Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-15 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Іллічівської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі приватної власності йому належить земельна ділянка площею 0,15 га, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, селище Олександрівка, вул.Лєрмонтова, 40, на якій він, без належного дозволу та належно затвердженого проекту, самочинно звів прибудову, два сараї, гараж та лазню. Так як вказане нерухоме майно збудовано без належного дозволу та належно затвердженого проекту, отримати правовстановлюючі документи тепер можливо лише у судовому порядку. За таких обставин він (позивач) вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позов та просить задовольнити його. Представник відповідача - представник Іллічівської міської ради Одеської області в попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача та представника відпові\-дача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві приватної власності належить земель\-на ділянка площею 0,15 га за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, селище Олександрівка, вул.Лермонтова, 40, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 24 грудня 2003 року, виданим на підставі рішення Олександрівської селищної ради №81-ХХІІІ від 18 січня 2001 року (а.с.15). На ділянці за вказаною адресою існує самочинно зведене нерухоме майно, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" станом на 31 листопада 2008 року, інвентарний №1151 (а.с.18-20). Згідно висновку спеціаліста від 23 лютого 2009 року, зробленого спеціалістом [PERSON], самовільно зведене нерухоме майно за вищевказаною адресою, побудоване без порушення будівельних та інших норм і правил, використовується за цільовим призначенням (а.с.5-12) і не порушує права інших осіб, що підтверджується заявою [PERSON] (а.с.22). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супе\-речать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормою ст.37 6 ЦК України передбачено, що житловий буди\-нок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved