Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

11.02.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 3А частини квартири, визнання за відповідачами [PERSON], [PERSON] право власності за кожним на 1/8 частину зазначеної квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.11.1975 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], в період шлюбу, а саме 05.10.1988 року в житлово-будівельному кооперативі № 89 вони отримали двокімнатну квартиру, в якій проживала вся їх сім'я. Членом кооперативу був [PERSON]. 21.05.1993 року повністю сплачена позика за квартиру і, відповідно до ст. 15 та 16 ЗУ «Про власність», який діяв на період повної сплати позики за квартиру та ст. 22 Кодексу про Шлюб та сім'ю» та ст. 358 ЦК України квартира стала спільною сумісною власністю позивача та [PERSON], тобто позивач як і [PERSON] мали право на рівні частки в даному майні. 06.08.1994 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина- 1Л частина зазначеної квартири. Батьки спадкодавця померли, кожному з них припадає по 1А частині зі спадкового майна (з Vi) частини квартири, тобто по 1/8 частині квартири. Враховуючи право позивача на 1А частину квартири, як право в спільній сумісній власності, позивач має право на 5/8 частин квартири, а відповідачі - кожен на 1/8 частину. Жодна із сторін не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але в силу ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року та ЦК України, фактично всі спадкоємці прийняли спадщину, оскільки зареєстровані та проживають в квартирі. Відповідач [PERSON] відмовився від права на спадщину на користь позивача, але відповідні документи про це відсутні. Враховуючи і цю обставину, позивач вважає, що може претендувати і на частку відповідача [PERSON]. З тієї причини, що після повної сплати позики за квартиру позивач та спадкодавець не отримали свідоцтво про право власності на неї та не зареєстрували свої права на квартиру в МБТІ, нотаріус не може видати позивачу відповідне свідоцтво про право на спадкове майно, позивач вважає, що в даному випадку її право власності на зазначену частку в квартирі повинно бути визнано судом, тому позивач просить визнати за нею право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/8 частин\' зазначеної квартири. 14.04.2010 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову залучено Об'єднання житлово-будівельних кооперативів. В судове засідання 28.04.2010 року позивач не з'явилася, її інтереси в суді представляв [PERSON]. В судовому засіданні 17 березня 2010 року позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання 28.04.2010 року не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Про причини неявки не повідомлено. В судовому засіданні 17 березня 2010 року відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали повністю. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - представник Житлово-будівельного кооперативу № 89 м. Чернігова та представник Об'єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова в судове засідання не з»явилися. Від представника Об'єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова надійшла заява про розгляд справи без їх участі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути у відсутності відповідачів та представників третіх осіб за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.1975 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Згідно відповіді керуючого ОЖБК від 26.08.2009 року № 1-07/521 (а.с.7) квартиронаймачем житлово-будівельного кооперативу № 89 за адресою [ADDRESS] із 1988 року був [PERSON], який помер 06.08.1994 року і знятий з реєстраційного обліку 30.08.1994 року. Позика за кооперативну квартиру виплачена 21.05.1993 року. 05.10.1988 року [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення (а.с.8) з сім'єю з 5 чоловік на право зайняття житлового приміщення жилою площею 33,0 кв. м., яке складається з двох кімнат в квартирі 22 за адресою вул. Любецька, буд. 15. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.13) [PERSON] помер 10.08.1994 року. Згідно повідомлення КП «ЧМБТІ» № 331 від 26.01.2010 року (а.с.14) право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано, балансова вартість вказаної квартири станом на 2009 рік становить 19254 грн.. Враховуючи, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], який був членом кооперативу, пайові внески за кооперативну квартиру внесені 21.05.1993 року, позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на день смерті [PERSON] були зареєстровані і проживали в [INFO], чим фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], тому суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 1А частину квартири [ADDRESS] відповідно до ст. 22 КпШС України та на 1/8 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], а всього на 5/8 частини квартири [ADDRESS]. В задоволенні вимог про визнання за позивачем право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], яку успадкував [PERSON] після смерті [PERSON], в зв'язку з його відмовою на користь позивача, слід відмовити, оскільки даний відповідач з заявою в порядку ст.553 ЦК України (в редакції 1963 року) не звертався, фактично прийняв спадщину і підстави для відмови від права власності визначені ст.. 347 ЦК України відсутні. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання за відповідачами [PERSON], [PERSON] право власності за кожним на 1/8 частину квартири [ADDRESS], оскільки в порядку ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, зазначені відповідачі до суду у визначеному порядку не зверталися.

Outcome: partial