Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягти з ТОВ Торговий Дім "ТІКО TRADING" завдану внаслідок ДТП матеріальну та моральну шкоду. Ухвалою Комсомольського міського суду від 29 травня 2009 року (а.с. 64) до участі у справі я якості співвідповідача було притягнуто [PERSON] До суду позивач не з'явився, уповноваживши відповідним дорученням представляти свої інтереси в суді [PERSON] (а.с. 59). Позовні вимоги, підтримані представником позивача в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на порушення [PERSON] правил дорожнього руху, вчиненням ДТП, і як наслідок, заподіянням матеріальної та моральної шкоди, яку в повному обсязі, наряду з понесеними ним судовими витратами просить стягнути з ТОВ, як власника джерела підвищеної небезпеки. Представник ТОВ Торговий Дім "ТІКО TRADING" позов не визнав, посилаючись на ту обставину, що в момент ДТП, транспортним засобом на умовах оенди, за відповідним дорученням керував [PERSON], який відповідно до положень ч.2 ст.1187 ЦК України має відповідати за позовом. [PERSON], не заперечуючи тієї обставини, що є належним відповідачем по справі, просив суд при визначенні розміру відшкодування керуватися даними судової експертизи, за висновком якої вартість матеріальної шкоди, яка завдана [PERSON], становить 59 328 грн.13 коп. Крім того, невиправдано завищеною вважає вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди, з огляду на що позовні вимоги вважає обґрунтованими частково. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши інші докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 23 листопада 2008 року о 14-10 год., [PERSON] керуючи на умовах оренди належним ТОВ ТД"ТІКО TRADING" автомобілем марки "MITSUBISHI", з реєстраційним номером [NUMBER], рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, на 347 км., не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем марки "Citroen Jampy" з державним номером [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Постановою Комсомольського міського суду від 03 грудня 2008 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. З врахуванням положень ст.61 ЦПК України суд вважає, що предметом розгляду даної справи, за наявності постанови суду про винуватість [PERSON] у вчиненні ДТП, є лише питання про наявність і розмір завданої шкоди, та підстави цивільно-правової відповідальності. Спірні правовідносини, що виникли, регулюються главою 82 ЦК України. В даному випадку мають місце зобов'язання, що виникають із завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з загальними положеннями про відшкодування шкоди, шкода, завдана майну та здоров'ю фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Як убачається з матеріалів справи, автомобіль "MITSUBISHI", з реєстраційним номером [NUMBER] значиться зареєстрованим на праві власності за ТОВ ТД "ТІКО TRADING" (а.с. 7). Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування матеріальної шкоди " №6 від 27.03.92 року "під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав". Судом встановлено, що відповідно до умов договору найму (оренди) транспортного засобу, укладеного 01.10.2008 року між ТОВ"ТІКО TRADING" та [PERSON], автомобіль "MITSUBISHI", з реєстраційним номером [NUMBER] був переданий [PERSON] у строкове платне користування (а.с. 98-100). Дійсність укладеного договору /через недотримання сторонами положень ч.2 ст.799 ЦК України/ була визнана рішенням Комсомольського міського суду від 16 липня 2009 року (а.с. 101). Отже, приймаючи до уваги, що на момент ДТП [PERSON] керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі, згідно із положеннями ч.2 ст. ст.1187 ЦК України саме він має відповідати за позовом. Розмір страхового відшкодування позивачу за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів склав 24 990 грн. (а.с. 58). Обґрунтовуючи наявність та розмір завданої ДТП шкоди, [PERSON] надав суду висновок спеціаліста-автотоварознавця (а.с.15-51) згідно з яким матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки "Citroen Jampy" становить 90 606 грн. 20 коп. Ухвалою суду від 15.10.2009 року, відповідно до положень ст.143,144 ЦПК України по справі була призначена автотоварознавча експертиза, проведення якої було доручене експертам Київського НДІСЕ (а.с. 79). За висновком автотехнічної експертизи вартість автомобіля марки "Citroen Jampy" з врахування % його зносу станом на 23 листопада 2008 року становить 59 328 грн.13 коп. Оцінюючи два письмові докази по справі - висновок спеціаліста-автотоварознавця та висновок автотоварознавчої експертизи в контексті наданої ними оцінки завданої матеріальної шкоди з огляду на положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України та приймаючи до уваги, що висновок фахівця, на відміну від висновку судової експертизи фактично позбавлений передбачених ЦПК України процесуальних гарантій, розмір відшкодування визначений судом відповідно до висновку експертизи. Покладаючи на відповідача обов'язок відшкодувати заподіяну майну позивача матеріальну шкоду, суд, з врахуванням положень ст.1187 ЦК України та проведеного страховою компанією відшкодування, виходить з встановленого Законом правила про те, що завдана неправомірними діями шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, позивач зазначив, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] позбавлений можливості відповідного пересування та керування транспортним засобом. Компенсацію моральної шкоди оцінює розміром 5 000 грн. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу на думку суду є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком протиправної поведінки [PERSON] Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд приймає до уваги, що суттєві зміни в життєвих та виробничих стосунках позивача не відбулися, в усякому разі по справі ним не доведені. Моральна шкода, яка завдана позивачу, на думку суду полягає саме в моральних переживаннях через порушення права власності, тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги також необережну форму вини [PERSON] по відношенню до наслідків, що настали, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації завданої моральної шкоди для позивача має становити 2000 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішене судом за правилами ст.88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial