overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.10.1977 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гірницького району м. Макіївки Донецької області, актовий запис за № 840. Від даного шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя між сторонами не склалось із-за несхожості характерів, поглядів, інтересів які виявилися в процесі сумісного проживання, що привело до втрати почуттів взаємної поваги та кохання. Позивач вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе, кожен живе своїм окремим життям, тому просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, просила суд винести рішення в порядку ч.4 ст. 174 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вислухавши позивача, вивчивши письмову заяву відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб 15.10.1977 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гірницького району м. Макіївка Донецької області, актовий запис за № 840. (а.с. 8, 9). Позивач вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, спільного господарства сторони не ведуть. Згідно ст.ст. 105. 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. В судовому засіданні встановлено, що сімейні відносини між сторонами та їх подальше спільне життя неможливе. При цьому суд також приймає до уваги, що на момент розгляду справи сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦС суд вважає за необхідне покласти на [PERSON]. Згідно ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 79 ЦПК України до судових витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу; Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, сплачені позивачкою за юридичні послуги у розмірі 188.50 (сто вісімдесят вісім) гри. 50 коп., суд вважає за потрібне стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи по справі: орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій вона просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не цікавиться долею дитини, не займається його вихованням, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник третьої особи - органу опіки та піклування та відповідач у судове засідання не з'явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час та дату судового засідання. Відповідач отримав судову повістку, про те до суду так і не з'явився без поважних причин. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, приходить до висновку, що справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Полтави 01 серпня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після чого [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим відділом РАГС Ленінського райвиконкому м. Полтави. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати з матір'ю, перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавився станом його здоров'я, аліментів на утримання сина не сплачував. Згідно нотаріально завіреної заяви від 31.07.2001 року АЕВ № 212786 [PERSON] надав згоду на усиновлення сина громадянином, з який позивач на той час перебувала у шлюбі. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 2 ст. 150 СК України регламентує, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухиляння батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батько або мати мажуть бути позбавлений батьківських прав, у разі невиконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

21 січня 2010 року заявниця [PERSON] звернулася із заявою до Дзержинського районного суду про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування своїх вимог заявниця [PERSON] зазначила, що вона народилася 16 січня 1966 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. У вересні 1994 року вона разом зі своїми батьками приватизувала квартиру [ADDRESS], про що їм було видано свідоцтво про право власності на житло. 18 серпня 2003 року померла її мати - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. 28 лютого 2009 року помер батько заявниці - [PERSON]. Коли заявниця звернулася із заявою до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину , то отримала відмову з тієї причини, що у свідоцтві про смерть матері її прізвище записано як «Чернобай» замість «Чорнобай», тому заявниця просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що вона дійсно являється дочкою померлої [PERSON]. Зацікавлена особа представник виконкому Дзержинської районної у місті ради - [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи надала заяву в якій не заперечувала проти заявлених вимог заявниці та просила винести рішення згідно чинного законодавства. Вислухавши заявницю, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги заявниці обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як видно із матеріалів справи, 15 січня 1966 року народилася заявниця, її батьками у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 10). 19 серпня 2003 року померла мати заявниці - [PERSON] (а.с. 7), а 02 березня 2009 року помер батько заявниці - [PERSON] (а.с. 8). Після смерті своєї матері заявниця звернулась до Третьої Державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що не підтверджуються родинні відносини між спадкоємицею та померлою ( а.с. 6). Із свідоцтва про право власності на житло № Дз 1459 виданого 22 березня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства (а.с.9) видно, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні, також підтвердили той факт, що заявниця з моменту свого народження мешкала разом зі своїми батьками, якими є [PERSON] та [PERSON]. Твердження про те, що [PERSON], яка померла 19 серпня 2003 року є матірю заявниці [PERSON] знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що необхідно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину, тому суд її вимоги задовольняє. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 червня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Одеси між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 457. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON]. [INFO], [PERSON], [INFO]. З 2003 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому позивачка просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з насту пних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 2003 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я розпалась остаточно та її збережі неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

В грудні 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 2 жовтня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з серпня 2009 року. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити позов. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 2 жовтня 2004 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 1030. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть та не проживають разом з серпня 2009 року. Спору стосовно спільного майна не мають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Державне мито у розмірі 17 грн., що підлягає стягненню в дохід держави за реєстрацію розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між сторонами 24.02.2006 року (актовий запис № 90) Міським відділом РАГС Миколаївського обласного управління юстиції. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги та розірвати укладений з позивачкою шлюб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.02.2006 року (актовий запис № 90) Міським відділом РАГС Миколаївського обласного управління юстиції, від якого мають неповнолітню доньку Анну, [INFO] В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з серпня 2006 року. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб зареєстрований 24.02.2006 року (актовий запис № 90) Міським відділом РАГС Миколаївського обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При цьому, зважаючи на клопотання позивача, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, які пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Відповідач систематично вживає алкогольні напої, у звязку з чим виникають постійні сварки. Всі спроби зберегти сімю були марними, тому вважає подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб зареєстрований з [PERSON] розірвати. Відповідач в судове зсідання не зявився, викликався належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 27 березня 2009 року, місце реєстрації шлюбу - Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №71, від шлюбу дітей не має. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, систематичного вживання відповідачем алкогольних напоїв, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, шлюбні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до п. 10. постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, враховуючи крім наведеного також наполегливе бажання позивачки розірвати шлюб, що підтверджено нею й в судових засіданнях та принцип добровільності шлюбу і неможливості примушування до збереження шлюбних відносин, які закріплені у ст.ст. 24, 55, 56 СК України - суд вважає що позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

У жовтні 2009 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Всі спроби зберегти сімю були марними, тому вважає подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб зареєстрований з [PERSON] розірвати. Відповідач в судове зсідання не зявився, викликався належним чином, причини неявки суду не відомі.. Суд за згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦГЖ України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 07 липня 1973 року, місце реєстрації шлюбу - Міським відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1995, від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, систематичного вживання відповідачем алкогольних напоїв, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, шлюбні стосунки припинені, та в теперішній час не підтримуються, проживають окремо вже близько пятнадцяти років, про що свідчить Акт виданий ТОВ «СОБОРНЕ-1» від 06.10.2009 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до п. 10. постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільїтм, враховуючи крім наведеного також наполегливе бажання позивачки розірвати шлюб, що підтверджено нею й в судових засіданнях та принцип добровільності шлюбу і неможливості примушування до збереження шлюбних відносин, які закріплені у ст.ст. 24, 55, 56 СК України - суд вважає що позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

У жовтні 2009 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] Mapii Анатоліївни, та сина - [PERSON], вказавши, що з відповідачем був розірваний шлюб 08 вересня 2004 року, від шлюбу мають доньку - [PERSON] Mapiю Анатоліївну, [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], сторони не проживають однією сім'єю, відповідач на утримання дітей матеріальну допомогу не надає. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги в повному обсязі, на задоволенні вимог наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснения позивача, вивчивши доводи позову i дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Материалами справи встановлено, що 08 вересня 2004 року сторони розірвали шлюб, відповідно до Свідоцтва про poзipвaння шлюбу №106072, від шлюбу мають неповнолтих дітей: доньку - [PERSON] Mapiю Анатоліївну, [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сімєю. Неповнолітні діти Mapiя та [PERSON], проживають з матірю, за адресою: [ADDRESS]. Відповідач матеріальної допомоги в будь-яий встановленій офіційній формі не надає, будь-якої взаємної згоди про оплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 180-182, 184 СК України, суд приходить до висновку про те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які не здатні самі заробляти кошти для існування, не можуть, як правило, утримувати себе самі. Враховуючи матеріальний та сімейний стан сторін, те що відповідач має мшливий заробіток к, не має інших утриманців, а отже має можливість платити аліменти на утримання своїх дітей: [PERSON] Mapii Анатоліївни, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи вимоги ст.ст. 180-183 СК України, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. 3 відповдача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] Mapii Анатоліївни, [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] слід стягнути аліменти в poзмipi 300 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно з дня предявлення позову 22.10.2009 року до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, визнання вiдпoвiдaчeм предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших ociб. В силу ст. 88 ЦП К України з відповдача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 08 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в poзміpi 120 грн. 00 коп. на користь держбюджету Центрального району м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом зазначивши, що 7 грудня 2008 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно на території Чигиринської міської ради та Трушівської сільської ради. Позивач, відповідно до закону, як син померлого, є спадкоємцем його майна. Посилаючись на те, що протягом шести місяців після відкриття спадщини після смерті [PERSON], він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і ним пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки він не зміг знайти всі необхідні документи, підтверджуючі право власності на спадкове майно, та не був обізнаний з порядком прийняття спадщини, а тому йому необхідно поновлювати пропущений строк в судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та пояснив, що після смерті [PERSON] він не зміг знайти всі необхідні документи, підтверджуючі право власності на спадкове майно, та не був обізнаний з порядком прийняття спадщини, і дізнався про необхідність звернення із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний термін лише на прийомі у державного нотаріуса в січні 2010 року, коли звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Крім того, поскільки він є єдиним спадкоємцем майна померлого, то вважав себе таким, що прийняв спадщину. Вважаючи причину пропуску строку поважною, позивач прохав задовольнити позовні вимоги та поновити пропущений ним строк для прийняття спадщини. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, надіславши заяви, згідно яких позов визнали і згідні на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, задовольнивши заяви відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, після померлого 7 грудня 2008 року [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 107157 та пропустив строк звернення до нотаріальної контори. Враховуючи, що причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 7 грудня 2008 року [PERSON] є поважними, оскільки позивач вступив у фактичне володіння спадковим майном і є єдиним спадкоємцем майна померлого, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved