Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за нею право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на: житловий будинок, що знаходиться за адресою - с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області по вул. Леніна, 41, земельної ділянки площею 0,7710 вартістю 8807,23 грн., для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельної ділянки площею 10,47 га вартістю 32178,13 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ганусівеької сільської ради Новопсковського району, грошових заощаджень, які знаходяться на рахунку № 9760/27010151 на суму 6261,15 грн. в філії Новопсковського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк», та майнового паю в розмірі 12814 грн., згідно свідоцтва серії ЛУ № 032990, які залишилися після смерті її вітчима [PERSON]. У судовому засіданні позивач на заявлених позовних вимогах наполягла просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Відділу Держкомзему в Новопсковському районі в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Представник заінтересованої особи - ПП СПФ «Агро» відділення Ганусівське в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч.4 стЛЗО ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому стЛ74 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 199628 від 16.02.2009року, 14.02.2009 р. помер [PERSON], який є вітчимом позивача по справі. 10.02.2009 року [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу по справі - Дерев»янко Г.І. До складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] входить: житловий будинок, що знаходиться в с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області по вул. Леніна, 41, земельної ділянки, площею 0,7710 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), земельної ділянки, площею 10,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ганусівської сільської ради Новопсковського району, грошових заощаджень, які знаходяться на рахунку № 9760/2701051 на суму 6261,15 грн., в філії Новопсковського відділення № [NUMBER] Ощадбанк та майнового паю у розмірі 12814 грн. згідно свідоцтва серії ЛУ № 032999. Відповідно до постанови про відмову вчинення нотаріальних дій від 20.08.2009р. державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори [PERSON] Дерев»янко Г.В. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав після смерті [PERSON] в звязку з розбіжностями в прізвищі померлого в правовстановлюючих документах. В сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0045655, виданого Новопсковською РДА 09.12.1996 р. [PERSON], його прізвище записано з помилкою - „Присняков. В державному акті на право власності на землю серії ЛГ № 3060145, виданому [PERSON] 01.04.2004 р. Новопсковською РДА його прізвище також зазначено з помилкою - «Присняков». В звязку з невідповідністю прізвища померлого [PERSON], зазначеного в сертифікаті та державному акті прізвищу, зазначеному у свідоцтві про смерть, в заявника зявилися перешкоди в реалізації його права на спадщину. Відповідно до діючого законодавства, допущені порушення в правовстановлюючих документах являються перепоною для здійснення Дерев»янко Г.І. її права на спадщину. З урахуванням положень п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якого справи про встановлення факту, пов*язаного з вирішення спору про право повинні розглядатися в позовному провадженні, суд розглядає вимоги позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу разом з позовними вимогами про визнання права власності. Виходячи з наведенного, вивчивши матеріали справи, у чинність п.6 ст.256 ЦПК України, суд вважає вимоги Дерев»янко Г.І. про встановлення факту належності правовстановлюючого документу такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців немає. Осіб які мають обовязкову частку у спадщині не має. Позивач прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч. З ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, займалася його доглядом та похованням і не відмовилася від неї протягом шестимісячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України У чинність ст.ст. 1216-1218,1225,1228 ЦК України, ч. 1 ст. 13 Закону України Про власність до позивача, як до спадкоємця за заповітом переходить право власності на спадщину. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч. 2 ст. 1220 ЦК України з 14.02.2009року. Відповідно до ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, позовні вимоги Дерев»янко Г.І. про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом, обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved