Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми за договором позики в розмірі 14853,97 гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і пояснила, що 20 вересня 2007 року вона передала [PERSON] суму коштів в іноземній валюті в розмірі 865,00 доларів США, які він зобов’язався повернути до 01 листопада 2007 року. 14 жовтня 2007 року вона передала [PERSON] ще 1600,00 доларів США., які він зобов’язався повернути до 01 листопада 2007 року. У встановлений вище строк відповідач позику не повернув, на її неодноразові прохання про добровільне повернення суми за договором позики не реагує. Просить стягнути з відповідача суму за договором позики в розмірі 12368,00 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2485,97 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 148,54 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково та пояснив, що дійсно 20 вересня 2007 року позивач передала йому суму коштів в іноземній валюті в розмірі 865,00 доларів США, що еквівалентно 4368,00 гривень, які він зобов’язався повернути до 01 листопада 2007 року, і про що власноручно написав розписку. У вищезазначений строк він повернув гроші, але розписку від позивача про повернення позики не відібрав, і свідки, які б підтвердили цей факт, відсутні. 14 жовтня 2007 року він вдруге звернувся до позивача і отримав від неї суму коштів в іноземній валюті в розмірі 1600,00 доларів США, що еквівалентно 8000,00 гривень, які зобов’язався повернути до 11 листопада 2007 року і які дотепер не повернув. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року [PERSON] під розписку передала [PERSON] суму коштів в іноземній валюті в розмірі 865,00 доларів США, що еквівалентно 4368,00 гривень, і які останній зобов’язався повернути до 01 листопада 2007 року. 14 жовтня 2007 року [PERSON] під розписку передала [PERSON] ще 1600,00 доларів США., що еквівалентно 8000,00 гривень, і які останній зобов’язався повернути до 01 листопада 2007 року. У встановлений вище строк відповідач позику не повернув, на неодноразові прохання позивача про добровільне повернення боргу відповідач не реагує. Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа (в даному випадку розписки) у боржника підтверджує виконання ним свого обов’язку. Відповідно до положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання прострочення грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не надані докази щодо повернення суми за договором позики від 20.09.2007 року. Судові витрати, понесені позивачем, стягнути з відповідача на користь позивача . На підставі викладеного,

Outcome: approved