Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якій зазначив , що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. З ним відповідно до вимог Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», Указу Президента України від 23.01.1996 року №77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року №992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням» - 01.07.2003 року було укладено угоду про підготовку фахівця у Запорізькому юридичному інституті МВС України за державним замовленням та його працевлаштування. Розділу 4 цієї угоди передбачено підстави, розмір та порядок відшкодування вартості навчання в разі дострокового розірвання угоди. Після закінчення навчання відповідач був направлений за місцем працевлаштування до УМВС України в Запорізькій області, і 19.07.2006 року призначений на посаду слідчого у слідчому відділенні Орджонікідзевського районного відділу Запорізького міського управління. 16.07.2007року відповідач був звільнений з роботи за ст. 64 п. «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України. Позивач просить стягнути з відповідача на користь державного бюджету витрати, повязані з його навчанням у Запорізькому юридичному інституті ДДУВС у розмірі 7\~086грн.73коп., та судові витрати у сумі 190грн.87коп., а всього 7\~277грн.60коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач до судового засідання на з»явився , причини неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню з наступних підстав : Відповідно до ст.56 ч.2 Закону України «Про міліцію» випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу, відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Указом Президента України від 23.01.1996 року №77 передбачено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобовязуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації, працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Наказом МВС України №150 від 14.05.2007 року затверджено типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. У судовому засіданні встановлено, що 01.07.2003 року між інститутом та відповідачем було укладено угоду про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування. Вказане підтверджено копією угоди, яка завірена належним чином. П.3.4. та п.3.6. Угоди, що була укладена між сторонами 01.07.2003 року щодо навчання відповідача, останній зобовязався після закінчення навчання відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а в разі звільнення з ОВС після закінчення навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п.4 цієї угоди відшкодувати МВС України витрати за період навчання. Відповідно до п.4.1 Угоди, звільнення відповідача з ОВС під час навчання, після закінчення навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі, у тому числі і за порушення дисципліни є підставою для відшкодування ним вартості навчання. П.6.6. Угоди передбачає, що угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами і діє до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання в інституті. Відповідно до наказу №51 о/с від 17.06.2006 року, виданого начальником інституту відповідач, що закінчив навчання, відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Запорізькій області. Наказом №316 о/с від 19.07.2006 року відповідач призначений на посаду слідчого Орджонікідзевського РВ м. Запоріжжя. Наказом від 16.07.2007 року №335 о/с УМВС України в Запорізькій області відповідач звільнений з ОВС за ст.64 п. «є» (за порушення дисципліни). Постановою КМУ від 01 березня 2007 року №313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» встановлено, що у разі дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС у звязку з порушенням дисципліни, відшкодування здійснюється в розмірах фактичних витрат, повязаних з : грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв та інше. пп. 6 та 7 вказаної постанови передбачено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати - стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку і сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету. Відповідно до письмової вимоги інституту до відповідача від 30.04.2009 року, довідки-розрахунку вартості навчання відповідача в Запорізькому юридичному інституті ДДУВС, довідки-розрахунку на відшкодування витрат на комунальні послуги, спожиті відповідачем за період навчання в інституті, довідки про нарахування грошового утримання відповідача за час навчання, довідки про вартість котлового харчування відповідача, розрахунку вартості форменого одягу, отриманого відповідачем, довідки про звернення та лікування відповідача за час навчання - фактичні витрати, повязані з навчанням відповідача становили 7\~086грн. 73коп. Вказані довідки та розрахунки є належним чином завіреними, є належними та допустимими доказами у справі, тому приймаються до уваги судом. Таким чином, оскільки відповідач не виконав умов угоди, укладеної між ним та позивачем щодо відпрацювання трирічного терміну в ОВС після закінчення навчання, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з нього 7\~086грн.73коп. фактичних витрат, повязаних з його навчанням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.85,88 ЦПК України судові витрати, які складаються зі сплачених позивачем: державного мита 70 грн. 87коп., 120грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суд вважає необхідним покласти на відповідача.

Outcome: approved