Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

06.10.2006 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «ПівнГЗК» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення недоплат по втраченому заробітку в звязку з відшкодуванням шкоди здоровю, компенсації в звязку з порушенням строків їх виплати та одноразової допомоги. 11.06.2007 року позивач уточнив свої позовні вимоги, в частині збільшення сум, які підлягають стягненню. 07.08.2008 року представник позивача знову уточнив свої позовні вимоги, а також звернувся с заявою про відмову від частки позову до ВАТ «ПівнГЗК» про стягнення недоплат по втраченому заробітку в сумі 1088,27 грн. , одноразової допомоги в сумі 5016,0 грн., компенсації по одноразовій допомозі в сумі 6385,37 грн., компенсації по заробітку в сумі 1656,38 грн. , а разом 14146,02 грн. Ухвалою Тернівського районного суду від 07.08.2008 року справа в цій частині припинено, ВАТ ПівнГЗК притягнуто судом в якості третьої особи на стороні відповідача. Позивач ще двічі, 20.02.2008 року та 25.11.2009 року уточнював свої позовні вимоги до ВАТ «ПівнГЗК». В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач [PERSON] у позові зазначив, що з 22.09.1980р. він був прийнятий на роботу до Першотравневого рудника Північного гірничо-збагачувального комбінату на посаду помічника машиніста екскаватору, пізніше працював машиністом екскаватору 6 розряду. Протягом багатьох років він працював в шкідливих умовах, параметри яких значно перевищували нормативи та сприяли виникненню професійного захворювання. За висновками профпатологічної МСЕК від 19.10.1998р. йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40% з у звязку з професійним захворюванням. Після переоглядів відсоток втрати з 01.10.2005р. складає 40% безстроково. В даний час він звернувся до суду з позовом, тому що довідався, що у свій час ВАТ Північний ГЗК застосовувало не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок на суму втраченого заробітку, а тому він одержує занижену суму щодо компенсації шкоди здоровю. Незастосування зазначених коефіцієнтів є порушенням вимог п. 28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації чи уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням ним трудових відносин», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993р. Для обчислення відшкодування збитку він бере відповідно до постанови КМУ № 276 від 26.05.92р., середній заробіток по професії, який згідно довідки, наданої підприємством на 01.01.1999 року складав 406,58грн. З врахуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів, які повинен був застосувати ВАТ „Північний ГЗК, сума щодо виплати щомісячно у відшкодуванні збитку, заподіяного здоровю, буде перевищувати розмір середнього заробітку по професії, який згідно довідки підприємства станом на 01.01.2000р.складав 493,44 грн. Тому сума щомісячного відшкодування збитку, заподіяного здоровю буде складати: 493,44грн. х 40% = 197,38грн. З 01.04.2001 року облікову справу для виплат по відшкодуванню заподіяної шкоди було передано до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадках на виробництві і професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Фонд) з сумою регресних виплат у розмірі 161,77грн., а повинно було передати с сумою 197,38грн. З 01.04.2001р. по 01.03.2002р. за 11 місяців Фонд повинен йому доплатити із розрахунку 197,38 грн. в місяць при нарахованих 161,77 грн. 391,71 грн. (197,38 грн. 161,77грн. = 35,61 грн. х 11 міс.) З 01.03.2002р. по 01.03.2003р. при застосуванні коефіцієнту 1,193 із розрахунку 235,47грн. (197,38 х 1,193) в місяць при нарахованих 192,99 грн. Фонд повинен йому доплатити 509,81 грн. (235,47 192,99 = 42,48 х 12 міс.) З 01.03.2003р. по 01.03.2004р. із застосуванням коефіцієнту 1,182 із розрахунку 278,33грн. (235,47 х 1,182) в місяць при сплачених 228,11 грн. Фонд повинен йому доплатити 602,59 грн. (278,33 228,11 = 50,22 х 12 міс.) З 01.03.2004р. по 01.03.2005р. за 12 місяців при застосуванні коефіцієнту 1,152 із розрахунку 320,64 