Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] 21.01.2010 року звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу житлового будинку дійсною та визнання права власності на нього, мотивуючи тим, що 19 липня 1999 року він купив житловий будинок, який належав відповідачам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку підписали 19.07.1999 року, але нотаріально не посвідчили. Після цього, з 2003 року він неодноразово звертався до відповідачів з проханням посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально, але відповідачі постійно йому відмовляють посилаючись на те, що вони будинок продали. Просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку, укладену між [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] і ним [PERSON] від 19.07.1999 року - дійсною, та визнати за ним право власності на цей будинок. На попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що 19 липня 1999 року він купив житловий будинок за 5000 гривень, за адресою [ADDRESS] у відповідачів. Договір купівлі-продажу нотаріально не зареєстрував. В 2003 року він звернувся з проханням до відповідачів посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу будинку, але в проханні йому було відмовлено в зв'язку з тим, що відповідачі посилаються на те, що даний договір купівлі-продажу будинку він повинен був оформити ще в 1999 році. Просить визнати угоду купівлі-продажу будинку дійсною та визнати право власності на нього. На попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідачів за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання за [PERSON] права власності на будинок. [PERSON] з ними розрахувався повністю. Претензій до нього не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. З ксерокопії договору купівлі - продажу від 19.07.1999 року, вбачається, що [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] продали, а [PERSON] купив житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку по [ADDRESS], підтверджується ксерокопією свідоцтва на право власності на житло від 12.05.1997 року та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.9, 13-17). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що в липні місяці 1999 року сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] і відбулося повне виконання цього договору. Позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, з якої вбачається, що суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. На основі викладеного,

Outcome: approved