Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.12.2009 року звернулася до суду з позовом до відповідачів та просила постановити рішення, згідно якого визнати договір куп івлі-продажу квартири дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 липня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» між нею та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу № Н/96-0807 квартири [ADDRESS]. На час укладення договору у 1996 році, ні позивачу, ні відповідачам не було відомо, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Вартість зазначеної нерухомості сторони визначили в 900 000 000 (дев'ятсот млн.) карбованців. Вказана сума коштів за договором купівлі-продажу була передана позивачем відповідачам в рахунок сплати за [ADDRESS]. Прикордонників в м. Одесі до підписання договору, у той же день були передані відповідачами позивачу документи та ключі від зазначеної квартири. Позивач 16.08.1996 року зареєстрував вказану квартиру в КП „ОМБТІ і РОН". На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном як належний власник, вчиняти щодо нерухомого майна правочини тощо, що і стало підставою для звернення до суду. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином у порядку ст.74,76.77 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання з явилася, підтримала позовні вимоги, зазначила, що вона проживає в зазначеній квартири з моменту її купівлі, здійснює поточні платежі та необхідний ремонт. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляли, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином за допомогою оголошення в пресі, що не суперечить п.9 ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи Одеської універсальної товарної біржі «Центр» у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не доповів, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляв, про час та дату судового засідання був сповіщений належним чином. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочним розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири № Н/96-0807, згідно якого [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS]. Прикордонників в м. Одесі (а.с.5-6). 16.08.1996 року позивач зареєстрував своє право власності на придбану квартиру в КІ1 „ОМБТІ і РОН". Усі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, передані грошові кошти у сумі 900 (дев'ятьсот) млн. карбованців, передані ключі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним. Відповідно до паспорту громадянина України, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області від 26.06.1996 року, позивач [PERSON] зареєстрована по спірній адресі з 25.09.1996 року (а.с.4). В відповідності до діючого на даний час законодавства, а саме ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. В відповідності до ст. 220 ЦК України (2003р), якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В відповідності до ст. 392 ЦК України (2003р), власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним, що передбачено сг. 47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. З урахування вищевикладеного суд вважає позов являється обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved