Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

23.04.2009 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення коштів. (а.с. 3-4) Позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, та у судовому засіданні посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу №540461 від 18.07.2008 року на суму 10\~000 грн. строком на 12 місяців. 19 липня 2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо повернення належних позивачу коштів, однак відповідач відмовився повернути кошти, посилаючись на введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, чим порушив умови укладеного між позивачем та відповідачем договору та вимоги чинного законодавства, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму вкладу у розмірі 10000 грн. та пеню за прострочку договірних зобовязань, 3% за кожен день та покласти на відповідача судові витрати (а.с. 3-4, 19-21). У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, враховуючи вищезазначені обставини суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 18, 26). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 18.07.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу №540461, що підтверджується копією зазначеного договору. (а.с. 5) За умовами пп. 1.1., 2.1, 2.2 укладеного між позивачем та відповідачем договору відповідач приймає від позивача грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. на строк 12 місяців від дати внесення вкладу. Підпунктом 3.4.5 укладеного між сторонами договору передбачено обовязок відповідача повернути вклад повністю при закінчені його дії або у випадку дострокового припинення договору, підпунктом 3.1.2 договору передбачено кореспондуюче право позивача на отримання вкладу у вказаний строк. (а.с. 5) У судовому засіданні було встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами, у яких просив відповідача видати йому кошти у звязку із закінченням строку дії договору, що підтверджується поясненнями представника позивача у судовому засіданні та копіями відповідних заяв (а.с. 6, 7). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України (2003 року), Закону України «Про банки і банківську діяльність», умовами укладеного між ними договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За змістом ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. В силу п. 2 ч. 3, а також ч. 5 ст. 85 зазначеного Закону протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача до відповідача про повернення коштів за договором банківського вкладу, суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення 3% за кожен день прострочення зобовязання, суд виходив з того, що відповідно до спеціальної норми, яка в тому числі регулює спірні правовідносини, а саме Закон України «Про банки і банківську діяльність» у разі введення мораторію не нараховуються фінансові санкції, а тому суд приходить до висновку, що позивачу у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень, які підтверджуються платіжними дорученнями про сплату, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 100 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved