Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

ЗАТ КБ „ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про передачу в заклад Банку шляхом вилучення заставленого майна,а саме автомобіля „Volkswagen" (модель LТ 35, рік випуску 2003, тип ТЗ - вантажний малотонажний-В фургон,№ кузова(шасі) WV1ZZZ2DZ3H011867, р.№ ВК 4769 АМ, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на вказаний автомобіль шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України,а також наданням Банку всіх повноважень,необхідних для здійснення продажу. Ухвалою суду в якості належного позивача залучено публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк". В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив, ще відповідно до укладеного 31.03.2008 року договору № 0803/05А, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 26100,00 доларів США зі сплатою 17 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 21.03.2013 року. Відповідно до умов договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання сплачувати Банку кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом, яка складається із боргу за договором,відсотків,комісії та інших витрат. В забезпечення виконання зобов'язання між Банком та [PERSON] 31.03.2008 року був укладений договір застави №0803/05/А/ТЗ, відповідно до якого останній надав в заставу належне йому майно,а саме автомобіль [NUMBER]. В порушення зазначених умов Договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконав, в зв'язку з чим станом на 13.05.2009 року борг перед Банком складає 23 551,31 доларів США. Відповідно до вимог Закону України „Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання,забезпеченого заставою, воно не буде виконане. Окрім того,законом та умовами договорів передбачено обов»язок відповідача передати предмети застави в заклад заставодержателя. Тому, покликаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, передати в заклад шляхом вилучення та звернути стягнення на належне на праві власності [PERSON] автомобіль „Volkswagen" (модель LТ 35, рік випуску 2003, тип ТЗ - вантажний малотонажний-В фургон, № кузова(шасі) WV1ZZZ2DZ3H011867, р.№ ВК 4769 АМ). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку, заперечень проти позову не подав. В попередньому судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0803/05/А, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 26100 доларів США зі сплатою % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 21.03.2013 року. Відповідач [PERSON] відповідно взяв на себе зобов'язання щомісяця сплачувати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом,відсотків, винагороди. Однак, в порушення своїх договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства [PERSON] не дотримувалася термінів погашення кредиту та відсотків, встановлених в договорі, що підтверджено розрахунком, наявним у матеріалах справи, згідно якого сума заборгованості станом на 13.05.2009 року складає 23 551,31 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] 31.03.2008 року був укладений договір застави належного йому на праві власності транспортного засобу марки „Volkswagen" (модель ГТ 35, рік випуску 2003, тип ТЗ - вантажний малотонажний-В фургон,№ кузова(шасі)WV1ZZZ2DZ3H011867, р.№ ВК 4769 АМ. Відповідно до п.15.8.1,15.8.З Договорів застави, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку,якщо в момент настання термінів виконання позичальником будь-якого із зобов»язань,передбачених кредитним договором,вони не будуть виконані, та звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов»язань за кредитним договором у випадках порушення позичальником якого-небудь із зобов»язань,передбачених умовами кредитного договору, порушення заставодавцем будь-якого із зобов»язань, передбачених цим договором. Відповідно до ст.576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужено заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Окремі види застав визначено ст. 575 ЦКУ, згідно з якою закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Відносини закладу регулюються Законами України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. У відповідності із ст.20 вищевказаного Закону, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом ЗО днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, враховуючи порушення [PERSON] вищенаведених вимог Кредитного договору,договору застави та вимог чинного законодавства, підстави для задоволення позову за рішенням суду наявні. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. 00 коп. Тому підстави для стягнення судових витрат в зазначеному розмірі також наявні. На підставі ст.ст.526,527,530,575,576,1050,1054 ЦК України, ст.ст.19,20 Закону України „Про заставу", ст.28 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved