Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

У грудні 2009 р., позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтували наступним чином. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого згідно рішення Броварської міської ради від 26 січня 2006 р. № 893-43-04, належала земельна ділянка площею 1000 кв.м., цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою- м. Бровари вул. Д.Русановича, 30. Відповідно до проектної документації, узгодженої з містобудівною радою відділу містобудування та архітектури Броварської міської ради, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради, 2 грудня 2005 р. позивачу видавався дозвіл на виконання будівельних робіт щодо будівництва індивідуального двоповерхового жилого будинку з цокольним поверхом по вул. Д. Русановича у м. Бровари розміром 17,40 х 14,80 м., загальною площею 439,10 кв.м., жилою - 166,30 кв.м. та будівництва господарської споруди площею 19,96 кв.м., розміром 10,0 х3,0 м. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16 березня 2007 р. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON] відчужив 500 кв.м. належної йому на праві власності земельної ділянки на користь співпозивача по справі, [PERSON], який став співвласником частини земельної ділянки. У 2008-2009 рр. позивачі, які на той час стали співвласниками земельної ділянки по вул. Д.Русановича ,30 у м. Бровари, побудували на цій земельній ділянці будинковолодіння, яке складається з двох ізольованих квартир. [PERSON] побудував кв. № 1 жилою площею 60,1 кв.м., , а загальна площа вказаного жилого приміщення склала 244,6 кв.м.. Йому ж належить і 1/2 частина огорожі «N». Згідно довідки БТІ вказані приміщення становлять 49/100 частин спірного будинковолодіння і розташовані на власній земельній ділянці [PERSON], площа якої складає 500 кв.м. по вул. Русановича,30. [PERSON] збудував квартиру № 2, жилою площею 73,1 кв.м., загальна площа в квартирі становить 243. 7 кв.м. Ним же збудований сарай «Б» і 1/2 частина огорожі «N» і всі ці споруди розташовані на власній земельній ділянці [PERSON] площею 500 кв.м. за вищевказаною адресою. Спірне будинковолодіння побудоване з відступами від проекту, а тому відповідно до ст. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом і з цих підстав відповідач не може прийняти рішення про видачу їм свідоцтва про право власності на самочинне будівництво. Захищаючи своє порушене право власності , позивачі просять постановити рішення, яким визнати за ними право власності на самочинне будівництво. Представник виконкому Броварської міської ради [PERSON] позов визнала, посилаючись на те, що позивачі є співвласниками земельної ділянки, на якій вони побудували спірне будинковолодіння, Цільове призначення земельної ділянки вони не змінювали. При виконанні будівництва позивачами здійснено незначний відступ від проекту пов'язаний із внутрішніми переобладнаннями у будинку, але таке відхилення від проекту не суперечить архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам , і підтверджується експертним висновком Державного найково- дослідного інституту будівельних конструкцій, який долучено до матеріалів справи. З цих же підстав і представник Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю у Київській обл. ,[PERSON]С, не заперечував проти визнання за позивачами права власності на самочинне будівництво. Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства України. Держава забезпечує захист прав суб»єктів права власності і такий захист передбачений ст. 386 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таке право власника на забудову на підставі ч. 3 ст. 375 ЦК України визнається за ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, що, в даному випадку, підтверджується наявною в матеріалах справи копією Державного акту про право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Право власності на землю, як зазначено в ч. 1 п.а ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод. Позивач [PERSON], скориставшись цим правом, на підставі договору купівлі-продажу від 16 березня 2007 р./ а.с. 14/ став власником частини земельної ділянки площею 500 кв.м. по вул. Д. Русановича в м. Бровари, яку на підставі вказаного правочину на користь останнього відчужив [PERSON], не змінюючи її цільового призначення. Пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. 7/5 оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування за наявності акту про право власності на землю та документа, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об»єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Судом встановлено, що управління містобудування та архітектури Броварської міської ради не погодило прийняття спірного будинковолодління в експлуатацію в зв»язку з тим, що самочинне будівництво не підпадає під дію Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09. 2009 р. № 1035 та рекомендовало позивачам звернутися з позовом до суду в порядку ст. 376 ЦК України. Наявними в матеріалах справи копіями з витягів рішень виконкому Броварської міської ради № 185 від 13 квітня 2004 p., №474 від 25 жовтня 2005 p., встановлено, що у 2004 р. [PERSON] надавався дозвіл .на виготовлення технічної документації по оформленню права користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель. У 2005 р. останньому надано дозвіл на будівництво жилого будинку та господарських споруд по вул [PERSON] в м. Бровари розміром 14,40 х 16,40 м. по затердженому індивідуальному проекту, загальною площею 439,10 кв.м., жилою- 166,30 кв.м. та господарської будівлі розміром 10,00 х 3,00 м. У тому ж 2005 р. [PERSON] Інспекцією державного архітектурно- будівельного контролю Броварської міської ради Київської обл. надано дозвіл на виконання будівельних робіт індивідуального жилого будинку по вул. Д. Русановича в м. Бровари. Позивачами надані суду копії технічного та будівельного паспортів на спірне будинковолодіння , з яких вбачається, що генеральний план забудови земельної ділянки по вул. Д.Русановича в м. Бровари погоджено з головним архітектором м. Бровари, начальником інспекції Держархбудконтролю, санепідемстанцією та пожежниками Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 19 листопада 2009 р. /а.с. 61 / , проведеної Державним науково-дослідним інститутом будівельних конструкцій Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, за своїм технічним становм спірне будинковолодіння відповідає всім нормативним вимогам за міцністю, надійністю, довговічністю та безпечністю в експлуатації, знаходиться в задовільному технічному стані иа відповідає вимогам ДБН « Громадські будинки і споруди « і придатне до експлуатації. Таким чином, на підставі будівельно-технічної експертизи встановлено, що спірний об»єк нерухомості відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил і цей об»єкт придатний до експлуатації. Оскільки судом встановлено, що позивачі використали належну їм земельну ділянку за її цільовим призначенням, а здійснена ними самочинна забудова відповідає вимогам будівельних, санітарних та інших норм і правил, то на підставі ч.5 ст. 376 ЦК України суд визнає за позивачами право власності на спірний об»єкт нерухомості., так як самочинне будівництво не порушує законні права та інтереси інших осіб.

Outcome: approved