Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач 17.06.2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати шлюб недійсним та визнати [PERSON] такою, що не набула право користування жилим приміщенням в квартирі № 49 по вулю робочій,211 в м.Херсоні. В судовому засіданні 03.11.2009 року позивач позовні вимоги змінив, а саме просив суд розірвати шлюб та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову посилався на те, що сторони уклали шлюб 01.11.2009 року. До шлюбу вони мешкали як сусіди. Коли він отримав квартиру, як інвалід ІІ групи ВВВ, [PERSON] почала його вмовляти, щоб він її приписав в квартирі, вона йому буде допомагати вести господарство, робити ремонт. Коли її він прописав, то відповідачка йому не допомагала вести господарства, а також жодного дня не мешкала з ним. Йому допомагає соціальний працівник. В судовому засіданні позивач пояснив, що він з відповідачкою мешкали раніше в одному будинку, але в різних квартирах, як сусіди. Так як він інвалід ІІ групи ВВВ йому була надана нова квартира [ADDRESS]. Після вмовлянь відповідачки вони зареєстрували шлюб, щоб були підстави прописати її в квартирі. Згодом він прописав її в своїй квартирі, але вона до нього не переїхала та залишилася мешкати у своїй квартирі. В його квартирі вона не мешкала ні одного дня, вона йому не допомагала, дітей від шлюбу не мають, не ведуть спільне господарство. Йому допомагає соціальний працівник. Представник позивача в судовому засіданні дав аналогічні пояснення, від позовних вимог про визнання шлюбу недійсним та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовився. Судом відмова прийнята та ухвалено закрити справу у частині визнання шлюбу недійсним та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона з позивачем уклала шлюб 01.11.2003 року, так як позивач наполягав на шлюбі та повів її сам до РАГЦу. Прописав позивач її в квартирі 05.07.2004 року. Вона там мешкала увесь час, допомагала робити ремонт, від»їздила лише у зв»язку з роботою на деякий час, але потім поверталася. В квартирі позивача знаходились її речі: ковдри, штори та ін. Коли вона 06.06.2009 року поїхала в м.Скадовськ на роботу, а повернулася в серпні, квартира виявилася замкненою, а позивач їй сказав піти на пошту за повісткою. На даний час вона мешкає в будинку невістки. У зв»язку з чим, просила в задоволенні позову відмовити. В останні судові засідання відповідачка не з»являлась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином,надавала суду заяви про відкладення судових засідань у зв»язку з хворобою. Судом ухвалено слухати справу у відсутність відповідачки, оскільки запис лікаря невропатолога від 17.02.2010 рога про хворобу [PERSON] неналежним чином оформлений та не може вважатися документом, що підтверджує поважність причини її неявки до судового засідання. Представник відповідачки в судовому засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі ( Свідоцтво про одруження 1-КГ №2068484 від 28.05.2004 року є в матеріалах справи). Відповідно до ордеру на жиле приміщення №65 від 10.07.2003 року, який був виданий [PERSON]І, йому надавалося право зайняття жилого приміщення площею 18,5/34,95, яка має 1 кімнату за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки ЖКП ЖЕК №11 №302 від 28.02.2009 року за адресою [ADDRESS] прописані [PERSON] та [PERSON]. Згідно посвідчення серії Б № 218549 від 07.11.2003 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Згідно довідки №84 від 12.06.2009 року Територіального центру Управління праці та соціального захисту населення, вбачається, що [PERSON],[INFO] обслуговується відділенням соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування одиноких непрацездатних громадян Комсомольського району з 04.06.2004 року по теперішній час. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в територіальному центрі по обслуговуванню одиноких інвалідів та по роду діяльності своєї роботи надає допомогу [PERSON] 2 рази в тиждень: носить ліки, продукти, прибирає в квартирі, так як він є інвалідом та одинокою людиною. Жіночого одягу в квартирі вона не бачила. Бачила відповідачку лише один раз в квітні коли міняли труби. В судовому засіданні свідки [PERSON]М, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали аналогічні пояснення, а саме, що вони мешкають по сусідству з [PERSON] мешкають більш ніж 5 років, знають, що він мешкає в однокімнатній квартирі один. Ніякої жінки, крім соціального працівника та свахи, в його квартирі ніколи не бачили. В його квартирі ніякого жіночого одягу не бачили, квартира позивача знаходиться в дуже неохайному стані. Що [PERSON] одружений вони не знали. В судовому засідання свідок [PERSON], пояснила, що її дочка в шлюбі з сином [PERSON]. Вона на протязі року стала за проханням дочки навідувати позивача, так як він мешкає сам. Відповідачку вона ніколи у позивача не бачила. Речей жіночих в квартирі не було. Зі слів [PERSON] вона знає, що йому дзвонила [PERSON] та шантажувала його. Таким чином судом встановлено, що сторони шлюбні стосунки припинили остаточно, їх шлюб носить формальний характер. При зазначених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Свідчення відповідачки, відносно того, що вона мешкала з позивачем, вела з ним спільне господарство, суд не приймає до уваги, так як її пояснення спростовуються свідченнями свідків допитаних в судовому засіданні. Також посилання [PERSON] на те, що вона була відсутня тривалий час, та не мешкала разом з [PERSON], так як знаходилася на роботі, суд не бере до уваги, так як це не спростовує доводи позивача та показань свідків, про те що вона не мешкала разом з позивачем та не вела спільне господарство. Доказів того, що позивач перешкоджав Начаєвій користуватися квартирою суду не надано. Також, суд вважає, за необхідне визнати [PERSON] такою що втратила право користування жилим приміщенням, а саме кв.49 в м.Херсоні по вул.Робочій, буд.211, так як відповідачка не мешкала за вказаною адресою без поважних причин. При цьому суд бере до уваги, що відповідачка має інше житло, оскільки з довідки ХДБТІ №202 від 11.11.2009 року вбачається, що [PERSON]М.( [PERSON]) належить ? частина кв.55, розташованої за адресою м.Херсон, вул.40 років Жовтня,45, згідно з Договором дарування від 08.05.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу [PERSON] за р.№1932. Судові витрати на загальну суму 44 грн.50 коп., а саме судовий збір у розмірі 17 грн.00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 37 грн.50 коп. та витрати за адвокатські послуги в розмірі 1500 грн., також мають бути стягнуті з відповідачки на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.11,60,88,212-215 ЦПК України,

Outcome: approved