Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про передання в заклад, шляхом вилучення, заставленого майна, звернення стягнення на майно та виселення зі зняттям з реєстраційного обліку. Свій позов обґрунтовує тим, що 16.08.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № Д 06-02-154 МК від 16.08.2006 року, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 25 000 (двадцять пять тисяч ) доларів США терміном до 14.08.2009 року, відповідно якого, погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно Графіку погашення із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 % річних. Для забезпечення виконання зобовязань позичальника за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачем 16.08.2006 року укладені: договір застави майна № 06-02-154 ЗМ та договір іпотеки. В звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] взятих не себе зобовязань станом на 01.06.2009 року утворилась заборгованість в сумі 23\~243, 60 доларів США. На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд передати в заклад банку шляхом вилучення у відповідача належне їй на праві власності заставлене майно, а саме холодильник Samsung, модель SR V57NXA, с/н 41AR400011,2004 р.в. та телевізор SONY, модель KV-29FX60К, 6712370, 2005 р.в., а також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Д 06-02-154 МК від 16.08.2006 року шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодержателя звернути стягнення на: холодильник Samsung, модель SR V57NXA, с/н 41AR400011,2004 р.в. та телевізор SONY, модель KV-29FX60К, 6712370, 2005 р.в., на будинок та земельну ділянку загальною площею 0,1389 га, що знаходяться за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Київська, 144 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселити відповідача [PERSON], що зареєстрована і проживає за адресою: [INFO] зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м.Бровари. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 23 жовтня 2009 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, в судове засідання 26 березня 2010 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлялась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявок невідома. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що 16.08.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № Д 06-02-154 МК від 16.08.2006 року, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 25 000 (двадцять пять тисяч ) доларів США терміном до 14.08.2009 року, відповідно якого, погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно Графіку погашення із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 % річних. 16 серпня 2006 року для забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем укладений договір застави майна № 06-02-154 ЗМ, відповідно якого Заставодержатель, тобто позивач, має переважне право в разі невиконання позичальником [PERSON] зобовязань, забезпечених заставою, одержати задоволення за рахунок переданого в заставу майна перед іншими кредиторами заставодавця [PERSON] Предметом застави відповідно вищевказаного договору є: холодильник Samsung, модель SR V57NXA, с/н 41AR400011,2004 р.в. та телевізор SONY, модель KV-29FX60К, 6712370, 2005 р.в. 16 серпня 2006 року позивач та відповідач уклали договір іпотеки, предметом якого є надання в іпотеку нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м.Бровари, вул.Київська, 144 і належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину цього будинку та договору купівлі продажу на ? частини будинку, а також земельної ділянки загальною площею 0,1389 га за адресою: Київська область, м.Бровари, вул.Київська, 144, що належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 527544. та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 527545. Судом також встановлено, що в звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором № Д 06-02-154 МК від 16.08.2006 року, станом на 01.06.2009 року заборгованість [PERSON] перед ЗАТ КБ «Приват Банк» становить 23\~243, 60 доларів США, що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 15\~187, 80 доларів США, заборгованості за відсотками всім 5\~163, 94 доларів США, пені в розмірі 2\~891, 86 доларів США. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Також ч.1.ст 530 ЦК України зазначає, що якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як зазначено в ст. 4 вищевказаного закону іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині встановленій договором іпотеки, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання, а також, якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором вимоги щодо відшкодування: витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки. Відповідно ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Суд врахувавши те, що відповідачем взяті на себе зобовязання не виконані належним чином, позовні вимоги позивачем обґрунтовані з посиланням на докази, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.06.2009 року становить 23\~243,60 доларів США, що в перерахунку на офіційний курс гривні стосовно долара США, встановленого Національним Банком України на 10.06.2009 року, становить 176\~886 грн. 12 коп., відповідачем взагалі не наведені суду обставини чи заперечення, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір та ІТЗ, сплачені позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved