Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на торговельний павільйон з окремим входом літ. «А-1» загальною площею 24,2 кв.м, що розташована по вул. Танкопія в м. Харкові (зупинка тролейбусу вул. Танкопія). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №1572 від 10.09.2001 року їй була надана земельна ділянка у тимчасове користування до 01.08.2003 року на умовах оренди для будівництва павільйону очікування міського пасажирського транспорту з вбудованим приміщенням для роздрібної торгівлі по вул. Танкопія в м.Харкові (зупинка «Танкопія» в напрямку ХТЗ). Рішенням ХVІ сесії [PERSON] міської ради ХХVІ склику №179/03 від 24.09.2003 року їй подовжено строк будівництва павільйону очікування до 01.01.2005 року. У період з 2001 року по 2004 рік позивачкою по вул. Танкопія - кут пр. Маршала Жукова в місті Харкові (зупинка тролейбусу «Вул. Танкопія») за власні кошти був побудований торговельний павільйон. Рішенням XXXV сесії [PERSON] міської ради ІV склику №88/05 від 27.04.2005 року позивачці була надана в оренду земельна ділянка площею 0.0056 га по вул. Танкопія в місті Харкові строком до 01.04.2010 року для експлуатації та обслуговування зазначеного павільйону. На підставі даного рішення між позивачкою та [PERSON] міською радою 26.08.2005 року був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком до 01.04.2010 року. 27.12.2004 року торговий павільйон був прийнятий в експлуатацію. Відповідно до технічного висновку, будівництво павільйону було проведено з дотриманням ДБН України, санітарних та протипожежних норм та експлуатація обєкту технічно можлива. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав суду відгук на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що зазначене нежитлове приміщення не прийнято до експлуатації у встановленому законом порядку, а також не було пройдено процедуру збереження самочинно збудованого обєкту відповідно до порядку вирішення питань повязаних із самочинним будівництвом, та просив розглядати справу за його відсутності за наявними матеріалами. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованними та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради № 1572 від 10.09.2001 року позивачці надано у тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку, площею орієнтовно 50.0 кв. м. строком до 01.08.2003 року для проектування та будівництва тимчасового павільйону очікування міського пасажирського транспорту з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі. Позивачкою в період з 2001 по 2004 рік по вул. Танкопія кут пр. [PERSON] за власні кошти було побудовано торговий павільйон. 27 грудня 2004 року рішенням державної технічної комісії торговий павільйон прийнято в експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №10 від 19.01.2005 року затверджений акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкту до експлуатації. Станом на 18 січня 2010 року КП „[PERSON] МіскБТІ виготовлено технічний паспорт на торговий павільйон літ. «А-1», що розташований по вул. Танкопія 16-В ( вул. Танкопія ріг пр. М. Жукова у м. Харкові ,зупинка тролейбусу «вул. Танкопія»)., згідно якого загальна площа павільйону складає 24,2 кв.м. Згідно технічного висновку, розробленого ПП „Модулор-сервіс» про стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення літ «А-1» з окремим входом, розташованого за адресою: м.Харків, вул. Танкопія кут пр. [PERSON], технічні рішення, прийняті при будівництві зазначеного нежитлового приміщення, відповідають діючим будівельним нормам і правилам державних стандартів, процент готовності 100, експлуатація технічно можлива. Статтею 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В результаті проведеного будівництва позивачкою було створено новий обєкт права власності. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено законом або договором. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Оскільки будівництво торговельного павільйону було проведено без належного дозволу та павільйон не було прийнято до експлуатації у встановленому чинним законодавством України порядку, він вважається обєктом самочинного будівництва. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з положеннями ЦК України право власності на самовільно збудоване нерухоме майно може бути визнано в судовому порядку. Відповідно до ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови дотримання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних і інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Оскільки при здійснені будівництва позивачкою всі перераховані вище умови виконані, проведене будівництво торговельного павільйону права інших громадян не порушує, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладенного та

Outcome: approved