Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

У січні 2010р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, чим порушує їх права на достатній рівень життя. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на обставини, викладені в заяві та зазначила, що з 25.07.1981 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони разом не проживають, спільне господарство на ведуть. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. їй одній складно забезпечити достатній рівень життя дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що рішенням Марийського районного суду Донецької області від 05.08.2009р. з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1А частини зі всіх видів заробітку відповідача, щомісячно починаючи з 24.04.2009р. та до повноліття дитини. Тому не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх доходів. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.12.1959р., що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу ІІІ-НО № 422769, виданим Курахівською поселковою Радою м.Селидове Донецької області. 24.11.1993р. у них народився син - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження ІХ-НО № 315363, виданим Гірницькою міською Радою м.Селидове Донецької області. Згідно із рішенням Марийського районного суду Донецької області від 05.08.2009р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі % частини зі всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 24.04.2009р. та до повноліття дитини Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України, У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на2 утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати в зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку (доходу) у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менш ніж ЗО % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79,81,88 ЦПК України. Згідно зі ст.79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно зі ст.81 ч.З п.З ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 88 ч.З ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial