Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

2.09.2008 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, по якому просить суд визнати за позивачем право власності на самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS], загальною площею 73,8 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., посилаючись на те, що вказану квартиру вона отримала у 1964 році як працівник пансіонату «Маяк», але в УАМ ОМР вона не значиться та не була зареєстрована у КП «ОМБТІ і РОН» як житлове приміщення, а також через неодноразові звернення позивача до КРА ОМР стосовно приватизації вказаної квартири, позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній власник квартири. Представник позивача позов свого довірителя підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - ОМР позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши доводи, думку та пояснення учасників судового розгляду, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що вказана квартира належала пансіонату «Маяк», а у 1964 році була надана позивачу як працівнику пансіонату. У подальшому пансіонат було ліквідовано. Позивач неодноразово зверталась до КРА ОМР стосовно приватизації квартири, але отримувала відмову через відсутність власника квартири. Згідно відповіді КП «ОМБТІ і РОН» домоволодіння № 135 по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі зареєстрованим не значиться, а також спірна квартира не значиться й у УАМ ОМР. Відповідно до технічного висновку - будівництво квартири № 9 одноповерхового багатоквартирного будинку № 135 по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі проведено самовільно орієнтовно в 1990-1992-х роках. Квартира в житловому будинку постійно використовується за цільовим призначенням, але необхідна документація своєчасно не була оформлена. Виробник будівельних робіт не встановлений. Будівельні роботи виконані згідно з нормами і правилами, які існували на момент будівництва. Значних деформацій, просадок, тріщин і пошкоджень в будівельних конструкціях , які б могли вплинути на міцність та стійкість будинку не виявлено. Будівельні конструкції побудовані в цілому знаходяться в задовільному технічному стані і в стані необхідності проведення ремонтних робіт. Квартира має часткові зручності, достатні для можливості проживання. Будівництво не сплинуло на технічний стан і інсоляцію сусідніх житлових будинків і квартир. Квартира відповідає будівельним, санітарним, протипожежним та природоохоронним нормам і пригідна до подальшої експлуатації за своїм функціональним призначенням ( а.с. 21-37). Є необхідність і технічна можливість зберегти і визнати за позивачем право власності на вказану квартиру. Згідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи являється житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначене і пригідне для постійного проживання в них. Позивач в 1964 році в законному порядку отримала та дотеперішній час користується спірною квартирою, постійно зареєстрована в ній, це є єдине її житлове приміщення, яке вона також самовільно реконструювала. Тому, враховуючи викладені конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вищезазначену квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: approved