Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивачка 17 грудня 2009 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 липня 2007 року. Однак, з вересня 2009 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, проживають окремо. Від спільного подружнього життя з ним вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно. Тому, вона змушена була звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на її користь та на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімуму встановленого законом, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 липня 2007 року, зареєстрованому Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №393 (а.с.4). Однак, з вересня 2009 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, проживають окремо. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом з матірю (а.с.6), і перебуває на її утриманні. Батько матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно 4.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], в судовому порядку, починаючи з 17 грудня 2009 року і до повноліття дитини, тому що відповідач, будучи батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Через те, що позивачка в силу ст.4 Декрету КМУ «Про держане мито» та п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то в силу ст.88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved