Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про виселення з жилого приміщення квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, посилаючись на систематичне порушення з боку відповідача правил соціального співжиття, що робить неможливим для неї та їх сина [PERSON] проживання з відповідачем в одній квартирі. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення до жилого приміщення вищевказаної квартири, посилаючись на перешкоди з боку відповідачів його проживанню в спірній квартирі. Позивачка в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримала, вимоги зустрічного позову не визнала. При цьому позивачка вказувала, що відповідач систематично порушує правила соціального співжиття, однак застосовані до нього заходи запобігання і громадського впливувиявились безрезультатними. Відповідач [PERSON] вимоги первісного позову не визнав, вимоги зустрічного позову підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на перешкоди з боку [PERSON] та [PERSON]його проживанню в спірній квартирі. Третя особа [PERSON] вимоги первісного позову підтримав, проти задоволеннязустрічного позову заперечував. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи позову, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлене наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. 20.07.2006 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно договору дарування від 14.04.1994 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно довідки ТОВ КЖЕП „Соляні № 2534 від 05.09.2009 року, за вказаною адресою зареєстровані власник квартири [PERSON], яка є основним квартиронаймачем та члени її сімї [PERSON] та [PERSON] Як пояснила позивачка, після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати в її квартирі, при цьому він своєю неправомірною поведінкою створює неможливі для спільного проживання умови, вчиняє бійки, ображає її та сина [PERSON] Також позивачка зазначала, що застосовані до нього заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, у звязку з чим просила виселити [PERSON] з квартири без надання іншого жилого приміщення. Пояснення позивачки підтвердила третя особа [PERSON], який пояснив, що спільне проживання в квартирі є неможливим з вини відповідача, який провокує скандали з позивачкою, влаштовує бійки, яки проходили між батьками в його присутності. Крім того, пояснення позивачки підтверджуються поясненнями допитаних в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та письмовими доказами, а саме: постановами Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.04.2009 року (а.с.27), 25.07.2009 року (а.с.25), 22.08.2009 року (а.с.22), 28.08.2009 року (а.с.18), 31.08.2009 року (а.с.20), актом судово-медичногообстеження [PERSON] від 16.07.2009 року (а.с.23), колективною скаргою мешканців будинку №11 по провулку Парусному від 18.08.2009 року (а,с.17), протоколом про адміністративне Правопорушення від 11.04.2009 року (а.с.15). В жовтні 2008 року [PERSON] зверталась до суду із аналогічним позовом. 09.04.2009 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виселення із квартири без надання іншого жилого приміщення. При цьому [PERSON] був попереджений про недопустимість порушення правил співжиття з позивачкою та членами її сімї в спірній квартирі, (а.с.15,16) Як вбачається із відповіді Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області № 16/4102 від 11.04.2009 року (а.с.26) з [PERSON] була проведена профілактична бесіда про недопустимість в подальшому антигромадської поведінки, він був попереджений за ст. ст. 129, 296 КК України та отримав офіційне попередження про недопустимість насилля у сімї, також був складений адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 15). При цьому суд надає критичну оцінку посиланням [PERSON] на відсутність з його боку дій, щоб могли порушувати правила співжиття і робити неможливим для позивачки та членів її сімї проживання з ним в спірній квартирі, оскільки вони повністю спростовуються вищевказаними доказами. Згідно вимог ст.157, ч.1 ст.116 ЖК України члени сімї власника квартири можуть бути виселені в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення, якщо вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Згідно пункту 17 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підстав ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу. На підставі вищевикладеного, у відповідності із ст.ст. 116, 157 ЖК України суд дійшов висновку, що систематичне порушення з боку відповідача правил соціального співжиття зробило неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, та раніше вжиті заходи попередження суду та органів внутрішніх справ не дали позитивних результатів, що є підставою для його виселення із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Таким чином вимоги первісного позову підлягають задоволенню. В задоволенні зустрічного позову суд вважає за необхідне відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі ст. ст. 81, 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 45 грн. 50 коп.

Outcome: approved