Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

у березні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить винести рішення, яким стягнути з КС «Сіон» грошові кошти в сумі 5500,97 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.07.2008 року між ним та відповідачем укладено договір № 270 «Про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок «Класичний», відповідно до якого КС «Сіон» одержала від позивача грошові кошти в сумі 10 000 грн. Відповідно до умов даного договору, відповідач, за фактичний термін користування внеском, зобовязався здійснювати щомісяця нарахування відсотків у розмірі 27% річних та здійснювати їх виплату 31 числа кожного місяця. 07.10.2008 року сторони уклали угоду, відповідно до якої КС «Сіон» в односторонньому порядку розірвала договір № 270 «Про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок «Класичний» та зобовязалась повернути суму внеску та відсотки за фактичний термін користування внеском не пізніше як за 90 днів з моменту підписання угоди. Однак, відповідач свої зобовязання згідно договору № 270 та угоди від 05.01.2009 року не виконав, повністю членський внесок та відсотки за користування внеском не повернув. На звернення позивача з приводу повернення коштів КС «Сіон» не реагує. 12.04.2010 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з КС «Сіон» суму основного боргу в розмірі 4229,00 грн., суму основних відсотків за користування депозитним вкладом в розмірі 1745,00 грн. станом на 16 квітня 2010 року, кошти в сумі 1250,00 грн. за надання юридичної допомоги, 1700,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд стягнути з КС «Сіон» на користь позивача суму основного боргу в розмірі4229,00 грн., суму основних відсотків за користування депозитним вкладом в розмірі 1745,00 грн., кошти в сумі 1250,00 грн. за надання юридичної допомоги, 1700,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Пояснили, що заподіяна позивачу моральна шкода полягає у його душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. При цьому пояснив, що КС «Сіон» погоджується з позовними вимогами в частині повернення основного боргу (вкладу) в сумі 4229,00 грн., з рештою позовних вимог не погоджується. Зазначив, що позивачу було повернуто відсотки в сумі 902,48 грн. та частково суму депозитного внеску в розмірі 5771,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами. Нарахування позивачем основних відсотків за користування депозитним вкладом в сумі 1745,50 грн. вважає безпідставним, оскільки п. 2 Угоди від 05.01.2009 року про розірвання договору № 270 «Про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок «Класичний» не передбачає, в якому розмірі нараховуються відсотки, це свідчить про те, що в даному випадку мова йде про чітке врегулювання спору між сторонами у визначенні фактичного терміну нарахованих відсотків, а саме: відсотків, нарахованих за період чинності депозитного договору. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 1700 грн. вважає необгрунтованими та посилається на договір № 270, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди, а також та ЗУ «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією (виріб, товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб) Оскільки станом на час розгляду даної справи не прийнято закон, який би встановлював граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, просить також відмовити в даній позовній вимозі. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, вважає, щопозов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визначаючи правову природу правовідносин між сторонами по справі, суд виходить з умов договору, укладеного між сторнами, положень Закону України «Про кредитні спілки», цивільного законодавства, а також з положень Закону України «Про захист прав споживачів». 31.07.2008 року між [PERSON] та КС «Сіон» укладено договір № 270 «Про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок «Класичний», відповідно до якого КС «Сіон» одержала від позивача грошові кошти в сумі 10 000 грн. Відповідно до умов даного договору, відповідач, за фактичний термін користування внеском, зобов'язався здійснювати щомісяця нарахування відсотків у розмірі 27% річних та здійснювати їх виплату 31 числа кожного місяця, (а.с. 3) Факт внесення коштів [PERSON] сумою 10 000,00 грн. на депозитний рахунок КС «Сіон» підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1836 від 31.07.2008 року. (а.с. 4). 07.10.2008 року між [PERSON] та КС «Сіон» укладено угоду, відповідно до якої КС «Сіон» в односторонньому порядку розірвала договір № 270 «Про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок «Класичний» з 05 січня 2009 року. У пункті 2 вказаної угоди визначено обовязок КС «Сіон» повернути членові КС суму внеску і виплатити відсотки, нараховані відповідно до умов договору за фактичний термін користування внеском, але не пізніше 90 днів з моменту підписання цієї угоди.(а.с. 5) Пунктом 2.5.1 Договору № 270, укладеного між сторонами передбачено, що при розірванні договору з ініціативи Спілки Членові КС повертається сума внеску і виплачуються проценти, нараховані відповідно до умов даного договору за фактичний термін користування внеском. На виконання вимог угоди від 05.01.2009 року [PERSON] повернуто основну суму вкладу в розмірі 5000 грн. та проценти за користування внеском за жовтень, грудень 2008 року всього в сумі 902,48 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами. Як вбачається з довідки № 2459, станом на 19.04.2010 року, КС «Сіон» має заборгованість перед [PERSON] за угодою від 05.01.2009 року про розірвання договору № 270 «Про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок «Класичний» у вигляді остаточної суми в розмірі 4229,00 грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що КС «Сіон» на день розгляду судом даної справи, не виконала договірні зобовязання перед позивачем, не повернула частину вкладу в сумі 4229,00 гривень, а також частково не виплатила відсотки на внесок у строк, пере бачений угодою 05.01.2009 року. Враховуючи викладене, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача в частині повернення внеску, а також відсотків за фактичний термін користування внеском в сумі 1745,50 гривень. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 р. N 4 ( V0004700-95 ) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винн. дп продавця, вигот.вника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а маєгрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Суд вважає обгрунтованими посилання позивача на те, що неправомірними діями (бездіяльністю) відповідача, що знайшли свій прояв у тривалому неповерненню коштів згідно умов договору, укладеного між сторонами, йому завдано моральної шкоди, яка полягає у постійному хвилюванні, душених стражданнях, негативних емоціях та переживаннях через неможливість користуватись власними коштами, порушенні нормального ритму життя у зв'язку з необхідністю витрачати час і додаткові кошти на відновлення свого порушеного права. Розмір моральної шкоди, визначений позивачем в сумі 1700 гривень, на думку суду, відповідає характеру та обсягу страждань, яких він зазнав, а також засадам розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача також витрати на правову допомогу в сумі 1250,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved