overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

Позивачі та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.09.2008 року померла [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частина домоволодіння за вказаною вище адресою. Вказане домоволодіння померла набула у власність у рівних з ними долях на підставі договору обміну від 06.02.1996 року. Спадкоємцями померлої є також вони, інших спадкоємців немає. Вони, [PERSON] та [PERSON], відмовились від спадщини на користь батька, [PERSON].Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, оскільки спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю і частка померлої [PERSON] в цьому майні не визначена.Тому вони звернулись з позовом до суду і просять визначити їх частки та частку померлої [PERSON]Г.у спільному сумісному майні-домоволодінні в с.Маковище, вул.40 р.Перемоги,67- по 1/4 частині кожному. В судовому засіданні позивач [PERSON] від свого позову відмовилась і суд прийняв відмову від позову. Позивачі [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали та уточнили і просили визначити їхні частки та частку померлої [PERSON]Г.в спірному домоволодінні по 1/3 частині, оскільки дане домоволодіння за договором обміну від 06.02.1996 року було спільною сумісною власністю їх та померлої [PERSON]. Представник відповідача- Маковищанської сільської ради - в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи-КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. Як вбачається з договору обміну від 06.02.1996 року власниками жилого будинку №67 по вул.40 р.Перемоги в с.Маковище Макарівського району Київської області стали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Даний жилий будинок вказані особи виміняли на приватизовану ними квартиру в м.Броварах. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 19.09.2008 року.Спадкова справа №17 за 2009 р. до майна померлої свідчить про те, що діти померлої-Болбас О.Б. та [PERSON] від спадщини відмовились на користь [PERSON], який спадщину прийняв. Відповідно до ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом,посилаючись на те, що 29.09.2001р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, мають сина [PERSON],2002 р.н. . Спочатку їх сімейне життя було нормальним. Однак,згодом, через різність характерів,поглядів на життя,зловживання з боку відповідача спиртними напоями, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо більше року. Просила їх шлюб розірвати. Позивач підтримала позов. Відповідач визнав позов. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 29.09.2001 р. (свідоцтво про шлюб),мають сина [PERSON],20.02.2002 р.н.(свідоцтво про народження). Між сторонами склалися стійкі неприязні стосунки,які унеможливлюють примирення і поновлення подружніх стосунків , тому , оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, позов підлягає задоволенню. - На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

В жовтні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.05.1985 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від спільного проживання має дочок [PERSON], [INFO] та Юлію, [INFO]. Подружнє життя не склалося по причині, відсутності у відповідачки взаєморозуміння та поваги до нього, різності характерів та поглядів на життя. З січня 2009 року вони припинили подружні відносини. Шлюб існує формально, примирення між ними виключається. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

У серпні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її невістка - [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на частину вищезазначеної квартири. Вказана квартира належить також на праві спільній сумісній власності позивачу, її сину - [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. В ході слухання справи до суду звернулася з зустрічним позовом [PERSON], в якому просила визначити ідеальні частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] по 1\\4 частині за кожним співвласником та визнати за нею право власності на 1\\4 частину квартири в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] не підтримала свої позовні вимоги, зустрічний позов [PERSON] визнала в повному обсязі. [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] зустрічний позов дочки визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 13.07.1995 року, виданого Миколаївською службою приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується довідкою МБТІ від 14.07.2009 року. [INFO] [PERSON] померла (а\\з №2646), після її смерті, відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS]. Нотаріальною конторою позивачу відмовлено в оформленні права на спадщину, у зв'язку з тим, що вона не надала доказів прийняття спадщини після смерті невістки - [PERSON] У порядку ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON] (прізвище змінено в зв'язку з заміжжям, а\\з №554). Позивачка [PERSON] та [PERSON], який є колишнім чоловіком спадкодавиці (шлюб між ними розірвано 22.12.1999 року, а\\з №765) не входять в коло осіб, що являються спадкоємцями першої черги, а тому у позові [PERSON] необхідно відмовити. Крім того, оскільки частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] не виділені їх необхідно визначити. Відповідно до ст.370 ЦК України, у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частка кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності дорівнює часткам інших співвласників, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, а також рішенням суду. Таким чином, частка кожного із співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рівною та становить по 1\\4 частині для кожного. Враховуючи викладене, суд вважає, що зустрічний позов необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1\\4 частину квартири в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] На підставі ст.ст.368-370, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

[PERSON] вказує в заяві від 15 липня 2009 року, що шлюб з відповідачем було укладено 02 серпня 1996 року. Шлюб реєструвався Полянською сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис № 9. [PERSON] шлюбу мають троє дітей: дочок [PERSON] - 24 травня 1997 року народження, Олесю - [INFO], Іванну - 11 вересня 2004 року народження. За час перебування у шлюбі між ними виникали сварки і непорозуміння. Відповідач ніде фактично не працював, зловживав спиртними напоями, матеріальної допомоги на виховання дітей не надавав. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснення дала аналогічні викладеному в заяві. Пояснила, що сім'я фактично розпалась, разом вони не проживають. На цій підставі просить розірвати шлюб. Відповідач позов не визнає, просить суд не розривати шлюб. Вислухавши сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що сім'я сторін по справі остаточно розпалася і зберегти її неможливо. Передбачені законодавством перешкоди для розірвання шлюбу по справі відсутні. У відповідності зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вважаючи такі обставини у відношенні сторін по справі встановленими, суд розриває шлюб, дітей залишає на виховання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

Позивач 09.12.2009 року звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. В своєму позові посилається на факт перебування в законному шлюбі з відповідачем з 25.01.1985 року і на те, що в період перебування в законному шлюбі вони з відповідачем придбали житловий будинок № 30 по вул. Миру в м. Себине, Новоодеського району, Миколаївської області. Вищевказаний будинок подружжя 20 березня 1990 купило за спільні кошти, але договір купівлі-продажу зареєстрували на імя відповідача. Позивачка посилається на юридичну невизначеність її положення стосовно права власності на спірний будинок. Позивачка просить суд визнати за нею і за відповідачем право власності по 1\\2 ідеальній частці спірного будинку кожному. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні при попередньому розгляді справи позов визнав, про що подав письмову заяву. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.01.1985 року. В 1990 році подружжя придбало житловий будинок № 30 по вул. Миру в м. Себине, Новоодеського району, Миколаївської області, в якому проживає по ці пори. Ці факти є беззаперечними і не потребують доказування або спростовування, тому приймаються судом. Згідно ст. 22 КпШС УРСР ( в ред. 1969 року) та ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Також, у відповідності до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тому суд вважає, що оскільки спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, за кожним з них слід визнати по 1\\2 ідеальній частці будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

Позивач 01.12.2009 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові посилаючись на різні характери з відповідачем, не знаходження спільної мови з питань сімейного життя, через що вони часто сварилися між собою, що створило неможливі умови сумісного проживання, і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на її погляд поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 25.01.1985 року Себинською сільською радою Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 01 - розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що подав письмову заяву, просить шлюб розірвати. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.01.1985 року. Їх шлюб зареєстровано Себинською сільською радою Новоодеського району, Миколаївської області, актовий запис № 01. Від спільного подружнього життя у подружжя неповнолітніх дітей немає. Подружжя припинили шлюбні відносини в 2009 році, через різні характери, різні погляди на сімейне життя, через незнаходження спільної мови з питань спільного сімейного життя, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

В жовтні 2009 року позивач звернувся в суд з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.10 2007р. між банком та [PERSON] був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки з встановленим лімітом кредитної лінії на картковий рахунок у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90% на рік на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору. В свою чергу відповідач зобовязався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість на загальну суму 3966,65 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку, зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не зявився про дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ухвалою суду проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до укладеного договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 006-14986-191007 від 19.10.2007р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта»» та [PERSON], банк надав відповідачу кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на картковий рахунок у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,90 % на рік на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору. Згідно з даним договором відповідач зобовязався, щомісяця, в строки визначеними правилами, здійснювати погашення заборгованість у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого визначаються у тарифах. Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі. Проте, в порушення умов кредитного договору [PERSON] , взяті на себе обовязки не виконав, в звязку з чим станом на 07.10.2008р. за ним виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2982,89 гри., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 476,27 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 507,49 гри., а всього - 3966,65 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України, не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм умов договору відповідач не сплачує у встановлені строки заборгованість по кредиту. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦП К України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 536 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212- 215, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Київської міської Ради народних депутатів від 01.03.2001 року № 217/1194 було створено комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення „Спецжитлофонд". Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.07.2001 року № 1607 будинок на вул. Нижньоюрківській, 4 в м. Києві було закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві повного господарського відання. В квартирі [ADDRESS] проживають три особи - відповідачі та неповнолітній [PERSON], [INFO]. Використовуючи житлову площу в будинку, користуючись та споживаючи всі види послуг, відповідачі не сплачували своєчасно за житлово-комунальні послуги. Заборгованість відповідачів перед позивачем за період з 01.06.2008 року по 01.10.2009 року за житлово-комунальні послуги становить 1768 гривень 48 копійок. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за тих же підстав, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені, про причини неявки до суду не повідомили. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.07.2001 року № 1607 будинок на вул. Нижньоюрківській, 4 в м. Києві було закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві повного господарського відання, (а. с. 8). Згідно з актом від 01.10.2001 року ( а. с. 9) вищевказаний будинок переданий на баланс позивача. З довідки по ф.З від 08.10.2009 року за №1102 КГ1 «Спецжитлофонд» вбачається, що в гуртожитку по вул. Нижньоюрківській, 4 в м. Києві зареєстровані і проживають три особи - відповідачі [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON], [INFO] (а. с. 10) Використовуючи житлову полощу в будинку, користуючись та споживаючи всі види комунальних послуг, відповідачі не своєчасно та не в повному обсязі сплачували за житлово- комунальні послуги. Згідно з розрахунком від 19.10.2009 року заборгованість відповідачів перед позивачем станом на вересень 2009 року становить 1768 гривень 48 копійок, (а с. 11-14). Оскільки відповідачі добровільно не погасили заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги, заборгованість має бути стягнута з них за рішенням суду солідарно відповідно до ст. 64 ЖК України. Таким чином, в судовому засіданні позов доведений і підлягає задоволенню. Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають також судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст. 64,-66, 67, 68, ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 25 вересня 1993 року Відділом ЗАГС м. Рівне, актовий запис № 1490. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Пояснив, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони припинили подружні стосунки, шлюб між ними існує формально. Подальше збереження сімї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати, дитину залишити проживати з матірю. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказує, що на розірвання шлюбу згідна, просить справу розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слідзадоволити. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1993 року Відділом ЗАГС м. Рівне, актовий запис № 1490, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії II-ГЮ №271930 від 25 вересня 1993 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ГЮ №274783 від 17 листопада 1994 року). Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно. На підставі ст.112 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якої просила встановити факт належності її померлої 27.01.2009року матері [PERSON] правовстановлюючих документів - свідоцтв про право на спадщину за законом від [PERSON]№5-594 та від [PERSON]№6-1227, оскільки у тексті свідоцтв прізвище матері вказано помилково як "Біляєва" замість "Беляева". У судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутністю. Зацікавлені особи також у судове засідання не зявилися, представили заяви, в яких не висловили бажання взяти участь при розгляді справи. Вивчивши доводи заяви, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, матір'ю заявника є [PERSON], яка померла 27.01.2009року та після її смерті спадкоємцями є заявник як донька померлої та зацікавлена особа [PERSON] як чоловік померлої, які прийняли спадщину у встановленому порядку з отриманням свідоцтв про право на спадщину за законом. Але, незважаючи на відсутність спору про право, заявник не може оформити спадщину в цілому, оскільки в правовстановлюючих документах на частину спадщини у вигляді свідоцтв про право на спадщину за законом від [PERSON]№5-594 та від [PERSON]№6-1227 на квартиру [ADDRESS] прізвище спадкодавця зазначено як "Біляєва" замість "Беляева". За таких обставинах, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідності їх задоволення.

Outcome: approved