Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Позивач зазначав, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.11.1994 року Фондом комунального майна Броварського міськвиконкому батькам позивача [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 50,9 кв.м. 18.03.2006 року померла рідна матір позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно ? частина квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були батько позивача [PERSON] та рідна сестра позивача [PERSON], які фактично прийняли спадщину в рівних частинах. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. 05.07.2009 року помер рідний батько позивача [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру. В установлений законом шестимісячний термін, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] звернулись до Броварської міської нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Проте, нотаріальною конторою було відмовлено у оформленні свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], в звязку з тим, що не були виділені (визначені) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В ч. 2 ст. 370 ЦК України зазначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду. Будь-якої домовленості або рішення суду не було. Таким чином, частки батьків позивача, які були власниками квартири на праві спільної сумісної власності, були рівними, і кожний співвласник мав право власності у розмірі ? частини вищезазначеної квартири. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], який помер 05.07.2009 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснила, що вона прописана в спадковій квартирі. Після смерті матері до нотаріальної контори не зверталась, а вже після смерті батька разом з братом звернулись із заявами до Броварської міської нотаріальної контори. З позивачем домовились, що дача залишиться їй, а квартира йому. Проте, нотконторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, в звязку з тим, що не були визначені спадкові частки. Просила задовольнити позов в повному обємі. В судове засідання представник третьої особи Броварської міської державної нотаріальної контори не зявився, надали суду заяву, в якій просили слухати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.11.1994 року Фондом комунального майна Броварського міськвиконкому батькам позивача [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 50,9 кв.м. (а.с.13). 18.03.2006 року померла рідна матір позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно ? частина квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були батько позивача [PERSON] та рідна сестра позивача [PERSON], які фактично прийняли спадщину в рівних частинах. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. 05.07.2009 року помер рідний батько позивача [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру. В установлений законом шестимісячний термін, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] звернулись до Броварської міської державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Проте, нотаріальною конторою було відмовлено у оформленні свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], в звязку з тим, що не були виділені (визначені) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В ч. 2 ст. 370 ЦК України зазначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду. Будь-якої домовленості або рішення суду не було. Таким чином, частки батьків позивача, які були власниками квартири на праві спільної сумісної власності, були рівними, і кожний співвласник мав право власності у розмірі ? частини вищезазначеної квартири. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], який помер 05.07.2009 року.

Outcome: approved