Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до харківської міської ради про визнання договору дійсним посилаючись на те, що його дядько [PERSON], [INFO], який знаходився в силу похилого віку та невеликій пенсії потребував допомоги, догляду та запропонував [PERSON] надати йому допомогу в обмін на його квартиру. [PERSON] та [PERSON] 27.11.2008 року уклали договір довічного утримання , згідно якого [PERSON] передав позивачу у власність належну йому квартиру №190, що знаходиться в будинку готельного типу 6/6 по пров. Зернову в м. Харкові, а позивач прийняв на себе забов язання довічного утримання та збереження у його довічному користуванні зазначену вище квартиру. Також позивач зазначив, що згідно умов договору, вартість матеріального забезпечення ними була визначена у розмірі 700 гривень на місяць . Позивач зазначав, що договір довічного утримання потрібно посвідчувати в нотаріальному порядку, [PERSON] пояснював, що він памятає консультацію юристів та не заперечує проти матеріального посвідчення договору, але просив перенести візит до нотаріуса на наступний час. У подальшому декілька разів приходили до нотаріуса Сьомої Харківської нотаріальної контори , але всякий раз нотаріальному посвідченню договору перешкоджали обставини незалежні від позивача: то хвороба та погане самопочуття [PERSON], черга у нотаріальному округу та взагалі відсутність нотаріуса. Після чого [PERSON] взагалі став ухилятись від нотаріального посвідчення договору та пояснював, що від договору не відмовляється , а погано себе почуває і не можу піти до нотаріуса. Також позивач зазначив, що укладений та підписаний між ними 27.11.2008 року договір довічного утримання не був посвідчений в нотаріальному порядкую, але позивач свої забовязання виконував належним чином. 18.11.2009 року [PERSON] помер, при цьому укладений договір довічного утримання так і не був посвідчений в нотаріальному порядку. Ритуальні послуги, повязані з похованням [PERSON] також оплачені позивачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно і належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно договору довічного утримання від 27.11.2008 року,який було укладено між [PERSON] та [PERSON] у якому зазначено, що [PERSON] передає у власність своєму племіннику [PERSON] належну йому на праві приватної власності квартиру №190, що знаходиться в будинку готельного типу №6/6 по провулку Зерновому в м.Харкові . А [PERSON], забов язується довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберегти у його безплатному довічному користуванні зазначену вище квартиру, також у договорі довічного утримання була встановлена вартість матеріального забезпечення, яка визначена сторонами в розмірі 700 гривень на місяць. Згідно договору п.5 цей договір може бути розірваний за згодою сторін, у разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін. Відповідно довідки КП « Жилкомсервіс» Комінтернівської філії дільниці №21 від 20.04.2007 р. [PERSON] мешкав та був зареєстрований за адресою : [INFO]. Згідно свідоцтву про право власності на житло від 26.03.2007 року реєстровий № 3-07-296425 у якому зазначено, що [PERSON] має право на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою : м.Харків, пров. зерновий, 6/6, кв. 190 у будинку готельного типу . Відповідно до посвідчення серії АЗ № 499494 Управління пенсійного фонду України Комінтернівського району м.Харкова виданий 03.07.2006 року [PERSON], [INFO] про нарахування пенсії за віком. Згідно до ст. 334 ЦК Украйни право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання ( догляду) . Враховуючи зазначене, суд вважає що позовні вимоги позивача [PERSON], заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved