overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 22.11.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції, актовий запис № 113. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем народилась дитина: син [PERSON], [INFO] Останнім часом стосунки подружжя сильно змінилися через різні погляди на життя, несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, мали місце випадки насильства в сімї, внаслідок чого сторони втратили не лише взаємні подружні почуття, а й повагу один до одного. Примирення з відповідачем є неможливим. З листопада 2005 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і дала аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Вказала, що з часу звернення до суду - з жовтня 2008 року та за період наданий судом на примирення, нічого не змінилося. Збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та дитини. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Суд приймає до уваги пояснення дані відповідачем на попередньому судовому засіданні про те, що він має намір зберегти сім»ю. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, більше чотирьох років вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти сімю у позивача відсутнє. При цьому суд не вбачає намірів до примирення у відповідача. Так, він не вживав жодних заходів до збереження шлюбу. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, а також дитини, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 03 грудня 2001 року у с.Баківці Жидачівського району Львівської області (актовий запис № 11). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що від шлюбу народились дитина: [PERSON] Андій-Олег Тарасович, [INFO] З 2007 року сторони не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Між ними часто виникали сварки, конфлікти, оскільки у кожного з них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Заради спільної дитини робили спроби до примирення, однак нічого не змінилося. Просить суд позов задоволити. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю і дали аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали повністю та пояснили, що причиною розладу сімейних стосунків стало те, що у позивача була інша жінка, вона пробачила йому подружню зраду, проте з того часу нічого не змінилося. З 2007 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Примирення та збереження сімї не можливе. Відповідач настоює на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, більше двох років вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти шлюб у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, а також дитини, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, більше двох років проживають окремо, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08 вересня 2007 року в Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 213). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що після одруження стосунки подружжя сильно змінилися через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Дітей від шлюбу не має. Просить шлюб слід розірвати. Спору щодо розподілу майна не має. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та додатково пояснила, що протягом півтора року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Збереження шлюбу неможливе. Просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що після одруження стосунки не склалися, виникали непорозуміння. В розпаді сім»ї винні дві сторони. За термін наданий судом для примирення відносини не змінилися. Просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, більше року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти шлюб у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, більше року проживають окремо, термін для примирення не надав позитивних результатів, дітей від шлюбу немає, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 12.10.2007 року (актовий запис № 52) у виконкомі Винниківської міської ради м. Львова. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO] Після одруження стосунки подружжя сильно змінилися через різні погляди на життя, несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого сторони втратили не лише взаємні подружні почуття, а й повагу один до одного. З липня 2009 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Після народження дитини в сімї почали виникати постійні конфлікти, також відповідач почав зловживати спиртними напоями, додому приходив вночі, така поведінка відповідача негативно впливає на психічний стан дитини. Подальше збереження сімї є недоцільним, оскільки суперечило б інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і дала аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, близько одного року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, а також їх дитини, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 28.07.2006 року (актовий запис № 2073) у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує лише формально, сторони втратили взаємні подружні почуття один до одного, більше року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Примирення з відповідачем є неможливим, подальше збереження сімї є недоцільним, а тому шлюб слід розірвати. Спору про поділ спільного майна немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і дала аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Також вказала, що сторони періодично проживали окремо, на даний час за збігом обставин живуть в одному помешканні, але більше року проживають в різних кімнатах, не підтримують жодних відносин. Причиною розпаду сім»ї стало жахливе ставлення відповідача до неї. Просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, більше одного року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, а також їх дитини, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 26.07.2003 року (актовий запис № 551) у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем народилась дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, різні характери, та відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого сторони втратили не лише взаємні подружні почуття, а й повагу один до одного. Більше року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Примирення з відповідачем є неможливим, подальше збереження сімї є недоцільним, шлюб існує лише формально, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і дала аналогічні пояснення зазначені в позовній заяві. Також вказала, що за час спільного життя відповідач влаштовував скандали, бійки, з приводу чого вона зверталася до правоохоронних органів. Строк наданий судом на примирення жодних позитивних результатів не дав. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, більше одного року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти сімю у позивача відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, а також їх дитини, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 19.07.1980 року (актовий запис № 31) у відділі реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції м. Львова /по м. Винники/. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав пояснення про те, що від шлюбу з відповідачем народились двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька Оксана, [INFO], які проживають окремо. З 1999 року в сім»ї почалися сварки та непорозуміння. З 2005 року сторони проживають окремо, так як відповідачка виїхала за кордон, з цього часу вони не спілкуються, не підтримують жодних відносин. Таким чином, шлюб існує формально, збереження сім»ї є неможливим та недоцільним, суперечить інтересам обох сторін. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, близько пяти років вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє. При цьому строк наданий судом на примирення не дав позитивних результатів. На даний час діти, які народилися в шлюбі, повнолітні, проживають окремо. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

У січні 2010 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування допомоги у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідача визнано винним у скоєні ДТП. яка відбулася 28.05.2007року, внаслідок якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв'язку з чим втратив працездатність та перебував на лікуванні з 27.05.2007 року до 25.07.2007року. Посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій відповідача заподіяна матеріальна шкода на суму втраченої заробітної плати за час лікування, яка була сплачена за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності через виплату [PERSON], як застрахованій особі, допомоги по тимчасовій непрацездатності, просить стягнути з відповідача 948 грн. 27 коп. в рахунок відшкодування цієї допомоги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився про місце й час розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.09.2007 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок цього злочину, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді поранень, подряпин обличчя, передньої поверхні грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, струсу головного мозку, вивиху лівого відриву внутрішнього кута криши лівого тазостегнового суглобу, перелому десятого ребра зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказані тілесні ушкодження, які отримав [PERSON] потягли за собою втрату його працездатності, в зв'язку з чим останній знаходився на лікуванні з 28.05.2007 року до 25.07.2007року, що стверджується листками непрацездатності №№ 281601, 272016, Баштанської ЦРЛ Миколаївської області. Судом встановлено, що за час перебування на лікарняному [PERSON] було виплачено 948 грн. 27коп. за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати І працездатності Згідно до ч.І ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному розмірі особою, яка її завдала. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа , яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, вивчивши та оцінивши у сукупності всі докази, що є у справі, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягаю стягненню судовий збір у розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

В лютому 2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбних відносинах з 28 квітня 2001 року. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач в утриманні та вихованні дітей добровільно участі не приймає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбних відносинах з 28 квітня 2001 року. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач в утриманні та вихованні дітей добровільно участі не приймає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає що позов [PERSON] обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved