Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до Державного комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська, у якому просить суд: - визнати Державне комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство Кіровського району міста Дніпропетровська винним у порушенні [PERSON] прав споживача за договором від 17.10.2001 року; стягнути з Державного комунального виробничого житлового ремонтно -експлуатаційного підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська завдані [PERSON] матеріальні збитки, у зв'язку з невиконанням умов договору від 17.10.2001 року, у розмірі 2 942,14 гривень; стягнути з Державного комунального виробничого житлового ремонтно -експлуатаційного підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська збитки, завдані [PERSON] ліквідацією прориву труби 16.10.2007 року у сумі 300 гривень; стягнути з Державного комунального виробничого житлового ремонтно -експлуатаційного підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська завдану [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень; - зобов'язати Державне комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська належним чином виконувати свої обов'язки за договором, укладеним між [PERSON] та Державним комунальним виробничим житловим ремонтно - експлуатаційним підприємством Кіровського району міста Дніпропетровська від 17.10.2001 року. В обгрунтування заявленого позову [PERSON] посилається на те, що 17.10.2001 року між нею та відповідачем було укладено договір, який передбачав надання комунальних та інших послуг по утриманню її квартири за адресою [ADDRESS], квартира належить позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2001 року, який зареєстрований у КП «ДМБТІ» 20.11.2001 року, за№ 5194. 03.08.2006 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про ліквідацію несправностей стояку холодної води у зв'язку з його зношеністю, внаслідок якої відбувалося постійне затікання води до її та суміжних з її квартир. Ніяких відповідей по даній та іншим скаргам, які надавалися мешканцями, не було, заходи по усуненню недоліків не приймалися. Весь цей час стіни, стеля та підлога у її помешканні були вологими, внаслідок чого відбувалося їх поступове руйнування, труби водопостачання та водовідведення проржавіли та вийшли з ладу, кахель на стінах та підлозі відпав, все це стало причиною вимушеного ремонту квартири позивачки за свій рахунок. Користуватися санвузлом за вищезазначених обставин стало неможливим, внаслідок постійного затікання води , проржавіли труби, на стінах та підлозі відпав кахель, стеля запріла. Внаслідок чого позивачка була вимушена здійснити ремонт квартири за власний кошт. Було проведено ремонт санітарного вузла, а саме змінено труби, відбито промоклу штукатурку та поштукатурено стіни, проведено заміну кахеля на що витрачено кошти на загальну суму 2 942, 14 гривень. В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, та ігнорування звернення позивача, 16.10.2007 року стався прорив труби холодної води, труба знаходиться в колодязі між квартирою позивачки (кв. № 19) та сусіднею (кв. № 20) квартирами що підтверджується відповідними фотознімками. Для ліквідації прориву співробітниками відповідача було зруйновано частину стіни у санвузлі, що виходить до колодязя, це спричинило додаткові витрати на усунення шкоди завданої проривом та на забудову стіни. Вказані витрати склали 300 гривень. Моральна шкода проявилась в тому, що позивачка більше року, витрачаючи свій час, та перебуваючи у нервовій напрузі, безрезультатно зверталася до відповідача з законними вимогами виконати на себе зобов'язання. Будучи людиною похилого віку, позивачка протягом року вимушена була жити у ненормальних для життя умовах, в квартирі, де весь час була підвищена вологість від якої стіни по всій оселі запріли, повітря стало зловонним, внаслідок чого позивачка соромилася запрошувати до себе в оселю своїх рідних та знайомих людей, тим самим обмежуючи себе у стосунках з оточуючими. Як жінці та похилій людині позивачці дуже важко перенести ремонт та пов'язані з ним незручності, що змушує постійно знаходитись у стані нервового напруження. Для проведення незапланованого ремонту були використані гроші, які позивачка довгий час заощаджувала та збиралась витратити на інші потреби. Оскільки в її квартирі було дуже багато пилу, від якого в неї ускладнювалося дихання, на час проведення ремонту вона була вимушена переселитися до своєї сестри, яка проживає з чоловіком та дітьми в маленькій квартирі, що створювало всім великі незручності. Розмір відшкодування завданої позивачці моральної шкоди складає 1 000 гривень. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав у повному об'ємі та просив задовольнити його. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала та просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що посилання позивача на договір від 17.10.2001 року «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території» відповідач вважає необгрунтованим, так як наданий в якості доказу вини відповідача договір, не можна розцінювати як доказ, тому що він втратив силу з 22.01.2007 року згідно рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за № 180 від 22.01.2007 року «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 13.12.2005 №5295, з урахуванням змін та доповнень, та від 20.02.2006 № 980 стосовно тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території». Щодо аварії прориву труби холодної води, яка сталася 16.10.2007 року, на підставі складеного акта від 16.10.2007 року відповідач бачить що прорив стався по вині самої позивачки, яка самовільно , не поставивши до відома РЕД-1, проводила роботи по зняттю прибору обліку холодної води та пошкодила стояк холодної води. Заявка в РЕД-1 по відключенню стояка холодної води на цю адресу не надходило. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст.. 20 ч. З п. п. З, 4, споживач зобов'язаний забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Згідно зі змінами до постанови КМУ від 08.10.1992 року № 572 «правила користування приміщеннями житлових будинків»: - п. 7 - власник квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обслуговування; - не допускати виконання робіт та інших дій, що викликає псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушуючи умови проживання громадян. До матеріалів справи, як доказ вартості нанесеної шкоди, позивачкою надано: товарний чек № ЧП-031889 від 25.07.2007 року; накладна № РН-02968 від 19.10.2007 року; товарний чек від 20.11.2007 року; накладна № 11 від 16.10.2007 року; накладна № 6 від 15.10.2007 року. Зазначені документи не можна приймати як докази, так як чеки та відомості ресурсів на проведення ремонту в квартирі не вказують на наявність вини КВ ЖРЕП Кіровського району, причини нанесення збитків та не визначають розмір нанесеної шкоди. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди повністю не визнають та вважають необгрунтованими. Здійснення поточного ремонту будинків, інженерного обладнання будинків та їх утримання здійснюється виключно за рахунок коштів, що сплачує населення за утримання будинків та прибудинбкових територій, 40 % мешканців будинку 6 по вул. Г. Сталінграду являються боржниками, тому обслуговуюча організація не має коштів для проведення ремонту будинків. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2001 року, який зареєстрований у КП «ДМБТІ» 20.11.2001 року за№ 5194. (а. с. 08) 17.10.2001 року між міською радою в особі Державного комунального виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства Кіровського району міста Дніпропетровська (власник будинку) та [PERSON] (співвласник) укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території, (а. с. 07) Пунктом 1 договору про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території від 17.10.2001 року визначено предмет договору, а саме: власник будинку забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою [ADDRESS], а також утримання прибудинкової території, а співвласник бере участь у витратах на виконання наданих робіт співвласнику належить квартира 19 загальною площею 30, 6 м2, в т. ч. балкон - 0, 8 м 2. Згідно пункту 2.1.2. договору про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території від 17.10.2001 року відповідач взяв на себе обов'язок надання позивачу комунальних послуг та інших послуг за діючими розцінками і тарифами, в тому числі по обслуговуванню технічного обладнання квартири та ведення особистого рахунку. В літку 2006 року почалося затікання із стояка холодної води у квартиру позивачки, з метою виконання пункту 2.2.2. договору про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території від 17.10.2001 року позивачка 03.08.2006 року звернулася до відповідача з заявою про ліквідацію несправностей стояку холодної води, внаслідок яких відбувалося постійне затікання води до її та суміжних квартир, (а. с. 09) Пунктом 5.3.4. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 визначено, що під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно: вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців. Пунктом 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 визначено, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов'язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Додатком № 1 до пункту 2.1.5. Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 встановлено граничний строк на невідкладну ліквідацію виявлених несправностей елементів жилих будинків, згідно якого течі в трубопроводах та їх сполученнях повинні ліквідуватись негайно, що в порушення наведених вимог та п. 3.2.2. договору про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території від 17.10.2001 року відповідачем зроблено не було. Частиною 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов'язання виконавця, а саме виконавець зобов'язаний: 1) забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 3) підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; 8) сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; 9) вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права споживача, а саме споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Пунктом 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Відповідач не провів ремонтно-аварійні роботи, внаслідок чого затікання води усунуто не було, що призвело до пошкодження квартири [ADDRESS]>алінграду у місті Дніпропетровську, чим власнику квартири позивачу було завдано збитків. Внаслідок постійного затікання води проржавіли труби, на стінах та підлозі повідпадав кахель , стеля запріла, внаслідок чого позивачка була вимушена здійснити ремонт квартири: було проведено ремонт санітарного вузла, а саме замінено труби, відбито промокшу штукатурку та заштукатурено стіни, проведено заміну кахеля на що витрачено кошти на загальну суму 2 942, 14 гривень, (а. с. 10-14) 16.10.2007 року стався прорив труби холодної води, труба знаходиться в колодязі між квартирою 19 та квартирою 20 у будинку 6 по вулиці Героїв Сталінграду у місті Дніпропетровську. Для ліквідації прориву співробітниками відповідача було зруйновано частину стіни у санвузлі, що виходить до колодязя, це спричинило додаткові витрати на усунення шкоди завданої проривом та на забудову стіни. Вказані витрати склали 300 гривень. Твердження представника відповідача , що прорив труби стався через несанкціоноване проведення робіт по зняттю лічильника холодної води на повірку є необгрунтованим, оскільки відповідно до частини 3 сттатті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Послуги позивачу надаються МКПП «Дніпроводоканал», підтвердження чого є акт допуску до експлуатації квартирного лічильника холодної води, складений МКПП «Дніпроводоканал». (а. с. 52) Лічильник було знято на повірку ввечері 15.10.2007 року, а прорив стався 16.10.2007 року, роботи по зняттю лічильника виконувалися біля підлоги, де і знаходився лічильник, а прорив стався майже під стелею, що підтверджує відсутність зв'язку між цими подіями. Відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207, точка розподілу місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання, тобто позивач несе відповідальність за стан водопроводу лише з місця встановлення лічильника, який знаходиться на території його квартири та в його використанні. Оскільки прорив стався за капітальною стіною з цегли у стояку холодної води, то відповідальність за це несе відповідач. За таких обставин суд приходить до висновку, що витрати, які позивачка понесла для відновлення свого порушеного права повинні бути відшкодовані відповідачем. Крім того, суд вважає, що позивачці була спричинена моральна шкода, яка виразилась в тому, що позивачка перебувала у нервовій напрузі, безрезультатно зверталась до відповідача з законними вимогами виконати взяті на себе зобов'язання, не допомагав у вирішенні питання та не виконував умови договору, за яким позивачка продовжувала сплачувати комунальні послуги (а. с. 53а-55). Будучи людиною похилого віку, позивач протягом року вимушена була жити у ненормальних для життя умовах, в квартирі, де весь час була підвищена вологість від якої стіни по всій оселі запріли, повітря стало зловонним, внаслідок чого позивачка соромилась запрошувати до себе в оселю своїх рідних та знайомих людей, тим самим обмежуючи себе у стосунках з оточуючими. Як жінці та похилій людині позивачу було дуже важко переносити вимушений ремонт та пов'язані з ним незручності, що змушувало постійно знаходитись у стані нервового напруження. Спричинену позивачці моральну шкоду суд оцінює в 1 000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судових витрат, то ці витрати стягуються з відповідача в разі задоволення позову, а оскільки позивачку було звільнено від сплати судових витрат, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня (позовні вимоги майнового характеру), судовий збір 8,50 гривень (позовні вимоги немайнового характеру), а оскільки позивачкою при подачі позову було сплачено ІТЗ 30 гривень то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved