Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

17.03.2009 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог вказує, що у травні 2007 року померла його мати [PERSON], якій за життя на праві власності належало домоволодіння розташоване по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області. З 1987 року він надавав фізичну та матеріально допомогу матері та відбудовував її житло та господарські будівлі . Мати померла у травні 2003 року .На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2004 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори за реєстром № 1214 посвідчено свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], відповідно до якого за ним визнано право на спадщину на 1/2 частину жилого будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області. На 1/2 частину цього ж будинку видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] Семеновичу- відповідачу по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінив у бік збільшення, та просив стягнути з [PERSON] кошти затрачені ним на будівництво з розрахунку кошторису на час розгляду справи - упущену вигоду 50 000 грн., витрати на майно 59 065 грн ., у т.ч. кошти отримані відповідачем по розписці 16 000 грн., 476 грн витрати на отримання технічного паспорту, витрати на виготовлення пам*ятника - 1513,68 грн., моральну шкоду 50 000 грн., судові витрати по справі (том 2 а.с.192) Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та пояснив, що його мати [PERSON] не мала фінансової можливості будувати господарські будівлі, оскільки була особою похилого віку, отримувала пенсію. Тому він займався будівництвом по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області, вкладав власні кошти, купував будматеріали, розраховувався із майстрами . Відповідач [PERSON] позов не визнав, та пояснив, що після смерті матері [PERSON], він теж отримав у спадщину 1/2 частину жилого будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, але позивач не дає можливості користуватися спадщиною. Суд, заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на день смерті належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с. Маломихайлівка, вул..Гоголя,32, Покровського району, Дніпропетровської області. [PERSON] померла у травні 2003 року (том 1 а.с.80) 25.05.2004 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори за реєстром № 1214 посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], відповідно до якого за [PERSON] визнано право на спадщину на 1/2 частину жилого будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області(том 1 а.с. 81) 03.08.2007 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори за реєстром № 2849 посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], відповідно до якого за [PERSON] визнано право на 1/2 частину жилого будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області(том 2 а.с.214) Відповідно до паспортних даних позивач [PERSON] з липня 1998 року був зареєстрований у [INFO], Покровського району,Дніпропетровської області. З грудня 2002 року позивач [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Покровського району,Дніпропетровської області, у домоволодінні гр.[PERSON] , як квартирант (том 2 а.с.108) Згідно довідки Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області спадкодавиця [PERSON] до моменту смерті проживала одна (том 2 а.с.48) Після смерті матері, у грудні 2004 року позивач [PERSON] зареєструвався у спірному домоволодінні розташованому в с.Маломихайлівка, вул..Гоголя,32,Покровського району.Дніпропетровської області.(том 2 а.с.167) Технічний паспорт на вищевказане домоволодіння дійсною вартістю 27 762 грн був виданий після смерті [PERSON] - 20.11.2003 року (том 1 а.с.23-28,том 2 а.с. 140-142)). Згідно записів у технічному паспорті : - рік забудови житлового будинку А-1 не встановлений. - літня кухня Б-1 - рік забудови 1968 прибудова до літньої кухні 6-1 рік забудови 1968 · тамбур(прибудова до літньої кухні) б»-1 рік забудови не встановлений літня кухня В-1 - рік забудови не встановлений · сарай Г-1, сарай Д-1,сарай Е-1 рік забудови не встановлений гараж Ж-1 -рік забудови 1987 · сарай 3-1 рік забудови 1987 · сарай Л-рік забудови 1987 · теплиця М-1 рік забудови не встановлений · навіс.вбиральня, погріби - рік забудови не встановлений У судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON].[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON][PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], показали, що позивач проводив будівельні та ремонтні роботи у домоволодінні своєї матері [PERSON] розташованому по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області у 80-роках. Гроші на будівельні матеріали вони отримував від [PERSON] Звідки у останнього були кошти на будівництво, чи кому вони належать їм не відомо. Згідно пояснень свідка [PERSON],[INFO] (по технічним причинам текст звукозапису додається до Журналу судового засідання) - сторони по справі його сини, між якими склалися погані стосунки. Відомостей про документи на спірне домоволодіння він не має. Йому відомо, що [PERSON] побудував сарай,погріб, ін. споруди та розраховувався з робітниками, в яких розмірах - не знає. Згідно пояснень свідка [PERSON]П.( по технічним причинам текст звукозапису додається до Журналу судового засідання) В кінці 1980 року в домоволодінні розташованому по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області він перекривав дах на житловому будинку, робив вікна,лутки , розмітку гаража. Гроші за роботу платив [PERSON] . На підставі досліджених доказів, а саме: відомостей технічної документації на домоволодіння, та пояснень вищевказаних свідків суд вважає непереконливими та непослідовними пояснення щодо строків будівництва господарських споруд , оскільки позивач [PERSON]С, особисто отримав технічний паспорт після смерті матері [PERSON] у 2003 році, але згідно об*єктивних доказів, якими є записи у технічному паспорті : - рік забудови житлового будинку А-1 не встановлений. - літня кухня Б-1 - рік забудови 1968 прибудова до літньої кухні 6-1 рік забудови 1968 - тамбур(прибудова до літньої кухні) б»-1 рік забудови не встановлений літня кухня В-1 - рік забудови не встановлений - сарай Г-1, сарай Д-1,сарай Е-1 рік забудови не встановлений гараж Ж-1 - рік забудови 1987 · сарай 3-1 рік забудови 1987 · сарай Л-рік забудови 1987 · теплиця М-1 рік забудови не встановлений · навіс,вбиральня, погріби - рік забудови не встановлений(т.1 а.с.23-27) Первісних правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння - акт ввода в експлуатацію , свідоцтво про право власності , або ін. позивач суду не надав. Відомостей про легалізацію будівництва на території домоволодіння по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області теж не має. Згідно відомостей технічного паспорту- рік забудови більшості споруд не встановлений, а гараж Ж-1, сарай 3-1 ,сарай Л-вказаний рік забудови 1987. Аналізуючи показання свідків, суд прийшов до висновку, що жодному з них не відомо за чиї кошти і для кого будувалися надвірні будівлі. ( том а.с.14-22,122-130) Надані позивачем квитанцій до прибуткових касових ордерів свідчать лише про придбання таких матеріалів . Свідки підтвердили лише той факт, що позивач був присутній під час будівництва і розраховувався з будівельниками, але за чиї кошти проводилось будівництво і для кого їм не відомо Суд вважає, що представлені позивачем докази не узгоджуються між собою щодо строків будівництва, та його проживання в спірному домоволодінні,оскільки позивач зареєструвався у спірному в с.Маломихайлівка, вул..Гоголя,32,Покровського району,Дніпропетровської області лише після смерті матері, у грудні 2004 року (том 2 а.с.167) Відповідно до ст.12 Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Оскільки згідно зі ст.14 Закону України "Про власність" земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, то участь інших осіб у будівництві не створює для них права власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом, або договором. Судом не встановлено, що між власником домоволодіння [PERSON] та позивачем [PERSON] за життя матері укладалася угода про створення спільної власності на домоволодіння розташоване по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області. Позивачем не доведений факт будь-якої письмової або усної угоди про створення спільної сумісної власності з [PERSON] Позивач пояснював, що з 1987 року він добровільно надавав матері фізичну та матеріальну допомогу - відбудовував її житло та господарські будівлі. Крім того, як видно із свідоцтв про право на спадщину за законом виданих позивачу та відповідачу - житловий будинок та господарські будівлі знаходиться у спільній частковій власності, тому зробити висновок, про те, кому видійдуть нові забудови, або забудови вартість яких поліпшилися неможливо. ( том 1 а.с. 81, том .2 а.с. 214) Суд взяв до уваги, що згідно рішення Межевського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2007 року, яке не змінене і не скасоване, має законну силу ( ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2007 року) [PERSON] було відмовлено в позові до [PERSON] про визнання права власності на частину спадщини, а тому обставини, встановлені при розгляді даної цивільної справи відповідно до ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. ( том 1 а.с.) У судовому засіданні відповідач пояснив, що позивач до теперішнього часу не дає можливості користуватися нерухомістю, яку він отримав у спадщину. Суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на користь [PERSON] витрат на майно у розмірі 59 065 грн. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з упущеної вигоди 50 000 грн., в т.ч. коштів отриманих відповідачем по розписці 16000 грн. Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якщо її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. ст. 58, 60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] заявляючи вимоги про стягнення упущеної вигоди, не довів ,в чому саме полягає упущена вигода , тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Суд також вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 16 000 грн переданих по розписці, оскільки згідно рішення Межевського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2007 року, яке не змінене і не скасоване, має законну силу ( ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2007 року) [PERSON] було відмовлено в позові до [PERSON] про визнання права власності на частину спадщини, а тому обставини, встановлені при розгляді даної цивільної справи відповідно до ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають(т.1 а.с.116,137) Не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування витрат на поховання [PERSON]- вартість надгробного пам*ятнику 1513 грн,68 грн. (т.1 а.с.121)У судовому засіданні позивач пояснював, що він, як син , надавав фізичну та матеріально допомогу [PERSON] На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2004 року за ним визнано право на спадщину на 1/2 частину жилого будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Гоголя, 32, в с. Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області після смерті [PERSON]Д.(том 1 а.с. 81). Тому суд вважає безпідставною вимогу про стягнення витрат на поховання з відповідача [PERSON] Не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування 476 грн.(том 1 а.с.20,23), сплачені [PERSON] 06 листопада 2003 року при оформленні технічного паспорту на домоволодіння, за безпідставністю,оскільки позивач виготовив технічний паспорт після смерті матері [PERSON], при оформленні спадщини на своє ім.*я. Як пояснив позивач у судовому засіданні на момент смерті матері [PERSON] правовстановлюючі документів на спадкове майно були відсутні. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 23 ЦК України .згідно якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на корить позивача моральною шкоди у розмірі 50 000 грн., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.Позивач не надав суду доказів про наявність протиправної поведінки відповідача [PERSON] При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному. об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність. допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Співставляючи зазначені фактичні обставини справи та досліджені у відповідності до ст. 224 ЦПК України фактичні докази, суд, приходить до висновку про недоведеність даних позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що в порядку ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки в позові відмовлено у повному обсязі. Статтею 79 ЦПК України передбачено види судових витрат, котрі складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивач просив суд стягнути з відповідача : упущену вигоду 50 000 грн., витрати на майно 59 065 грн ., у т.ч. кошти отримані відповідачем по розписці 16 000 грн., 476 грн витрати на отримання технічного паспорту, витрати на поховання матері 1513,68 грн, моральну шкоду 50 000 грн. Загальна сума позовних вимог складає упущена вигода 50 000+ вартість будівельних матеріалів 59065+ розписка 16000+ виготовлення техпаспорту 476+ вартість пам*ятника 1513,68 = загальна сума матеріальної шкоди складає 127,055 грн. Моральна шкода 50 000 грн. Відповідно ст..3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» із заяв і скарг ,що подаються до суду стягується 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Один відсоток від 127055 грн складає 1270 грн 55 коп. По справ сплачені судовий збір витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у слідкуючих розмірах Судовий збір - 250 грн., ІТЗ-ЗОгрн., (т.1 а.с.2,3) Судовий збір 340,65 грн (т.1 а.с.92) Всього сплачено судовий збір 590,65 грн; 1270,54 - 590,65 = 679,89 грн необхідно стягнути з позивача. Із позовних заяв про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову від 100 до 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 5 відсотків ціни позову. 5 відсотків від 50 000 грн моральної шкоди складає 2500 грн., позивачем сплачено 1000 грн(том 2 а.с.10). Необхідно доплатити 1500 грн.

Outcome: approved