overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. Вимоги мотивовано тим, що у 2008 році між сторонами укладено спадковий договір , за умовами якого відповідач зобов'язаний довічно повністю її утримувати, забезпечувати харчуванням, одягом, доглядати, надавати необхідну допомогу, забезпечувати належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості. Посилаючись на те, що відповідач умови договору не виконав , просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, суд розглядає справу на підставі наявних доказів в межах заявлених позовних вимог. Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до спадкового договору , укладеного між сторонами 07 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], відповідач після смерті позивачки набуває право власності на житловий будинок №8 в с.Кодня по вул. Шевченко Житомирського району. Відповідач в свою чергу, зобов'язався довічно повністю утримувати позивачку, забезпечувати її продуктами харчування та триразовим калорійним харчуванням, доглядом, необхідною допомогою та зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні зазначений будинок. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 02.09.2009 року вбачається , що [PERSON] проживає одна , часто хворіє, користується допомогою соціального працівника , яка допомагає по господарству. У зв'язку з хворобливістю потребує матеріальної допомоги. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду показала ,що вона працює соціальним працівником в с.Кодня Житомирського району і на прохання голови сільської ради здійснює догляд за [PERSON] , купує останній продукти харчування, готує їжу, допомагає по господарству. Відповідача з 2007 року в будинку у [PERSON] ні разу не бачила, від останньої щоразу чула скарги на те , що той захарастив їй двір і на її земельній ділянці поставив свою пасіку. За правилами п.1 ч.І ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Наведене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

27.01.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, мотивуючи свої вимоги тим, що їх шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.02.2008 р. Первомайським міським відділом РАЦС Миколаївської області, який було розірвано 22.12.2009 року. Від шлюбу у них народилися діти: Богдан і Катерина. В даний час діти знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча і має для цього можливість. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнила і просила стягнути з відповідача на утримання дітей: Богдана і Катерини 1/4 частину всіх видів доходів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Згоден на стягнення з нього аліментів на користь його неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного, в силу ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави: Відповідно до п. 4 ч. З ст. 81 ЦПК України витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. На підставі п. 1 ч.І ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем вони спів мешкали з 2005 року. Вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач залишив її у листопаді 2009 року. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає та надавати не бажає. Вважає, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Аліменти на утримання доньки просить стягнути з 01 лютого 2010 року. Відповідач предявлений позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття доньки, на користь позивачки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України «Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». У судовому засіданні було встановлено та ця обставина стверджується свідоцтвом про народження [PERSON], із якого вбачається що відповідач є її батьком. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідач працює та у змозі надати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини. Задовольняючи позов, суд вважає, що судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

26 січня 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, в звязку з навчанням, в розмірі ? частини всіх видів заробітку. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та пояснила, що відповідач є її батьком. На теперішній час вона навчається в Балаклійській ЗОШ №5 в 11 класі. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. ="tag2:Times New Roman;tag3:13pt;">Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. >Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 18.02.1992р. [PERSON] є донькою [PERSON] /а.с.3/. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Згідно довідки Балаклійського ЗОШ 1-3 ступенів №5 м.Балаклія від 30.12.2009р. [PERSON] навчається в 11-А класі /а.с.5/. </span> У відповідності до ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею 23 років, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини, яка не перебуває на диспансенрному обліку у лікарів, обєктів рухомого і нерухомого майна не має і проживає з матірю. Суд враховує також стан здоровя і матеріальне становище відповідача [PERSON], який працює КЗОЗ БРР БЦКРЛ сторожем.ont-family:Times New Roman;tag3:12pt;"> Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.imes New Roman;tag3:12pt;"> Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку .y" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору.oman;font-size:12pt;"> ;</span></p> "justify">ont-size:13pt;">На підставі ;викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

КП "ВРЕЖО-9" м.Запоріжжя звернулося в суд з позовом до відповідачів, прож.: [INFO] про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам у сумі 2375 грн. 49 коп., вказавши в заяві, що відповідачі повинні були щомісяця робити оплату за квартиру і комунальні послуги. Однак відповідачка за період з 01.12.2005 року по 01.10.2009 року оплату за житлово-комунальні послуги не зробили, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 2375 грн. 49 коп. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають, посилаючись на тяжке матеріальне становище. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по житлово-комунальним послугам на 01.10.2009 року в сумі 2375 грн. 49 коп., а також витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] ва Н.Д. позов визнала. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст.66-68 ЖК України, п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковою територією, затверджених постановою КМ України від 06.10.92р. - 572, Типовим договором найму житлового приміщення від 11.08.88р. - 243, договору про участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території, наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за надані йому житлово-комунальні послуги. З представлених суду документів вбачається, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] і зобов'язаний оплачувати квартплату і комунальні послуги щомісяця. Відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань по оплаті житлово-комунальних послуг. Таким чином, з урахуванням викладеного, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по житлово-комунальним послугам за станом на 01.10.2009 року в сумі 2375 грн. 49 коп. Оскільки позивач по справах данної категорії звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в доход держави сумі 51 грн. 00 коп. Підлягають також стягненню 30 грн. понесені позивачем розходи по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК України, ст.ст.64,66-68 ЖК України, ст.264 і ст.526 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

22.05.2009 року [PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Зазначені вимоги позивачки обгрунтовуються посиланням на те, що відповідач є її батьком. В даний час вона продовжує навчання в Житомирському інституті медсестринства і в звязку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач хоч і працює, однак матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судове засідання не з»явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. [PERSON] міськрайсуду Кіровоградської області надійшов протокол судового засідання від 27.11.2009 року у відповідності до якого відповідач просить зазначену справу розглядати без його участі; позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Копією свідоцтва про народження стверджується, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. У відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов позивачка проживає в квартирі, яка знаходиться в задовільному стані, є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС, проживає одна. Довідкою, виданою Житомирським інститутом медсестринства від 27.02.2009 року №178 стверджується, що позивачка є студентом зазначеного інституту. Термін навчання з 01.09.2007 року по березень 2011 року. У відповідності до довідки, виданої відділовою лікарнею ст. Знам»янка ДП «Одеська залізниця» від 09.02.2010 року №54 відповідач працює в зазначеній лікарні на посаді сторожа. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що позивачка продовжує навчання, не має самостійного заробітку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, з врахуванням матеріального стану сторін, а також того, що відповідач працює, має стабільний заробіток і може надавати таку допомогу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно п.4 ч. 3 ст. 81 , ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та 51 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2007 року, дітей не мають, однак відповідач неправомірно поводить себе в сім»ї, зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, в зв»язку з чим на даний час проживають окремо, а тому вважає подальше збереження шлюбу, який існує формально, неможливим та просить його розірвати. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному об»ємі. Відповідач [PERSON], допитаний в порядку судового доручення згідно протоколу судового засідання від 17.12.2009 року, позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти розірвання шлюбу. Судом достовірно встановлено, що позивач не відмовляється від заявлених позовних вимог, які підтвердила долученими до заяви доказами, відповідач визнав позов без будь-яких умов на стадії попереднього судового розгляду, не заперечуючи проти задоволення позову. Оскільки для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу є законні підстави, не порушуються цивільні права відповідача [PERSON], що перевірено судом на стадії попереднього розгляду, необхідно задовольнити позов, який є законним і обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право на жиле приміщення - в будинку №8 по вул. Шевченко в селищі Святогорівка Добропільського району Донецької області. В обґрунтування свого позову позивач вказала, що вона є власником вказаного будинку. У спірному жилому приміщенні, крім позивача, зареєстрований відповідач по справі її син [PERSON]. У 1996 році останній зібравши свої особисті речі, виїхав зі спірного будинку, адреса його мешкання не відома. З цього часу відповідач в квартирі не проживає, хоча перешкод в цьо,му йому ніхто не чинив. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстрації, і в витратах по сплаті будинку і комунальних послуг не бере участі, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, за місцем реєстрації він відсутній. Представник третьої особи начальник сектора громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області не заперечує проти задоволення позову.. Позивач та представник третьої особи не заперечують проти розгляду справи у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених термінів провадиться в судовому порядку. Як вбачається з положень ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і протягом строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Як встановлено в ході судового розгляду, позивач є власником будинку №8 по вул. Шевченко в селищі Святогорівка Добропільського району Донецької області на підставі свідоцтва про спадщину за законом, реєстраційного посвідчення та домової книги. У відповідності з домовою книгою у вказаному будинку постійно зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно акту від 3 грудня 2009 року депутата Святогорівської селищної ради [PERSON], [PERSON] зареєстрований за адресою: селище Святогорівка, вул.. Шевченко, буд.8, та не мешкає там з 1996 року, особистих його речей не має. Таким чином, сукупність наведених доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що відповідач не проживав в спірному жилим приміщенні понад шість місяців без поважної причини, у зв'язку з чим втратив право користування спірною квартирою. На підставі ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

У січні 2010 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем співмешкала з 2005 року. У них 24 липня 2007 року народилась донька Любов, яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. В теперішній час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Однак відповідач добровільно надавати їй таку допомогу не бажає. Відповідач працює у змозі та зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу. Тому вона і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення їхньою донькою віку трьох років. Аліменти з відповідача на її утримання просить стягнути з 01 лютого 2010 року. Відповідач предъявлений позов визнав. Пояснив, що в теперішній час позивачка не працює. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини до досягнення їхньою донькою трирічного віку у розмірі, вказаному позивачкою. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони співмешкали. У судовому засіданні було встановлено, що позивачка в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідач працює, має постійний заробіток та у змозі і зобовязаний надавати позивачці матеріальну допомогу на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років. При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ст.91 Сімейного Кодексу України «Якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той з них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та Кодексу. У судовому засіданні було вставлено, що сторони по справі спільно проживали тривалий час: до листопада 2009 року. Вказана обставина сторонами була визнана у судовому засіданні. Відповідач, як було встановлено у судовому засіданні, працює та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення їхньою дитиною віку трьох років. Відповідач предявлений позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки до досягнення їхньою донькою трирічного віку аліментів. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.01.1996 року по 31.01.2010 року в розмірі 1\~226 грн. 53 коп. Відповідач в судове засідання з»явився, надав суду заяву про застосування позовної давнини. Судом встановлено, що відповідач по справі, проживаючи у [INFO] й будучи споживачем послуг з водопостачання, щомісяця плату за водопостачання не вносять, є заборгованість за водопостачання за період з 01.01.1996 року по 31.01.2010 року включно в розмірі 1\~226 грн. 53 коп. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги стягується окремо від квартирної плати згідно встановленим тарифам. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приймаючи до уваги, що відповідачі будучи зобов»язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в однобічному порядку припинили виконувати взяті на себе зобов»язання, не погашаються заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає три роки. На підставі ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давнина застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення ним рішення. Відповідач [PERSON] письмово просив суд застосувати строк позовної давнини в три роки. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання за три роки, тобто з 01.02.2007 року по 31.01.2010 року в розмірі 358 грн. 40 коп. згідно розрахунку, доданому до матеріалів справи. Також, згідно ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: partial