Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, посилаючись на те, що 25 квітня 2008 року між нею та ЗАТ «НФСК «Добробут» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №30/8724. Об'єктом страхування є автомобіль [NUMBER]. 08 січня 2009 року в с. Снітків Муровано-Куриловецького району Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль отримав пошкодження. Позивачка телефоном повідомила відповідача про цю подію. Своєчасно позивачка звернулась до відповідача із письмовою заявою на виплату страхового відшкодування, де їй сказали робити ремонт автомобіля за власний рахунок з подальшим відшкодуванням витрат страховиком. На ремонт автомобіля позивачка витратила 20637 гривень 22 копійки. Листом за №520 від 27.02.2009 року страхова компанія відмовила позивачці у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п. 5 договору, оскільки на момент аварії на автомобілі стояли літні шини. Таку відмову позивачка вважає незаконною, оскільки умов договору порушено нею не було. Тому, [PERSON], посилаючись на п. 13.2 договору, наполягає на виплаті їй неустойки. Крім того, на думку позивачки, відшкодуванню їй підлягають також витрати за послуги евакуатора в сумі 800 гривень, з надання правової допомоги - 1500 гривень. Також, позивачка вважає, що відповідачем їй завдана моральна шкода, оскільки вона душевно страждала, витрачала багато часу на поїздки до відповідача для вирішення питання про виплату страхового відшкодування, не може віддати позичені на ремонт гроші, порушився її сон, що негативно впливає на її стан здоров»я. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в сумі 21437 гривень 22 копійки, неустойку в сумі 734 гривні 02 копійки, 1500 гривень за юридичні послуги, 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги в редакції від 15 січня 2010 року за тих же підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що страхове відшкодування не підлягає виплаті в зв»язку із порушенням позивачкою умов дорогому страхування, просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справ) у його відсутність. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 25 квітня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «НФСК «Добробут» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №30/8724 ( а. с. 14 - 17). Об'єктом страхування є автомобіль [NUMBER], що належить позивачці на праві власності. За умовами договору відповідач зобов»язався при настанні страхового випадку відшкодувати завданий збиток в межах страхової суми, а позивачка зобов»язалася своєчасно сплатити страховий платіж та виконати інші обов»язки. Позивачка вчасно сплатила на рахунок відповідача страховий платіж, що не заперечує представник відповідача. Одним з страхових випадків за договором є дорожньо-транспортна пригода. 08 січня 2009 року приблизно о 01 годині в с. Снітків Муровано-Куриловецького району Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль, яким керувала позивачка, отримав пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ (ас. 65 ). 08 січня 2009 року позивачка звернулась до ЗАТ «НФСК «Добробут» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 37) та надала необхідні документи. Загальна вартість відновлювального ремонту згідно з звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди за №10/01/09 від 21.01.2009 року ( а. с. 67 - 86) становить 15221 гривня 52 копійки. 27 лютого 2009 року відповідач направив позивачці лист за №520 про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п. 5 договору, оскільки на автомобілі позивачки на момент ДТП стояли літні шини, а збитки, спричинені внаслідок управління транспортним засобом, коли його експлуатація заборонена згідно з Правилами дорожнього руху, відшкодуванню не підлягають ( а. с. 9). В судовому засіданні представники відповідача, заперечуючи проти позову, посилалися, крім підстав, викладених у вищевказаному листі, також на ту обставину, що відповідно до п.п^ 12 п. ? відшкодуванню не підлягають збитки, що сталися внаслідок навмисних дій чи злочинної недбалості з боку позивачки. Так, позивачка свідомо взимку керувала автомобілем, на якому стояли літні шини, в результаті чого автомобіль занесло і він з»їхав кювет, а отже вона допустила злочинну недбалість. Крім того, на думку позивача, позивачка, розпочавши ремонт пошкодженого автомобіля без згоди страховика, також порушила умови договору страхування. Однак, суд не може погодитися з такими доводами відповідача за таких підстав. Так, керування взимку автомобілем, на якому стоять літні шини, Правилами дорожнього руху України не забороняється. Що стосується злочинної недбалості з боку позивачки, то на підтвердження цієї обставини відповідач суду не надав жодних доказів. Стосовно тієї обставини, що позивачка розпочала проведення ремонту пошкодженого автомобіля без дозволу страховика, то станом на 14 січня 2009 року автомобіль був оглянутий спеціалістом - оцінювачем, про що складено протокол огляду ( а. с. 81). Роботи по ремонту автомобіля були здійснені у період з 14 січня 2009 року по 30 січня 2009 року, т.т. після здійснення першої передплати 14.01.2009 року і до підписання акту виконаних робіт 30.01.2009 року ( а. с. 22, 60). Отже, на думку суду, доводи відповідача про порушення позивачкою умов договору і наявність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування є необгрунтованими. Інших підстав, які б зумовлювали прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідач суду не навів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Однак, щодо розміру страхового відшкодування, то суд вважає, що він має становити суму за висновком спеціаліста-оцінювача т.т. 15221 гривню 52 копійки, оскільки оцінка ремонту- здійснена виходячи з акту огляду транспортного засобу, який був складний у присутності представника позивачки, і щодо якого у нього зауважень не було. Щодо стягнення суми страхового відшкодування у розмірі понесених позивачкою витрат в сумі 19321 гривні 88 копійок, то суд не може прийняти до уваги ці доводи позивачки, оскільки з наданих нею нарядів-замовлень та актів виконаних робіт у період з січня по червень 2009 року не вбачається можливим зробити висновок про те, що такий перелік робіт необхідний для відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок саме ДТП, що сталася 08 січня 2009 року. Що стосується стягнення 800 гривень з послуги евакуатора, то в цій частині вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 230 гривень, оскільки відповідно до п. 10.3 договору страховиком відшкодовуються витрати по оплаті евакуації транспортного засобу лише на 50 км. Позовні вимоги про стягнення неустойки в сумі 734 гривні 02 копійки задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, т. т. рішення страховиком було прийнято, але з ним не погодилась позивачка, й спір між сторонами розглядався в суді. Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони, на думку суду, також не підлягають задоволенню, оскільки не грунтуються на чинному законодавстві та умовах договору страхування. Щодо стягненню з відповідача 1500 гривень за юридичні послуги, то ці вимоги позивачки також не можуть бути задоволені судом, оскільки нею не надано суду доказів щодо отримання юридичних послуг з зазначенням які саме послуги їй було надано і яка їх вартість. Крім того, відповідно до ст. 84 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу. Вартість оцінки ремонту автомобіля в сумі 176 гривень 40 копійок не може бути стягнута з відповідача, оскільки це не передбачено умовами договору. Отже, враховуючи наведене вище суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково а тому підлягає задоволенню частково. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст. 22 23, 626, 629, 979, 988, 992 ЦК України, ст. 20 Закону України, «Про страхування»,

Outcome: partial