Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 19 липня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 616, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність між подружжям взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2009 року, спільне господарство не ведеться, сімейний бюджет відсутній, подальше спільне життя позивач вважає неможливим. З відповідачем разом не проживають, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача, яка самостійно не має змоги утримувати дитину. Просила суд розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб, строк на примирення просила не надавати. Позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину змінила та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі % частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі % частини з усіх видів заробітку щомісячно, пояснивши що шлюбно - сімейні відносини з позивачкою припинені з грудня 2009 року, подальше спільне життя вважає неможливим, строк на примирення просив не надавати. На його утриманні інших неповнолітніх дітей або не працездатних членів сім'ї не має, стан його здоров'я задовільний, на даний час він не працює. Відповідно до ст.ст. 130, 174 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, серії 1-BJI № 172928, яке було видане 19 липня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 616, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2003 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження , серії 1-BJT № 281634, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції. Згідно довідки № 93 від 25.01.2010 року, виданої Комунальним підприємством «Жілкомсервіс», дільниця № 54, неповнолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: Харків, [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] являється суб'єктом підприємницької діяльності по наданню послуг манікюру та педикюру, отримує постійний грошовій дохід, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку, виданого 14.08.2007 року ДШ Фрунзенського району м. Харкова та звітом про сплату єдиного податку за четвертий квартал 2009 року. Таким чином, суд доходить до висновку, що причиною розірвання шлюбу є відсутність між подружжям взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2009 року, спільне господарство не ведеться, сімейний бюджет відсутній, подальше спільне життя сторони вважають неможливим. Неповнолітня [PERSON], [INFO] мешкає та знаходиться на утриманні [PERSON] Відповідач на даний час не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я сторін та дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї та вважає необхідним присудити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у /4 розмірі частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір суд стягує з відповідача в дохід держави у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 51 гривні. Витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року N 1258 суд стягує з відповідача. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. Витрати, пов'язані з оплатою державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на [PERSON].

Outcome: approved