Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

24.07.2008 року управління державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в Донецькій області (далі - УДСО) звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з охорони житлового будинку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 22.12.2005 року між відповідачкою і УДСО укладений договір N [NUMBER] про фізичну охорону належного їй житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Дія зазначеного Договору була припинена 11.06.2007р. за угодою сторін. Однак, в період дії договору відповідачка порушила взяті на себе зобов»язання, не здійснювала оплату послуг належним чином, внаслідок чого несплаченими залишились 9120,0 грн. Крім того, відповідно до умов Договору, належне виконання взятих на себе відповідачем зобов»язань по оплаті замовлених послуг було забезпечено неустойкою у виді штрафу, яка за весь час неналежного виконання зобов»язань склала 27660 грн. Просили стягнути заборгованість, суму штрафу, та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Пінчукова С.С. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі і просила стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 9120,00 грн., штрафні санкції в сумі 27660,00 грн., а також сплачений ними судовий збір у справі в сумі 368,40 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково і пояснив, що позивачем невірно зроблено розрахунок заборгованості та штрафних санкцій, відповідно до укладеного договору, а саме невірно трактується пункт 8.4 Договору, згідно з яким термін оплати має здійснюватись не пізніше п»яти днів поточного місяця, помилково вважаючи, що оплата за певний місяць мала здійснюватись на місяць раніше, ніж це передбачено пунктом 8.4 Договору. Крім того, вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений для звернення з вимогою про стягнення неустойки (штрафу, пені). Вважав, обгрунтованими лише вимоги позивача стосовно заборгованості за червень 2007 року в сумі 2160 грн., оскільки в травні 2007 року, а саме 22 травня, позивачем не були виконані свої зобов»язання, у зв»язку з чим вони обіцяли зробити перерахунок. В подальшому пояснив, що позовні вимоги взагалі не підлягають задоволенню, оскільки 22 травня 2007 року відповідачкою було укладено договір про фізичну охорону будинку з іншою службою охорони, яка з того часу і виконувала ці дії. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що 22.05.2007 року позивач залишив будинок відповідачки без охорони, у зв»язку з чим вона уклала договір з іншою особою, попередивши позивача про дострокове припинення дії договору. В той же час підтвердив, що укладений з позивачем договір було розірвано 11.06.2007 року. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно статей 526 та 527 Цивільного кодексу України обов`язки мають бути виконані належним чином та у встановлений строк. Боржник зобов'язаний виконати свої обов`язки, а кредитор прийняти їх виконання особисто. Судом установлено, що 22 грудня 2005 року між УДСО при УМВС України в Донецькій області та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER] (далі - Договір) про фізичну охорону житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с.7-13), відповідно до якого позивач зобов`язаний надавати відповідачу послуги з фізичної охорони будинку, а останній зобов'язувався вносити плату, визначену і узгоджену сторонами Договору в дислокації (а.с.14-16). Даний Договір було розірвано 11.06.2007 року, про що свідчить Додаткова угода, від 10.06.2007р. підписана сторонами (а.с.44). Суд не приймає до уваги пояснення представників відповідачки стосовно того, що фактично Договір припинив свою дію 22.05.2007 року, оскільки цього дня через неналежне виконання своїх обов»язків з боку позивача відповідачка уклала договір на охорону будинку з іншою особою, який з цього часу і здійснював охорону замість УДСО. Доводи відповідача в цій частині спростовуються Договором від 21.12.2005р. та Додатковою угодою до нього від 10.06.2007р., а факт укладення договору з іншою особою, не є доказом припинення дії попереднього договору. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не надала доказів стосовно припинення дії договору з позивачем з 22.05.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як видно з наданих документів, за неналежне виконання своїх зобов»язань за договором 22 травня 2007 року позивачем було зроблено перерахунок і сума позову в частині наявної заборгованості складає саме 9120,0 грн. (а.с.67-74). Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині заборгованості за надані послуги з охорони об»єкта підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 27660 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до п.8.3 Договору оплата послуг охорони здійснюється на умовах попередньої оплати шляхом щомісячних платежів, разом з тим, пунктом 8.4 Договору обумовлено, що перший платіж повинен бути здійсненим впродовж двох банківських днів після підписання сторонами договору, усі наступні платежі замовник здійснює не пізніше п»яти днів до кінця поточного (оплаченого) місяця (а.с.11), тобто, між цими двома пунктами Договору існує колізія. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку ціни позову вбачається, що відповідачкою строк внесення платежів, зазначений в пункті 8.4 Договору, не порушувався,оскільки всі платежі нею здійснювались не пізніше п»яти днів до кінця кожного оплаченого місяця (а.с.17), таким чином суд дійшов висновку, що неустойка їй нарахована безпідставно, оскільки право на неустойку виникає внаслідок порушення зобов»язання.. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 368,40 грн. (а.с.1), який з урахуванням задоволених вимог підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачки в сумі 91,20 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ в сумі 30,0 грн. (а.с.2), які підлягають відшкодуванню в повному обсязі . На підставі викладеного і

Outcome: partial