Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача відсотки за користування коштами, що знаходилися на депозитному рахунку понад встановлений строк в сумі 717 грн. 99 коп., витрати повязані з відвідуванням банку з розрахунку середнього заробітку в м.Кіровограді в сумі 491 грн. 82 коп., відвідування ОВС в сумі 140 грн. 52 коп., витрати повязані із зверненням до Президента України, Ради національної безпеки, Фонду гарантування вкладників в сумі 231 грн., звернення до Генеральної Прокуратури України та відвідання прокуратури в Кіровоградській області в сумі 145 грн. 66 коп., відвідання прокуратури Кіровоградської області, прокуратури Ленінського та Кіровського районів в сумі 201 грн. 45 коп., участь в судових засіданнях в сумі 316 грн., а всього на суму 1526 грн. 45 коп. Окрім того, просить стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. за невиконання відповідачем зобовязань, які витікають з договору банківського вкладу, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоду за розголошення банківської таємниці, витрати на правову допомогу в сумі 300 грн., витрати на послуги ксерокопіювання, праці друкарки, проїзд в маршрутному таксі, відправку рекомендованих листів всього на суму 97 грн. 21 коп. та судові витрати в сумі 16 грн. та 10 грн. витрат на банківські послуги по оплаті судових витрат. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що між ним та ТОВ КБ "Соцкомбанк" було укладено 19.10.2007 року договір банківського вкладу №090/1-П12/23 на суму 12 000 грн. Після закінчення строку договору заявив про своє бажання отримати кошти, однак, працівники банку відмовилися повертати кошти. Після неодноразових звернень до банку, Президента України, органів прокуратури, міліції, Фонду гарантування вкладників та інших, лише 21.01.2009 року кошти були повернуті позивачу. За період з 23.10.2008 року по 21.01.2009 року, кошти знаходилися на рахунку банку, а тому банк повинен сплатити позивачу відсотки за користування коштами з розрахунку 24 відсотки річних, оскільки такий відсоток зазначено в рекламних листівках банку. Окрім того, для захисту порушеного права позивачу довелося звертатися до різних установ на що витрачено кошти та час, чим на думку позивача, йому завдана шкода, розмір якої обчислено з розрахунку середньої заробітної плати в м.Кіровограді. Неправомірними діями завдано моральну шкоду, оскільки не мав можливість розпорядитися своїми коштами та змушений був витрачати час на захист порушеного права, окрім того, змушений був розголосити правоохоронним структурам та іншим установам, до яких звертався з відповідними листами, банківську таємницю стосовно договору банківського вкладу, чим також завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 1000 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся за останньою відомою адресою, причини неявки в суд не сповістив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 19.10.2007 року між [PERSON] та ТОВ КБ "Соцкомбанк" укладено договір про депозитний вклад. За умовами договору позивач надав банку для розміщення 12000 грн. під 17,5 відсотки строком до 22.10.2008 року. 17.10.2008 року позивач подав до банку заяву про виплату, належних йому коштів. Однак, як вбачається із заяви про видачу готівки (а.с. 11) кошти було виплачено лише 21.01.2009 року. Позивач є споживачем послуг в сфері банківської діяльності, тому на дані правовідносини розповсюджуються норми § 3. гл. 71 ЦК, Закону України "Про захист прав споживачів". Згідно 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, незалежно від виду вкладу (на вимогу чи строкового) відповідач зобов'язаний повернути вклад на першу вимогу вкладника В якості підстави для стягнення відсотків за користування коштами понад встановлений строк, позивач посилається на факт затримки виплати коштів та рекламну листівку, згідно якої "Соцкомбанк" приймає кошти для розміщення на депозиті під 24 % річних у гривні. Однак, будь-якого договору між сторонами укладено не було, як і не передбачена пролонгація існуючого договору. Таким чином, у позивача відсутні будь-які правові підстави вимогами стягнення відсотків. Не підлягають задоволенню вимоги про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок відвідування позивачем різних правоохоронних, судових та контролюючих органів, витрат повязаних з цим, оскільки доказів того, що позивачем витрачено зазначені ним кошти саме на вказані потреби суду надано не було. Окрім того, позивачем ставиться питання про стягнення матеріальної шкоди, виходячи із розміру середнього заробітку в м.Кіровограді, який позивач міг отримати, однак, з вини відповідача не отримав. Дані пояснення не заслуговують на увагу, з наступних підстав. Відшкодування матеріальної шкоди регулюється гл. 82 ЦК України. Так, ст. 1166 ЦК зазначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак, доказів завдання матеріальної шкоди позивач суду не надав. з пояснень позивача вбачається, що за своєю юридичною природою дані вимоги є вимогами про відшкодування збитків. Згідно ст. 22 ЦК України збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Однак, позивачем не надано ні пояснень ні доказів того, яким чином та у звязку з чим він міг отримати визначені ним суми, однак не отримав. З наданого договору банківського вкладу вбачається, що право та підстави стягнення моральної шкоди у випадку невиконання умов договору, даним договором не врегульовано. За даних підстав підстави та право на стягнення моральної шкоди врегульовано Законом України "Про захист прав споживачів". Проте, пунктом 5 статті 4 Закону України „Про захист прав споживачів передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадку, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією. Виходячи з характеру правовідносин сторін, що склалися між споживачем послуг - позивачем, і виконавцем таких послуг ТОВ КБ "Соцкомбанк" відшкодування моральної шкоди законодавством не передбачено, оскільки відсутні будь-який ризик для життя, здоров'я споживача. Питання збереження банківської таємниці та інформації, яка віднесена до неї врегульовано ст. 60, 61 Закону України "Про банки та банківську діяльність". Однак, як зазначив позивач саме він розповсюдив інформацію стосовно умов депозитного договору. Відтак, у відповідача не виник обовязок відшкодовувати будь-яку шкоду позивачу, завдану розповсюдженням банківської таємниці. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати слід залишити по фактично понесеним. На підставі ст. 22, 1058, 1060, 1166 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 60, 61 Закону України "Про банки та банківську діяльність",

Outcome: dismissed