overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Прокурор Великобурлуцького району Харківської області в інтересах держави в особі фінансового управління Великобурлуцької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди завданої злочином, в розмірі 510 грн. 93 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03.07.2009 року [PERSON] було засуджено до 2-х місяців арешту за те, що він 21.02.2009 року спричинив тілесні ушкодження [PERSON], внаслідок чого останнього було доставлено до Великобурлуцької центральної районної лікарні. Витрати Великобурлуцької центральної районної лікарні, як державного органу охорони здоровя, на стаціонарне лікування [PERSON] склали 510 грн. 93 коп. В звязку із цим прокурор звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити права держави в особі фінансового управління Великобурлуцької районної державної адміністрації, стягнувши в судовому порядку з [PERSON] 510 грн. 93 коп. - витрати Великобурлуцької ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] На адресу суду [PERSON] надіслав квитанцію від 17 березня 2010 року, згідно якої він на рахунок фінансового управління Великобурлуцької районної державної адміністрації вніс 510 грн. 93 коп. - суму коштів, які були витрачені Великобурлуцькою ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] (а.с.15). В звязку з чим прокурор заявив відмову від позову і просить цю відмову від позову прийняти. У відповідності до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Підстав для не прийняття відмови від позову судом не встановлено. У відповідності до вимог ч.2 ст.174, ч.3 ст.206 ЦПК України суд вважає необхідним попередити позивача про наслідки відмови від позову, оскільки провадження закривається і він не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Крім того, згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Судом встановлено, що відповідач виконав свій обовязок повернути позивачеві грошові кошти після предявлення позову прокурором району. Оскільки позивача звільнено від оплати судових витрат, а прокурор наполягає їх стягнути з відповідача на користь держави, то ці вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. style="font-family:Times New Roman;font-size:12pt;">На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивач ЗОКС «Довіра» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором на сумму 9863 грн, 00 коп. Позивач вказав, що 17.05.2006 року відповідач [PERSON], вступив в члени ЗОКС «Довіра». 28.02.2007 року відповідач [PERSON], як член кредитної спілки уклав з позивачем ЗОКС «Довіра» кредитний договір № 381 і отримав кредит у розмірі 3500 грн, строком на 12 місяців з кінцевим терміном повернення 28.02.2008 року. 28.02.2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON],та [PERSON], був укладений договір поруки № 381 згідно якого поручителі несуть солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON], у разі невиконання ним своїх зобов'язань по кредиту. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконв і станом на 27.11.2009 року за відповідачем виникла заборгованість у суммі 9863 грн, 00 коп, з яких - заборгованість за кредитом - 3500 грн, 00 коп, заборгованість за відсотками - 2100 грн, 00 коп, відсотки відповідно до п. 7 договору - 2030 грн, 00 коп, відсотки відповідно до п. 8 договору - 2233 грн. 00 коп. Просить розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 9863 грн, 00 коп, а також судові витрати у розмірі 218 грн. 63 коп. У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про зміну позовних вимог в частині стягнення заборгованості і просить стягнути з відповідачів заборгованість станом на 24.03.2010 року у розмірі 8190 грн. 00 коп, а також судові витрати. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], проти позову не заперечують, згодні сплатити наявну заборгованість по кредиту. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву в якій проти позову заперечень не має, просить справу розглянути без її присутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 28.02.2007 року позивач за кредитним договором № 381 надав відповідачу [PERSON], кредит у розмірі 3500 грн, зі строком повернення 28.02.2008 року, однак відповідач не виконав умови договору у зв'язку з чим станом на 24.03.2010 року має заборгованість по кредиту у розмірі 8190 грн, 00 коп, яку необхідно стягнути з нього, а також поручителів [PERSON], та [PERSON], солідарно у повному обсязі, а також стягнути судові витрати у розмірі 218 грн. 63 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між сторонами 21.12.1991 року (актовий запис № 1958) Палацом урочистих подій м. Миколаєва. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала та просила про розірвання шлюбу з відповідачем, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21.12.1991 року (актовий запис № 1958) Палацом урочистих подій м. Миколаєва, від якого є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. З березня 2008 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Як пояснила позивачка, шлюбні відносини між сторонами припинені остаточно, наміру поновити їх ні вона ні відповідач не мають, за час розгляд справи судом наміру примиритися у сторін не було, оскільки примирення в їх сімї є неможливим. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у звязку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб зареєстрований 21.12.1991 року (актовий запис № 1958) Палацом урочистих подій м. Миколаєва між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При цьому суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, які повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування кого зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2.11.1981 року. За час шлюбу вони за спільні з відповідачем сімейні кошти придбали майно, яке вона на теперішній час бажає поділити. В ході розгляду справи, позивачка уточнила позовні вимоги та просила поділити майно між нею та відповідачем, як зазначено в позові, при цьому відступивши від рівності часток, посилаючись на проживання з нею доньки, яка є інвалідом 2-ї групи, потребує постійного лікування. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву та, посилаючись на викладені в ній підстави, просила задовольнити останню в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову та поділу майна в запропонованому позивачкою варіанті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.11.1981 року АНД відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис №1697 (а.с.6). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яке є інвалідом 2-ї групи (а.с.8). Під час шлюбу за спільні сімейні кошти придбали майно, яке на теперішній час бажають поділити. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення… За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, думки відповідача, який не заперечував проти поділу спільного з позивачкою майна у запропонованому останньою варіанті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивував тим, що з 08.07.2008 року працює у відповідача . Відповідачем невчасно сплачується заробітна плата і станом на 01.02.2010 року заборгованість по заробітній платі складає 2556 грн.45 коп. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 2556 грн.45 коп. . В судове засідання сторони не з»явились, про день та час слухання справи попереджені належним чином, позивач в своїй заяві просить слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з такихпідстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач з 08.07.2008 року працює на ВАТ «Сумський м»ясокомбінат» на посаді вантажника термічного відділення виробничого департаменту. Заборгованість по заробітній платі станом на 01.02.2010 року складає 2556 грн.45 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст. 115 КзПП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення вимог ч.1 ст. 115 КзПП України не сплачує вчасно заробітну плату позивачеві внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2556 грн.45 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сумський м'ясокомбінат'' судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.00 коп. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 28.08.2004 р. перебуває у шлюбі з [PERSON] 05.07.2006 р. у неї від шлюбу народився син [PERSON], який знаходиться тільки на її утриманні, а батько дитини ухиляється від його утримання. З цих підстав позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком дитини, (а.с. 3)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного комерційного банку «ПРАВЕКС БАНК » до [PERSON], про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його представник в ході судового засідання посилалися на те, що відповідно до укладеного між позивачем і [PERSON] кредитного договору № 608916-1-427-7 від 24.12.2007 року, останнім був отриманий кредит у розмірі 2524,02 грн зі сплатою відсотків у розмірі 36% річних за час фактичного користування кредитом. Однак свої зобовязання відповідач не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 29.12.2008 рік у сумі 5\~056,43 грн, у тому числі 2524,02 грн сума кредиту, 740,49 грн заборгованість за відсотками, 1791,92 грн. пені. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд: ●стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного комерційного банку «ПРАВЕКС БАНК » 5\~056,43 грн, у тому числі 2524,02 грн сума кредиту, 740,49 грн заборгованість за відсотками, 1791,92 грн. пені; ●стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного комерційного банку «ПРАВЕКС БАНК » 81,00 грн - судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином , про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС БАНК » і [PERSON] був укладений кредитний договір № 608916-1-427-7 від 24.12.2007 року, останнім був отриманий кредит у розмірі 2524,02 грн зі сплатою відсотків у розмірі 36% річних за час фактичного користування кредитом, що підтверджується доказами доданими до матеріалів справи. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Внаслідок невиконання своїх зобовязань у [PERSON] перед банком виникла заборгованість станом на 29.12.2008 рік у сумі 5\~056,43 грн, у тому числі 2524,02 грн сума кредиту, 740,49 грн заборгованість за відсотками, 1791,92 грн. пені. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню оплачені ним судові витрати у сумі 81,00 грв. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю свої позовні вимоги підтримала по підставам вказаним в позовній заяві і просить суд стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № 208913-CRED від 19.02.2008 року у розмірі 8237 грн. 97 коп., і судові витрати по справі в сумі 199 грн. 79 коп. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася але надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обємі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася але надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обємі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився але надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обємі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позовні вимоги згідно вимог ст.ст. 526, 527, 530, 553, 554 та 1054 ЦК України підлягають задоволенню в повному обємі, так як в ході розгляду справи було встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно укладеного з позивачем 19.02.2008 року договору №208913-CRED отримав строковий кредит у розмірі 6000, 00 (Доллар США) (а.с.6-10) і у порушення умов договору та вищезазначених норм закону не виконував свої зобовязання. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 208913-CRED від 19.02.2008 року з відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладений договори поруки №208913-CRED-1 та №208913-CRED-2 від 19.02.2008 року (а.с.10-11), відповідно до п.1. якого останній несе солідарну відповідальність за не виконання або неналежне виконання вищезазначеного кредитного договору №208913-CRED від 19.02.2008 року. В результаті вищевказаних дій відповідачі станом на 20.09.2009 року мають заборгованість перед позивачем в сумі 8038 грн.18 коп.(996,54 Долларів США х 8,07)(а.с.5-6), тому ця сума підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Вказані обставини відповідачі підтвердили в ході судового розгляду справи. Відповідачі не заперечують проти того щоб з нього стягли заборгованість по кредитному договору на користь позивача. Також в ході судового розгляду справи позивач поніс судові витрати в розмірі 199 грн. 79 коп., які підтверджуються наданими ним квитанціями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 3033,69 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], який є власником квартири №324 в будинку №2 на вулиці Шухевича в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгував перед ОСББ 3033,52 грн. Представник ОСББ в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що він не може погасити заборгованість за використану теплову енергію у звязку з скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ч.4 ст.174 КК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності на те законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №324 в будинку №2 на вулиці Шухевича в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 грудня 2009 року у нього виникла заборгованість в сумі 3033,69 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 88, 130, 209, 213 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

04.03.2010року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання зявився, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем одружені з 31.10.2008 року. Мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відновлювати відносин позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені з 31.10.2008 р. Мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відновлювати відносини позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

15 червня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Позивач посилаючись те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про вихованні дитини між сторонами не має. Позивач позов підтримав. Відповідачка позов визнала, просить справу розглянули в її відсутності. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову . Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають . З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору та спору про вихованні дитини між сторонами не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved