Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання поважною причиною пропуску строку позовної давності , визнання об»єкту нерухомості спільною сумісною власністю , визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на частину майна посилаючись на те, що з 29.04.1984 року по 28.11.1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 02.08.1985 року подружжя за спільні кошти придбали старе домоволодіння по провул. Промисловий, 2-А м. Полтави ( стара адреса вул.. М.Бірюзова,22/2 ). Станом на 1989 рік будівельні та ремонтні роботи були завершені , в результаті чого розмір та вартість будинку збільшилася. Після народження першої дитини позивач за станом здоров»я була поставлена на диспансерний облік до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні , де вона пройшла курс лікування . Народження другої дитини призвело до значного погіршення її здоров»я, що в подальшому призвело до розпаду сім»ї та розлучення. Після розірвання шлюбу позивач продовжувала проживати у домоволодінні, питання розподілу спільного майна подружжя не ставилося, а використовувалось спільно. З метою працевлаштування у 1996 році позивач виїхала до Аргентини, де 01.10.2001 року у неї народилася дочка. За станом здоров»я, який постійно погіршувався, відсутністю коштів, позивач не могла тривалий час повернутися до України . 18.10.2005 року помер [PERSON] 28.12.2007 року позивач повернулась з дочкою до України та за станом здоров»я періодично знаходилась на лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні, у зв»язку з чим не могла забезпечувати себе та свою неповнолітню дочку, приймати участь у її вихованні , а тому рішенням Київського райсуду м. Полтави її було позбавлено батьківських справ. У вересні 2009 року від відповідачів вона дізналась, що вони отримали свідоцтва про право на спадщину по ? частині домоволодіння за кожним та у 2002 році [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння. Оскільки це домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя, то вона має право власності на його ? частину, інша частина повинна бути розділена порівно між відповідачами в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представники позивачів [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, враховуючи стан здоров»я позивача та перебування її за межами країни протягом тривалого часу визнати поважними причини пропуску позовної давності, визнати житловий будинок з надвірними побудованими по пров. Промисловому,2-А м. Полтави об»єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та позивача , визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, що видані 2 державною полтавською нотаріальною конторою щодо визнання за відповідачами права власності по ? частині на спірне домоволодіння, визнати за позивачем право власності на ? частину вказаного домоволодіння, за відповідачами по ? частині за кожним. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково , а саме в частині поновлення строку позовної давності, визнання житлового будинку з по господарськими спорудами по пров. Промисловому,2-А м. Полтави об»єктом права спільної сумісної власності його батьків [PERSON] та позивача по справі, з іншими позовними вимогами не згоден, вважає, що право власності необхідно залишити в тих частках на які видані свідоцтво про право на спадщину. Планує при продажі спірного будинку першочергово забезпечити житлом позивача по справі, потім придбати собі та брату житло. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково в частині визнання житлового будинку з по господарськими спорудами по пров. Промисловому,2-А м. Полтави об»єктом права спільної сумісної власності його батьків [PERSON] та позивача по справі, в іншій частині позов не визнав , оскільки вважає, що позивач повинна була раніше провести розподіл майна. Просив залишити право власності за ним з відповідачем [PERSON] по ? частині, при продажу будинку інтереси позивача не будуть порушені. Друга полтавська державна нотаріальна контора та ПП ПБІ «Інвентаризатор» в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали лист про розгляд справи в їх відсутність. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не зявилися. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 29.09.1984 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно договору купівлі продажу від 02.08.1985 року на ім.»я [PERSON] було придбано домоволодіння за адресою вул.. М.Бірюзова 22/2 та в послідуючому було змінено адресу на пров. Промисловий, 2-А м. Полтави. Рішенням виконкому Київської районної у м. Полтаві ради № 656 від 27.10.1987 року дозволено [PERSON] провести капітальний ремонт будинку з зовнішнім переплануванням, підняття висоти, заміни вікон, покриття у цьому будинку та дозволено добудову житлової частини розміром 4,0х4,0 м, сараю в блоці з будинком корисною площею 15 кв.м. та гаражу площею 18 кв.м. Зазначені роботи були завершені у 1989 році, про те право власності було оформлено 26 вересня 2002 року та зареєстровано в БТІ «Інвентаризатор» 01 жовтня 2002 року. У судовому засіданні відповідачами визнавалось, що вказане домоволодіння є спільною сумісною власністю їх батьків [PERSON] та позивача [PERSON] , кожному з них належить по ? частині цього домоволодіння, а тому зазначена обставина в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню та у зв»язку з цим позовні вимоги в частині визнання житлового будинку з погосподарськими спорудами по пров. Промисловому , 2-А м. Полтави спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на ? частину вказаного домоволодіння підлягають задоволенню. 18 жовтня 2006 року [PERSON] помер та відкрилась спадщина на належну йому частину спірного домоволодіння, а саме ? частину. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в розумінні ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги , в установлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а тому за ними необхідно визнати право власності в порядку спадкування по ? частині за кожним на зазначене домоволодіння. За таких обставин свідоцтва про право на спадщину за законом ,які зареєстровані в реєстрі за № 1-1252 та № 1-1254 від 21.06.2006 року та видані на ім.»я [PERSON] та [PERSON] щодо визнання права власності за кожним по ? частині цього домоволодіння підлягають визнанню частково недійсними. Що стосується строків звернення позивача за захистом своїх прав, то суд вважає, що позивач [PERSON] за станом здоров»я , тривалого часу перебуванням за межами України , що не заперечувалось відповідачами по справі, з поважних причин пропустила зазначений строк, а тому відповідно ч.1 ст. 80 ЦК України ( в редакції 1963 року) можливо поновити такий строк. Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи та звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідачів на користь держави підлягають стягненню по 250 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved