Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. В позові зазначено, що позивачка перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21.03.1975 року. За період їхнього шлюбу вони придбали кооперативну квартиру [ADDRESS], балансова вартість якої була виплачена у 1993 році. У березні 2001 року, [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Оскільки позивач є єдином спадкоємцем за законом, вона звернулася до Другої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При оформлені спадкової справи стало зясовано, що ще при житті [PERSON], дана квартира не була оформлена належним чином, тому у видачі свідоцтва на право власності спадковим майном позивачу було відмовлено. На сьогоднішній день вона безперешкодно володіє та користується прийнятим спадковим майном, тому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], відповідно до діючих на той час норм ЦК України. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, письмово повідомив суд, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності. Вислухав пояснення позивача, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 549 ЦК України (ред..1963р.) визнається, що спадкоємиць прийняв спадок, якщо він фактично вступив в користування та володіння спадковим майном. Відповідно до ст.. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся членом ЖБК „Будівельник-24 та йому на праві приватної власності належить 2-ох кімнатна квартира № 54 у житловому будинку №1 по вул..Руставі в м.Запоріжжі. 21 листопада 1986 року на підставі рішення зборів уповноважених членів ЖБК, затверджених рішенням виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів, [PERSON] був виданий ордер № 982 на вищезазначену квартиру. [PERSON] (дружина [PERSON]С.) фактично прийняла спадщину, оскільки була постійно зареєстрована та мешкала в спірної квартирі, що підтверджується довідкою ЖБК. Таким чином, єдиним спадкоємцем після [PERSON], який 12.03.2001 року помер, є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, оскільки постійно мешкала разом із спадкодавцем як на час його смерті та і надалі, відповідно до ст.. 549 ЦК України (ред.1963р.). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наданими позивачем в обґрунтування позовних вимог. Аналізуючи у сукупності докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, тому повинні бути задоволенні шляхом визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] померлого 12.03.2001року.

Outcome: approved