overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину: [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. В підтвердження позовних вимог посилаєтьсь на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який зареєстрували 01.09.2007 року. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на дитину: [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача 1/4 (одну четверту) частину від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. Крім того пояснила, що відповідач інших дітей та утриманців, крім [PERSON] не має. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що під час шлюбу у нього з [PERSON] народилася дитина, яка на даний час є неповнолітньою і проживає з позивачкою, коштів на утримання дитини він не дає. Згідний щоб з нього стягували аліменти на дитину в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від одержуваних ним доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 01.09.2007 року зареєстрували шлюб, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб актовий запис № 195 (серія 1-СГ № 124749 від 27.11.2009 р). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Із пояснень позивачки та матеріалів справи вбачається, що відповідач не дає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із свідоцтва про народження: 1-СГ № 148343 (актовий запис № 84) виданого відділом РАЦС м. Самбора Самбірського МУЮ Львівської області від 26 березня 2008 року на ім'я [PERSON], [INFO] вбачається, що його батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити. Судовий збір по справі стягнути з відповідача.\-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити з акту опису та арешту майно, описане державним виконавцем. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та пояснив, що 21.06.2001 року нею було придбано квартиру [ADDRESS], однак постановою державного виконавця було накладено арешт на квартиру по виконавчому провадженню, яке стосувалося попереднього власника квартири. Просить виключити дану квартиру з акту опису скасувати постанову державного виконавця від 18.11.2002 року та зняти арешт з квартири. Відповідач в судове засідання відповідач та третя особа не зявилися, відповідачем подано заяву про розгляд справи без її участі, позов ні вимоги підтримала. За згодою з представником позивача, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 21.06.2001 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. 18.11.2002 року державним виконавцем Донцовим О.С. винесено постанову про накладення арешту на спірну квартиру, у звязку з виконанням рішення суду, боржником, згідно якого, є [PERSON] Згідно 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність арешту квартири позивача порушує її права, як власника квартири і дане право має бути відновлено. Таким чином, постанова державного виконавця має бути скасована, а арешт з квартири знятий. В той же час не підлягають вимоги про виключення майна з акту опису та арешту. Доказів того, що арешт на майно накладено не лише постановою виконавця, а й актом опису та арешту, суду надано не було. В цій частині вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст. 391 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

25.06.2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 20.10.2009 року померла його мати [PERSON]. Він як спадкоємець першої черги за законом пропустив шестимісячний строк для подання заяви в нотаріальну контору через хворобу. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позов та просить його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] померла 20.10.2009 року, що засвідчено копією свідоцтва про смерть. Шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини закінчився 20.04.2010 року. Згідно довідки Бахмацької центральної районної лікарні від 24.06.2010 року [PERSON] знаходився на лікуванні з 14.04.2010 року по 23.04.2010 року. Відповідно до ч.З ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини (через хворобу), а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

У листопаді 2009 року комунальне підприємство „Бердичівтеплоенерго" (надалі позивач)звернулося в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплопостачання у сумі 7 626 грн. 92 коп. станом на 01.11.09 року. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідач не сплачує за теплопостачання квартири [ADDRESS] у місті'Бердичеві. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що заборгованість не сплачена. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з»явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 16). Про причину неявки не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням cm.224 ЦПК України (заява долучається до матеріалів справи). Засувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] купиш квартиру [ADDRESS].)в місті Бердичеві 19 травня 2004 року (а.с.З). Договір купівлі-продажу ВВС№626628 р№694 пройшов державну реєстрацію 06 липня 2004 року (а.с.18-19). Згідно ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Всупереч вимог пунктів 14,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинновими. територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.92 року №572, підпункту 1 п.ЗО Правил надання послуг з центрачізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, відповідач не внесла за затвердженими тарифами плату за комунальне теплопостачання, чим грубо порушила права позивача, який такі послуги надавав, тобто опалював (обігрівав) житлове приміщення. Упродовж- з 1998 року по 2009 рік станом на 01.11.09 року утворилася заборгованість з комунального теплопотачання оселі у сумі 7 626 грн. 92 коп. (а.с.4-6). Власність зобов»язує. Проте, [PERSON] набула право власності у липні 2004 року, тому на неї може бути покладена відповідальність за період з серпня 2004 року по листопаа 2009 року, яка складає 6194 грн. 61 коп. (7 626,92 -1432,31 6194,61 грн.). Що ж- стосується решти заборгованості у сумі 1 432 грн. 31 коп., то така заборгованість не може бути стягнута з відповідача, оскільки у період, коли утворилася дана заборгованість, відповідач не була власником спірного житла, а отже на неї не мож-е бути покладена така відповідачьсть та вона не повинна нести відповідальность по даним боргам. Рішенням Бердичівської міської ради відстрочено сплату судового збору до постановлення рішення у справі (а.с.7). Згідно cm.88 ЦПК України судовий збір стягуються з відповідача у частині задоволенних вимог та покладається на позивача в частині постановлення рішення проти нього. Що ж- стосується витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляОу справи, то такі витрати покладаються на відповідача, оскільки з її вини спір доведено до суду (а.с. і). ________

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. від заробітку щомісячно до їх повноліття. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути алміменти у розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно до їх повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 1998 року у Арменській селищній адміністрації Ольського району, Магаданської області, актовий запис №7. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивачка здійснює догляд за дітьми, а відповідач добровільно не займається їх вихованням та не надає ніякої матеріальної допомоги. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обгрунтовані, доказані і підлягають задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути державне мито у розмірі 51 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач в березні 2009 року звернувся до суду з зазначеним позовом з тих підстав, що відповідач отримував за місцем проживання послуги у газопостачання, але не сплачувала їх по затвердженим тарифам щомісячно, що призвело до утворення заборгованості в період з 01.03.2006 року по 01.03.2009року в сумі 887 грн. 27 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує повністю, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, і суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач будучи власником квартири отримував протягом березня 2006року по березень 2009 року за місцем свого проживання послуги у вигляді газопостачання, що стверджується доказами, наданими суду, про місце проживання, склад сім»ї, випискою з особового рахунку та довідкою про заборгованість (а.с. 3-5). Однак в порушення вимог ст. 162 ЖК України, ст.ст. 526, 610 ЦК України, Правил надання населенню послуг з газопостачання № 2246 вю 09.12.1999 року свої зобов"язання по оплаті послуг за спожитий природний газ не виконував, хоча зобов "язаний був виконувати, а тому суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст.ст. 78,88,81 ЦПК України державне мито на користь держави стягується з відповідача, на користь позивача з відповідача пголягає стягненню ЗО грн. витрат за інформаціно-технічне забезпечення розгля у справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

11.01.2010 року до суду звернулося ВАТ «Запоріжжяобленерго» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору №2001029/917 від 15.11.2004 року відповідачу надано послуги з постачання електоенергії в період з 13.06.2003 року по 04.10.2005 року на суму 524,16 грн., яка непогашена відповідачем, прохає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електроенергію за період з 13.06.2003 року по 04.10.2005 року на суму 524,16 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Гуляйпільським районним судом Запорізької області в сумі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, суду пояснивши, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору №2001029/917 від 15.11.2004 року відповідачу надано послуги з постачання електоенергії в період з 13.06.2003 року по 04.10.2005 року на суму 524,16 грн., яка непогашена відповідачем, прохає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електроенергію за період з 13.06.2003 року по 04.10.2005 року на суму 524,16 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Гуляйпільським районним судом Запорізької області в сумі 30 грн. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2001р. Від шлюбу мають доньку Маріанну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося так як не було взаємного порозуміння, часто виникали сварки, не ведуть спільного господарства та не підтримують ніяких стосунків. В звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей з нею. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задоволити, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матірю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 18 жовтня 2001 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Рогач (прізвище після укладення шлюбу Гриза) [PERSON]. Від шлюбу мають доньку Маріанну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1, 2 ст. 160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а місце проживання дітей слід визначити з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем спільне життя не склалося через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння на грунті чого виникали сімейні сварки. На даний час у відповідача є друга сім'я та двоє неповнолітніх дітей. На примирення вона не згодна, тому звернулася до суду та просить задовольнити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки їх шлюб носить формальний характер і не відповідає своєму призначенню. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливі, у зв'язку з чим позов просить задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Оскільки відповідач позов визнав, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 15 квітня 1994 року у Кам'янській сільській раді Савранського району Одеської області за актовим записом № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 250027, виданим Кам'янською сільською радою Савранського району Одеської області від 15 квітня 1994 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 250080 виданим Кам'янською сільською радою Савранського району, Одеської області від 01 листопада 1994 року за актовим записом № 05 (а.с.5). Спільне життя з відповідачем не склалося і подальше проживання суперечило б інтересам позивача. Судом також встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 СК України. Суд, враховуючи вищеназвані обставини, приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

