Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 04.04.2008 року Кредитного договору № 219717-сгесі [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 4100 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221182873 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.03.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 04.04.2008 року укладено договір застави № 29061, предметом якого є рухоме майно: кухонний гарнітур, холодильник, відеокамера, три телевізора, меблева стінка, м'яка частина, музичний центр, стіл та 6 стільців, пральна машина, меблева стінка, сейф, три спальних гарнітура, БУБ НОЫЭА, комп'ютер та комп'ютерний стіл. Окрім того, між позивачем та [PERSON] 04.04.2008 року укладено договір поруки № 29096. Відповідач [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором і станом на 17.11.2009 року заборгованість становить 1475 доларів США, з яких: 1333,80 доларів США заборгованості за кредитом, 41,25 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 31,29 доларів США штрафу (фіксована частина) та 68,75 доларів США штрафу (процентна ставка), що в загальній сумі заборгованість еквівалентна 11785,98 гривень, в рахунок погашення якої просив звернути стягнення на заставлене майно. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, звернувшись з відповідною письмовою заявою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 04.04.2008 року укладений Кредитний договір № 219717-сгесІ, за яким відповідач [PERSON] отримав 4100 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221182873 строком до 22.03.2010 року на умовах щомісячної сплати відсотків в розмірі 17 % річних. Зобов'язання забезпечено договором застави № 29061, предметом якого є рухоме майно: кухонний гарнітур, холодильник, відеокамера, три телевізора, меблева стінка, м'яка частина, музичний центр, стіл та 6 стільців, пральна машина,1 меблева стінка, сейф, три спальних гарнітура, ОУБ НОИОА, комп'ютер та комп'ютерний стіл, а також договором поруки № 29096 від 04.04.2008 року, укладеним з поручителем [PERSON] Відповідач [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором і станом на 17.11.2009 року заборгованість становить 1475,09 доларів США, з яких: 1333,80 доларів США заборгованості за кредитом, 41,25 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 31,29 доларів США штрафу (фіксована частина) та 68,75 доларів США штрафу (процентна ставка), що в загальній сумі заборгованість еквівалентна 11785,98 гривень. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Чинним законодавством передбачено право банків здійснювати кредитування фізичних осіб у іноземній валюті (п.Ю Положення про кредитування, затвердженого Постановою Правління НБУ № 246 від 28.09.1995 року). Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває права звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Таким чином, вимоги позивача являються обгрунтованими і підлягаймо задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене, ст.ст. 16, 526, 527, 530, 533, 554, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19,20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved