Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

06.05.2009 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом підтримуючи та обґрунтовуючи який зазначила, що вона до 13.11.2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилась проживати з матірю. 10.02.2009 року, на підставі заяви третьої особи, виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області було винесено рішення №115, відповідно до якого [PERSON] визначено час для спілкування з дитиною ([PERSON]Р.), а саме кожної суботи тижня з 11.00 по 15.00 годину на нейтральній території, території матері чи батька за бажанням самої дитини. Позивач не погоджується з даним рішенням в частині визначення місця проведення зустрічей (територія матері та батька), оскільки воно суперечить інтересам малолітньої [PERSON], зважаючи на наступні обставини. Третя особа на протязі 2007 року неодноразово забирав до себе дитину, але уваги їй не приділяв, догляд за дитиною перекладав на своїх батьків, які більше пліткували щодо її матері, чим займались сомою дитиною. У 2008 році [PERSON] перестав приділяти будь-яку увагу вихованню та навчанню дитини, не спілкувався з нею. Окрім цього, як стало відомо позивачці, у її колишнього чоловіка є нова дружина та малолітня дитина, а тому їй не відомо як це може вплинути на психіку доньки. Зважаючи на відносини між батьками та вищевказані обставини, просила суд скасувати рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №115 від 10.02.2009 року, визначивши [PERSON] місце спілкування із малолітньою донькою на нейтральній території у першу та другу суботу місяця з 11 год. по 15 год. за бажанням самої дитини. У судовому засіданні позивачка та її представник обставини справи підтвердили, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте в судове засідання надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Третя особа [PERSON] проти позову заперечив, зазначивши що рішення виконавчого комітету відповідає всім необхідним умовам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є матірю позивачки та бабусею дитини. Третю особу знає також. По справі пояснила, що за останні три роки сумісного проживання [PERSON] неодноразово зявлявся додому в нетверезому вигляді влаштовував скандали та бійки, кричав на дитину, в результаті чого дитина була постійно знервована, в поганому настрої, інертна, не активна, не встигала на заняттях. Після розлучення, незважаючи на той факт, що третій особі ніхто не перешкоджав у спілкуванні з донькою, він цього не робив. За цей період вона встигла забути навіть як він виглядає і не впізнала коли він прийшов до школи. В дитини покращилась успішність у школі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює разом із позивачкою. Третю особу бачила, коли він приходи на роботу до своєї дружини. Під час розмови, свідком якої вона була, він жодного разу не поцікавився про доньку, а лише принижував насміхався та принижував гідність [PERSON] [PERSON] неодноразово була свідком того, що в гості до позивачки приходили батьки [PERSON], яким жодних перепон у спілкуванні з дитиною не чинилось. Третьої особи з ними ніколи не було. Зі слів [PERSON] знає, що останній дитиною не цікавиться. [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні, в якості свідка, по справі пояснила, що вона є вчителем у [PERSON] Зазначила, що вищевказана дитина за період з 2007 по 2009 рік проявила активність у навчанні та знання, з повагою відносить до однокласників та старших. Позивачка приділяє велику увагу доньці, є членом батьківського комітету. Батько дитини в сімї не живе, дитиною не цікавиться, в школі був лише двічі, з учителями не спілкувався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є колегою по роботі та подругою позивачки, а тому досить часто буває в неї в дома. Була присутня при розмові між нею та третьою особою, в якій останній жодного разу не спитався про дитину. Батьки [PERSON], а саме [PERSON], спілкувалась з дитиною у квартирі позивачки та поза її межами. Жодних перешкод в цьому не чинилось. Батько дитини такого бажання не виявляв. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши матеріали даної справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо встановлення місця та часу спілкування із дитиною, які врегульовані Сімейним кодексом України. Позивач та третя особа перебували в зареєстрованому шлюбі до 13.11.2008 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області серії 1-ОК №0466924 від 28.08.2008 року, актовий запис №414 (а.с.16). Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження видане відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області серії 1-БК №272737 від 28.09.2000 року, актовий запис №299 (а.с.15), яка після розлучення проживає з позивачем. 10 лютого 2009 року виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області винесено оскаржуване позивачкою рішення №115, відповідно до якого [PERSON] визначено час для спілкування з малолітньою донькою [PERSON] кожну суботу тижня з 11.00 до 15.00 години, на нейтральній території, або на території матері чи батька за бажанням самої дитини. Вказане рішення прийнято на підставі заяви [PERSON] Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 141 СК України передбачає рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 159 СКУ якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Судом встановлено, що єдиною перешкодою для спілкування з дитиною на території батька чи матері є те, що колишнє подружжя має свої нові сім?ї, а присутність [PERSON] при спілкуванні з її батьком, нових членів родини, може призвести до конфліктних ситуацій, та погіршення психологічного стану дитини. Вказані обставини підтверджуються показами свідків, які були допитані при розгляді справи. Крім того, слід врахувати і зайнятість дитини, її розвиток та можливість відвідування останньою позашкільних закладів спорту та творчості. Відповідно до довідки ДП «Зал офіційних делегацій» [PERSON] працює на даному підприємстві на посаді агента з графіком роботи: денна зміна з 08.00 до 20.00 год. (а.с.37). Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2009 року [PERSON] та [PERSON] встановлено час та місце спілкування з їх онукою - [PERSON], а саме першу та третю суботу місяця з 13 год по 17 год. на нейтральній території від місця проживання сторін. Вказане свідчить про неможливість задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки час спілкування [PERSON] та [PERSON] з онукою збігається з часом спілкування з дитиною [PERSON], а саме: перша субота місяця в період з 13.00 до 15.00 год., що призводить до погіршення становища чи батьків [PERSON] чи самого [PERSON] Слід також врахувати необхідність наявності у [PERSON] вільного часу в вихідні дні та можливість її зайняття та навчання для підвищення свого рівня знань. Таким чином, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], права [PERSON] та [PERSON] на спілкування з онукою, права [PERSON], а також витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради від 03.02.2009 року, відповідно до якого [PERSON] визначено час для спілкування з дочкою [PERSON] кожну суботу тижня з 11-00 год. по 15-00 год., суд приходить до висновку про встановлення третій особі часу та місця для спілкування із малолітньою донькою [PERSON] кожну другу та четверту суботу місяця з 11.00 до 15.00 год. на території за бажанням дитини. При цьому суд приймає до уваги малолітній вік дитини - 9 років, наміри спілкування з дитиною діда та баби, як з боку її матері, так і з боку її батька, та необхідність спілкування дитини з батьком, який проживає окремо від неї разом зі своїми сімєю. Суд вважає, що при винесенні оспорюваного рішення виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області за № 155 від 10.02.2009 року дані обставини враховані в повному обсязі не були. З викладених вище підстав суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] з урахуванням часу спілкування [PERSON] з своєю дитиною, визначеного Бориспільською міською радою та тим, що позивач наполягає на побаченнях дитини на нейтральній території за бажанням дитини. З цього приводу суд також вважає, що дитина має право самостійно визначати місце спілкування з батьком на свій розсуд у визначений судом час. Зважаючи на необхідність часткового задоволення позову, судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області. На підставі наведеного,

Outcome: partial