Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

В березні 2010 року прокурор Ленінського району м. Полтави звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. У судовому засіданні прокурор підтримала позов, пояснила, що батько малолітньої [PERSON], [INFO], не виконує своїх батьківських обовязків щодо неї: після смерті матері дитини [PERSON] 09.02.2010 року не бажає забрати доньку до себе на виховання, утримувати її матеріально та піклуватися про неї. Відповідач написав заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмову нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 8). Представник третіх осіб Служби у справах дітей Виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради та органу опіки та піклування Виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд призначити її опікуном на малолітньою онукою [PERSON] Суду пояснила, що батько онуки [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] ніколи не цікавився життям дитини, не брав участі в її утриманні та вихованні. Не має наміру виконувати свої батьківські обовязки в подальшому. Суд, заслухавши пояснення представника прокуратури, третьої особи [PERSON], заслухавши думку пердставника Служби в справах неповнолітніх і органу опіки та піклування Виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, найважливіший обовязок матері та батька це обовязок виховувати, ростити дитину. Це обовязок не лише перед дитиною, а й перед усією родиною та суспільством. Закон України «Про освіту» у статті 59 та Закон України «Про охорону дитинства» у статті 12 детально визначає, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, цими законами батьки зобовязані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 318171 від 09.09.1996 року. Отже, на [PERSON] як батька законодавством покладено обовязок по вихованню та розвитку його дитини. Відповідач по справі має реальну можливість виконувати обовязок по вихованню своєї доньки, але ухиляється від його виконання. Факт ухилення [PERSON] від виконання свого батьківського обовязку відносно малолітньої [PERSON] підтверджується зібраними по справі доказами. Згідно свідоцтва про смерть від 09.02.2010 року, виданого Центральним відділом РАПЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] померла 08 лютого 2010 року. Так, начальник служби в справах неповнолітніх і представник органу опіки та піклування виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні пояснила, що в силу професійної діяльності знає сім'ю [PERSON]. Батько малолітньої [PERSON], не виконує свого батьківського обовязку. Після смерті матері дівчинки відповідач [PERSON] відмовляється піклуватися про доньку, матеріально утримувати її та не має наміру забирати її у бабусі до себе на виховання. Як вбачається із письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON] батько малолітньої [PERSON] [PERSON] не піклується про доньку, не бере участь у її вихованні та матеріально не утримує (а.с. 13 16). Згідно характеристики Полтавської гімназії № 21 навчанням [PERSON] цікавилися тільки мати та бабуся дівчинки (а.с.17). Крім того, доказом небажання відповідача підкуватися про доньку є його нотаріально посвідчена заява (а.с.8), в якій він вказує, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо доньки [PERSON], [INFO], та необхідність задоволення позову прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах малолітньої [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Частина 1 ст. 244 Сімейного кодексу України передбачає, що опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Третя особа [PERSON] під час розгляду справи просила суд призначити її опікуном над онукою [PERSON] Вона також з аналогічної заявою звернулася до Служби у справах дітей виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради (а.с. 10). Згідно акту перевірки житлових умов від 17 лютого 2010 року (а.с.19) та висновку органу опіки та піклування від 23 березня 2010 року (а.с. 24-25) за місцем проживання [PERSON] створені належні умови для проживання малолітньої [PERSON] Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських праві відносно його доньки [PERSON] та призначити опікуном малолітньої її бабусю - [PERSON]. За даних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Між тим, виходячи зі змісту позовної заяви, в прохальній частині якої прокурор прямо вказує на прохання [PERSON] не стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини, враховуючи позицію третьої особи [PERSON] в судовому засіданні, суд вважає за можливе клопотання задовольнити та не стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved