Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат. В позові вказують, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі який було розірвано в 2004 році. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO], яка на сьогодні є повнолітньою та [PERSON], [INFO]. Батьками [PERSON] записано, [PERSON] та відповідача [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження серії ІП-МИ №292211. З 2004 року з відповідачем припинили спільне проживання та фактичні шлюбні відносини, доньки залишились проживати з нею та знаходяться на повному матеріальному утриманні. Всі витрати, що пов'язані з утриманням неповнолітньої дитини, [PERSON] несе одноособово так як відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. [PERSON] є студентом І курсу [PERSON] медичного коледжу Буковинського державного медичного університету. Таким чином в зв'язку з навчанням доньки яке має місце в м. Чернівці, а навчальний заклад не забезпечено гуртожитком вимушена винаймати житло для проживання дочки. Також оплачуються основні потреби доньки в щоденному харчуванні, в засобах особистої гігієни, в придбанні підручників та навчальних посібників що необхідні для навчання. Відповідач по справі [PERSON] відмовляється добровільно надавати матеріальне утримання на дочку, відмовляється від оплати її навчання та не бажає допомагати їй добровільно. З відповіді Вижницького ВРЕР УДАІ України в Чернівецькій області вбачається що відповідачу на праві власності належить чотири транспортних засоби а саме: - автомобіль марки „ИЖ" 611401 1989 року випуску державний номер 2665ЧВБ; - автомобіль марки „АЗЛК" 2140 1982 року випуску державний номер Д6114ЧВ; - автомобіль марки „ВАЗ 2107" 2006 року випуску державний номер [NUMBER], - автомобіль марки „DaciaLogan" 2008 року випуску державний номер [NUMBER]. Також на праві власності відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,35 га, яка згідно рішення виконкому сільської ради №11/46 від 17 грудня 1993 року була йому передана безоплатно в приватну власність. [PERSON] є особою яка займається підприємницькою діяльністю, надає послуги по перевезенню пасажирів, у зв'язку з чим має достатні матеріальні кошти і може надавати і матеріальну допомогу на утримання не повнолітньої доньки. [PERSON] не перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань, які потребують значних матеріальних затрат на придбання лікарських засобів та обов'язкового санаторно-курортного лікування. Крім того, зазначали, що 17 вересня 1991 року народилася я [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис №67., батьком якої є [PERSON]. [PERSON] залишилася проживати разом з матір»ю та молодшою сестрою. Відповідно до довідки №09.1/116 КС від 22 грудня 2009 року виданої Буковинським Університетом вона є студенткою 3 курсу економічного факультету (заочна форма навчання) Буковинського університету за спеціальністю „Облік і аудит" (довідка з навчального закладу додається) Навчання в даному навчальному закладі є платним, мати регулярно проплачувала за навчання а саме: відповідно до квитанції №2 від 17.04.2006 року виданої [PERSON] філією ЗАТ КБ „Приватанк" було сплачено 2700 гривень за навчання [PERSON] на 1 курсу, Квитанції №FZ1 від 24.04.2007 року виданої [PERSON] філією ЗАТ КБ „Приватанк" було сплачено 1350 гривень за навчання [PERSON] на 1 курсу, Квитанції №681 від 09.10.2007 року виданої [PERSON] філією ЗАТ КБ „Приватанк" було сплачено 1350 гривень за навчання [PERSON] Квитанцією №3/1984/0 від 20.06.2008 року виданою [PERSON] „[PERSON] Аваль„було сплачено 2700 гривень за навчання [PERSON], Квитанції №7/2304/0 від 03.07.2009 року виданою [PERSON] „[PERSON] Аваль, було сплачено 2500 гривень за навчання [PERSON] на 4 курсу, Квитанцією від 22.12.2009 року виданою [PERSON] „[PERSON] Аваль,, було сплачено 2500 гривень за навчання [PERSON] на 4 курсі . Протягом навчання у Буковинському Університеті батько не надавав кошти на її утримання та не цікавився матеріальним станом та її навчанням. В зв'язку з юним віком і проживанням в сільській місцевості, позбавлена можливості працевлаштуватися. В зв'язку з цим не перебуває на обліку в Державній службі зайнятості, у неї відсутня можливість одержувати соціальну допомогу по безробіттю. [PERSON] продовжує навчання після досягнення повноліття в зв'язку з чим потребує коштів на своє утримання та матеріальної допомоги для здіснення оплати за навчання, забезпечення проживання в Чернівцях під час сесії, придбання навчальних посібників та підручників. Відповідач по справі , батько [PERSON], відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу на утримання. [PERSON] є особою, яка займається підприємницькою діяльністю, надає послуги по перевезенню пасажирів, у зв'язку з чим має достатні матеріальні кошти і може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] просила стягнути з [PERSON]І, [INFO], її користь аліменти на утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно до 23 років, до закінчення навчання у Буковинському Університеті. Стягнути з [PERSON], [INFO], грошові кошти в сумі 6550 гривень, що були сплачені за навчання в Буковинському Університеті за період 2006-2009 навчальні роки на її користь. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позові вимоги підтримала просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO] в сумі 450 гривень, щомісячно , починаючи з 25 січня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів та додаткових витрат підтримала в повному обсязі просила стягнути з [PERSON]І, [INFO] на її користь аліменти на утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно до 23 років, до закінчення навчання у Буковинському Університеті. Стягнути з [PERSON], [INFO], грошові кошти в сумі 6550 гривень, що були сплачені за навчання в Буковинському Університеті за період 2006-2009 навчальні роки на її користь. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково зазначав,що позивачка в позові вказує на те, що з 2004 року він та позивачка припинили сімейні відносини і у зв'язку з цим неповнолітня дочка [PERSON] проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Хоча жодних доказів, які б підтверджували вказане позивачкою, суду не надано. Однак до червня 2009 року вони з позивачкою проживали, працювали, та утримували дітей спільно, а шлюб між ними фактично та юридично не розірвано до цього часу. Позивачка у позовній заяві вказує на те, що він відмовляється добровільно надавати матеріальне утримання на доньку. Але це не так. У міру своїх можливостей він надає матеріальну допомогу своїй дитині. Також, позивачка посилається на те, що у його власності знаходяться 4 транспортних засоби. Але це знову є неправдою і про це відомо позивачці. Адже автомобілі марки «ИЖ» 611401, «АЗЛК» 2140 та «ВАЗ 2107» уже давно не перебувають у його власності, оскільки продані, ще під час спільного проживання з нею. Автомобіль «Дачія Доган» та «ВАЗ 2107» також не є його власністю, оскільки придбані у кредит, що до речі підтверджується довідкою Вижницького ВРЕР УМВС України у Чернівецькій області, яка є в матеріалах справи. У позовній заяві вказано, що він є власником земельної ділянки площею 0,35 га, але згідно довідки Мигівської сільської ради державного акта на вказану земельну ділянку ним не отримано. Отже, згідно норм Земельного кодексу України не є власником вказаної земельної ділянки. Окрім цього у позовній заяві є посилання на його стан здоров'я, що нібито він здоровий. Але це не так. Згідно довідки наданої Берегометської міською лікарнею він є хворим, діагноз - Варикозна хвороба правої н/кінцівки. І у зв'язку з цим потребує оперативного лікування, оскільки не має коштів не може собі дозволити лікування. Значних доходів не отримує. Згідно довідки наданої ДПІ у Вижницькому районі його дохід за період з 01.10.2009 року по 31.12.2009 року становив 2500 грн., а за період І-ІІІ квартал 2009 року взагалі не отримував доходів. Згідно довідок наданих фінансово-кредитними установами заборгованість перед банками становить понад 60000 грн. Дані кредити отримував в інтересах сім'ї. Окрім того, що на його частковому утриманні перебувають діти також перебуває мати, якій зараз 81 рік і якій він надає допомогу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками, яких є [PERSON] та відповідач [PERSON] , даний факт підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно довідки [PERSON] медичного коледжу Буковинського державного медичного університету від 09 грудня 2009 року [PERSON],є студенткою першого курсу [PERSON] медичного коледжу Буковинського державного медичного університету (денна форма навчання) за спеціальністю «Сестринська справа». В довідці Мигівської сільської ради № 2916 від 07.10.2009 року зазначено,що [PERSON], [INFO] власного будинку не має, а проживає з батьками. Згідно довідки виконавчого комітету Мигівської сільської ради від 18.03.2010 року зазначено,що відповідач [PERSON] зареєстрований на території Мигівської сільської ради, але на даний час не проживає. Довідкою ДПІ у Вижницькому районі від 02.03.2010 року зазначено, що являючись суб»єктом малого підприємства-фізичної особи за період 01.10.2009 р. по 31.12.2009 р., одержав валовий дохід в сумі 2500 гривень. З відповіді Вижницького ВРЕР УДАІ України в Чернівецькій області вбачається що відповідачу на праві власності належить чотири транспортних засоби а саме: - автомобіль марки „ВАЗ 2107" 2006 року випуску державний номер [NUMBER], - автомобіль марки „DaciaLogan" 2008 року випуску державний номер СЕ0901 AM перебувають у заставі кредитних установ. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що дитина утримується позивачем, відповідач є працездатним, на утриманні в нього перебуває мати пенсійного віку, яка часто хворіє , відповідач не має постійного стабільного доходу, а тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 250 гривень щомісячно. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON],яка продовжує навчання та додаткових витрат підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно до довідки №09.1/116 КС від 22 грудня 2009 року виданої Буковинським Університетом [PERSON] є студенткою 3 курсу економічного факультету (заочна форма навчання) Буковинського університету за спеціальністю „Облік і аудит" . В довідці Мигівської сільської ради № 2914 від 07.10.2009 року зазначено,що [PERSON], [INFO] власного будинку не має, а проживає з батьками. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2005 р. „про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В звязку з тим, що відповідач не має постійного заробітку, суд, вважає за можливе, стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON],[INFO] , в твердій грошовій сумі, а саме 350 гривень, щомісячно , починаючи з 25 січня 2010 року до 23 років до закінчення дочкою навчального закладу . Що стосується стягнення додаткових витрат з відповідача на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 6550 гривень,що були нею сплаченні за навчання за період 2006-2009 роки необхідно відмовити . Стаття 185 СK України передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той із батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 185 СK України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. Однак, як з достовірністю встановлено в судовому засіданні батьки в період 2006-2009 року мали спільний бюджет та оплачували навчання дочки, оскільки разом працювали та перебували за кордоном в Італії . Як пояснила в судовому засіданні позивач [PERSON] зароблені нею грошові кошти пересилали на Україну на навчання дочки, а на зароблені кошти відповідача проживали в Італії. Положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення . Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір та витрати повязані з інформаційно технічним забезпеченням розгляду справи . На підставі ст.ст. 180, 184 Сімейного Кодекса України,

Outcome: partial