overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно 4447,96 грн. заборгованості за теплопостачання, що виникла за період з 01.12.2006 по 31.07.2009. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, відповідачі є членами однієї сімї і проживають у кв.№ 47 в буд. № 167а по вул.1 Травня у місті Чернігові. Відповідно до вимог ст.ст.64, 6668 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» вони несуть солідарний обовязок, що випливає з договору найму житла і зобовязані своєчасно сплачувати за послуги з теплопостачання. Відповідачі за надані послуги належним чином не розраховуються, внаслідок чого станом за період з 01.12.2006 по 31.07.2009 виникла заборгованість, яка складає 4447,96 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, де вказав, що позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу в його відсутність на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду письмову заяву де вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі на розірвання шлюбу погоджується, просить справу розглянути у її відсутність, що на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України дає суду підстави для постановлення рішення в даному судовому засіданні у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 червня 2008 року сторони зареєстрували між собою шлюб в виконкомі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Як вказав позивач в позовній заяві від спільного подружнього життя у сторін по справі народилася дитина: дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яку він просить залишити проживати біля матері - відповідачки [PERSON]. Сімейні відносини між сторонами не склалися у зв'язку з тим, що у них різні характери та погляди на життя, через що в сім'ї постійно виникали непорозуміння та сварки, які призвели до того, що подальше спільне проживання сторін стало неможливим. А тому вони припинили подружні відносини. Вважає, що ніякого примирення між ними бути не може. Судові витрати по справі просить покласти на нього. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що відповідачка надала суду заяву, де вказала, що на розірвання шлюбу погоджується, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На вимогу позивача суд покладає судові витрати на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на гараж. В позовній заяві посилався на те, що рішенням виконкому Київської районної ради у м. Полтаві № 379 від 08.10.1996 року він включений до складу авто колективу «Вишня» та йому було надано місце під будівництво гаража. В кінці 1997 року відповідно до отриманого дозволу він побудував свій гараж. 02.04.1998 року був складений та підписаний акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації. На момент прийняття в експлуатацію його гаража діяв ЦК УРСР та ЗУ «Про власність». Згідно ст..12 ЗУ «Про власність» та ст..128 ЦК УРСР право власності на гараж він набув з моменту введення обєкту в експлуатацію, тобто з 02.04.1998 року, але не зареєстрував право власності на гараж, так як законодавство не вимагало таких обовязкових дій. На даний час у нього відсутній правовстановлюючий документ на право власності на гараж. Автоколектив «Вишня» припинив свою діяльність. Просив суд визнати за ним право власності на гараж, який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, 11/31 (позначений на схемі під літерами «КН»). В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги та просив їх задовольнити. Представник виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради в судове засідання не зявився надавши лист згідно якого виконком не заперечує проти позову та просить розглянути справу без їх участі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно пункту 3 рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Полтави № 379 від 08.10.1996 року [PERSON] включено до складу авто колективу «Вишня» та надано місце для будівництва гаража. Позивачем на території автоколективу «Вишня» (м. Полтава, вул. Зіньківська, 11/31) було здійснено будівництво гаражу площею по внутрішньому обміру 5.60х3.48м. За вимогами ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації від 02.04.1998 року гаражний колектив «Вишня» по вул.Зіньківській, 11/31 готовий до введення в експлуатацію. Згідно висновку експерта № 52-10, складеного 1 квітня 2010 року, нежитлова будівля гараж по вул. Зіньківська в м. Полтаві та належить [PERSON] відповідає вимогам державних будівельних норм в частині обємно-планувального рішення. Гараж є обєктом завершеного будівництва і придатний для подальшої експлуатації. За таких обставин, оскільки збудований гараж не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на гараж площею по внутрішньому обміру 5.60х3.48 м, розташований на території автоколективу «Вишня» (м. Полтава, вул. Зіньківська, 11/31).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

