Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок до відповідача [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вказує, що у 1998 році вона придбала у відповідачки житловий будинок № 10 квартира 2 по провулку 8 Березня в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, таким чином між ними було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Умови договору ними виконано: позивачка розрахувалася з відповідачкою за будинок, сплативши за нього 2000 доларів США, а відповідачка надала їй нотаріально посвідчене доручення за яким вона мала право продати за ціною і на умовах на свій розсуд належний відповідачці будинок, але під час дії терміну доручення позивачка мала фінансові труднощі, а тому не могла належним чином оформити право власності на придбаний будинок. З 09.09.1998 року позивачка прописана в будинку, а відповідачка виписалася із нього лише 21.10.2005 року. Починаючи з лютого 1998 року позивачка повністю утримує спірний будинок, сплачує комунальні платежі, вважає його своєю власністю. Підставою для звернення до суду за захистом свого права стала відмова та ухилення відповідачки оформити належним чином договір купівлі-продажу та її погрози щодо відчуження будинку іншим особам. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнала, претензій з приводу розрахунку за будинок не має. Свідки допитані в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно проживає в [INFO], підтримує будинок в належному стані, проводить ремонтні роботи, тобто користується будинком на правах власника. Вивчивши заяви сторін та матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з оглядом на наступне. Судом встановлено, що житловий будинок № 10 квартира 2 по провулку 8 Березня в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією свідоцтва та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином відповідач є належним власником майна, який мав право відчужувати належний йому будинок, а саме бути належною стороною продавцем за договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Норми даної статті, а саме умови договору купівлі-продажу, сторонами виконано, тобто відповідачка передала у користування позивачці будинок, а позивачка в свою чергу сплатила за нього гроші в сумі 2000 доларів, що підтверджено поясненнями сторін згідно наданих заяв. Згідно домової книги 09.09.1998 року [PERSON] зареєстрована за адресою провулок . 8 Березня № 10 квартира .2 в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, сплачує комунальні платежі необхідні для утримання будинку, що підтверджується розрахунковими чеками про оплату послуг, ніхто її право на будинок не оспорює. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідачка відмовлялася та ухилялася від нотаріального посвідчення договору, так як позовні вимоги визнані відповідачкою в повному обсязі, про причини ухилення суду не повідомила. Стаття 220 ч.2 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Так як сторонами умови договору купівлі-продажу виконано повністю суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved