Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них солідарно на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості за кредитним договором №226901 cred від 13 травня 2008 року у розмірі 19848 гривень 95 копійок. В обгрунтування позовних вимог у позовній заяві вказав, що відповідно до договору №226901 cred від 13 травня 2008 року [PERSON] отримала строковий кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 12 травня 2010 року. Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 19 липня 2009 року її заборгованість за договором становить 19848 гривень 95 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитом 17348,94 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 1316,73 гривень, штраф (фіксована частина) 250,00 гривень, штраф (процентна складова) 933,28 гривень. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і [PERSON] 13 травня 2009 року уклали договір поруки, за яким [PERSON] поручився перед ПриватБанком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Представник позивача до початку судового засідання надав письмове клопотання, яким підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, та у разі неявки відповідачів без поважних причин розглянути справу з постановленням заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позовних вимог суду не надали, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає доцільним провести слухання справи за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13 травня 2008 року між ПриватБанком та [PERSON] був укладений кредитний договір №226901 cred, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 12 травня 2010 року (а.с.7,8). Позивач свої зобовязання щодо надання відповідачу кредиту в сумі 25000 гривень виконав, але [PERSON] свої зобовязання, передбачені кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 19 липня 2009 року сума загальної заборгованості відповідача за кредитним договором складає 19848,95 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором поруки, укладеним 13 травня 2008 року між ПриватБанком та [PERSON], останній видав поруку перед ПриватБанком за виконання [PERSON] своїх обовязків, що випливають з кредитного договору №№226901 cred від 13 травня 2008 року (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила зобовязання за кредитним договором, забезпечене порукою, виданою відповідачем [PERSON] перед ПриватБанком. Отже, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved