Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

03.03.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2007 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позивачка передала відповідачу в борг гроші в сумі 6750 грн., зобовязавшись повернути їх до 01.03.2007 року, про що остання написала розписку. Сам договір нотаріально не оформляли, а уклали його в усному порядку. По теперішній час відповідачем борг не повернутий, тому позивачка просить стягнути з [PERSON] основну суму боргу, три відсотки річних за прострочення грошового зобов"язання і інфляційні відсотки за час прострочки - в загальній сумі 11\~468,89 грн. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідачки 11\~468,89 грн., з яких основна сума боргу 6750 грн., 3% річних - 607,50 грн., інфляційна складова 4111,39 грн., крім того просила стягнути сплачені витрати державному миту у сумі 114,68 грн. та по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи в суді у сумі 120 грн. Надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Зазначала, що відповідачка до теперішнього часу не повернула суму боргу і весь час тільки обіцяє виконати свої зобов»язання, але цього не робить мотивуючи відсутністю постійної роботи та грошових коштів. Присутня у попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] з позовними вимогами [PERSON] погодилась, підтвердила наявність боргу перед позивачкою у сумі 6750 грн. та визнала право позивачки вимагати також окрім основної суми боргу, також й три відсотки річних за прострочення грошового зобов"язання і інфляційні відсотки за час прострочки - в загальній сумі 11\~468,89 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Позивачем надана розписка про отримання [PERSON] 01.02.2007 року у борг 6750 гривен, із зобов»язанням сплатити суму боргу до 01.03.2007 року (а.с.7). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такі самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були предані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки, умови договору позики, визначені в розписках, не виконуються, відповідач, до звернення [PERSON] за судовим захистом, не оспорював факт складання розписок власноручно, не порушував питання у відповідних органах з приводу видачі розписок, оформлених неналежним чином, в результаті обману і т.п., то позивач має право звернутися за судовим захистом своїх інтересів. Відповідач, присутня у попередньому судовому засіданні не оспорювала наявність свого обов"язку по поверненню суми позики. Таким чином, судовим розглядом встановлений факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов"язання. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи прострочення відповідачем виконання грошового зобов"язання з нього підлягає стягненню сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, із врахуванням тієї обставини, що інший розмір % не був встановлений сторонами в договорі. Отже, з часу закінчення строку, протягом якого мали були б виконані грошові зобов"язання, до дня звернення позивача до суду сплинуло 1095 днів, що складає час прострочення зобов"язання за договором позики. Обчислення 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача, здійснюється за наступною формулою: 6750 грн. х 1095 днів х 3% _____________________ = 607,50 грн. 365 днів х 100% Обчислення інфляційної складової здійснюється наступним чином: - сума боргу станом на 03.03.2010 року становить 6750 грн. З врахуванням індексу споживчих цін за період невиплати боргу, інфляційні відсотки за час прострочки, що підлягають стягненню з відповідача, визначаються шляхом складання місячних індексів за період з березня 2007 року по січень 2010 року включно, множення їх на суму боргу та діленню на 100 % = 4111,39 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 11\~468,89 грн., з яких основна сума боргу - 6750 грн.; 3% річних - 607,50 грн., інфляційна складова 4111,39 грн. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги у повному обсягу. Виходячи з наведеного на користь позивача також необхідно стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 114,68 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с.4-5). На підставі ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved