладений кредитний договір на суму 4114 гривень зі сплатою відсотків за користування в розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 лютого 2008 року. Відповідач свого обов'язку за договором не виконує. Сума боргу за кредитним договором згідно наданого розрахунку складає 3228 гривень 47 копійок (заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами). За змістом ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України банк вправі вимагати дострокового повернення всієї суми кредити в разі порушення зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

У серпні 2008 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що в період шлюбу було придбано квартиру [ADDRESS]. Відповідачем оспорюється таке її право спільної сумісної власності, тому просить визнати за нею право власності на 1\2 частину даної квартири. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач не заперечив права позивачки на половину квартири, але вважає, що з моральної точки зору позивачка немає такого права. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.03.78 році та в період шлюбу 09.12.03 року придбали квартиру [ADDRESS]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.07.08 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до діючої на час правовідносин ст.22 КпШС України майно набути подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на 1\2 частину спірної квартири. Держмито у розмірі 25,5 грн. та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (відповідно до вимог позивачки) підлягає стягненню з відповідача : на користь позивачки та 220 грн. (54200:2= 27100грн.; 1% = 271грн; 271 - 51 грн. = 220 грн.) у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 03.12.1994 року у відділу ЗАГСа Київського району м. Сімферополя між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, актовий запис № 690. Сімейні стосунки не склалися, разом не проживають.. Примирення неможливе, оскільки ніяких почуттів між ними немає. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.12.1994 року у відділу ЗАГСа Київського району м. Сімферополя між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 690, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У теперішній час сімейні стосунки не склалися, зберегти сім'ю неможливо, примирення сторони не бажають. Спору відносно розподілу майна не має.. Витрати на оплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу суд покладає на позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як встановлено судом, зберегти сім'ю неможливо, сторони цього не бажають. Суд вважає причиною розпаду сім'ї втрату взаємоповаги і взаєморозуміння між сторонами. Відновити сімейні відносини сторони не бажають. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

29 жовтня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 03.06.2006 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис № 23. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] [INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейне життя не склалося, з грудня 2007 року сімейні відносини припинили. Причиною розпаду сім'ї є те, що не зійшлись характерами, не знайшли спільної мови, мають різні погляди на життя, не бажають один одному уступати. Намагання налагодити сімейне життя ніяких наслідків не дало. Втратив почуття любові та поваги до відповідачки. На даний час має іншу жінку з якою хоче створити нову сім'ю З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в с удове засідання не з”явився , надав письмову заяву в якій просить справу розглядати без його участі , позовні вимоги підтримує повністю , з”явитися в судове засідання не може у з”язку з тяжким матеріальним становищем . Відповідач у судовому засідання позов визнала повністю, на розірвання шлюбу погоджується Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , тому можливо розглянути справу по суті у відсутності позивача . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 03.06.2006 року в Помічнянській міській раді Добровеличківського району, Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб актовий запис № 23. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони остаточно припинили спільне проживання з грудня місяця 2007 року . Їхній шлюб носить чисто формальний характер. В даний час позивач має іншу жінку і хоче створити з нею сім'ю. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Дитину на подальше виховання залишити за відповідачкою. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

[PERSON], 17.11.2008 року звернулась до Заставнівського районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів із [PERSON], посилаючись на те, що 06.10.2008 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, після розірвання шлюбу відповідач добровільно не надає допомоги для утримання дітей, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON],[INFO] року народження в розмірі по 150 грн., щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, обґрунтувала їх наведеним, та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов обґрунтований та доведений і підлягає до задоволення . Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу, або у твердій сумі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

В позовній заяві до суду позивач вказує, що відповідач по справі- [PERSON], 30 червня 2006 року уклав з установою банку кредитний договір № 010/1107/28489 , відповідно до якого АППБ « Аваль» відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію з лімітом 10000,00 грн., строком на 24 місяці з 30 червня 2006 року по 30 червня 2008 року. Відповідач зобов»язувався до 06 серпня 2008 року повернути одержаний кредит та сплатити нараховані відсотки.Проте, позичальником станом на 28.10.2008 року заборгованість по кредиту не погашена. Таким чином, зі сторони відповідача [PERSON] порушено істотні умови договору. Станом на 28.10.2008 року сума заборгованості становить по кредиту-4 140, 08 грн., заборгованість за відсотками- 595,12 грн., заборгованість за штрафами-30,00 грн., а всього складає - 4 765, 20 грн. 25. 09.2006 року Національним банком України було затверджено нову редакцію Статуту ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» відповідно до якого було змінено назву АППБ»Аваль» на ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно п.1.1 Статуту ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов»язками АППБ»Аваль». Сплатити суму заборгованості у добровільному порядку відповідач відмовляється, тому змушені звернутися до суду з позовом про примусове стягнення боргу. У судовому засіданні представник позивача Коломійцев Д.І. позов підтримав в повному об»ємі та просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати по справі . Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з»явився , належним чином повідомлявся про дату розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи та зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному об»ємі , виходячи з таких підстав. Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно представлених доказів відповідач по справі- [PERSON], 30 червня 2006 року уклав з установою банку кредитний договір № 010/1107/28489 , відповідно до якого АППБ « Аваль» відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію з лімітом 10000,00 грн., строком на 24 місяці з 30 червня 2006 року по 30 червня 2008 року. Відповідач зобов»язувався до 06 серпня 2008 року повернути одержаний кредит та сплатити нараховані відсотки. Однак, у зазначений термін сума кредиту погашена не була і станом на 28.10.2008 року заборгованість складає 4 765,20грн., яку слід стягнути, а також стягнути судові витрати по справі в сумі 81 грн. В порядку ст. 224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання дійсною угоди купівлі-продажу, згідно з якою вона придбала у відповідача [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила суду, що укладаючи угоду сторони домовилися щодо усіх її істотних умов, які виконали в повному обсязі, а саме позивачка передала продавцю обумовлену угодою ціну квартири, отримала від нього ключі, вселилась в квартиру. 9 листопада 1993р. письмова угода була зареєстрована на Одеській товарній біржі за № 714, а 10 листопада того ж року зареєстрована в КП ОМБТІ та РОН. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 9 листопада 1993р за письмовою угодою купівлі-продажу, яка посвідчена Одеською товарною біржею за № 714 [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно з умовами договору покупець передала продавцеві 16772 крб., отримала ключі від квартири, вселилась в неї, сплачує комунальні платежі, уклала договори на постачання комунальних послуг, зареєструвала угоду в КП ОМБТІ та РОН. Продавець залишив квартиру і знявся з реєстрації в ній. За таких умов суд дійшов висновку, що сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, якій рішенням суду може бути визнано дійсним відповідно ч.2 ст.47 ЦК України.( 1963р).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

що Олександрійське комунальне підприємство “Теплокомуненерго” звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 2534 грн. 91 коп. Вимоги мотивують тим, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] і отримують послуги з теплопостачання. За надані послуги не розраховуються, в зв”язку з чим, станом на 01.10.2008 року утворилась заборгованість у сумі 2534 грн. 91 коп., яку вони і просять стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, про час слухання справи повідомлені. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі отримують послуги з теплопостачання, між ними і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.10.2008 року складає 2534 грн. 91 коп. Відповідно до пп. 12.1 розділу 12 “Правил користування тепловою енергією”, затверджених спільним наказом Міненерго України та Держбуду України від 28.10.1999 року №307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 “Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищеозначених послуг” розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобов”язання пов”язані з майном. Дані відносини регулюються ст. 360 ЦК України. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., по 25 грн. 50 коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15 грн. з кожного. На підставі п. 23 “Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, ст. 360 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд –

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

що Олександрійське комунальне підприємство “Теплокомуненерго” звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1558 грн. 31 коп. Вимоги мотивують тим, що відповідачка проживає у квартирі [ADDRESS] і отримує послуги з теплопостачання. За надані послуги не розраховується, в зв”язку з чим, станом на 01.10.2008 року, утворилась заборгованість у сумі 1558 грн. 31 коп., яку вони і просять стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з”явилася, про час слухання справи повідомлена. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачка отримує послуги з теплопостачання, між нею і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.10.2008 року складає 1558 грн. 31 коп. Відповідно до пп. 12.1 розділу 12 “Правил користування тепловою енергією”, затверджених спільним наказом Міненерго України та Держбуду України від 28.10.1999 року №307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 “Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищеозначених послуг” розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Квартира є власністю відповідачки і вона повинна нести відповідальність за зобов”язання пов”язані з майном. Дані відносини регулюються ст. 319, 322 ЦК України. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн. На підставі п. 23 “Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд –

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

що Олександрійське комунальне підприємство “Теплокомуненерго” звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1051 грн. 55 коп. Вимоги мотивують тим, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] і отримують послуги з теплопостачання. За надані послуги не розраховуються, в зв”язку з чим, станом на 01.10.2008 року утворилась заборгованість у сумі 1051 грн. 55 коп., яку вони і просять стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, про час слухання справи повідомлені. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі отримують послуги з теплопостачання, між ними і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.10.2008 року складає 1051 грн. 55 коп. Відповідно до пп. 12.1 розділу 12 “Правил користування тепловою енергією”, затверджених спільним наказом Міненерго України та Держбуду України від 28.10.1999 року №307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 “Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищеозначених послуг” розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобов”язання пов”язані з майном. Дані відносини регулюються ст. 360 ЦК України. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., по 25 грн. 50 коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15 грн. з кожного. На підставі п. 23 “Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, ст. 360 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд –

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

що Олександрійське комунальне підприємство “Теплокомуненерго” звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1526 грн. 43 коп. Вимоги мотивують тим, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] і отримують послуги з теплопостачання. За надані послуги не розраховуються, в зв”язку з чим, станом на 01.11.2008 року утворилась заборгованість у сумі 1526 грн. 43 коп., яку вони і просять стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі позов визнали, пояснивши суду, що не мали змоги заплатити, так як мали тяжке матеріальне становище. [PERSON] являється інвалідом ІІІ групи по слуху, нещодавно поховала чоловіка. По мірі можливості борги будуть проплачувати. Суд вважає можливим розглянути справу в попередньому судовому засіданні на підставі наданих доказів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі отримують послуги з теплопостачання, між ними і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.11.2008 року складає 1526 грн. 43 коп. Відповідно до пп. 12.1 розділу 12 “Правил користування тепловою енергією”, затверджених спільним наказом Міненерго України та Держбуду України від 28.10.1999 року №307/262 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 “Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищеозначених послуг” розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Квартира є власністю відповідачів і вони повинні нести відповідальність за зобов”язання пов”язані з майном. Дані відносини регулюються ст. 360 ЦК України. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., по 25 грн. 50 коп. з кожного, та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн., по 15 грн. з кожного. На підставі п. 23 “Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, ст. 360 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч. 4 ст. 130, 212-215 ЦПК України, суд –

Outcome: approved