overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Вінницька спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву “Нива” звернулась до суду з позовом до [PERSON] про втрату права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на балансі школи знаходиться гуртожиток п[ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] надано кімнату [NUMBER] у зазначеному будинку, однак відповідач в кімнаті не проживає, тому звернулись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно постанови Вінницької обласної Ради від 29.10.1991 року №05/33 СДЮШОР “Нива” передано на баланс гуртожиток [ADDRESS]. Згідно ордеру №62 від 10.04.1997 року, відповідачу [PERSON], надано кімнату [NUMBER] у гуртожитку [ADDRESS] на сімЧю з одного чоловіка. Згідно актів СДЮШОР “Нива” від 14.03.2008 року, 02.09.2008 року, відповідач більше восьми років не проживає в гуртожитку та не зЧявляється в кімнату [NUMBER] у будинку [ADDRESS] Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімЧї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що реєстрація відповідача [PERSON], в кімнаті [NUMBER] у будинку [ADDRESS] перешкоджає позивачу в користуванні кімнатою. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись у позовній заяві на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який вони зареєстрували 23.01.2007р. у відділі РАЦС по м. Володимиру-Волинському Володимир-Волинського управління юстиції (а.з. 11) і від спільного життя мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, оскільки відповідачка та її мати пред'являли до нього безпідставні претензії. З дня народження дочки сторони припинили шлюбні відносини і відповідачка підтримувати їх не бажає. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Просить у позовній заяві розірвати шлюб між ним і відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, додатково пояснивши, що вони спільно не проживають з квітня 2007 року. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоч про час і місце судового засідання була повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає можливим ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що спільне подружнє життя з відповідачем у позивача не склалося і вони разом не проживають з квітня 2007 року. Позивач вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Сторони миритись не бажають. Суд вважає, що за названих вище обставин, не бажання позивача миритися та поновлювати сім'ю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є вже неможливими і це суперечило б інтересам сторін та дитини. Суд вважає, що витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на позивача. На підставі ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

ВАТ “Волиньобленерго” звернулося в суд в інтересах його Володимир-Волинської філії з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію у сумі 181, 58 грн., покликаючись у позовній заяві на те, що згідно з договором на користування електричною енергією для побутових потреб позивач як енергопостачальник взяв на себе зобов'язання постачати відповідачеві для користування електричну енергію за місцем її проживання та відкрив особовий рахунок № 1252003, а відповідач взяла на себе зобов'язання оплачувати позивачу рахунки за спожиту електроенергію у встановлений термін, однак свого зобов'язання протягом тривалого часу не виконує, внаслідок чого згідно з показами лічильника за відповідачем станом на 01.10.2008р. рахується борг за спожиту електроенергію у сумі 181, 58 грн., який добровільно сплачувати вона не бажає. Позивач у позовній заяві просить суд відповідно до ст.ст. 526, 610, 612 ЦК України стягнути з відповідача [PERSON] в його користь борг за спожиту електроенергію у сумі 181, 58 грн. У судовому засіданні представник позивача Чернова А.П. позов підтримала та просить його задовольнити, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини і докази. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоч про час і місце судового засідання була повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає можливим ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідачеві за місцем її проживання відповідно до договору на користування електричною енергією для побутових потреб позивачем для користування надається електроенергія, однак в порушення умов договору відповідач не вносить на рахунок позивача щомісячних платежів за спожиту електроенергію, внаслідок чого станом на 01.10.08р. за нею рахується заборгованість за ці послуги в сумі 181,58 грн., яку добровільно сплачувати позивачеві вона не бажає, що стверджується такими доказами: договором на користування електричною енергією для побутових потреб від 21.03.07р. № 152-3; випискою з особового рахунку та поясненнями представника позивача. Відповідно до ст.ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику”, п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в строк, встановлений у ньому. Отже вимоги позивача є обґрунтованими і законними. На підставі ст. ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику”, ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України, п.42 Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 29 липня 2007 року. Шлюб зареєстровано вперше. Від спільного проживання дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились у листопаді 2008 року. На сьогоднішній день вони проживають окремо. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення, яким розірвати їх з відповідачем шлюб. Відповідач[PERSON]в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих матеріалів справи встановлено, що сторони разом не проживають з листопада 2008 року, мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав, миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 1 вересня 2008 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений в усній формі договір-купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0024 га, яка розташована по вулиці Комсомольській в м.Ямпіль Вінницької області. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 вересня 2006 року - земельна ділянку площею 0,0024 га, яка передана для будівництва і обслуговування авто гаража, кадастровий номер земельної ділянки 0525610100 01 001 0043, розміщеної на землях Ямпільської міської ради в місті Ямпіль по вулиці Комсомольській Вінницькій області належить [PERSON] Оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу[PERSON]. не мала змоги належним чином оформити даний договір, оскільки на той час в неї не було всіх документів, а тому вони дійшли згоди, що він їй відразу виплачує суму в розмірі 5000 гривень, як плата за продану земельну ділянку, про що[PERSON]. видала йому розписку і зобов'язалася належним чином оформити договір купівлі-продажу до 01 листопада 2008 року, але взяті на себе зобов'язання не виконала. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення, яким визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки заключний між ним та [PERSON]. дійсним, та визнати за ним право власності на дану земельну ділянку. В судовому засіданні відмовився від раніше заявлених позовних вимог щодо стягнення із відповідачки понесених ним судових витрат. Відповідачка[PERSON]. заявлені позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що між сторонами було укладено усно договір купівлі-продажу земельної ділянки, за що[PERSON]. отримала від [PERSON] 5000 гривень та зобов'язалася належним чином оформити договір купівлі-продажу, тобто позивач взяті на себе зобов'язання виконав, відповідачка же в свою чергу взяті на себе зобов'язання не виконала, а саме не оформила належним чином договір купівлі-продажу - не оформила нотаріально. Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права, крім того, обставини справи визнані сторонами, і в порядку ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. В зв'язку із вище викладеним, суд вважає необхідним визнати даний договір купівлі-продажу дійним, тобто задоволити вимоги позивача, і визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Міська психіатрична лікарня м. Краматорська звернулася до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає тяжким психічним розладом, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Згода [PERSON] на добровільну госпіталізацію в диспансер відсутня. Вислухавши думки представника Краматорської психіатричної лікарні, прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що[PERSON] страждає тяжким психічним розладом, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 153 від 10.12.2008 р.,[PERSON] має потребу в госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, в зв'язку з тим, що на фоні хворобливого розладу психічної діяльності проявляється і можуть бути проявлені суспільно небезпечні дії у вигляді агресивного відношення до дружини, мають місце значні порушення мнестико-інтелектуальної сфери, що призвели до соціальної дезадаптації, неможливості самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згода [PERSON] на добровільну госпіталізацію в диспансер відсутня. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потрібно госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу по оплаті за воду і послуги каналізації.. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив суду, що відповідачі в добровільному порядку відмовляються сплачувати борг, тому в них утворилася заборгованість, просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості. У судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнали частково та пояснили, що у зв'язку з важким матеріальним становищем в них утворилася заборгованість по сплаті боргу по оплаті за воду та послуги каналізації, просять задовольнити позов в межах позовної давності та стягнути заборгованість за період з 08.06.2004 року по 21.08.2007 року у розмірі 424,25 гривень. Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, в межах позовної давності - за останніх три роки. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] і користуються послугами КП «Водоканалу», але не здійснюють вчасно й у повному обсязі оплату за послуги водопостачання та каналізації, що привело до утворення заборгованості, яка за станом на 21.08.2007 рік складає - 424,25 гривні. У відповідності до ст. ст. 257, 267 ЦК України до справи цієї категорії застосовується строк позовної давності тривалістю три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за останні три роки, за період з 08.06.2004 року по 21.08.2007 року сума заборгованості відповідачів за сплату за воду і послуги каналізації становить 424,25 гривень, та яка підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності зі ст. ст. 64.67,68 ЖК України наймач житлового приміщення, а також повнолітні члени його родини зобов'язані нести витрати по комунальних послуг. Оплата повинна виробляється в повному обсязі і вчасно, тобто до 10-го числа наступного за місяцем, що підлягає до оплати. Оскільки позивач рішенням сесії Запорізької міської ради № 36 від 16.07.2003 року звільнений від сплати державного збору при зверненні до суду з позовом цієї категорії справ, з відповідача підлягає стягненню в доход держави державний збір у вигляді держмита. Крім того, з відповідачів підлягає стягнення судових витрат, що сплачені позивачем на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги по теплопостачанню у розмірі 1164,61 грн. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що він робить послуги по опаленню житлового фонду м. Волноваха в період з 1.04.1996р. і по дійсний час відповідно до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації №72 від 12.02.1996р. «Про зміну порядку розрахунку населення за надання житлово-комунальних послуг, Положенням про взаємини підприємств, що роблять комунальні послуги населенню, з житлово-експлуатаційними організаціями в умовах роздільного ізимання платежів з населення, затвердженого першим заступником голови облдержадміністрації 19.03.1996р., і наказом ОПО «Донецьктеплокомуненерго» №40 від 04.03.1996р. «Про зміну порядку розрахунку населення за надання послуг теплопостачання» і згідно ст. ст. 66-68 ЖК України зобов*язані вчасно сплачувати надані їм послуги по теплопостачанню квартири, але відповідачі обов*язки по оплаті за опалення квартири не виконує, платить нерегулярно, у зв*язку з чим утворилась заборгованість на 1.12.2008р. в сумі позову. Допитана в судовому засіданні представник позивача Шпак О.М. пояснила суду, що вона наполягає на заявлених позовних вимогах і просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги по теплопостачанню в розмірі 1164,61грн. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення пред-ника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов*язання повинні виконуватися належним чином, у випадку невиконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки. Згідно вимог ст.ст. 66-68 ЖК України мешканці будинку зобов*язані оплачувати за тепло. З пояснень представника позивача і матеріалів справи випливає, що відповідачі користуються наданими позивачем послугами по опаленню квартири і згідно виписки з особистого рахунку (а.с.2) вони нерегулярно виплачує за опалення квартири тому заборгованість на 1.12.2008р складає 1164,61грн. Зазначену заборгованість відповідачі не оплачують без поважних причин. Таким чином відповідачі не виконали зобов*язання в повному обсязі і зобов*язані відшкодувати позивачу заподіяні цим збитки і також з них слід стягнути на підставі ст. 81, 88 ЦПК України на користь держави 51 грн. судового збору та 30 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача. Відповідачі до суду не з*явились, пояснень та заперечень по позові не давали. На підставі ст. ст. 526, 543 ЦК України, ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. ст.15, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України районний суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

18.11.2008року позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачки недорахованої електроенергії у сумі 717,08 грн. Свої вимоги він обґрунтував тим, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS], і є споживачем електроенергії від мереж Ясинуватського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ "Донецькобленерго". Під час технічної перевірки приладів обліку 23.07.2008 р. представниками Ясинуватського РЕМ у відповідачки було виявлене порушення Правил користування електроенергією для населення, про що було складено акт № 041219. На підставі цього акту і відповідно до Методики розрахунку розміру збитку, споживачу була нарахована сума збитку в розмірі 717 грн.08 коп., яку він не сплатив дотепер, у зв'язку з чим просили стягнути її в судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача Писаревська О.Л. підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила стягнути суму збитку, нараховану при перевірці приладів обліку, відповідно до акту від 23.07.2008 р. в розмірі 717,08 грн., а також сплачені ними витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а також судовий збір в сумі 51,00 грн. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні, позов визнала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій заподіяні збитки в результаті порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Судом установлено, що відповідачка є споживачем електричної енергії від мереж Ясинуватського РЕМ. 23.07.2008 р. представниками Ясинуватського РЕМ був складений акт про порушення ним Правил користування електричною енергією для населення, в якому зафіксовано пошкодження пломби Держстандарту на розрахунковому приладі обліку електроенергії (а.с.5). згідно розрахунку сума недоврахованої електроенергії складає 717,08 грн. (а.с.5-зворотня сторона), яка підлягає стягненню з відповідачки. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1-2). На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

У грудні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у січні 2007 році він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою та після розірвання шлюбу буде проживати. Шлюбні відносини припинені з вересня 2008 року, внаслідок непорозуміння один одного. Проживають разом. Суперечок про розділ майна між ними немає. На примирення з відповідачкою не згоден. Тому просить позов задовольнити. Відповідачка позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. з 27 січня 2007 році знаходться у шлюбі, зареєстрований виконкомом Пісківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, запис №1. Від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою та після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Шлюбні відносини припинені з вересня 2008 року, внаслідок непорозуміння один одного. Сторони проживають окремо. Суперечок про розділ майна між ними немає. Сторони на примирення не згодні. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і вважає, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між подружжям необхідно розірвати, витрати покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сім'я розпалася. У судовому засіданні позивач позов підтримала, при цьому пояснила суду, що одружилася з відповідачем 20.01.2007 року. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], 2007 року народження. Вважає, що сім'я розпалася остаточно з вини відповідача, який не приділяв уваши їй та дитині, матеріально сім'ю не забезпечував. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують з грудня 2007 року, сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між ними на даний час не має. Витрати по розірванню шлюбу просить покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у місцях позбавлення волі (ИК-43 м. Харкова). Суд повідомив його про наявність цивільної справи за позовом [PERSON] та отримав від відповідача письмову згоду на розірвання шлюбу з позивачем. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 20.01.2007 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з грудня 2007 р., спільний бюджет не ведуть, сторони втратили почуття любові один до одного, майнового спору між ними немає. Шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Витрати по справі суд покладає на відповідача.

Outcome: approved