грн. (278,33 х 1,152) в місяць при нарахованих 262,78 грн. Фонд повинен йому доплатити 694,27 грн. (320,64 262,78 = 57,86 х 12 міс.) З 01.03.2005р. по 01.03.2006р. за 12 місяців із застосуванням коефіцієнту 1,238 із розрахунку 396,95 грн. (320,64 х 1,238) в місяць при нарахованих 325,32 грн. Фонд повинен йому доплатити 859,59 грн. (396,95 325,32 = 71,63 х 12 міс.) З 01.03.2006р. по 01.03.2007р. за 12 місяців із застосуванням коефіцієнту 1,203 із розрахунку 477,53 грн. (396,95 х 1,203) в місяць при нарахованих 391,38 грн. Фонд повинен йому доплатити 1033,81 грн. (477,53 391,38 = 86,15 х 12 міс.) З 01.03.2007р. по 01.03.2008р. за 12 місяців із застосуванням коефіцієнту 1,183 із розрахунку 564,92 грн. (477,53 х 1,183) в місяць при нарахованих 463,00 грн. Фонд повинен йому доплатити 1223,02 грн. (564,92 463,00 = 101,92 х 12 міс.) З 01.03.2008р. по 01.02.2009р. за 12 місяців із застосуванням коефіцієнту 1,125 із розрахунку 635,53 грн. (564,92 х 1,125) в місяць при нарахованих 520,88 грн. Фонд повинен йому доплатити 1261,26 грн. (635,53 520,88 = 114,66 х 11 міс.) Таким чином, недоплата Фондом за період з 01.02.2006р. по 01.02.2009р. складає: 71,63 + 1033,81 + 1223,02 + 1261,26 = 3589,72 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримавши позовні вимоги позивача, вказує, що в порушення вимог п.28 «Правил відшкодування шкоди ...», затверджених постановою КМУ №472 від 23.06.1993р., позивачу були застосовані не всі коефіцієнти, при цьому сума компенсації станом на 01.04.2001р. складала 161,77 грн., а повинна була складати 197,38 грн. Загальна сума недоплат по втраченому заробітку за період з 01.02.2006р. по 01.02.2009р. складає 3589,72 грн., і надалі просить зобовязати відповідача здійснювати щомісячні страхові виплати у звязку з відшкодуванням шкоди, заподіяної його здоровю у розмірі 639,00 грн. з 01.11.2009 р. з подальшим перерахуванням відповідно до чинного законодавства. Представник відповідача за дорученням [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що особову справу позивача було передано Фонду з 01.04.2001 р. і на момент передачі справи вже була встановлена сума страхових виплат 161,77 грн. Фонд продовжив виплату та починаючи з 01.03.2002р. Фондом були застосовані коефіцієнти підвищення регресних виплат: 1,193; 1,182; 1,152; 1,238; 1,203; 1,183. Суми страхових виплат виплачувалися і виплачуються позивачу вчасно й у повному обсязі. Первісна суму страхових виплат позивачу була призначена ВАТ «Північний ГЗК». У наступному страхові суми корегувалися вчасно і із застосуванням правильних коефіцієнтів, ВАТ «Північний ГЗК» усі коефіцієнти застосовані вірно на той момент - на підставі спільних постанов адміністрації і профкому підприємства. Крім того, представник відповідача Фонду вважає, що всі коефіцієнти були застосовані відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки. Представник 3 особи за дорученням [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що для розрахунку суми відшкодування шкоди комбінатом було правильно взято середній заробіток позивача. В подальшому ВАТ „Північний ГЗК коригував „регресні виплати на коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів, які застосовувалися на комбінаті. Також позивачем пропущено строк позовної давності 3 роки. При цьому, строк позовної давності у даному випадку застосовувати необхідно. У зв'язку з цим, представник 3 особи просить відмовити позивачу в позові у повному обсязі. Вислухавши представників сторін, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справі судом встановлено, що позивач з 22.09.1980р. був прийнятий на роботу до Першотравневого рудника Північного гірничо-збагачувального комбінату на посаду помічника машиніста екскаватору, пізніше працював машиністом екскаватору 6 розряду. (а.с. 5-11) За висновками профпатологічної МСЕК від 19.10.1998р. йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40% у звязку з професійним захворюванням. Після переоглядів відсоток втрати з 01.10.2005р. складає 40% безстроково. (а.с. 12-14) Для обчислення відшкодування збитку, відповідно до постанови КМУ № 276 від 26.05.92р. повинен був братися середній заробіток по професії, який згідно довідки, наданої підприємством на 01.01.1999року складав 406,58грн. (а.с. 46) За період з 01.01.1999 р. по 01.01.2000 р. ВАТ „Північний ГЗК не були застосовані коэфіциенти підвищення тарифних ставок: З 01 січня 1999 року тарифні ставки у ВАТ „Північний ГЗК були збільшені в 1,12 рази відповідно до СПАП за №28/32 від 10.02.1999року.Таким чином, середня зарплата позивача складає: 406,58 грн. х 1,12 = 455,37 грн. (а.с. 22) З 01 січня 2000 року тарифні ставки у ВАТ „Північний ГЗК були збільшені в 1,156 рази відповідно до СПАП за №79/9 від 24.02.2000року.Таким чином, середня зарплата позивача складає: 455,37 грн. х 1,156 = 526,41 грн. (а.с. 23) Перерахунок провадиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідним працівникам на підприємстві. При застосування всіх вище перелічених коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів, які повинен був застосувати ВАТ „Північний ГЗК, сума щодо виплати щомісячно у відшкодуванні збитку, заподіяного здоровю, буде перевищувати розмір середнього заробітку по професії, який згідно довідки підприємства станом на 01.01.2000р. складав 493,44 грн. (а.с. 46) Таким чином, розмір відшкодування шкоди позивачу буде складати 493,44 грн. х 40% = 197,38 грн., що в перерахунку на 100% не перевищує заробітну плату за професією позивача, яка станом на 01.01.2000р. складає 493,44 грн. Посилання представників відповідача і третьої особи на норми Галузевих угод між Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки не можуть бути прийняті в увагу, тому що в пункті 1.2 Галузевої угоди на 1996р. (і наступні роки) зазначено, що Галузевими угодами встановлюються додаткові мінімальні гарантії понад встановлених чинним законодавством України. Діючі нормативні акти, що забезпечують більші гарантії, чим передбачені Угодою, мають пріоритет перед відповідними положеннями Угоди. Разом з тим, відповідно до п.28 Правил... перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. З 01 квітня 2001 року обов'язок здійснювати щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого заробітку потерпілим на виробництві покладено на Фонд соціального страхування, що здійснював перерахунок сум щомісячних страхових виплат у зв'язку зі збільшенням у попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки: з 01 березня 2002 року на коефіцієнт 1,193, з 01 березня 2003 року на коефіцієнт 1,182, з 01 березня 2004 року на коефіцієнт 1,152, з 01 березня 2005 року на коефіцієнт 1,238, а з 01 березня 2006 року на коефіцієнт 1,203, з 01 березня 2007року на коефіцієнт 1,183, з 01.03.2008р. на коефіцієнт 1,125, з 01.03.2009р. на коефіцієнт 1,063. Таким чином, Фонд соціального страхування зобов'язаний був здійснювати позивачу щомісячні страхові виплати у розмірі: - з 01 квітня 2001 року по 01 березня 2002 року 197,38 грн., тоді як виплати складали 161,77 грн., недоплата за 11 місяців складає: 391,71 грн. (197,38 грн. 161,77грн. = 35,61 грн. х 11 міс.) - з 01 березня 2002 року по 01 березня 2003 року при застосуванні коефіцієнту 1,193 сума щомісячних виплат 235,47грн. (197,38 х 1,193), і в перерахунку на 100% втрати працездатності (235,47 грн. : 40% х 100% = 588,68 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (1600 грн.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна складати 235,47 грн., тоді як виплати складали 192,99 грн. Недоплата за 12 місяців складає 509,81 грн. (235,47 192,99 = 42,48 х 12 міс.) - з 01 березня 2003 року по 01 березня 2004 року при застосуванні коефіцієнту 1,182 сума щомісячних виплат буде складати 278,33грн. (235,47 х 1,182), і в перерахунку на 100% втрати працездатності (278,33 грн. : 40% х 100% = 695,83 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (2200 грн. з 01.05.2002 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 278,33 грн., тоді як виплати складали 228,11грн., недоплата за 12 місяців складає 602,59 грн. (278,33 228,11 = 50,22 х 12 міс.) - з 01 березня 2004 року по 01 березня 2005 року при застосуванні коефіцієнту 1,152 сума щомісячних виплат буде складати 320,64 грн. (278,33 х 1,152), і в перерахунку на 100% втрати працездатності (320,64 грн. : 40% х 100% = 801,60 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (2660 грн. з 01.07.2003 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 320,64 грн., тоді як виплати складали 262,78грн., недоплата за 12 місяців складає 694,27 грн. (320,64 262,78 = 57,86 х 12 міс.) - з 01 березня 2005 року по 01 березня 2006 року при застосуванні коефіцієнту 1,238 сума щомісячних виплат буде складати 396,95 грн. (320,64 х 1,238), і в перерахунку на 100% втрати працездатності (396,95 грн. : 40% х 100% = 992,38 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 396,95 грн., тоді як виплати складали 325,32грн., недоплата за 12 місяців складає: 859,59 грн. (396,95 325,32 = 71,63 х 12 міс.) - з 01 березня 2006 року по 01 березня 2007 року при застосуванні коефіцієнту 1,203 сума щомісячних виплат буде складати 477,53 грн. (396,95 х 1,203), і в перерахунку на 100% втрати працездатності (477,53 грн. : 40% х 100% = 1193,83 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (4830,00 грн. з 01.01.2006 р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 477,53 грн., тоді як виплати складали 391,38 грн., недоплата за 12 місяців складає: 1033,81 грн. (477,53 391,38 = 86,15 х 12міс.) - з 01 березня 2007року по 01 березня 2008 року при застосуванні коефіцієнту 1,183 сума щомісячних виплат буде складати 564,92 грн. (477,53 х 1,183), і в перерахунку на 100% втрати працездатності (564,92 : 40% х 100% = 1412,30 грн.) не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (7875,00грн. з 01.01.2007р.), тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 564,92 грн., тоді як виплати складали 463,00 грн., недоплата за 12 місяців складає 1223,02 грн. (564,92 463,00 = 101,92 х 12міс.) - з 01.03.08р. по 01.02.09р. за 11 місяців із застосуванням коефіцієнту 1,125 із розрахунку 635,53 грн. (564,92 х 1,125) тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути 635,53грн., тоді як виплати складали 520,88 грн. недоплата за 11 місяців складає: 1261,26 грн. (635,53 520,88 = 114,66 х 11 міс.) Згідно п. 48 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації чи уповноваженим ними органом шкоди, заподіяного працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням ним трудових відносин», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р., суперечки між потерпілим і власником відносно права на відшкодування шкоди, чи визначення перерахунку його розміру, а також наявності інших умов, від яких залежить розмір відшкодування шкоди, вирішуються в порядку, установленому для розгляду трудових суперечок (гл. Х1У КЗпП України). Разом з тим, Правила є спеціальним нормативним актом, що регулював відносини по відшкодуванню шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, повязаним з виконанням ним трудових обовязків. Згідно п.41 Правил..., якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви. Верховний Суд України дав розяснення з даного питання у п.22 Постанови Пленуму № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди, де зазначив, що виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше призначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевершує трьох років. Недоплата Фондом за період з 01.02.2006р. по 01.02.2009р. складає: 71,63 + 1033,81 + 1223,02 + 1261,26 = 3589,72 грн., які підлягають стягненню. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача недоплати за період з 01.02.2006 року по 01.02.2009 року, що буде складати 3589,72 грн. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.238 КЗпП України, п.п.23,28,48 «Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації чи уповноваженим ними органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням їм трудових відносин», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р.,

Outcome: approved