Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

орган опіки і піклування при Юрївській селищній раді Юрївського району Дніпропетровської області звернулися до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав [PERSON] , в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідач по справі , перебуваючи батьком неповнолітньої [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, при цьому не піклується про стан здоровя дитини , її моральний, духовний та фізичний розвиток, утримувати матеріально дитину не в змозі, оскільки ніде не працює. Посилаючись на ст. ст. 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України » Про охорону дитинства» просили позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], передавши останню під опіку органу опіки і піклування при Юрївській селищній раді та стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та останні просив стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 235 грв., про що надав суду відповідну заяву про уточнення позовних вимог (ас. 31). У судовому засіданні представник позивача по справі [PERSON] позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 235 грв. щомісячно підтримала у повному обсязі та пояснила суду , що відповідач не в змозі утримувати та належним чином виховувати дитину, оскільки ніде не працює, зловживає спиртними напоями, від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється, при цьому неповнолітня [PERSON] взагалі не відвідує школу. Представник прокуратури [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю (ас. ас. 21, 35, 38, 121). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги не визнав повністю, про що надав суду відповідну заяву (ас.122). Окрім того, відповідач, опитаний в судовому засіданні 11.12.2009 року, журнал якого є невідємною частиною даного судового засідання, позовні вимоги також не визнав, пояснивши, що дитина від нього не хоче нікуди йти, а тому має залишитися з ним , при цьому дитину він забрав з інтернату та через хворобу вона не може відвідувати звичайну школу, окрім того, лікувати дитину відповідач не в змозі, оскільки не має для цього необхідних документів та грошових коштів. Представник служби у справах дітей Юрївської райдержадміністрації [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечував (ас. ас.123, 124), при цьому опитаний в судовому засіданні 11.12.2009 року представник служби у справах дітей Юрївської райдержадміністрації [PERSON], журнал якого є невідємною частиною даного судового засідання, також проти позовних вимог не заперечував, пояснивши, що відповідач не виконує належним чином свої батьківські обовязки, оскільки не забезпечує дитині умов для здобуття освіти та не лікує останню. Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся відповідача по справі [PERSON] , представника служби у справах дітей [PERSON] та представника прокуратури [PERSON], на підставі наявних у справі письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін, проти чого представник органу опіки і піклування при Юрївській селищній раді [PERSON] не заперечувала в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача по справі [PERSON], вислухавши думку неповнолітньої [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини : - згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], яка долучена до матеріалів справи (ас. 3), неповнолітня [PERSON] народилася 29.09.1995 року, при цьому батьками останньої є батько [PERSON], мати [PERSON], від якої неповнолітня [PERSON] була відібрана без позбавлення батьківських прав та передана органу опіки та піклування Новгород - Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10.02.2009 року (ас. ас. 32, 33 ). Згідно протоколу № 48 засідання Чернігівської обласної ПМПК від 20.09.2002 року, копія якого долучена до матеріалів справи, рекомендовано перебування [PERSON] в школі для розумово відсталих дітей (ас. 90). Відповідно до направлення № 48/401 від 20.09.2002 року [PERSON], [INFO] обласним управлінням освіти Чернігівської облдержадміністрації була направлена до навчально - виховного закладу, а саме Березнянської допоміжної школи інтернату, при цьому згідно повідомлення обласної психоневрологічної лікарні № 887 від 07.05.2009 року, копія якого долучена до матеріалів справи (ас. 87) [PERSON], [INFO] , знаходилась на лікуванні в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні з 25.04.2009 року із діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно - вольовими розладами, епісиндром в анамнезі. В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями сторін по справі, що неповнолітня [PERSON] в червні 2009 року своїм батьком [PERSON] була забрана з притулку для неповнолітніх м. Чернігова для проживання разом з ним та з цього часу мешкає разом з батьком в смт. Юрївка Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, при цьому батьки також зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями сторін по справі, що відповідач по справі [PERSON] власного житла не має та разом з донькою проживає в домоволодінні, яке належить його матері [PERSON], при цьому останній ніде не працює, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, в районному центрі зайнятості на обліку не перебуває, вживає спиртні напої, за місцем проживання характеризується негативно. Неповнолітня [PERSON] , за час проживання з батьком , взагалі не відвідує будь-якого навчального закладу, при цьому через відсутність грошових коштів та медичних документів відповідач лікуванням дитини не займається. Дане також підтверджено в судовому засіданні наступними письмовими доказами: актом обстеження матеріально - побутових умов життя сімї [PERSON]А.(ас.7), характеристикою з місця проживання [PERSON]А.(ас. ас. 8, 82), довідкою Юрївської середньої загальноосвітньої школи № 74 від 18.12.2009 року (ас. 83), довідкою Юрївської селищної ради № 879 від 21.12.2009 року (ас. 91). Неповнолітня [PERSON] при заслуховуванні її думки суду пояснила, що дійсно до школи не ходить, так як не бажає туди ходити та й батько цього робити не змушує, при цьому вважала, що батька не треба позбавляти батьківських прав. При викладених вище обставинах, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, оскільки належним чином не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема не створює умов для отримання дитиною освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обовязками щодо забезпечення здобуття дитиною освіти, що відповідає її розумовому розвитку. Окрім того, відповідач нехтує своїми обовязками і щодо піклування про здоровя дитини. Так, відповідач, усвідомлюючи, що дитині необхідне лікування та медичне обстеження у звязку з встановленим діагнозом легка розумова відсталість з емоційно - вольовими розладами, епісиндром в анамнезі, не приймає жодних заходів щодо забезпечення дитині належного лікування та направлення останньої на навчання до освітнього закладу, рекомендованого для дитини, у звязку з даним діагнозом. Суд розцінює дане , як пряме порушення відповідачем своїх обовязків стосовно виховання дитини та створення дитині перешкод в одержані освіти, фізичного, розумового, духовного , морального і соціального розвитку. При цьому, при таких обставинах, суд знаходить , що проживання дитини з батьком загрожує не тільки її моральному та духовному розвитку, а й здоровю дитини. Орган опіки і піклування Юр"ївської селищної ради вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав , про що надав суду відповідний висновок (ас. 6). Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Згідно ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, повинна бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, при цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Неповнолітня [PERSON] в судовому засідання висловила думку про те, що її батька не потрібно позбавляти батьківських прав відносно неї. Однак, враховуючи, що відповідач , свідомо нехтуючи своїми обовязками по належному вихованню дитини не піклується про моральний та духовний розвиток дитини, її матеріальне забезпечення, здобуття нею освіти, при цьому ставе здоровя неповнолітньої дитини під загрозу, не проводячи медичні обстеження та лікування останньої , суд знаходить, що залишення дитини з батьком буде протирічити інтересам дитини та може призвести до незворотніх наслідків, оскільки таке ставлення до долі та здоровя дитини негативно впливає на формування та становлення особистості, призводить до викривлення моральних цінностей в свідомості дитини , загрожує погіршенням здоровю дитини. При викладених вище обставинах суд знаходить позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу його матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір останніх у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога у розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до ст. 248 СК України влаштування дитини до дитячого закладу не припиняє права дитини на аліменти. Відповідно до ст. ст. 243, 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. На підставі викладеного,

Outcome: approved