Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі фінансового управління Миронівської районної державної адміністрації Київської області, посилаючись на те, що 05 серпня 2009року близько 21 год.35 хв. [PERSON], не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом категорії Б і талон, що додається до посвідчення, порушуючи вимоги п.п. а) п. 2.1 діючих Правил дорожнього руху ( далі Правила), згідно з якими, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення, керуючи автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного сп яніння, порушуючи вимоги п.п. а) п. 2.9 Правш, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортнім засобом у стані алкогольного сп яніння, рухаючись на буксирі із невстановленим автомобілем по вул. Незалежності в с.Маслівка Миронівського району Київської області, в напрямку м. Миронівка, після роз'єднання гнучкого зчіплення змінив напрямок свого руху, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил, згідно з якими перед будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншім учасникам руху, виїхав на узбіччя, чим порушив вимоги п. 11.2 згідно з якими, нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини, п. 1.10 узбіччя, згідно з якими узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, де допустив наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого їй було спричинено тілесне ушкодження у виді перелому верхньої третини правого стегна, яке викликає розлад здоров'я більше 21 го дня і відноситься згідно висновку експерта №54 від 10.09.2009 року до ушкоджень середньої тяжкості. Згідно з даними Миронівської районної лікарні потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні зазначеного лікувального закладу з 05.08.2009 року по 10.08.2009 року, всього 6 днів і вартість її лікування склала 347,60 грн. Вироком Миронівського районного суду Київської області від 10 грудня 2009 року відповідача засуджено за ч. 1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Оскільки відповідачем не відшкодовано витрати закладу охорони зворов'я на лікування потерпілої, що зачіпає інтереси держави у вигляді недоотримання коштів для фінансування закладів охорони здоровя, тому прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави про стягнення з відповідача на користь фінансового управління Миронівської районної державної адміністрації Київської області 347,60 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] В попередньому судовому засіданні помічник прокурора позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача в попереднє судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву , в якій просить проводити судове засідання у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти стягнення з нього витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в розмірі 347,60 грн. на користь фінансового управління Миронівської районної державної адміністрації Київської області не заперечує. Суд, з'ясувавши позиції сторін, розяснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свобоои та інтереси інших осіб. Відповідно до ст.120б ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ст.89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету. Матеріалами справи встановлено, що згідно вироку Миронівського районного суду Київської області від 10 грудня 2009 року відповідач [PERSON] 05 серпня 2009 року близько 21 год. 35 хв., керуючи автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного сп»яніння, рухаючись на буксирі із невстановленим автомобілем по вул. Незалежності в с.Маслівка Миронівського району Київської області, в напрямку м.Миронівка, після роз'єднання гнучкого зчіплення змінив напрямок свого руху, виїхав на узбіччя, де допустив наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого їй було спричинено тілесне ушкодження середньої тяжкості, чим вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч.1 КК України. Відповідача засуджено за ч. 1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно довідки Миронівської центральної районної лікарні № 1471 від 17.09.2009 року потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні зазначеного лікувального закладу з 05.08.2009 року по 10.08.2009 року, всього 6 днів і вартість її лікування склала 347,60 грн. Враховуючи викладене, та оскільки при винесенні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства, тому позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь фінансового управління Миронівської районної державної адміністрації Київської області 347,60 грн., витрачених на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON], підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", відповідача необхідно звільнити від стати судового збору. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст.1206 ЦК України, ст.89 Бюджетного кодексу України,

Outcome: approved