01.04.2010 року КП БРР «БТМ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 1 911, 17 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка з 01.01.2008 року по 01.03.2010 року користувалась тепловою енергією, яку постачало підприємство, однак абонентську плату сплачувала несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. В судове засідання сторони не з»явились, надали заяви, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідачка позовні вимоги визнала, просили розглянути справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ont-size:12pt;"> Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. New Roman;tag3:12pt;"> ; Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], протягом часу з 01.01.2008 року по 01.03.2010 року користувалася тепловою енергією, яку постачало КП БРР БТМ, однак абонентську плату вносила несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. ="tag2:Times New Roman;font-size:12pt;"> Згідно ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги повинні вноситись щомісячно. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. ( п. 18. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року ) Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка не належним чином виконує свої зобовязання щодо оплати послуг, наданих позивачем, що призвело до утворення заборгованості, яка складає 1 911,17 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 1 911,17 грн. ="tag2:Times New Roman;font-size:12pt;"> Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку судові витрати.&nbsp;p> <p align="justify">oman;tag3:12pt;">На&nbsp;підставі викладеного, керуючить ст.ст. 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 67,68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», align="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">ч.3 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року , суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

відповідач [PERSON] проживаючи за адресою: [INFO], є споживачем електроенергії. Порушуючи правила користування електроенергією він безобліково користувався електроенергією шляхом самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку, без дозволу електропостачальної організації. Це було виявлено 12 січня 2010 року працівниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ. При перевірці було складено відповідний акт. Згідно зробленого перерахунку ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ завдано збитків на суму 259,19 грн. Добровільно відшкодувати збитки відповідач відмовився. В зв'язку з цим представник позивача просить стягнути з винного суму збитків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до п.53 Правил користування електроенергією відповідач несе відповідальність за недообліковане користування електроенергією. Вина [PERSON] підтверджується актом № 00105093 від 12.01.2010 року, фотознімками, розрахунком обсягу та вартості енергії, не облікованої внаслідок порушення від 28.01.2010 року, угодою про визнання боргу від 29.01.2010 року, рапортом працівника РЕМ. випискою з особового рахунку відповідача. Перерахунок зроблено відповідно до вказаних Правил і згідно з методикою визначення збитків. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначив, що 22 серпня 2009 року померла [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: ? частини незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область м. Ізмаїл вул. Добролюбова, №29. Ще за життя [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала все належне їй майно [PERSON] Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що спадковий будинок є незакінчений будівництвом. З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Третя особа КП «[PERSON] МБТІ» в судове засідання не зявилося, але надало суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу без участі його представника. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 22 серпня 2009, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл, Ізмаїльського МУЮ 26.08.2009 року, серія І-ЖД № 199623. 22 вересня 2005 року, [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 3-1743, яким, заповідала усе належне їй майно [PERSON], позивачу по справі. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно підтверджується рішенням Ізмаїльського міського суду від 02.05.1975 року. Позивач прийняв спадщину, адже своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом [PERSON] державної нотаріальної контори № 725/02-14 від 15.04.2010 року. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором банківського вкладу: 21000 грн. вкладу та 1092,01 грн. відсотків. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в порушення умов договору відповідач не виплатив йому суми вкладів та відсотки по закінченню строку дії договору. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позов не визнала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.05.2009 між сторонами укладено договір банківського вкладу № 150509/09-04, за умовами якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 21000 грн. під 26 % річних на строк до 13.11.2009. По закінченню строку вкладу сума вкладу та відсотки виплачені не були. Правовідносини між сторонами регулюються договором та § 3 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Як вбачається з виписку по рахунку, на даний час на рахунку позивача перебуває 21000 грн. вкладу та 1092,01 відсотків. Дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про внесення вкладу на депозитний рахунок: 10000 грн. суми вкладу, 9315 грн. відсотків. Посилається на порушення відповідачем умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12.12.2006 між сторонами укладено договір № 242 про внесення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, за умовами якого позивач вніс до Спілки вклад на умовах зворотності та платності в сумі 10000 грн. під 26 % річних на строк до 12.12.2007. Внесення кошів підтверджено копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, суму вкладу та відсотки не повернув.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява КП КОР «Кагарликтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в якій позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь КП КОР «Кагарликтепломережа», р\\ р 26003671120165, МФО 322904, код 20622074 КРД «[PERSON] Аваль» м. Київ заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 2643 грн 39 коп., Стягнути з [PERSON] на користь КП КОР «Кагарликтепломережа» р\\ р 26003671120165, МФО 322904, код 20622074 КРД «[PERSON] Аваль» м. Київ 30 грн. сплачених витрат за інформаціно технічне забезпечення судового процесу, стягнути з [PERSON] на користь держави 51 грн. державного мита. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов повністю підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення в газету «Київська правда» (вівторок, 20 квітня 2010 року). Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Як встановлено в судовому засіданні між КПТМ "Кагарликтепломережа" та [PERSON]., який проживає в [INFO] а кв.1 був укладений договір № 503 на споживання теплової енергії. Відповідно до пункту 3 п.п.3.2 вказаного договору споживач зобов'язаний своєчасно в установлений договором термін сплачувати за надані послуги. Термін розрахунку встановлений до 10-го числа місяця, слідуючого за розрахунковим. Проте [PERSON] систематично порушує умови договору, щодо оплати вартості спожитої теплової енергії і маючи житло площею 31,3 кв.м. не платить вчасно за спожиту теплову енергію, станом на 01.02.2010 р. сума боргу становить 2643,39 грн. за період з 01.11.2008 р. по 01.02.2010 р. Дана заборгованість була нарахована згідно рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 232 від 13.11.2008р. та № 13 від 20.01.2009 р. Тариф на опалення 1 кв. м. загальної площі на місяць для м. Кагарлик становив за період з 01.11.2008р. по 01.02.2009р. становить 4,55 грн. з 01.02.2009р. становить 5,79 грн. Відповідно до рішення Кагарлицької [PERSON] № 397-ХХХХУ-У від 30 грудня 2009 р. КП КОР „ Кагарликтепломережа звільнена від сплати державного мита. Що стосується судових витрат, то суд на підставі ст.. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача, - КП КОР «Кагарликтепломережа» 30 грн. сплачених витрат за інформаціно технічне забезпечення судового процесу, та стягнення з відповідача [PERSON] 51 грн. державного мита на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 365 гривень 90 копійок, посилаючись на слідуюче . На підставі довідки виданої паспортистом КП «Петрівське» [PERSON], зареєстрована і проживає в квартирі в смт. Петрове , вул. Літвінова, 21/1, і вона являється користувачем комунальних послуг, які надає комунальне підприємство «Петрівське» . Відповідачка не вносила квартплату та комунальні послуги в звязку з чим комунальному підприємству «Петрівське» завдано збитків на суму 365 грн.90 коп. , що складає вартість несплаченої квартплати та комунальних послуг , а тому просить стягнути вказані збитки. Представник позивача в судове засідання не зявився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі позов підтримав повністю. Відповідачка також не зявилася в судове засідання, але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, з позовом згодна повністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно розрахунку ( а.с. 3), заборгованість з квартплати та комунальних послуг складає 365 гривень 90 копійок.. Квартиронаймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та комунальні послуги , а тому з нього слід стягнути вказану суму. Вказані правовідносини регулюються ст. 68 ЖК України , ст.ст. 161, 209 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08 липня 2000 року Новороздільським відділом РАЦСу Миколаївського району Львівської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю і просить суд шлюб розірвати, а дитину залишити на її вихованні до настання нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що з позивачкою не ведуть спільного господарства і не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення дитини на виховання матері. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-СК № 082661, яке видане 08.07.2000 року Новороздільським відділом РАЦСу Миколаївського району Львівської області. Від спільного шлюбу у сторін народилася [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження І-СГ № 229621 від 21.11.2001 року. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони протягом року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, відносини між подружжям стали ворожі, сторони категорично наполягають на розлученні, сім'я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а дитину залишити на виховання матері до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, відповідач в добровільному порядку допомоги для дитини не надає в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав і пояснив, що від спільного проживання у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-СК № 082661, яке видане 08.07.2000 року Новороздільським відділом РАЦСу Миколаївського району Львівської області. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СК № 229621 від 21 листопада 2001 року. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved