Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно, поділ майна подружжя та витребування особистого майна, посилаючись на те, що із відповідачем [PERSON]Д .перебувала в шлюбних відносинах до 2009 року та проживали разом із ним у його батьків [PERSON] та [PERSON] за адресою : 2-ій пров. Першотравневий № 1 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області. За час шлюбу у них народились 2-е дітей, та разом із чоловіком побудували житловий будинок з добудовами згідно технічного паспорту під літерами БВГДЕ по заду будинку батьків, за тією самою адресою. Крім цього під час шлюбу придбали пральну машинку, телевізор, телевізійну антену, спальний меблевий набір, мякий меблевий набір, диван та вішалку. Крім цього її батько подарив їй грошові кошти та вона особисто за них придбала холодильник, крім цього її батько подарив їй одну корову. Після розлучення у них виникли суперечки щодо поділу майна, відповідачі не бажають віддати не половину спільного майна подружжя, ні особистих її речей. Вона підготувала варіанти поділу нерухомого майна в натурі, тому просить суд подоліти нерухоме майно відповідно до висновку експертного дослідження по варіанту № 1 та виділити їй та дітям кімнати 1-3,1-4, та сараїв літерами Д,Е , кімнату 1-2 , господарські споруди літерами В.Г виділити [PERSON], а кімнату 1-1 та вбиральню літерою Ж залишити у їх спільному користуванні. Крім цього поділити рухоме майно виділивши їй пральну машинку, телевізор, телевізійну антену, спальній набір, а відповідачу [PERSON] виділити мякий меблевий куток, диван та вішалку. Також витребувати у відповідачів її особисте майно: холодильник і корову та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов на підставах зазначених у позовній заяві та змінила частково погодившись з думкою відповідачів щодо вартості рухомого майна, також погодилась що спальний меблевий набір є особистою власністю відповідача [PERSON], так само як їй належить меблевий набір-стінка. Відповідач [PERSON] та його представник позов визнали частково, повністю не визнав вимоги позивачки щодо визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ нерухомого майна посилаючись на те , що [PERSON] спільними зусиллями дійсно побудували на його земельній ділянці кухню та інші споруди, щоб мав де проживати його син, але він не давав ніякої згоди на те щоб молоді побудували щось самі. Дійсно молоді допомагали при будівництві, також допомагав і батько позивачки, а саме дав лише одну машину цегли що не вистачало, але він згоден це відшкодувати. [PERSON] вже оформив право власності на усе нерухоме майно на себе. Що стосується рухомого майна то він не має ніяких претензій за виключенням того що позивачка бажає забрати корову, він згоден віддати їй теля , тому що батько подарив позивачці теля. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, заперечував проти поділу нерухомого майна в натурі, оскільки усе нерухоме майно належить батькові, цеглу він отримував ще до шлюбу в рахунок заробітної плати, у батька був лісовий матеріал, при забудові дійсно допомагав батько позивачки та інші наймані особи, але він відпрацював їм так само ці дні. Тому просить у цій частині в позові відмовити. Що стосується рухомого майна , то просить поділити таким чином : визнати за ним право власності на телевізор, телевізійну антену, яки він придбав за свої кошти, диван, визнати його особисту власність на спальній меблевий гарнітур. Позивачці віддати її особисті меблі стінку, холодильник, та виділити із спільної власності мякий меблевий куток, пральну машинку, вішалку. Замість корови видати теля, оскільки її батько видав їм теля. Також заперечує проти відшкодування понесених судових витрат. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає лише частковому задоволенню. Судом встановлено, що дійсно позивачка із відповідачем [PERSON] перебували в шлюбних відносинах з 1997 року до 22 липня 2009 року та від шлюбу мають 2-х неповнолітніх дітей, вони проживають із матірю. Відповідачі проживають в житлові будинки за адресою: 2-ій пров. Першотравневий № 1 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області. Відповідно до пояснень сторін та даних, яки містяться в матеріалах справи до укладання шлюбу позивачки з відповідачем [PERSON] за вказаною адресою вже існував один житловий будинок та інші господарські споруди. Житловий будинок під літерою Б та інші господарські споруди літерами В,Г,Д, Е були побудовані спільною участю усіх членів родини після 1997 року , тобто після реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Побудовані вони на земельній ділянці, яка виділялась для будівництва та обслуговування житлового будинку відповідачу [PERSON], ніякого дозволу на будівництво на своєї земельній ділянки своєму синові та невістки - позивачу по справі , відповідач [PERSON] не надавав . Останній оформив право власності на усі споруди за адресою: 2-ій пров. Першотравневий № 1 в с. Остриця Герцаївського району, в тому числі побудовані після 1997 року , та отримав свідоцтво про право власності на своє імя, також отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування цих споруд. Свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно та державний акт на землю позивачкою в судовому порядку не оспорюються. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва та якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації. Тому суд вважає що в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділу нерухомого майна позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 СК України майно здобуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Та відповідно до ст. 69 СК України та ст. 370 ЦК України дружина та чоловік після припинення шлюбу мають право на поділ майна, що є спільною сумісною власністю. Тому суд вважає що в частині поділу рухомого майна придбаного за час шлюбу позов є обґрунтований . Відповідно до ст. 70 СК України, ст. 372 ЦК України їх частки є рівними і частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин які мають істотне значення. Оскільки із позивачкою залишились та проживають 2 дітей, суд вважає що її частка може бути збільшена, з цих саме підстав суд вважає, що слід виділяти позивачці телевізор, диван, пральну машинку, а відповідачу [PERSON] решта рухомого майна, яке визнано сторонами спільно сумісною власністю подружжя. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України майно набуте дружиною( чоловіком ) за час шлюбу, але за кошти ,які належать їй(йому)є особистою приватною власністю, тому суд вважає, що підлягають задоволенню і вимоги позивача про передачі їй особистого майна речі , які були їй подаровані родичами чи придбані за подаровані кошти. Також в частині задоволених вимог слід стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. На підставі ст. ст.57, 60, 61,69,70,71 СК України ,ст.ст.331, 370,372 ЦК України

Outcome: partial