Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 25.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді відкритої кредитної лінії, що не поновлюється, з лімітом заборгованості 40112 дол.США терміном до 10.09.2012 року, крім цього, 25.09.2007 року між сторонами було укладено договір застави, згідно з умовами якого позичальник передав банку в заставу належні йому транспортні засоби, відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути вказані кредитні кошти та нараховані відсотки згідно графіка погашення заборгованості, в разі порушення позичальником умов кредитного договору банк має право достроково стягнути наданий кредит, проценти по ньому, комісії та інші витрати, позичальник умови договору не виконав, станом на 15.09.2008 року за ним рахується заборгованість в сумі 33142,42 дол. США, що по офіційному курсу Нацбанку України становить 160 807,02 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 33956,75 дол. США, що по офіційному курсу Нацбанку України станом на 10.12.2008 року становить 252 302 грн.05 коп. Відповідач в суді позов визнав частково, не заперечував того, що дійсно між ним та банком було укладено кредитний договір, умови якого він виконував, але 31.05.2008 року сталася ДТП за участю транспортного засобу, який перебуває в заставі у відповідача, він чекав на виплату страхового відшкодування, за згодою банку всю суму страхового відшкодування мав перерахувати на погашення заборгованості за кредитним договором, значну суму коштів витратив на ремонт автомобіля, а тому не мав можливості сплачувати кошти по кредиту, а 31.10.2008 року у виплаті страхового відшкодування страховиком було відмовлено, відповідач просив суд зменшити розмір заборгованості, яку просить стягнути позивач, на суму 280,80 дол. США-заборгованість по простроченій комісії та на 377,10 дол. США-заборгованість по пені. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 25 вересня 2007 року було укладено кредитний договір № 694, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді відкличної кредитної лінії , що не поновлюється, з лімітом заборгованості 40112 дол. США, з яких-33 426 дол. США на придбання двох автомобілів та 6686 дол. США на оплату страхових платежів, на строк до 10 вересня 2012 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості по програмі '' Авто в кредит'' -0,14% від суми фактично виданого кредиту, що стверджується копією кредитного договору /а.с.5-8/. Відповідно до п.п.4.3-4.5 цього договору відповідач зобов'язувався забезпечити остаточне погашення заборгованості по договору не пізніше 10 вересня 2012 року шляхом перерахування безготівкових коштів або внесенням готівкових коштів в касу банку або в касу відділення банку; сплачувати за користування кредитом проценти в розмірі 12% річних за строковий кредит та 24% річних в разі порушення строків повернення кредиту за договором; забезпечити, починаючи з листопада 2007 року , щомісячне погашення кредиту, процентів та комісії в розмірі згідно з графіком платежів, викладеного в Додатку № 2 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, в період з 1-го по 10-те число місяця, наступного за місяцем нарахування. За несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом позичальник на вимогу банку сплачує пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки платежу. Як передбачено п.5.1 кредитного договору, кредитодавець має право достроково стягнути наданий кредит, проценти по ньому, комісії та інші витрати, пов'язані з виконанням цього договору, у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин, зокрема, порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, у т.ч. при порушенні строків сплати процентів та комісії. З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2007 року між сторонами по справі було укладено договір застави, за умовами якого відповідач у забезпечення наданого позивачем кредиту передав в заставу банку належні відповідачу транспортні засоби, що слідує з копії договору застави /а.с.10/. В суді було також встановлено, що відповідач порушив умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується копією претензії позивача на ім'я відповідача від 25.08.2008 року /а.с.11/, розрахунком кредиторської заборгованості відповідача, який проведено позивачем /а.с.13-14/, сам відповідач не заперечував в суді того, що ним дійсно були порушені умови кредитного договору. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право позивача вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій на інших витрат передбачено умовами укладеного між сторонами кредитного договору, про що вказано вище в рішенні. А тому суд вважає, що вимоги позивача про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, комісій, пені в розмірах, передбачених кредитним договором, підлягають до задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови договору. Як слідує з розрахунку, наданого позивачем /а.с.29-30/, заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 04.11.2008 року становить 33 956,75 дол. США, в т.ч. заборгованість по основному кредиту-28187,63 дол. США, заборгованість по простроченому кредиту-2727, 09 дол. США, заборгованість по строкових процентах-373,17 дол. США, заборгованість по прострочених процентах-1917,36 дол. США, заборгованість по строковій комісії-93,60 дол. США, заборгованість по простроченій комісії-280,80 дол. США, заборгованість по пені-377,10 дол. США. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 10.12.2008 року офіційний курс гривні до долара США становить : 100 дол. США : 743-0100 грн. /а.с.40-42/. Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 33956,75 дол. США, що еквівалентно 252 302 грн.05 коп. / 33956,75 дол. США : 100 х 743,0100 грн./. При вирішенні даного спору судом не можуть бути прийняті до уваги твердження відповідача щодо того, що ним були порушені умови зобов'язання з поважних причин, оскільки належний йому автомобіль потрапив в ДТП, він використав кошти на ремонт автомобіля, а суму страховки, яку хотів перерахувати банку для погашення заборгованості, він від страховика не отримав, в зв'язку з цим просив зменшити розмір заборгованості на суму пені та простроченої комісії, про що надав відповідні підтверджуючі документи /а.с.49-64/. Але п.7.1 кредитного договору передбачено, що позичальник не звільняється від повернення кредиту, сплати процентів, комісій та можливих штрафних санкцій по цьому договору при настанні обставин, в тому числі й незалежних від нього. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А тому проаналізувавши надані відповідачем докази підстав для зменшення розміру неустойки /пені/ і зменшення розміру заборгованості на суму простроченої комісії суд не вбачає. Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище в рішенні заборгованість за кредитним договором. На підставі ст.ст.81, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача і судові витрати по справі, а саме: сплачене позивачем держмито в сумі 1700 грн. відповідно до розміру позовних вимог, витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. відповідно до наданих платіжних доручень, всього 1730 грн.

Outcome: approved