Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

В березні 2010року [PERSON] звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі про стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, як дитині війни, за 2007 - 2009роки. В обґрунтування заявлених позовнихвимог посилається на те, що вона є дитиною війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому в силу ст.6 вищезазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку відповідач в добровільному порядку їй не виплачує. Позивачка в судове засідання не з»явилась, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення(02 вересня 1945року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що позивачка, [INFO], є громадянкою України та станом на 02.09.1945року їй було менше 18 років. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи паспортними даними позивачки та відповідною відміткою у пенсійному посвідченні. В силу ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України від 19 грудня 2006року „Про Державний бюджет України на 2007рік,,, зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007рік дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, та статтею 111 встановлено, що у 2007році підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту,,), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007року (справа про соціальні гарантії громадян) визнані конституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007рік,, щодо зупинення дії на 2007рік статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,,. Таким чином, з 01 січня 2007року по 09 липня 2007року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи статті 111 Закону України від 19 грудня 2006року „Про державний бюджет України на 2007рік,, як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв»язку з чим пріоритет порівняно із спеціальною нормою - статтею 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни,,. Після прийняття 09 липня 2007року Конституційним Судом України вищезазначеного знову почали діяти положення статті 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за Тіким чином, право на отримання зазначеної надбавки у позивачки виникло з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007року включно. Законом України від 28 грудня 2007року „Про Державний бюджет України на 2008рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України,, було внесено зміни до Закону України,Про соціальний захист дітей війни,, та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції„Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту,,) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни...,, Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008року. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Такими чином, з 01 січня 2008року по 22 травня 2008року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рікпро внесення змін до деяких законодавчих актів України,,. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни,, в редакції цього Закону від 18 листопада 2004року, поновили свою дію з 22 травня 2008року. Отже, саме з 22 травня 2008року позивачка має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а тому управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі зобовязано провести їй перерахунок пенсії за період з 22 травня 2008року по 31 грудня 2008року включно з врахуванням зазначеної надбавки. У 2009році стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" діяла в редакції від15.11.2004року і будь-які зміни у неї не вносились. Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік,, Кабінету Міністрів України надавалось право у 2009році встановлювати розміри соціальних виплат, відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Однак; її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір визначенихсоціальних виплат згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни,, залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист дітей війни,,. Тому, позивачка за період з 01 січня 2009року по 31 грудня 2009року включно має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] просила поновити їй звернення до суду за захистом свого порушеного права, однак, виходячи з положень ст. ЦК України, суд вважає, що необхідності у вирішенні питання про поновлення цього не має, оскільки він позивачкою не пропущений. При вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 України та п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», і стягує на користь позивачки лише суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: dismissed