11.01.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 27.04.1991року вступив в шлюб з [PERSON], відповідачем по справі, від спільного шлюбу є дочка [PERSON], [INFO], одруження виявилося невдалим, шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2009р., примирення не можливе по причині того що відповідач проживає з іншим чоловіком (чоловіками) з того часу як позивач перебуває на заробітках в м. Москві, бажання в подальшому проживати з відповідачем сімєю - відсутнє. Поділ майна буде вирішуватися в окремому порядку. Просить, шлюб зареєстрований 27.04.1991р. між ним та [PERSON], актовий запис №41 розірвати, судові витрати віднести порівну між сторонами. В судове засідання, 15.02.2010р., ні позивач [PERSON], ні відповідач [PERSON] до суду не зявилися. При цьому, позивач [PERSON] подав заяву про слухання справи без його участі, у звязку із виїздом на заробітки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] є належно повідомленою про дату, час та місце слухання матеріалів цивільної справи (повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції №46592 від 10.02.2010р.), причину неявку до суду не повідомила, як і не надходило клопотань про перенесення слухання справи, чи розгляду справи без її присутності. Суд, вивчивши наявні у справі матеріали, вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу може бути розглянута без сторін, та вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Розглядає справу не відкладаючи її - ст. 169 ЦПК України. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, і вразі неможливості примирення сторін відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається подальше збереження сімї сторін по справі не можливе, миритися сторони не бажають. Шлюб фактично розпався і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, адже проживання як подружжя суперечить їх інтересам. Позов підтверджується : свідоцтвом про укладення шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду за наступними підставами: 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладен кредитний договір №20070379, відповідно до якого відповідачу був надан кредит в сумі 82000,00 грн. під 18% річних, строк погашення до 15.11.2017 р. Виконання відповідачем зобов*язань за кредитним договором забезпечується іпотекою нерухомого майна, яке знаходиться за адресою смт. Володарське. [PERSON], б. 25. Відповідач [PERSON] зобов*язався сплачувати кредит, та погашати відсотки за користування кредитом, але нездійснює повернення кредиту щомісячними платежами, внаслідок чого прострочена заборгованість станом на 01.12.2009 р. складає 75566,80 грн. (73774,51 грн. заборгованість за основним боргом, 1596,36 грн. заборгованість за відсотками; 195,93 грн. пеня за просрочені відсотки) та у добровільному порядку відповідач відмовляється від сплати боргу. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на постановлені заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлен про час та місце розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами: -відповідно до кредитного договору №20070379 від 16.11.2007 року [PERSON] був надан кредит в розмірі 82000, 00 грн.; -відповідно до розрахунку заборгованості згідно кредитного договору [PERSON] загальна сума заборгованості станом на 01.12.2009 року складає 75566,80 грн.; Таким чином, у судовому засідання підтвердився факт того, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, але добровільно не бажає сплачувати борг, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, суд вважає, що судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved