Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

26.10.2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Донецькобленерго» в особі Селидівського РЕМ про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди, вказуючи на те що, вона з 1993 року мешкає за адресою: м.Новогродівка вул.Тургенєва, 6/1 та сплачує послуги за спожиту електроенергії. 01.10.2009 року робітники Селидівського РЕМ вимкнули її квартиру від електропостачання, пояснюючи це наявністю заборгованості та тим, що вона, ніби-то, тричі самовільно підключалася до електромережі. На її прохання пояснити, за який період ця заборгованість та коли саме її тричі було вимкнено від електромережі, робітники РЕМ пояснити не змогли. Ні начальник РЕМ, ні контролери не змогли їй пояснити, звідки зявилася заборгованість. Контролер РЕМ, після звірки повідомила, що заборгованість відсутня, але за даними компютеру значиться борг 1229,91 грн. їй запропонували сплатити за підключення до електромережі 367,54 грн. Після надання до РЕМ довідки з ОСББ «Тєрємок» про те, що її квартиру жодного разу не було вимкнено від електромережі, їй виписали іншу квитанцію за підключення на суму 218,96 грн. Вона звернулася до начальника РЕМ з заявою, про підключення її квартири до електромережі з наданням усіх квитанцій про сплату електроенергії за три роки, але їй повідомили, що квартира буде підключена лише після оплати боргу в розмірі 1229,91 грн. та послуг за підключення в розмірі 218,96 грн. Своїми діями відповідач причинив їй моральні страждання, так як вона вимушена користуватися свічками, докладати додаткових зусиль для покращення побуту. Так як в добровільному порядку відповідач відмовився вирішити справу, вона вимушена звернутися до суду. Просить зобовязати відповідача підключити її квартиру до електромережі, визнати дії відповідача неправомірними, визнати, що за три роки до дати відключення 01.10.2009 року у неї відсутня заборгованість перед відповідачем за спожиту електроенергію, стягнути з відповідача 126,88 грн. збитки за недоотриману електроенергію, стягнути 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав повністю підтримав позов, просить його задовольнити. Представник відповідача позов не визнає, так як відключення квартири позивача проведено через наявність у неї заборгованості за спожиту електроенергію. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим частково та таким що підлягає частковому задоволенню. Позивач з 12.02.1997 року зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Відповідно договору №320 на поставку та користування електроенергією від 01.06.2004 року [PERSON]. яка мешкає за адресою: м.Новогродівка вул.Тургенєва, 6/1, як квартиронаймач уклала вказаний договір з Селидівськими РЕМ Кировських ЕМ ВАТ «Донецькобленерго». Термін дії договору згідно п.10.1. договору закінчився 01.06.2008 року. Звірку рекомендовано проводити один раз на шість місяців. Згідно довідки ОСББ «Тєрємок» від 02.01.2009 року квартира [PERSON], за адресою: м.Новогродівка вул.Тургенєва, 6/1, за період її мешкання з 1993 року до 01.10.2009 року від електромережі не вимикалася. Згідно розрахункової книжки по сплаті за спожиту електроенергію, за звіркою з Селидівським РЕМ 01.10.2009 року по особистому рахунку споживача [PERSON] значиться заборгованість в сумі 1229,91 грн. Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні було встановлено, що позивач регулярно вносить платежі за спожиту електричну енергію, що підтверджується роздруком Селидівського РЕМ за період з 05.04.2003 року по 04.12.2009 року. Будь-якої заборгованості за спожиту електричну енергію перед відповідачем за зазначений період позивач не має. В той же час, у розрахунку заборгованості позивача за даним роздруком за 05.01.2002 року значиться сума до сплати 1827,70 грн., без зазначення періоду її утворення та будь яких інших даних. Представник позивача в судовому засіданні не зміг пояснити суду підстави виникнення зазначеної заборгованості або заборгованість визначену при проведенні звірки в розмірі 1229,91 грн., як і причини з яких на протязі більше семи років спір з приводу зазначеної заборгованості не порушувався в суді. Відповідно останньому абзацу п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ України № 1357 від 26.07.1999 року, якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Відповідно п.35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ України № 1357 від 26.07.1999 року енергопостачальник має право відключити споживача від користування електроенергії у разі порушення термінів сплати за спожиту енергію у порядку, передбаченому п.27 цих Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження. Однак, як встановлено судом, ніякого попередження про відключення квартири позивача від електромережі ні в вересні, ні в жовтні 2009 року відповідач позивачу не надсилав та не вручав. Таким чином, відповідач в порушення діючого законодавства, при відсутності поточної заборгованості у позивача по сплаті за спожиту електроенергію, неправомірно відключив квартиру позивача від електричної мережі 01 жовтня 2009 року. На думку суду, такими діями відповідача були порушенні права позивача, як споживача електроенергії. Дії відповідача, як монополіста надання послуг населенню з користування електричною енергією, по відключенню квартири позивача від електромережі, суд вважає неправомірними, так як відключення проводилося без попереднього попередження, без з'ясування всіх обставин і наявності порушення Правил користування електричною енергією позивачем. На вимогу суду, на час розгляду справи, квартира позивача була підключена до електричної мережі. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно ст.267 позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині визнання відсутності у неї будь-якої заборгованості перед відповідачем в межах строку позовної давності, так як заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня більше ніж за шість попередніх років, а визначену Селидівським РЕМ заборгованість в сумі 1229,91 грн. представник відповідача не довів у судовому засіданні. Крім того, слід зазначити, що заборгованість позивача за даними роздруку за 05.01.2002 року в сумі 1827,70 грн. значиться за межами строку позовної давності. В зв'язку з визнанням неправомірними дій відповідача по відключенню квартири позивача від електричної мережі, підлягають задоволенню вимоги позивача по визнанню неправомірними дій відповідача стосовно вимог по сплаті 218,96 грн. за підключення квартири до електричної мережі. Не підлягають задоволенню, як не доведені в судовому засіданні, вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків за недоотриману електроенергію в розмірі 126 грн. 88 коп. Відповідно ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В той же час п.5 ч.1 ст.4 зазначеного Закону право споживача на відшкодування шкоди (збитків), в тому числі майнової та моральної ( немайнової) шкоди виникає при заподіянні небезпеки для життя і здоров'я людей. Суд вважає, що з урахуванням зазначених вимог спеціального Закону «Про захист прав споживачів», вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 3000 грн. є безпідставними, так як позивачем не доведено факту заподіяння небезпеки життю та здоров'ю йому та членам сім'ї, внаслідок відключення його квартири від електромережі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити. Відповідно ст.88 ЦГЖ України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які були сплачені останньою при зверненні до суду з зазначеним позовом по сплаті судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 46 грн. 50 коп.

Outcome: partial