overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 26 вересня 1992 року у Палаці одруження «Центральний» міста Харкова, запис № 2014, при цьому обґрунтовує свої вимоги тим, що стосунки з відповідачем не склалися, між ними виникали конфлікти, що призвело до розриву відношень тому з лютого 2009 року вони однією сімєю не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду клопотання в якому заявлені вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Суд вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому за згодою позивача ухвалив розглядали справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 1992 року у Палаці одруження «Центральний» міста Харкова, запис № 2014, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу IV -ВЛ № 288420, виданим 26 вересня 1992 року Палацем одруження «Центральний» міста Харкова. Відповідно до от. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 от. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що позивач не бажає спільного проживання з відповідачем, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Витрати, пов'язані в видачею свідоцтва про розірвання шлюбу у розмірі 17 гривень, за покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб з [PERSON]., посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, фактично з 2005 року не підтримують шлюбних відносин, проживають за різними адресами,, спільного господарства не ведуть, втрачені почуття любові та поваги, наступного часу у позивача склалась інша сім"я, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просить суд позов задовольнити. Відповідачка у попередньому судовому засіданні надала згоду на розірвання шлюбу та не заперечувала про те, щоб неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з нею. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 09.07.1994 року. Шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іванівської райдержадміністрації Одеської області 09 липня 1994 року, актовий запис № 10 (а.с. 5). Шлюб у сторін перший. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], якому позивач надає матеріальну допомогу у добровільному порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ІДПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що шлюб між сторонами був припинений з 2005 року, з цього часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, майнового спору між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 164477 від 27 серпня 1996р. - квартири №65 будинку №73 «А» по проспекту Добровольського в м. Одесі, укладений між позивачем та відповідачами, посвідчений Одеською товарною біржею. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідачі в судовому засіданні надали суду заяви, в яких зазначили, що з позовними вимогами згодні, а саме згодні на визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна № 164477 від 27 серпня 1996р. дійсним. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі фактів встановлених у судовому засіданні. Судом встановлено, що між [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки: [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі- продажу нерухомого майна № 164477 від 27 серпня 1996р., посвідчений Одеською товарною біржею. У відповідності з умовами договору у власність позивача переходила квартира №65 будинку №73 «А» по проспекту Добровольського в м. Одесі. При цьому сторони досягли домовленості за всіх істотних умов цього договору. Позивачем передано відповідачам суму у розмірі 610720000крб., в рахунок оплати вартості цієї квартири. Даний договір був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України в редакції 1963р., угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування позивачів, однак, сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору, що передбачено ст. 227 ЦК України в редакції 1963р., і відповідачі ухилялися від нотаріального посвідчення угоди. Таким чином, позивач не може фактично розпоряджатися квартирою, що порушує її права і законні інтереси. У відповідності\~з вимогами\~ч.\~2\~ст.\~47\~ЦК України\~в редакції\~1963\~р.,\~якщо одна\~із сторін\~повністю або\~частково виконала\~угоду,\~яка потребує\~нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У відповідності до частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

У січні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким зареєструвала шлюб 18 лютого 2006 року і просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач не надає. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову, згоден платити аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. З ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн. 00 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні у позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Доходів позивачки в теперішній час не достатньо для самостійного утримання дітей. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилась надала на адресу' суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.4 \~ \~ \~ \~ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм сімейні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні у позивачки. Матеріальну допомогу на утримання дітей - [PERSON] не надає. Доходів позивачки в теперішній час не достатньо для самостійного утримання дітей. Діти здорові, інших доходів не мають. Відповідач здоровий, працює в ВАТ «Павлоградвугілля» шахта «Західно-Донбаська», отримує заробітну плату, яка дозволяє надавати допомогу на утримання дітей, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ... У відповідності до п.3 ст.88,3ст.84 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір, та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 19 липня 2008 року в Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за №269. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені в травні 2009 року, в зв`язку з тим, що відповідач зловживав спиртними напоями та вчиняв в сім`ї сварки та скандали, спільне господарство не ведуть та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Дітей не мають, але в зв`язку з тим, що відповідач відмовляється звернутися до органів РАЦС щодо розірвання шлюбу, позивач змушена з даним позовом звернутись до суду. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Стверджував, що саме позивач винна в розпаді їхньої сім`ї. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведуть; відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на позивача та відповідача в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

В вересні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно на утримання дитини - сина: [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову позивач вказувала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 листопада 1999 року зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 572 та від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживають разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини, не бере участі у вихованні сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитину. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі і розмірі 500 гривень, щомісячно. Відповідач та представник відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнали, не заперечував проти задоволення позову, підтвердив факти наведені позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення\~сторін,\~дослідивши докази\~по справі,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~оскільки згідно\~ст.\~ст.\~180-182;\~184\~СК України\~так як\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття\~і за\~рішенням суду\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не дає і за своїм матеріальним і сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні аліментів з відповідача на свою користь на утримання сина, [PERSON] , [INFO] по 1/4 частини всіх його прибутків щомісяця до досягнення сином, [PERSON] , повноліття тобто до [INFO] . Стверджувала, що вона разом з відповідачем, перебуває у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували 14 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 27). Від цих стосунків в них є неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина їй не надає, тому вона звернулася до суду про стягнення з нього аліментів на сина, по 1/4 частки всіх його прибутків щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач, як батько, на підставі ст. 180 СК України повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]про стягнення боргу по кредиту у розмірі 9289,49 гривень за кредитним договором та судові витрати по справі в сумі 212 гривень 89 копійок, вказуючи, що 8 серпня 2006 року було з [PERSON] укладено кредитний договір №014/7290/82/88925 і видано кредит в сумі 15000,00 гривень строком на 36 місяців з 7.08.2006 року по 6.08.2009 зі сплатою 19 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання умов вищевказаного договору 8 серпня 2006 року були укладені договори поруки з поручителями [PERSON] та [PERSON] Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, а тому позивач змушений з даним позовом звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення по суті заявленого позову. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими, про що свідчать розписки, на виклик до суду не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Як слідує із договорів поруки від 8 серпня 2006 року поручителі зобовязуються перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника. Таким чином, поручителі [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідач не виконав свої зобовязання, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту. Сума заборгованості по кредиту становить 9289,49 гривень. З [PERSON], [PERSON] та [PERSON]необхідно стягнути борг по кредиту на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» в сумі 9289 гривень 49 копійок, 30 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується розмірами витрат від 21 грудня 2005 року №1258 та 92 - 2 - гривні 89 копійок судового збору на користь держави. В остальній частині позову необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, вказуючи на те, що відповідачка понад 10 років не проживає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS], у звязку з чим втратила право на користування нею. В суді позивач позов підтримав, просить задовольнити його вимоги. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що його мати - відповідачка в справі, в однорічному віці залишила його на утримання бабусі та виїхала на постійне місце проживання за межі України. Понад 10 років мати відсутня за місцем реєстрації, йому не відома доля матері та її місце знаходження. Вказуючи на те, що не може реалізувати своє право на приватизацію квартири, оскільки у ній зареєстрована мати, просить визнати її такою, що втратила право на користування квартирою. Відповідачка в судове засідання за викликом суду не зявляється. Про день та час слухання справи повідомлена в порядку визначеному законодавством через ЗМІ. Відповідачка своїми процесуальними правами не скористалася, зокрема відзиву на позов не надала, позовні вимоги по суті не оспорила, повноважного представника для участі в судове засідання не направила. Неявка в судове засідання відповідачки не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи на стороні відповідача позов визнав, вважає його підлягаючим задоволенню, оскільки відповідачка не проживає в квартирі понад 10 років. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи на стороні відповідачки, свідків, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] народився 4 лютого 1988 року та з часу народження проживає в [INFO]. На початку 1989 року мати позивача відповідачка в справі [PERSON] залишила його на виховання та утримання бабусі [PERSON] та виїхала за межі України. Понад 10 років відповідачка [PERSON] не зявлялася в місті Славута за місцем реєстрації, на день розгляду справи її місцезнаходження невідоме. Викладений факт підтверджується даними показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], актів обстеження житлових умов, довідки КП «Славутське ЖКО», з яких слідує доведення факту відсутності відповідачки [PERSON] за місцем реєстрації понад 10 років. Відповідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України наймач та члени сімї можуть бути визнанні такими, що втратили право користування жилим приміщенням в разі відсутності їх без поважних причин понад шість місяців. На підставі викладеного, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовом про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 19 червня 2007 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. 3 лютого 2009 року вона народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не бажає, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач визнав позовні вимоги. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, позивачка 03.02.2009 року народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач і він, як батько дитини зобовязаний його утримувати матеріально до досягнення ним повноліття, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved