Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим. що його 15 06 2009 року на підставі наказу №101-К було звільнено з займаної посади головного юрисконсульта відділу правового супроводження діяльності банку юридичного управління ВАТ КБ «Національний стандарт», однак станом на день подачі позову відповідач, як того вимагає чинне законодавство, не здійснив виплату всіх належних йому до сплати від підприємства сум. Зазначає, що оскільки до цього часу відповідачем остаточний розрахунок не проведений, він вимушений звернутися до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права. В процесі судового розгляду позивач, в порядку ст. 31 ЦПК України, неодноразово уточнював позовні вимоги, у зв'язку з чим, посилаючись на порушення відповідачем вимоги ст. 117 КЗпП України, остаточно просив стягнути на його користь суму коштів, яка підлягає виплаті у розмірі 41 289 гривень 3 копійки. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі за обставин викладених вище. Представник відповідачка в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заперечень щодо позову не надіслав, та не надіслав повідомлення про причини неявки, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст. 224 ЦПК України у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 101-К від 15.06.2009 року (ас. 5) позивач, в порядку п 1 ст 36 КЗпП України, був звільнений з посади головного юрисконсульта відділу правового супроводження діяльності банку юридичного управління ВАТ КБ «Національний стандарт» за взаємною згодою сторін. Судом встановлено, що відповідач розрахунок по заробітній платі з позивачем в день звільнення не провів, заборгувавши при цьому за травень - червень 2009 року, згідно наданих розрахункових листів - 10 782 гривні 48 копійок, з яких: 9 218 гривень 23 копійки сума належних до сплати коштів за травень 2009 року, 1 564 гривні 25 копійок сума коштів - за червень 2009 року (а.с. 7-8). Згідно ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Так статтею 94 КЗпП України передбачено, що винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу є заробітною платою. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. За змістом ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з наявного у матеріалах справи розрахунку, наданого позивачем, та врахувавши відсутність будь-яких заперечень та спростувань щодо заявлених сум коштів з боку відповідачу заборгованість останнього перед позивачем, виходячи з вищезазначених положень ст. 117 КЗпП України, становить 30 506 гривень 55 копійок. Тобто, підсумувавши визначені суми коштів, що підлягають виплаті в наслідок звільнення позивача з займаної у ВАТ КБ «Національний стандарт» посади та складаються з заборгованості по невиплаченій заробітній платі за червень, травень місяць 2009 року і з середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати з 15.06.2009 по 10 11 2009 року, розмір загальної заборгованості склав 41 289 гривень 03 копійки (а.с. 49). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача відповідають чинному законодавству, підтверджуються всіма наявними у матеріалах справи доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, що вирахувані на підставі та в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, в сумі 532 гривні 89 копійок, з яких: судовий збір в розмірі 412 гривень 89 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 94, 116, 117 КЗпП України та

Outcome: approved