overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

В липні 2009 року ДП "Новатор" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] - мешканців кв.№47 по вул. Тернопільській, 15 в м. Хмельницькому про стягнення заборгованості за комунальні послуги (квартплата, опалення, гаряче водопостачання) за період з 1.04.2006 року по 28.02.2009 року включно в сумі 4692 грн. 45 коп., посилаючись на те, що відповідачі не оплатили зазначені послуги. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 74,76 ЦПК України. Тому відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідачі - мешканці кв.№47 по вул. Тернопільській,15 в м. Хмельницькому протягом періоду з 1.04.2006 року по 28.02.2009 року включно не повністю оплатили квартплата та отримані від позивача послуги теплопостачання (опалення та гарячого водопостачання), допустивши станом на 1.03.2009 року заборгованість в сумі 4692 грн. 45 коп. що підтверджується довідкою про склад сім'ї та прописку, випискою з особового рахунку №1868. Про застосування давності сторони не заявляють. Судові витрати становлять 301 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

ТОВ фірма «ТехНова» звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах КЕП «Чернігівська ТЕЦ» про стягнення боргу по оплаті за теплопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірма «ТехНова» надає населенню послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення. Згідно вимог ст.ст. 67, 68 Житлового Кодексу України, споживач зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату за отримані послуги по тарифах, затверджених рішенням Чернігівського міськвиконкому. Відповідачі, які зареєстровані за адресою: [INFO] А, кв. 11 добровільно не проводять оплату за надані послуги теплопостачання, тому за період з 01.06.2002 р. по 01.01.2010 р. виникла заборгованість в сумі 4 293,65 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів в примусовому порядку та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01.06.2002 р. по 01.01.2010 р. в сумі 4 293,65 грн. та судові витрати. Додатково суду пояснила, що 18.06.2004 р. з [PERSON] був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги до 31.05.2009 р., умови якого він не виконував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що борг виник у зв»язку з тяжким матеріальним становищем. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні поштові повідомлення. Причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у- відсутність відповідачів [PERSON], [PERSON] за наявними матеріалами справи. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ Фірми «ТехНова» підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними по справі доказами. Сума боргу за період з 01.06.2002 р. по 01.01.2010 р. в сумі 4 293,65 грн. підтверджується наданим суду розрахунком, який міститься в матеріалах справи (а.с.4-5) та договором про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги від 18.06.2004 р. (а.с. 8). Необхідно стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.06.2002 р. по 01.01.2010 р. в сумі 4 293,65 грн. та судові витрати в сумі 30 грн.(витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) - по 10 грн. 00 з кожного (30/3). Крім того, необхідно стягнути з відповідачів в доход держави 51 грн. судового збору - по 17 грн. 00 коп. з кожного (51/3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

25.08.2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «ПівнГЗК» про включення до загального трудового стажу часу відбуття покарання в вигляді виправних робіт з 01.01.1991 року по 11.06.1992 року. В обґрунтування вказує, що вказане покарання відбував за вироком суду за місцем основної роботи ДП «ПівнГЗК» нині ВАТ «ПівнГЗК». Відповідачем проведений запис в трудовій книжці про не зарахування вказаного часу покарання до загального трудового стажу, що впливає на його пенсійні права. Він звернувся до відповідача з проханням зарахувати вказаний час до трудового стажу, але йому було відмовлено, що змушує його звернутися до суду. Оскільки він сумлінно відбув покарання, просить зарахувати вказаний час до загального трудового стажу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов. Представник відповідача ВАТ «ПівнГЗК» [PERSON] позов не визнала, вказує, що за рішенням суду виправні роботи можуть бути зараховані до загального трудового стажу позивача. Запис в трудовій книжці позивача зроблений на підставі діючої на той час «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» Представник третьої особи управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу [PERSON] проти позову заперечувала, вважає, що підстав для зарахування періоду відбування позивачем виправних робіт до загального трудового стажу немає. Вислухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, та сторонами не оспорюється відповідно до ст.61 ЦПК України, що позивач [PERSON] в період роботи помічником машиніста екскаватора Першотравневого карєру ДП ВАТ «ПівнГЗК», відбував покарання в вигляді виправних робіт за період з 01 .01.1991 року по 11.06.1992 року, яке згідно запису в трудовій книжці позивача (а.с.6 зворотна сторона), не зараховується в його загальний трудовий стаж. Згідно ст.42 ч.3 Кримінально - виконавчого кодексу України, який набрав законної сили з 01.01.2004 р., та втрати чинності Виправним Кодексом України від 23.12.1970 р. час відбування покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи. Вказаний закон має зворотню силу, оскільки помякшує відповідальність, та поширює права позивача, тому час відбуття покарання в вигляді виправних робіт [PERSON] слід зарахувати в загальний стаж роботи. В частині вимоги позивача про скасування розпорядження № 78-к від 10.06.1992 року , суд вважає необхідним відмовити, так як на час його видання, розпорядження відповідало діючому законодавству і відповідало п.2.21 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» , згідно якого до трудових книжок осіб, які відбували виправні роботи без позбавлення волі, власник або уповноважений ним орган підприємства за місцем роботи вносить запис про те, що час роботи у цей період не зараховується до загального та безперервного стажу. На підставі ст.42 ч.3 КВК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач ухиляється від виховання дитини, не виявляє щодо сина батьківської турботи, не піклується про нього, не цікавляться життям і здоровям хлопчика, не створює умов для належного фізичного, духовного та морального розвитку дитини. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні прокурор Баклан Г.В. позовні вимоги підтримав. Представник служби у справах неповнолітніх Старокостянтинівської міської ради [PERSON] вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку сповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, прокурора, представника служби у справах неповнолітніх та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] JI.M. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в період спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. В 2003 році шлюб між подружжям було розірвано та неповнолітній син залишився проживати разом із своєю матірю - позивачкою, а відповідач переїхав проживати в м. Луцьк. Відповідач [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обовязків по вихованню сина, не виявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавляться життям і здоровям хлопчика. Дані обставини в судовому засіданні підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON]; актом обстеження матеріально-побутових умов його проживання; висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до ст.164 ч.І СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню сина [PERSON], а тому його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернувся з вищеназваним позовом до суду посилаючись на те, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2004 р. відділом РАЦС м. Лисичанська Луганської області, актовий запис № 245. За час шлюбу спільних дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем припинені в січні 2009 р. через те, що позивач постійно виїжджав на заробітки на довгий час та мають вже інші сім'ї, просив суд шлюб розірвати. Позивач до суду надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, на розірванні шлюбу між ним та відповідачем наполягав, на примирення не згоден. Відповідач до суду надала нотаріально посвідчену заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на розірвання шлюбу згодна. На підтвердження позовних вимог позивачем надані докази: свідоцтво про шлюб, заяви. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2004 р. відділом РАЦС м. Лисичанська Луганської області, актовий запис № 245. За час шлюбу спільних дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем припинені в січні 2009 р. через те, що позивач постійно виїжджав на заробітки на довгий час та мають інші сім'ї, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження сім'ї неможливо, тому на підставі ст.ст.104, 105 CK України шлюб повинен бути розірваний. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Зважаючи на викладене, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 CK України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернулась в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначаючи, що з відповідачем по справі, перебувала у шлюбі з 2002. Відповідно до рішення Рівненського міського суду, шлюб між сторонами по справі, було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис №28 від 20.01.2009 року. Від подружнього життя [PERSON], [PERSON] є донька [PERSON] [INFO], відповідач самоусунувся від утримання дитини, що ставить позивача у важке матеріальне становище, ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, від виконання своїх батьківських обовязків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила і остаточно просить суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, рахує позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, оскільки останні є обґрунтованими. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 2002 року. Відповідно до рішення Рівненського міського суду, шлюб між сторонами по справі було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів, зроблено запис №28 від 20.01.2009 року. Від подружнього життя [PERSON], [PERSON] є донька [PERSON] [INFO], відповідач самоусунувся від утримання дитини, що ставить позивача у важке матеріальне становище, ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, від виконання своїх батьківських обовязків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач самоусунувся та ухиляється від утримання дитини, що ставить позивача у важке матеріальне становище. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд приймає до уваги, що [PERSON], працює, інших утриманців не має, за таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те. що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу за яким позивач продав відповідачу систему по прибиранню та (утриманню будинку. Відповідач зобовязався оплатити товар шляхом щомісячних платежів, однак не здійснив повний розрахунок у передбачений договором строк. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розг ляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. 25.08.2007 року між СПД ФО [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу з розстроченням платежу (а.с.7-9). Відповідно до договору позивач передав систему по прибиранню та утриманню будинку, а відповідач зобовязався оплатити товар на умовах, передбачених договором. Вартість товару складає 3986 доларів СІ1ІА. Сто зони домовились з приводу порядку розрахунків, який здійснює ться в національній валюті по курсу НБУ на день здійснення платежу. ІІри укладенні договору відповідач передав позивачу 2525 три. завдатку, а подальші розрахунки зобов'язався здійснювати шляхом щомісячних платежів згідно з додатком №1 до договору (а.с.Ю). Кінцевий сірок повного розрахунку за товар 5,03.2008 р. Частину грошей відповідач вніс щомісячними платежами, але повний розрахунок у передбачений договором строк не здійснив. Заборгованість відповідача складає і 147 доларів США, що за курсом'ПБУ становить 9141,59 грн. (а.с.12). Згідно з ч.З сі. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. З ст! 695 ЦК України до договору про продаж товар з умовою про розстрочення платежу застосовується положення ч.ч. 3,5,6 сг. 694 ЦК України за якими на прострочену покупцем суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 ЦК України від дня, коли товар мав бу їн оплачений, до дня його фактичної оплати. Згідно зі с т. 625 ЦК України за порушення гзошового зобовязання відповідач має сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Пунктом 5.4 договору передбачено, що при порушенні строків оплати відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки ПБУ, яка діє на момені заборгованос ті за кожен день прострочення. Таким чином, заборгованість відповідача за основним зобовязанням складас 9141,59 грн.. відсотки за користування грошима 241.50 грн.. пеня 6397,13 грн., а всього 15 780,22 грн. В стягненні моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити, оскільки стягнення моральної шкоди не передбачено законом та договором. Відповідно до ст.88 ІДПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати 277,81 грн. (а.с.1,3) Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

2 лютого 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на у тримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1А частини зі всіх видів його заробітку та на її утримання в розмірі Ул частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка подала до суду заяву, де позов підтримала і просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач, подав заяву, де позов визнав і зазначив про проведення розгляду справи без нього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач вказує в заяві від 14 жовтня 2009 року, що відповідачка [PERSON] має заборгованість згідно укладеного кредитного договору № 221805-CRED від 15 квітня 2008 року, згідно з яким тоді ж отримала кредит у розмірі 2400 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на її картковий рахунок № 4405885220966417, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 квітня 2010 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості мало здійснюватися за Графіком погашення кредиту та процентів (Додаток №1 до кредитного договору). Станом на 15 липня 2009 року залишок боргу з нарахованими процентами, комісією, пенею та штрафами, який рахується за [PERSON], становить 1711, 24 доларів США. Просить стягнути цю суму заборгованості з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала частково Показала, що [PERSON] повернула суму боргу, за винятком штрафів, нарахованих їй у відповідності до п. п. 5.5, 5.10 Договору відповідно в розмірах 636,86 грн. (5%, процентна складова) та 250 гривень (фіксована частина). Посить також покласти на відповідачку прнесені банком судові витрати. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову в тій його частині, що підтримана в судовому засіданні представником позивача [PERSON] Правомірність нарахування штрафних санкцій відповідачці [PERSON] стверджується пунктами 5.5, 5.10 кредитного договору № 221805-CRED від 15 квітня 2008 року, що на а. с. 5-7. Правильність розрахунку суми штрафів [PERSON] не оспорює. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов банку є обґрунтованим. [PERSON] сплатила частину боргу по договору згідно поданої банком позовної заяви в ході розгляду справи судом. Решту суд стягує з відповідачки судовим рішенням. За таких обставин на [PERSON] має бути в повному обсязі покладено судові витрати, що їх поніс позивач. Цей факт доведений платіжними дорученнями на а. с. 2. Так, збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи банком сплачено 26 серпня 2009 року згідно доручення № SKRF6B000D в сумі 120 гривень, та тоді ж судовий збір - дорученням № SKRF6B000С сумі 136 гривень 24 копійки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

„ У лютому 2010 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту приналежності документу. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що [PERSON]-А.Й. являється її тіткою. Вона померла 20.09.2009р. По її смерті залишилось спадкове майно, яке вона приймає, як спадкоємець за заповітом. Звернувшись в нотаріальну контору по питанню прийняття спадщини, з»ясувалось, що у різних документах тітки зазначені її анкетні дані по різному, через що вона не може оформити спадщину та вимушена звернутись до суду. Зокрема, невідповідність у анкетних даних матері є у свідоцтві про її смерть, свідоцтві про народження, свідоцтвах про одруження. В судове засідання заявниця [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Від заінтересованої особи - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання надійшло повідомлення, в якому Четверта Львівська держана нотаріальна контора просить справу слухали у відсутності її представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності заявниці та представника зацікавленої особи на підставі наявних доказів. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки представленими суду доказами доведено, що [PERSON] Яніна-Анна Йосифівна, [PERSON], [PERSON], є одна і та ж особа, її імя та по батькові, рік народження збігаються. Оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню.

Outcome: approved