Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач у червні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є власником 7/10 частин домоволодіння № 20 по вул. Гаражній у м. Дніпропетровську, відповідачка є власником 3/10 частин того ж домоволодіння. Оскільки між співвласниками не була досягнута згода щодо порядку користування спільним майном, позивач з урахуванням уточнення заявлених вимог (а.с. 25, 26) просив суд виділити йому у користування у спірному домоволодінні житловий будинок А-1, прибудову А-1, прибудову А-1, веранду а-1, прибудову а-1, ганок а, господарські споруди сарай Г, теплицю В, теплицю Е, сарай-лазню Д, підвал під А-1, ганок д, залишивши у користуванні відповідачки мансарду Мс, балкон, сходи а, гараж Б, перевищення розміру фактично виділеного позивачці майна над її часткою у спільній власності вважати безкоштовною передачею. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги в уточненій редакції підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що спірне домоволодіння № 20 по вул. Гаражній у м. Дніпропетровську належало в цілому [PERSON], а після її смерті 3/10 його частини перейшли у власність [PERSON], 3/10 його частини перейшли у власність [PERSON], 4/10 його частини перейшли у власність [PERSON], про що їм 27.04.2000 р. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 15). Відповідно до договору довічного утримання від 16.08.2003 р. частка спірного домоволодіння, належна [PERSON], перейшла у власність [PERSON] (а.с. 14), 10.07.2007 р. [PERSON] помер (а.с. 16). Таким чином, станом на час розгляду справи 7/10 частин спірного домоволодіння належать на праві власності позивачеві [PERSON], 3/10 його частини належать на праві власності відповідачці [PERSON] Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації домоволодіння № 20 по вул. Гаражній у м. Дніпропетровську складається з житлового будинку А-1, прибудови А-1, прибудови А-1, веранди а-1, прибудови а-1, ганку а, господарських споруд сараю Г, теплиці В, теплиці Е, сараю-лазні Д, підвалу під А-1, ганку д, мансарди Мс, балкону, сходів а, гаражу Б (а.с. 7-13). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що спірні правовідносини врегульовані положеннями ст. 358 ЦК України, відповідно до якої користування обєктом спільної часткової власності здійснюється співвласниками за взаємною згодою, а також вони можуть домовитися про порядок користування їх спільною власністю. Враховуючи, що проти запропонованого позивачем варіанту визначення порядку користування майном, що перебуває у спільній частковій власності сторін, відповідачка не заперечувала, позов визнала, суд вважає заявлені вимоги в частині визначення порядку користування спільним майном обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вимоги в частині визнання безкоштовною передачею перевищення розміру фактично виділеного позивачці майна над розміром її частки у спільній власності задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки визначення порядку користування спільним майном не передбачає зміни розміру часток у спільній власності або переходу права власності. Згідно ст. 88 ЦПК України позовні вимоги у справі присуджуються стороні, на користь якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial