Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, позовні вимоги в ході судового розгляду уточнив та просить винести рішення про стягнення з відповідача зроблених них банківських вкладів в золоті на загальну масу 6,44 унції та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пояснив, що 11.04.2008 р. між ним та КБ «Надра» було укладено два договори строкового банківського вкладу № 561057 та № 559512. За вказаними договорами ним зроблено банківські вклади в золоті масою 3,22 унції по кожному з договорів, терміном на дванадцять місяців з виплатою 5 % річних. На момент розгляду справи відповідач виплатив позивачу нараховані за умовами договорів відсотки. В звязку з чим на даний момент заборгованість становить 6,44 унції золота. Не зважаючи на закінчення строку договорів та неодноразові вимоги про повернення вкладів відповідач відмовляється їх повернути. За умовами договорів, та відповідно до норм ЦК України банк зобовязаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Отже відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання та порушує норми цивільного законодавства України в зв`язку з чим, просить позов задоволити, стягнути з відповідача депозитні вклади. Крім цього позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює в сумі 10000 грн. та просить стягнути з відповідача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення по суті позову, в яких позовні вимоги не визнає, вважає, що банк свої зобовязання виконав, оскільки належні позивачу кошти переведено з депозитних рахунків на поточні. Також просить судовий розгляд проводити у відсутності його представника. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши представленні по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно договорів банківських вкладів № 561057 та № 559512, від 11.04.2008 р. (а.с.11,12,14,15) банк прийняв на депозитні рахунки [PERSON] два вклади в золоті масою по 3,22 унції, строком на 12 місяців. Внесення коштів позивачем підтверджується відповідною квитанцією № 8794 від 16.04.2008 р. (а.с.10) Пунктом 3.4.3 вказаних договорів передбачено, що банк зобовязується забезпечити повне збереження та повернення вкладу з нарахованими відсотками. Згідно п.3.4.4 повернення вкладу здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок вкладника № 26204446002501 в день закінчення строку дії вкладу. Термін дії договорів закінчився 11 квітня 2009 р. Відповідно до договору банківського рахунку від 11.04.2008 р. № 5562248 (а.с.16) відповідач відкрив [PERSON] поточний рахунок № 26204446002501. Пункт 2.3.5 даного договору передбачає, що банк зобовязується видати за заявою клієнта банківські метали не пізніше пяти операційних днів від дня надходження заяви. Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до банку з заявами про повернення вкладів, що підтверджується заявою від 15.04.2009 р. (а.с.9) Згідно п. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Отже в ході судового розгляду судом встановлено факт наявності у відповідача, за умовами договорів строкових банківських вкладів та договору банківського рахунку, обовязку по виплаті позивачу вкладів в золоті загальною масою 6,44 унції. В судовому засіданні зясовано, що відповідач ухиляється від добровільного виконання покладених на нього договірних зобовязань, оскільки неодноразові письмові звернення позивача, залишено без задоволення. В звязку з наведеним позовні вимоги в частині стягнення вкладів суд вважає підставними та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню оскільки, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Цивільна відповідальність у виді відшкодування моральної шкоди не передбачена законодавством, що регулює питання банківського вкладу. Не передбачено відшкодування моральної шкоди також і договорами укладеним між сторонами. А тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Таким чином з відповідача в користь позивача слід стягнути зроблені ним депозитні вклади та понесені судові витрати, в решті вимог відмовити за безпідставністю. Також з відповідача слід стягнути судовий збір в користь держави.

Outcome: partial