overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому відділом РАГС м. Рівне, шлюбі з 28 грудня 2001 року, актовий запис № 1630, від шлюбу дітей не мають. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що сім'я розпалась оскільки вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Довгий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення не можливе. Просить суд шлюб розірвати. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу просить покласти на нього. Суд вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання на території с. Ставчани на час аварії на Чорнобильській АЕС, мотивуючи свої вимоги тим, що з часу свого народження і по осінь 2002 року вона постійно проживала в [INFO]. Вказує на те, що з 1961 року по 1980 рік вона була зареєстрована в [INFO], а в 1980 році знялася з реєстраційного обліку і зареєструвалася в м. Кіцмань, де була зареєстрована по даний час, хоча фактично проживала постійно до осені 2002 року в с. Ставчани, де в неї було постійне місце проживання, проживала її сім»я, вела господарство. Зазначає, що причиною зняття з реєстраційного обліку з с. Ставчани було те, що вона зареєструвалася в м. Кіцмань, оскільки бажала отримати земельну ділянку під будівництво, хоча щодня доїжджала на роботу з села, тому просила заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка з народження по 1980 рік проживала на території с. Ставчани Кіцманського району, що підтверджується довідкою Ставчанської сільської ради від 22.03.2010 р. № 414. З трудової книжки серії БТ-ІІ № 4611670 вбачається, що [PERSON] з 01.06.1980 року по 17 серпня 1990 року працювала на території с. Ставчани в Ставчанському ХРТП, яке 12.04.1988 році реорганізоване в Ставчанське сільпо. З рішення Ставчанської сільської ради від 10.03.10 р. за № 20/03, вбачається що [PERSON] з часу свого народження по 1992 рік фактично проживала в с. Ставчани без реєстрації. Вищенаведені обставини також підтверджуються паспортними даними [PERSON] паспорт серії КР 931619, свідоцтвом про народження серії І-УР № 964286. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212, 213, 214, 215, 234, 256, 259 НІЖ України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення , суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка у березні 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1993 року, від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працездатний, а тому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, звернувшись до суду з відповідною заявою. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене, ст.ст. 80, 84, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 01.03.2003р. В сімї у шлюбі народилась одна дитина [PERSON], 13.07.2003р.н. Позивач просить розірвати шлюб, покликаючись на те, що сімя фактично розпалася, оскільки протягом трьох місяців вони не підтримують подружні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Під час подружнього життя вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя. Розбіжність характерів привела до виникнення у сімї непорозумінь, що негативно вплинуло на їхні відносини. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме їхнім інтересам, примирення між ними не відбудеться, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав аналогічні пояснення вищенаведеним. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засідання позов визнала повністю, пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, дійсно через різні погляди на життя між ними існує конфлікт. Протягом трьох місяців вони не проживають разом, припинили вести спільне господарство, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд позов задовільняє з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Сторони протягом трьох місяців не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. На даний час обоє із подружжя не знаходять підстав для примирення. А тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

В листопаді 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 557 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Син проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, де уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, а також просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, де вказав, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач 29 березня 2010 року звернувся в суд з позовом до \~відповідача про розірвання шлюбу. \~Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В своєму позові позивач просить шлюб, укладений 11 грудня 1993 року в РАГС Новоодеського району Миколаївської області, розірвати. При цьому посилається на те, що він із відповідачкою не знаходить спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету та у відношенні один до одного, на грунті чого у них часто виникали сварки. Також зазначає, що проживають із відповідачкою окремо з 2002 року. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, на примирення не згоден, аліменти на дитину сплачує відповідно до рішення суду. Також позивачем подано заяву про розгляд справи у судовому засіданні за його відсутністю, у звязку із проживанням в іншому місті, а саме у м. Жашків Черкаської області. Відповідач в судове засідання двічі не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. \~ Неявка відповідача в судове засідання визнана судом без поважних причин. Справа розглянута у відсутність відповідача, у відповідності до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду справи. \~Дослідивши у судовому засіданні обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. \~Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 1993 року. \~ Їх шлюб зареєстровано в Новоодеському районному відділі РАГСУ, актовий запис № 131. Від спільного подружнього життя \~у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO], \~батьком якої є позивач, а матірю - відповідач, та яка мешкає із матірю. \~ Подружжя припинили шлюбні відносини з 2002 року через різні характери, різні погляди на життя, через \~незнаходження спільної мови з питань ведення спільного сімейного життя, постійні сварки, в результаті чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. \~За вісім років окремого проживання подружжю так і не вдалося налагодити стосунки, а відповідач не скористалася своїм правом в судових засіданнях заперечувати проти розірвання шлюбу. \~ \~За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, \~а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що він являється власником квартири № 3 в будинку .№ 14 по вул..Толстого в м.Фастові Київської області, власником квартири № 2 даного будинку являється відповідачка, яка приватизувала частину земельної ділянки за вказаною адресою. При оформленні приватизації відповідачка не погодила з ним зовнішні межові знаки та зайняла частину земельної ділянки якою користувався відповідач. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала та проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS]. Власником квартири № 2 в цьому ж будинку являється відповідачка, яка приватизувала частину земельної ділянки за вказаною адресою, проте при оформленні приватизації не погодила зовнішні межові знаки з позивачем та зайняла частину земельної ділянки, якою він користувався. Відповідно до вимог ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Визнання відповідачем позову суд вважає можливим прийняти, оскільки це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання сина Костянтина27 вересня 2009року народження до досягнення ним повноліття посилаючись на наступні обставини: вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2008року, в неї є син на утриманні,батьком дитини записаний відповідач. На даний час відповідач не надає їй матеріального утримання,тому вона просить винести рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4частини заробітку відповідача В судовому засіданні позивачка підтримала позов , пояснила,що на даний час вони .з відповідачем не проживають разом і він матеріально не допомагає. Відповідач в судове засідання не з»явився хоча неодноразово повідомлявся про день розгляду справи. Вислухавши пояснення позивачки , оцінивши зібрані докази суд приходить до висновку,що позов підлягає до задоволення Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі ,і в них мається син [PERSON], який проживає з позивачкою ,вони з відповідачем проживають окремо відповідач не надає матеріальної допомоги , тому позивачка просить ,щоб на утримання дитини присудити 1/4частину заробітку.Відповідач будь-яких пояснень не надіслав з жовтня місяця 2009року Позивачка пояснила ,що сусіди їй повідомили ,що він проживає з матір»ю просто не хоче отримувати повістки ,телеграми. Суд вважає ,що позов підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

02.04.2010року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1993 р.. В шлюбі народилася донька - Катерина [INFO] На даний дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги дитині не надає. В звязку з цим, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Катерини в розмірі 1/4 частки від свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися, але до початку розгляду справи подали до суду заяви, в яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, справу просять слухати у їх відсутність. Виходячи з наведеного, на підставі ст. 130, 174 ЦПК суд вважає, що оскільки відповідач позов визнав у повному обсязі, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1993 р., від даного шлюбу у сторін по справі народилась дочка - Катерина [INFO]. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження дитини. На даний дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач проживає окремо та добровільно матеріальної допомоги дитині не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.09.1995 р. з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, нині шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2009 р., спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникають сварки та суперечки в суттєво важливих питаннях. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння, примирення не можливо. Просив розірвати шлюб укладений між ним і відповідачкою, витрати покласти на нього. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, строк на примирення не давати. Не заперечував проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні не заперечувала. Оскільки відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд вважає відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факт розпаду сімї і неможливість її збереження підтверджено поясненнями сторін, сумніватись в достовірності яких суд не має підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Старокостянтинівське міське підприємство по експлуатації теплового господарства Тепловик звернулось з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 5790,66 грн. заборгованості за надані послуги по теплопостачанню. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити та показав, що відповідачі є власниками кв.№ 23 по вул.І.Франка,39 в м.Старокостянтинові і заборгували 5790,66 грн. за надані послуги, станом на 1 січня 2010 року. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі є власниками кв.№23 по вул.І.Франка,39 в м.Старокостянтинові і заборгували Старокостянтинівському міському підприємству по експлуатації теплового господарства Тепловик 5790,66 грн. за надані послуги, станом на 1 січня 2010 року. Даний факт підтверджується поясненням представника позивача, довідкою Старокостянтинівської ЖЕК, довідкою КП «Тепловик» про заборгованість відповідачів - 5790,66 грн. за надані послуги, станом на 1 січня 2010 року. Відповідно до вимог ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного та громадського житлового фонду вноситься щомісяця. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачів слід стягнути 5790,66 грн. заборгованості за надані послуги по теплопостачанню на користь Старокостянтинівського міського підприємства по експлуатації теплового господарства Тепловик. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,покликаючись на наступні обставини: Зареєстрував шлюб з відповідачкою 28 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області актовий запис № 513. Від спільного проживання мають 2-є дітей: дочка [PERSON] 16.07.2007року народження та син [PERSON] 29.10. 2008року,позивач виплачує аліменти на дітей . З відповідачкою життя не склалось ,оскільки після народження дітей виникали сварки кожен з них має різні погляди на життя .Вони не підтримують жодних відносин живуть окремо ,стали чужими людьми спільного майна не мають,яке б підлягало поділу. В засіданні позивач підтримав позов і додатково пояснив,що не може бути сім»ї. Відповідачка в судовому засіданні пояснила,що сім»ї не буде ,згідна на розірвання шлюбу,просить розірвати шлюб . Вислухавши та оцінивши зібрані докази матеріали справи ,суд приходить до висновку,що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006року мають двоє дітей ,які проживають з відповідачкою, позивач виплачує аліменти на дітей ,спільного майна для поділу не мають. Сім»ї не мають, живуть окремо і надалі жити разом не будуть наполягають на розірванні шлюбу Суд приходить до висновку ,що шлюб слід розірвати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

позивач звернувся з вище означеним позовом до відповідача посилаючись на ті обставини, що 19.05.2009 року між ними був укладений договір № 1386 про поставку та встановлення 3 вікон з металопластика на суму 5149грн. Ним відповідно до умов договору була внесена передплата у розмірі 80% в сумі 4150грн. Відповідач зобовязався доставити на встановити вищезазначені металопластикові вікна протягом 20 робочих днів, зобовязання не виконав посилаючись на форс-мажорні обставини, але в чому саме вони виражаються не пояснив. Відповідно до п.5.2 вищезазначеного договору , якщо форс-мажорні обставини мають місце більш ніж 3 місяці, кожна з сторін має право розірвати договір. 05.09.2009 року він звертався до відповідача з претензією, де просив виконати умови договору, але на претензію відповідь не отримав, тому вимушений був звернутися до іншого субєкта підприємницької діяльності з приводу постачання металопластикових вікон. За невиконану роботу відповідач повинен сплатити 3% за період з 17.06.2009 року по 17.09.2009 року суму 11205грн. ( 4150 грн.хЗ%х90 дн. ). Просив розірвати договір поставки № 1386 від 19.05.2009 року, стягнувши з відповідача завдану матеріальну шкоду в сумі 4150грн., пеню в сумі 11205грн., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві, на підтвердження яких, надав суду відповідні докази. Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд досліджує надані докази: копія договору, копія заява-претензії, копія заказу до договору, копія договору по надання послуг, квитанція на суму 120 грн. оплата ІТЗ. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між сторонам був укладений договір на поставу металевопластикової продукції 3 вікон від 19.05.2009 року на суму 5149грн., відповідно до якого позивачем оплачено 80% замовлення в сумі 4150грн. ( а.с.7, 9-10) Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивачу завдано матеріальну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача в сумі 4150грн., в частині стягнення пені в сумі 11205грн відмовити. Відповідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 120грн. На підставі ст. 1166 ЦК України ,

Outcome: partial