overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач АК «Київенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та збитків за актом порушень в сумі 5 846 грн. 64 коп. та судових витрат по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії та на її імя відкрито особовий рахунок № 10166507702 за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії та неналежно виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на листопад 2009 року сума боргу за спожиту електричну енергію становить 4912 грн. 34 коп. Зокрема, 4 квітня 2008 року працівниками «Київенерго» було виявлено грубе порушення Правил користування електричної енергії для населення (пошкодження електролічильника). За таке порушення було складено акт № 700070 та відповідно до п. 3.3. Методики обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, проведено розрахунок вартості електроенергії на суму 934 грн. 30 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії, на її імя відкрито особовий рахунок № 10166507702 за адресою: [ADDRESS], але не сплачує за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 4 912 грн. 34 коп. Крім того, встановлено, що за цією ж адресою під час перевірки працівниками «Київенерго» 4 квітня 2008 року було виявлено грубе порушення Правил користування електричної енергії для населення, складено відповідний акт та проведено розрахунок на суму 934 грн. 30 коп. Відповідно до п. 28 Правил користування електричною енергією для населення у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Відповідач на момент виникнення заборгованості з такою заявою до позивача не зверталася. Пунктом 42 цих Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Таким чином суд вважає, що відповідач порушив права позивача і вони підлягають захисту, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 30 грн. 00 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 06 серпня 1998 року, який зареєстрований у Бабинській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 15. Від спільного життя подружжя має двоє дітей: дочку Христину [INFO] та сина Андрія [INFO]. Позивачка звернулася із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що на протязі трьох років жили непогано, але з часом відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовує сварки, скандали. У січні 2009 року будучи у нетверезому стані накинувся на позивачку почав її душити, виганяти з будинку на вулицю. На даний час не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що втратила до відповідача почуття любові. Примирення між ними не можливе так як подружніх відносин не підтримують, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Судовий збір при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено що сторони перебувають в шлюбі який зареєстрований 06.08.1998 року, у Бабинській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 15 ( свідоцтво про одруження серія І-СГ № 124233). Від шлюбу сторони мають двоє дітей: дочку Христину [INFO] та сина Андрія [INFO]. У відповідності до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сім»ї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 16 квітня 2004 року, який зареєстрований у міському відділі РАЦС Львівського обласного управління юстиції за актовим записом № 387. Від спільного життя подружжя має двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулася із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з початку жили непогано, але з часом відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовує сварки, скандали, не приділяє уваги сім»ї, не дає коштів на утримання дітей, не ночує вдома. На даний час не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що втратила до відповідача почуття любові. Примирення між ними не можливе так як подружніх відносин не підтримують, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Судовий збір при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено що сторони перебувають в шлюбі який зареєстрований 16.04.2004 року, у міському відділі РАЦС Львівського обласного управління юстиції за актовим записом № 387 , свідоцтво про одруження серія І-СГ № 185215. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. У відповідності до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сім»ї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO] на утри\-мання якого відповідач не надає матеріальну допомогу. В судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнала та суду пояснила, що не проживає з чоловіком, не надава\-ла допомогу, оскільки вважає, що син не потребує допомоги, аліменти повинна сплачува\-ти, бо дитина, це її син. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З 1995 року сторони знаходяться в шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати ди\-тину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визнача\-ється судом, у відповідності із ст.. 183 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] працює, має постійний заробіток і зобовязана утримувати сина, інших утриманців не має. Згідно ст..367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

23.10.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 25.02.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідача. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

23.10.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 22.02.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідачки на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідачки. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 26. У позивача шлюб другий. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що подружні відносини з відповідачем припинені. Причиною розпаду подружжя зявилося те, що вони не сумісні у психологічному плані, подружжя втратило один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим, відповідач проживає з іншою жінкою, подальше подружнє життя суперечить її інтересам. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить випуск газети «Наша газета» №19 від 20.02.2010 р. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 26. Згідно пояснень позивача, на даний час подружні відносини припинені, так як спільне проживання стало неможливим, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Спір про майно буде розглядатися в іншому провадженні. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя стало неможливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст, 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Просять стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що згідно представленої копії свідоцтва про народження, [PERSON] має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в силу ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачає засіб виконання обовязків батьків утримувати дитину у вигляді стягнення з матері, батька, за рішенням суду коштів на утримання дитини у частці від доходу. Суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON] [PERSON] є абонентом ВУВКГ та користується послугами по наданню холодної води та прийому стоків. При цьому остання належним чином не виконує свої зобовязання по оплаті даних послуг, у звязку з чим станом на 01.08.2009 року утворилася заборгованість в розмірі 2156, 72 гривень, яку позивач просив суд стягнути із відповідача, а також судові витрати по сплаті інформаційно технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених вище підстав, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає необхідним вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] [PERSON] є абонентом ВУВКГ та користується послугами по наданню холодної води та прийому стоків, на яку відкрито рахунок [NUMBER]. При цьому відповідач належним чином не виконує свої зобовязання по оплаті даних послуг, у звязку із чим з 01.1997 року по 08.2009 року утворилася заборгованість в розмірі 2156, 72 гривень Як убачається із розрахунку в порушення вимог ст.68 ЖК України, п.п.18, 30 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила) відповідач своєчасно не вносить плату за надані послуги по водозабезпеченню та водовідведенню. Заборгованість станом на 01.08.2009 року становить 2156, 72 грн. Крім того згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті інформаційно технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та 51 грн. судового збору на користь держави. Таким чином, оскільки [PERSON] [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання по сплаті послуг, в наслідок чого за період з 01.1997 року по 08.2009 року утворилася заборгованість в розмірі 2156, 72 гривень, суд вважає можливим позов задовільнити в повному об`ємі На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить суд визнати дії відповідача незаконними, мотивуючи тим, що в січні 2009 року ним отримано поштового листа від невідомого йому ТОВ Українського Фінансового Агентства «YERUS» (надалі Агентство), яким це Агенство повідомило його про те, що на підставі договору укладеного між ними, як випливає із змісту його листа та ЗАТ КБ «Приватбанком» (надалі Банк) від 20 вересня 2006 року, проводить роботу щодо повернення боргів фізичних осіб перед банком. В даному повідомленні мова йде про те, що зазначене Агентство посилаючись на договір, укладений між ним та Банком, у формі висновків які є дня нього погрозливими, посилаючись на розпорядження банку, вимагає від нього, шляхом примушування вчинити дії, які не є для нього обовязковими перед невідомим йому Агентством. В даному випадку банк передав інформацію про свого клієнта іншій невідомій йому особі. Своїми незаконними діями, відповідачем спричинена йому моральна шкода, яку він оцінює у 10000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов. Представник відповідача позов не визнав і суду пояснив, що 14.11.2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг. За цим договором позичальник [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 6000.00 грн. В подальшому позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання умов кредитного договору і звинуватив банк у незаконному розкритті банківської таємниці, відомостей про позичальника третій особі без дозволу власника такої інформації. За умовами кредитного договору позичальник [PERSON] ознайомився і надав згоду з умовами та правилами надання банківських послуг. Своїм підписом позивач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування Приватбанку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» та позивачем 14.11.2007 року був укладений договір про надання банківських послуг у вигляді встановлення кредитного ліміту та картковий рахунок в сумі 6000.00 грн. (а.с.18). Відповідно до листа Українського Фінансового Агентства «YERUS» позивачу запропоновано погасити кредит. (а. с. ЗЗ). Між «Приватбанком» та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «YERUS», 20.09.2006 року укладений договір, за цим договором агентство має право врегулювати боргові питання між банком та його боржниками, (а.с.48-50). Встановлено, що позивач ніяку угоду із Українським Фінансовим Агентством «YERUS» не укладав. Відповідно до ст..62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація про клієнта банка та його кредитної історії є банківською таємницею і розголошення її без згоди та відома власника інформації, яким є клієнт банку, заборонено. Позивач заявив позов на відшкодування моральної шкоди на суму 10000 грн., враховуючи тяжкість моральних страждань, їх тривалість, суд вважає моральну шкоду завищеною і до стягнення 1000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та просить визнати за нею право власності на спадкове майно по заповіту після смерті її дядька [PERSON], який помер 15.11.2008 року, а саме: жилий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул.Центральна,34 в с.Колки Дубровицького району. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її дядька залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.Центральна,34 в с.Колки Дубровицького району. При житті дядько зробив заповіт, яким все своє рухоме та нерухоме майно заповів їй. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не зміла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачка позов визнала. Представник Колківської сільської ради не заперечує проти задоволення даного позову. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається із заповіту, складеного 07.05.2008 року (а.с.5) [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка від належної їй долі спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], відмовилась на користь позивачки [PERSON] Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Outcome: approved