overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" в жовтні 2008 року звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідачка проживає в [ADDRESS] та є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов’язана споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення «Правил користування електричною енергією для населення та своїх договірних зобов’язань», відповідачка за місцем свого проживання безобліково споживала електроенергію шляхом самовільного підключення помешкання до мережі енергопостачальником через накид дротів на ВЛ-0,4 кВ, споживши таким чином електроенергію на суму 2110,73 грн., яку добровільно не бажає сплатити. Крім того, використавши 722 кВт/год. електроенергії її вартість – 162,57 грн. не сплатила, а тому просить стягнути їх в примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідачка позов визнала та просить, в зв’язку з важким матеріальним становищем, суму відшкодування зменшити. Дослідив докази, суд встановив слідуюче. Відповідачка проживає у [ADDRESS] та перебуває в договірних відносинах з ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», відповідно до яких товариство забезпечує житло відповідачки електроенергією, а та належним чином, через прилад обліку, її використовує та своєчасно сплачує вартість спожитої електроенергії. В порушення вимог «Правил користування електричною енергією для населення» та своїх договірних зобов’язань, відповідачка за місцем свого проживання безобліково, шляхом самовільного підключення помешкання до мережі енергопостачальника через накид дротів на ВЛ-0,4 кВ, використовувала електричну енергію поза приладом обліку, завдавши позивачу матеріальних збитків на суму 2110,73 грн. Крім того, споживши обліково 722 кВт/год. електроенергії її вартість – 162,57 грн. не сплатила, що стверджується актом про порушення «Правил користування електричною енергією для населення» від 26.05.2008 року, розрахунком збитків, протоколом засідання комісії з розгляду акта, випискою з особового рахунку та договором про користування електричною енергією за №326. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення на підставі ст.ст.610, 611, 614, 623, 714 ЦК України. Разом з тим, враховуючи важке матеріальне становище відповідачки, яка роботою не забезпечена, не має земельного та майнового паю, на утриманні – неповнолітня дитина, суд вважає за можливе, виходячи з засад розумності, справедливості та добросовісності, суму відшкодування збитків за безоблікове споживання електроенергії зменшити до 1500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем оскільки вони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільного господарства, що пов’язано з відсутністю взаємоповаги та взаємопорозуміння, що призвело до втрати почуття любові, фактично їх сім’я розпалася, миритися не згодна. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , спору про місце його проживання немає. Позивач до суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, на своїх вимогах наполягає, відповідач до суду не явився. Судом встановлено слідуюче. Згідно до ст. ст. 104 , 105 СК України за життя подружжя шлюб може бути розірваний шляхом розлучення за заявою одного з подружжя або їх обох. Шлюб розривається, якщо судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім ї стали неможливими. В засіданні встановлено, що сторони по справі не мають шлюбних відносин і не ведуть спільного господарства з березня 2008 року, через втрату почуття взаємоповаги, взаємопорозуміння, та любові, позивач миритися не згоден, збереження шлюбу за таких обставин неможливе, шлюб фактично не існує. Укладення шлюбу та його існування можливе тільки за наявності вільного волевиявлення чоловіка та жінки, в даному випадку такі обставини не мають місця. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

18.11. 2008 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] в [ADDRESS] Шаргородського району Вінницької області померла його мати [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем за законом якого є він – [PERSON] В листопаді 2008 року він звернувся в Шаргородську держнотконтору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в держнотконтору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті спадкодавця, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини – шість місяців. В судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Представник [PERSON] Бойчук Н.Й. позов визнала, не заперечувала про встановлення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір, суд встановив, що [INFO] в [ADDRESS] Вінницької області померла [PERSON] /а.с.5 /, спадкоємцем за законом якої є її син [PERSON] (а.с.6), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну консультацію працівників сільської ради. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини /ст. 1272 ЦК України/. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

У серпні 2008 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення збитків в сумі 1600 грн.73 коп. та заборгованості за спожиту, але не оплачену електроенергію на поточний рахунок в сумі 93 грн.83 коп., а всього 1694 грн.56 коп. Представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю пояснили, що на момент перевірок було виявлено накид проводів і споживання електроенергії поза приладом обліку, крім того за відсутності абонентської книжки не сплачували за спожиту електроенергію тому виникла заборгованість.. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано: • акти № В-4908 від 26 грудня 2007 року, В-4997 від 26 січня 2008 року, Г-2396 від 11 квітня 2008 року, які складено в результаті проведення перевірки дотримання Правил користування електроенергією відповідачами як побутовими абонентами за місцем їх проживання в [ADDRESS] і встановлено без облікове споживання внаслідок підключення навантаження шляхом накиду дроів на лінію передач. Перевірку проведено у присутності відповідачів.. • розрахунки збитків, пояснювальну записку відповідача (а.с.4). • Дослідивши докази, суд прийшов слідуючого : - Відповідачі є споживачами електроенергії, що постачається підприємством позивача, прийняли зобов’язання про оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку. Прийняте зобов’язання виконали неналежним чином, допустивши безоблікове, безоплатне споживання у порушення п. п 42. 48. «Правил користування електричною енергією для населення». У добровільному порядку відповідачі відшкодування не проводять. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачем в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок без облікового і безоплатного споживання. Справу вирішено на підставі ст.ст. 610,611,614,1166 ЦК України та п.42,48 «Правил користування електричною енергією для населення». За ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить до стягнення розмір витрат по оплаті судового збору в дохід держави та на інформаційно-технічне забезпечення при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

[PERSON] . звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] посилаючись на те, що знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31.03.1990 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] року народження, та сина [PERSON] , [INFO] року народження. Подружнього життя не склалося, у відповідача інша сім’я. Шлюбні відносини припинені з лютого 2004 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Спору про визначення місця проживання дітей не має. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Судові витрати просив покласти на нього. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 31 березня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] року народження, та сина [PERSON] , [INFO] року народження (а.с. 5-6). Подружнього життя не склалося. Відповідач має іншу сім’ю. Сторони припинили шлюбні стосунки, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть. Сім’я розпалась, шлюб існує формально. Тому в силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки посилаючись на те, що 20 січня 2001 року вони уклали шлюб, від подружнього життя мають сина [PERSON] [INFO]. Однак, за час шлюбу втратили взаємні почуття один до одного, мають різні погляди на життя, спільно проживати не можуть. Існування їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Спір про спільне майно між сторонами відсутній. Малолітній син залишиться проживати з відповідачкою. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і надав пояснення, що шлюб між сторонами фактично розпався через взаємну втрату любові й поваги один до одного. Вжиті ними заходи щодо примирення і налагодження сімейних стосунків виявилися невдалими. Просить суд не надавали додаткового строку для примирення так, як рішення про розіврвання шлюбу прийняте ним свідомо і зважено. Шлюб з відповідачкою у нього перший. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю. Також просить суд не надавати додаткового строку для примирення так, як раніше вжиті ними заходи виявилися марними. Згодна на розірвання шлюбу з відповідачем. Шлюб з позивачем у неї перший.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав і буде платити аліменти за рішення суду на утримання своїх дітей сина [PERSON] , [INFO] року народження . Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача вказуючи , що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 20.01.2006 року і разом не проживають з травня 2006 року . Від шлюбу мають дітей сина [PERSON] , [INFO] року , народження , який проживає з нею . Утримання відповідач на дитину не надає . Просить суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з його всіх видів заробітку на її користь . Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 ЦПК України . Судом встановлено , що сторони в шлюбі з 20.01.2006 року , і згідно копії свідоцтва про народження мають дітей сина [PERSON] , [INFO] року , народження , і відповідач є його батьком . Дитина проживає з мамою позивачем по справі і знаходиться на її утриманні . Відповідач же добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає , чим порушує права дитини. Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття , що також передбачено ст. 180 СК України . Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів які передбачені ст. 182 СК України , так дитина не хворіє і проживає з мамою , яка за нею доглядає і не працює , отримує допомогу по догляду за дитиною до трьох років 130 грн. на місяць , стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача задовільний , він працює і також має заробітну плату згідно його слів 3000 грн. на місяць , аліменти нікому не платить і на утриманні нікого не має , і суд вважає обґрунтованими вимоги позивача , а відповідач в змозі платити аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів , що суд визначає відповідно ст. 183 СК України , та п.17 абзац 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову . Тому позов слід задовольнити . Також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. , а також і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп. , відповідно до ст. ст. 79 , 81 , 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з завою про встановлення факту належності їй архівних довідок про заробіток для обчислення пенсії: № 1290, виданої архівним відділом Царичанської районної ради 25 вересня 2008 року на ім'я "[PERSON]", № 1015 від 23 липня 2008 року на ім'я "[PERSON]", № 1016 від 23 липня 2008 року на ім'я "[PERSON]", № 1017 від 23 липня 2008 року на ім'я "[PERSON]" та № 1018 на ім'я "[PERSON]" Вказала, що звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі з питанням призначення пенсії, але у прийнятті матеріалів їй було відмовлено у зв'язку з тим, що в довідці невірно вказано прізвище "[PERSON], "[PERSON]", а треба [PERSON] та не повністю вказано по батькові та ім'я "[PERSON]", "[PERSON]", "[PERSON]", "[PERSON]". Внести зміни вона не може, а тому звернулася з заявою до суду. В судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує. Вислухавши сторони, перевіривши справу, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення вимог заявниці, фактично визнавши вимоги [PERSON], а тому суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що зазначені вище архівні довідки в дійсності належить саме заявниці, а не будь - кому іншому. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить встановити факт укладення угоди купівлі-продажу житлового будинку між нею та [PERSON], визнати договір купівлі-продажу на житловий будинок [ADDRESS] дійсним та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок та земельну в розмірі 0,25 га для обслуговування даного будинку, мотивуючи тим, що вона за будинок заплатила гроші спадкодавцю відповідачки [PERSON](нині померлій), яка в свою чергу зобов'язувалася нотаріально оформити договір купівлі - продажу, та після її смерті, оформлення даного договору стало неможливим, і єдиною спадкоємицею за заповітом являється[PERSON] (відповідачка) яка не заперечує щодо факту купівлі-продажу вищевказаного будинку між позивачкою та [PERSON]. В судове засідання представник позивачки з'явилася та підтримала позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання з'явилася та визнає позовні вимоги. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав : [INFO], померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, [NUMBER]. Наявність даного майна підтверджується доданими до справи документами, а саме : - на житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [NUMBER] від 29.05.2008 року та копією технічного паспорту на даний житловий будинок ; - на земельну ділянку в розмірі 0,25 га, для обслуговування домоволодіння [ADDRESS], підтверджується архівним витягом із рішення 7 сесії 22 скликання виконкому Підрудянської сільської ради від 28.01.1997 року про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON](нині померлій). - відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі - продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації ; Відповідно до ст. 220 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. А як вбачається із розписки від 25.04.2008 року, [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 3000 (три тис. грн.,) за житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку в розмірі 0,25 га для обслуговування даного житлового будинку. Відповідно до ст.377 ЦК України, слідує, що до особи яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановленим договором. Встановлення факту укладення угоди купівлі-продажу, позивачці необхідно для визнання права власності на майно. Сторони від сплати судового збору звільнені згідно ст. 4 п.18 Декрету КМ України „Про державне мито” та витрати з інформаційно-технічного забезпечення позивачкою сплачені в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить визнати договір купівлі-продажу на житловий будинок [ADDRESS] дійсним та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок, мотивуючи тим, що вона за будинок заплатила гроші відповідачці, але вона в свою чергу нотаріально відмовляється оформити договір купівлі - продажу. В судове засідання позивачка не з'явилася але надіслала заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі та підтримує позовні вимоги. Представник відповідачки в судове засідання з'явилися та визнає позовні вимоги. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Наявність даного майна підтверджується доданими до справи документами, а саме : - на житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно,[NUMBER] - відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі - продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації; Відповідно до ст. 220 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. А як вбачається із розписки від 02.03.2006 року, [PERSON] отримала від[PERSON]кошти в сумі 5 (п'ять тис. грн.), за житловий будинок [ADDRESS]. Судовий збір в сумі 51 грн., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 грн., позивачкою сплачені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

У листопаді 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним: З 07 листопада 1998 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, він зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, через що їй та синові немає спокою. В даний час вона немає постійної роботи, а тому не може повноцінно утримувати сина. Відповідач працює в ТОВ «Чиста криниця» охоронцем. У зв'язку з наведеним вона бажає, що відповідач сплачував їй аліменти в установленому законом порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач [PERSON]. позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Вислухавши сторони, вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного : Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON],[INFO]( а.с.2). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аналізуючи зібрані по справі докази, з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 81 ЦПК України - оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у справах про стягнення аліментів покладається на сторони після розгляду справи. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved