Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

14.01.2010 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів. В своєму позові позивач посилається на невиконання його батьками батьківських обов'язків, що виразилось в тому, що вони після досягнення ним 14 річного віку перестали займались його вихованням і утриманням, внаслідок чого він переїхав проживати до своєї бабусі, де і проживає до теперішнього часу і знаходиться на її повному утриманні. З того часу, а саме з 2006 року, його батьки не беруть ніякої участі в його вихованні, утриманні, не цікавляться його життям, душевним станом, моральним і фізичним розвитком, не надають йому ніякої матеріальної підтримки, не виявляють до нього батьківської уваги та турботи. Посилаючись на те, що відповідачі - його батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачів та стягнути з кожного з них на його користь аліменти в розмірі Ул частки з усіх видів їх доходів . При попередньому судовому розгляді справи позивач підтримав свій позов. В судове засідання позивач за викликом суду не з'явився. На адресу суду від позивача надійшла письмова заява, в якій він посилаючись на своє навчання, в зв'язку з чим не може прибути до суду, просить суд розглянути справу у його відсутність. Свій позов позивач підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату і час розгляду справи, про що свідчать картки зворотного поштового повідомлення. Про причини своєї неявки відповідачі суду нічого не повідомили. В матеріалах цивільної справи є письмові заяви відповідачів, в яких вони заявляють про те, що визнають позовні вимоги позивача, не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав і просять проводити судовий розгляд справи у їх відсутність. У відповідності з вимогами ст.169 ЦПК України неявка позивача визнана з поважних причин, а неявка відповідачів в судове засідання визнана без поважних причин і справа розглянута у відсутність сторін, на підставі поданих ними письмових заяв та, враховуючи наявність достатніх доказів у справі про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження по справі. Вислухавши висновок представника органу опіки та піклування про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] народився 30.10.1992 року. Його батьками являються [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. Ці фактичні обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини та іншими документами справи. Як свідчать докази по справі, позивач в 2006 році переїхав на проживання до своєї бабусі [PERSON] в с. Воронцівку Новоодеського району, де з того часу навчається в Ульяновській ЗОШ. Відповідачі по справі проживають в [INFO]. З досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню свого сина [PERSON]. Відповідачі, в порушення своїх батьківських обов'язків, не беруть ніякої участі у вихованні та утриманні позивача, не виявляють до нього батьківської уваги та турботи, не піклується про позивача, як про свого сина. З 2006 року позивач - неповнолітній [PERSON], проживає у своєї бабусі, знаходиться на її повному утриманні. Внаслідок таких безвідповідальних дій відповідачів, їх син позбавлений батьківської уваги, турботи та любові. Батьки хлопчика не провідували його в бабусі, не цікавилась його долею, здоров'ям, життям. Вони не надавали позивачу ніякої матеріальної допомоги, моральної підтримки, як батьки позбавили свого сина батьківської любові, уваги. Відповідачі порушили свої батьківські обов'язки по відношенню до позивача, просто ухиляються від їх виконання по відношенню до нього, чим зашкодили правам та інтересам свого сина [PERSON]. Права та інтереси неповнолітнього позивача захищаються Конвенцією проправа дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХИ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), 150,152-153,155 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, а просто ухиляються від їх виконання. Тому, за таких вищевикладених обставин, суд, на підставі ст.ст.155ч.4, 164 ч.1 СК України, приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачів. Відповідно до вимог ст.ст. 180-181,183 СК України з відповідачів, в зв'язку з ухилянням від виконання батьківських обов'язків по утриманню сина слід стягнути аліменти. При визначені розміру аліментів, суд враховуючи наявність на утриманні у відповідачів ще трьох неповнолітніх дітей, крім позивача. Також суд враховує те, що відповідач [PERSON], не працює, доглядає дитини до віку трьох років. Тому з урахуванням всіх досліджених обставин справи, виходячи із стану здоров'я та матеріального становища позивача, стану здоров'я та матеріального стану відповідачів, наявністю у платників аліментів інших неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частки його доходів щомісяця, а з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/10 частки її доходів щомісяця, до настання позивачем повноліття, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідачів з моменту подачі до суду позову, тобто з 14 січня 2010 року і на підставі ч.І ст.367 ЦПК України рішення в цій частині підлягає обов'язковому нег виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути користь держави судові витрати по справі у вигляді державного мита по 25,50 кожного та по 60 гривень з кожного витрат на інформаційно-технічне розгляду справи.

Outcome: partial