Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовною заявою до прокуратури Кіровоградськоії області та прокуратури Добровеличківського району про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним взяттям і триманням під вартою, незаконого притягнення як обвинуваченого по кримінальній справі, в якій зазначає, що 11 березня 2006 року постановою першого заступника прокурора Кіровоградської області порушена кримінальна справа стосовно службових осіб Вільшанського районного контрольно-ревізійного відділу та відносно начальника відділу [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. 13 квітня 2006 року позивач був доставлений працівниками міліції у Добровеличківську районну прокуратуру. 14 квітня 2006 року в приміщенні Добровеличківської районної прокуратури о 1 год. 50 хв. він був затриманий, як особа підозрювана у вчиненні злочину, про що був складений протокол. В протоколі було зазначено, що [PERSON] затримали з 21 год. 14 хв. 13 квітня 2006 року до 01 год. 50 хв. 14 квітня 2006 року, тобто на його затримання було витрачено більше трьох годин. 16 квітня 2006 року слідчий Добровеличківської прокуратури звернувся до Добровеличківського районного суду з поданням про обрання відносно позивача запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Суд розглянув подання і продовжив затримання до десяти діб. Затримання тривало з 14.04.2006 року по 22.04.2006 року. 18 квітня 2006 року слідчим Добровеличківської районної прокуратури відносно позивача була порушена кримінальна справа за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України та окремою постановою порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК Украшїни, а 21 квітня 2006 року його було притягнуто як обвинуваченого по ч. 2 ст. 368, ч. З ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. 13 липня 2006 року Добровеличківський районний суд скасував постанову слідчого прокуратури Добровеличківського району від 18 квітня 2006 року, винесену відносно позивача за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. 17 травня 2007 року Ленінський районний суд м. Кіровоград скасував постанову заступника прокурора Кіровоградської області про порушення кримінальної справи стосовно службових осіб Вільшанського районного контрольно-ревізійного відділу за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України від 11.03.2006 року. 20 серпня 2007 року Добровеличківський районний суд скасував постанову слідчого Добровеличківської районної прокуратури від 18 квітня 2006 року про порушення кримінальної справи відносно заступника начальника КРВ у Вільшанському районі [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. Все своє життя позивач вважав себе людиною законослухняною, він користувався повагою колег по роботі, в районі та в області, він був порядною людиною в очах друзів та сусідів, був гідним сином його батьків, які користуються авторитетом та повагою громадян села, був шановний чоловік для дружини. Затримання позивача вирвало його із звичайного середовища порядних людей, відокремило від дружини, дітей та батьків. Таким чином позивач вважає, що з першої хвилини його затримання були попрані його честь та гідність. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути з держави на відшкодування моральної шкоди сто сорок тисяч гривень. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги до 362 тис.970 грн. мотивуючи тим, що всі постанови про порушення проти нього кримінальної справи судами були скасовані, але він довгий час перебував під слідством і звинувачувався в тяжкому злочині. Представник Кіровоградської обласної прокуратури Бурега І.В. в судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем не визнав, суду пояснив, що обставини викладені позивачем щодо порушення процесуальних прав відносно нього при його затриманні та під час його, затримання прокуратурою Добровеличківського району позивачем не доведено, так ним не наданого жодного доказу. Вважає, що в задоволені позову слід відмовити, оскільки 21.04.2006 року під час допиту [PERSON], він вину у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст.1 91 та ч. 1 ст. 366 КК України визнав частково, а у відповідності з ч. 4 ст. 1176 ЦК України фізична особа, яка у процесі дізнання, досудового слідства або судового розгляду шляхом самообмови, перешкоджала з'ясуванню істини і цим сприяла незаконному засудженню, незаконному притягненню до кримінальної відповідальності, незаконному застосуванню як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконному затриманню, незаконному накладенню адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, не має права на відшкодування шкоди. Представник Державного казначейства України в судове засідання не з'явився, надіслав до суду лист-заперечення в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив справу розглядати без його участі. Суд, заслухавши позивача, представника Кіровоградської областної прокуратури, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 11 березня 2006 року постановою першого заступника прокуратури Кіровоградської області Ідемічева О.О. порушено кримінальну справу стосовно службових осіб Вільшанського районного контрольно-ревізійного відділу, за ознаками злочинів, передбачених ч. З ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України та відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (а.с. 5). 14 квітня 2006 року о 24 год. 14 хв. відповідно до протоколу затримання слідчого прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області Менделенко О.В. у приміщенні прокуратури Добровеличківського району, відповідно до ст. ст. 106, 115 КК України затримано громадянина [PERSON] до 01 год. 50 хв. (а.с. 6). 16 квітня 2006 року постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області [PERSON]. продовжили затримання до 10 діб (а.с. 7-8). 18.04.2006 року постановою слідчого прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області Менделенко О.В. порушено кримінальну справу відносно начальника КРВ у Вільшанському районі [PERSON] та заступника начальника [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ч. З ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 9). Того ж дня постановою слідчого Менделенко О.В. порушено кримінальну справу відносно заступника начальника КРВ у Вільшанському районі [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (а.с. 10). 21 квітня 2006 року постановою слідчого прокуратури Добровеличківського району [PERSON] притягнуто як обвинуваченого та пред'явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.( а.с.11-12) 13 липня 2006 року постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської областів скасовано постанову слідчого прокуратри Добровеличківського району Кіровоградської області Менделенко О.В. від 18 квітня 2008 року про порушення кримінальної справи відносно заступника начальника КРВ у Вільшанському районі [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ч. З ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 14-15). 17 травня 2007 року постановою Ленінського районного суду м. Кіровоград скасовано постанову від 11.03.2006 року про порушення кримінальної справи щодо службової особи [PERSON] та стосовно службових осіб Вільшанського КРВ за фактом привласнення службовими особами Вільшанського КРВ чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, вчинене повторно та службового підроблення за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 13). 20 серпня 2007 року постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області скасовано постанову слідчого прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області Менделенко О.В. від 18 квітня 2006 року про порушення кримінальної справи відносно заступника начальника КРВ у Вільшанському районі [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. ( а.с.16-17). Докази представника відповідача в тій частині, що [PERSON]під час першого його допиту в якості підозрюваного визнавав свою вину частково і таким чином самообмовив себе, що в подальшому позбавило його права на відшкодування шкоди, заперечуються вивченим в судовому засіданні протоколом допиту [PERSON] в якості підозрюваного від 14.04.2006р. (а.с. 55-58), в якому відсутнє визнання[PERSON] про скоєння ним якихось злочинів. В період затримання [PERSON] протягом 9 діб, його було позбавлено можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, виходячи з розумності, виваженності та справедливості розмір морального відшкодування може становити 250 грн. за одну добу затримання, а відповідно 2250 ( дві тис. двісті п"ятдесят ) грн . за 9 (дев"ять) діб. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що всі постанови по кримінальній справі №80-877 про порушення кримінальної справи відносно [PERSON] судами скавовані. [PERSON] було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності, незаконно затримано та він незаконно перебував під слідством, внаслідок чого йому та його сім»ї було завдано моральних страждань. Строк, під час якого позивач незаконно перебував під слідством становить 1 рік 5 місяців та 9 днів, а у відповідності до ч.3 ст. 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Внаслідок незаконного притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності та перебування під слідством йому завдана моральна шкода у виляді психічних страждань, яку, з урахуванням викладеного та розумності, виваженності, справедливості, суд оцінює у 9429 грн., мінімальна заробітна плата на момент розгляду справи становить 545 грн х 17 місяців і 9 днів перебування під слідством=9429 грн., розмір морального відшкодування за 9 діб затримання 2250 ( дві тис. двісті п"ятдесят ) грн . , а всього 11679 грн. Дана сума підлягає стягненню примусово.

Outcome: partial