overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання його втратившим право на житло. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 1996 року їм на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці Студентська,7 в м.Балта Одеської області. За вище вказаною адресою був зареєстрований колишній співмешканець [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Після погіршення стосунків [PERSON] з відповідачем на протязі більш як шість місяців разом не проживає, сімейних відносин не підтримує, відповідач виїхав в с.Пужайкове Балтського району, де, за ствердженням позивача [PERSON], створив нову сімю і проживає по теперішній час. На пропозиції позивачів про зняття з реєстраційного обліку відповідач не реагує, з приводу чого позивачі змушені звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач до судового засідання двічі не зявився, хоча про дні, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачів, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач більше шести місяців не проживає в будинку, розташованому по вул.Студентська,7 в м.Балта Одеської області, і який на праві приватної власності належить позивачам, що позбавляє його права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 січня 1977 року відділом РАЦС по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 2. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що їх сімейно-шлюбні відносини припинені з січня 2007 року, в виду наявною несумісністю характерів, із-за чого в сімї постійно виникали сварки, у звязку з чим вважає, що їх з відповідачкою подальше , спільне життя і збереження шлюбу неможливе на примирення сторони не згодні, вважають, j що сімя розпалася остаточно та не може бути поновлена. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідачка позов визнала. Суд, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15.01.1977 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. їх сімейно-шлюбні відносини припинені з січня 2007 року, в виду наявною несумісністю характерів, із-за чого в сімї постійно виникали сварки, у звязку з чим вважає, що їх з відповідачкою подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе на примирення сторони не згодні, вважають, що сімя розпалася остаточно та не може бути поновлена. Спора про поділ майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивачка в своїй заяві посилається на те, що 28 листопада 2002 року помер її брат [PERSON], який проживав у [INFO]. Після смерті брата відкрилася спадщина за законом, оскільки за життя спадкодавець заповіту не залишив. Будучи єдиною спадкоємицею другої черги після смерті брата вона фактично прийняла спадщину, оскільки здійснювала догляд за квартирою, оплачувала всі комунальні послуги. Однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулася, а так як на день смерті спадкодавця не проживала разом із ним та не була зареєстрована у його квартирі, то не може оформити на себе спадкове майно. Окрім неї спадкоємців по закону більше немає, а тому просить суд взявши до уваги подані докази визнати її власницею квартири № 1, що знаходиться по вул. Шкрумеляка, 11 -а в м. Коломиї Івано-Франіквської області, загальною вартістю, згідно даних Коломийського МБТІ від 28 грудня 2009 року - 9235 грн. Відповідач у судове засідання свого передставника не направив, проте подав заяву в якій просить справу слухати без їх участі, на задоволенні позову не заперечує. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, суд вважає позовні вимоги належно обгрунтованими та підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як видно із досліджених письмових та усних доказів квартира [ADDRESS] належала на праві власності згідно договору купівлі-продажу [PERSON], брату [PERSON]. За життя [PERSON] проживав сам у спірній квартирі. 28 листопада 2002 року [PERSON] помер і відкрилася спадщина за законом, оскільки останній заповіту не залишив. Єдиним його спадкоємцем за законом, другої черги, являється сестра [PERSON], позивачка по справі, яка фактично прийняла спадщину, так як здійснювала догляд за спірною квартирою і оплачувала всі комунальні платежі, що вбачається із довідки КПЕЖ від 20 жовтня 2009 року про відсутність заборгованості по квартплаті. Беручи до уваги те, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, суд рахує достатньо обгрунтованими посилання позивачки на підстави пропуску строку звернення до нотаріуса по причині проживання в іншому адміністративному районі та вважає за можливе визнати за нею право власності на квартиру брата. На підставі наведеного та ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на новостворене майно. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що їй належить на праві приватної власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. На прилеглій території біля будинку вона побудувала гараж, проте право власності на нього не оформила. Вартість гаража складає 2 789 грн.. У зв'язку з тим, що будівництво гаража було завершено, просила суд визнати за нею право власності на новостворене майно гараж В (цегла) п/г, погріб (цегла) -п/г, розташований за адресою: [ADDRESS]. У попереднє судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, до початку розгляду справи надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнала (а.с.8,9). Відповідно до вимог ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. На прилеглій території біля будинку позивач побудувала гараж, проте право власності на нього не оформила. Вартість гаража складає 2 789 грн. (а.с.З). Відповідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене майно ... виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч.І ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на новостворене майно обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем в повному обсязі і вона не просить суд їх компенсувати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Купищанської сільської ради Коростенського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 12 грудня 1991 року в с. Велень Коростенського району Житомирської області, помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 8 з надвірними будівлями, що розташований по вулиці Польовій у с. Велень Коростенського району Житомирської області. Спадкоємницею являється лише вона, оскільки інших спадкоємців за законом та за заповітом не має. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, однак у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася із заявою в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла її. Крім того, позивачка користувалася будинком та обробляла земельну ділянку після смерті свого батька. Тому, вона змушена була звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка не зявилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та просить дану справу розглянути без її участі. Представник відповідача територіальної громади в особі Купищанської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову і просить дану справу розглянути без його участі. Проаналізувавши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві [PERSON] посилається на те, що перебуває в зареєстрованиому шлюбі з [PERSON] з 29 липня 2007 року від якого у них народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться разом з позивачкою та знаходиться на і"ї утриманні. Відповідач являється батьком дитини, записаний таким у свідоцтві про її народження, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює в Шепетівському підприємстві теплових мереж. Тому, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, підтвердила зазначені в І позовній заяві обставини. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їхнього батька; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Як встановлено в суді, сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 092587, виданим відділом РАЦСу Шепетівського міськрайонного управління юстиції 9.10.2008 року. Як вбачається із довідки КП «Житлосервіс» виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 12.01.2010 року [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю - [PERSON], [INFO] в [ADDRESS]. Відповідач, який є батьком дитини матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, так як працює та отримує стабільний заробіток. Тому, виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191, 199 - 201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, крім того між ними постійно виникали конфлікти та сварки, які іноді переростали у бійки, а тому просить шлюб розірвати, а дочку їй залишити на виховання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.2006 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину- дочку [PERSON] [INFO]. Втративши почуття любові та взаємоповаги між сторонами склалися неприязні стосунки і з січня 2009 року вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, ведення спільного господарства, бютжету, проживають окремо. Проти примирення сторони категорично заперечують. А тому, суд знаходить, що розлад в сімї носить стійкий характер і збереження її стало неможливим. Дитину слід залишити на виховання [PERSON] При таких обставинах суд вважає, що зберігати даний шлюб недоцільно і його слід розірвати. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу позивачку від сплати судового збору звільнити , а витрати покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради, інспекції ДАБК в Черкаській області про визнання права власності на самочинно збудоване майно посилаючись на те, що йому згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Уманською державною нотаріальною конторою 03 березня 2006 року за № 2-507 та згідно технічного паспорту належить квартира [ADDRESS]. Зважаючи на те, що дана квартира знаходиться на першому поверсі, то ще попередній її власник - покійний батько позивача [PERSON], для зручності користуванні та поліпшення житловий умов у 2004 році побудував житлову добудову з підвалом «А-1», розміром 6.22x7.75(м) та веранду «а- 1», розміром 3.50х9.20(м), а вже після отримання спадщини позивач побудував ще житловий будинок «Ж», розміром 10.02х9.42(м), який у зв'язку з землерозподілом по вулиці Пушкіна, 1/20 вважається розташованим на земельній ділянці по вулиці Садовій, 20-6 міста Умані Черкаської області, яка також на праві приватної власності належить позивачу. Дані споруди були побудовані на приватизованій земельній ділянці, але без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої у встановленому порядку проектної документації, що і вважається самочинним будівництвом. На даний час у позивача виникла необхідність узаконити вищезгадані споруди, але зробити це можливо лише при зверненні з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, дав пояснення аналогічні вищевикладеним та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] - завідуючий юридичним відділом Уманської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення пояснивши, що дані споруди зведені приватизованій земельній ділянці та не порушують нічиїх прав та інтересів. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач на приватизованій земельній ділянці, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 15 жовтня 2009 року Уманською міською радою, побудував споруди, які відносяться до належної йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Уманською державною нотаріальною конторою 03 березня 2006 року за № 2-507[ADDRESS], розташованої по вулиці Пушкіна, 1/20 міста Умані Черкаської області без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої у встановленому порядку проектної документації. Зважаючи на те, що дані споруди відповідають діючим будівельним нормам, санітарним та пожежним стандартам, сусіди по квартирах не мають ніяких претензій до позивача, адже споруди не порушують їхніх прав та інтересів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Представник позивача 18.11.2009 року звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в судовому засіданні зазначив, що 30.09.2007 року з відповідачем був укладений Кредитний договір, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 0,1% річних в строк до 15 числа наступного за датою виникнення заборгованості по кредиту та 29,9% річних після 15 числа. Згідно до договору ВАТ «[PERSON] Аваль» надавав відповідачу 2600 грн., строком на 24 місяці, які знаходились на відкритому позивачем картковому рахунку. Відповідачка, згідно договору, зобовязувалася щомісяця погашати отриманий кредит та відсотки по ньому, починаючи з 30.09.2007 року та з остаточною виплатою заборгованості 01.10.2009 р. Однак своїх обовязків [PERSON] не виконує, у звязку з чим у неї станом на 05.11.2009р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 2981,04 грн. У звязку з тим що відповідач ухиляється від сплати відсотків по кредиту та овердрафтної заборгованості на умовах визначених договором,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 29 грудня 1991 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Берегометської селищної ради Вижницького району, актовий запис № 93. В шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з ним. Посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що у них різні характери та погляди на життя, через що постійно безпричинно виникали сварки та скандали. В 2002 році відповідачка виїхала за кордон на заробітки і вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, в адресованій суду заяві заявлений позов визнала і просила суд справу розглянути у її відсутності. Суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з 2002 року, спільного бюджету не мають та господарства не ведуть. Відповідачка виїхала на постійне місце проживання в Італію. Виходячи з наведеного, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112,114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 25 листопада 1989 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Вижницькому районному відділі ЗАГСУ Чернівецької області, актовий запис № 55. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вони зрозуміли, що одружившись, допустили помилку, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, тому припинили шлюбні стосунки. Зазначала, що в них з відповідачем немає спільних інтересів та уподобань, їх практично нічого не поєднує, так як вони є різними людьми, з різними поглядами на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, не надає матеріальної допомоги на утримання сім»ї, допускає факти подружньої невірності. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, в адресованій суду телефонограмі позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутності, так як вона знаходиться за межами країни, тому не може з»явитися в судове засідання. Крім того, пояснила, що з відповідачем не проживає на протязі 10 років, спільного господарства не ведуть та бюджету не мають. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з 2000 року, спільного бюджету не мають та господарства не ведуть. Позивачка виїхала на постійне місце проживання в Грецію. Виходячи з наведеного, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112,114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилався на те, що 07.09.2007 року з відповідачем був укладений кредитний договір № 1608/0907\\50-442 , відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 2\~000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 07.09.2008 року . Позичальник не виконує умови договору , має заборгованість за кредитом у сумі 1120 грн. 90 коп., які просив стягнути з відповідача на користь банку, а також витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 07.09.2007 року з відповідачем був укладений кредитний договір № 1608/0907\\50-442 , відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 2\~000 грн. з терміном користування кредитними коштами по 07.09.2008 року . Відповідач отримав вказані кошти готівкою, що підтверджується матеріалами справи та його поясненнями. Дія кредитного договору на час розгляду справи закінчилась, але відповідач не повністю сплатив кредит, має заборгованість у сумі 1120 грн. 90 коп., яка підлягає стягненню з нього на користь позивача, а також підлягають стягненню витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вказала, що перебувала в юридичному шлюбі з [PERSON], який було розірвано 21 квітня 2005 року. Від даного шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається в Ніжинському державному університеті імені [PERSON] в м.Ніжин на 1 курсі денної форми навчання. Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на навчання дитини . позивачка просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на допомогу на навчання в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку ( доходу). В ході попереднього розгляду цієї справи в порядку ст. 130 ЦГІК України спір в даній справі було врегульовано, а саме, позивачка змінила позовні вимоги та просить суд стягнути 1/4 частини всіх видів його заробітку на навчання доньки, а відповідач заявив суду про визнання ним позовних вимог , за яким вважає необхідним в цій стадії процесу винести рішення суду не призначаючи даної справи до судового розгляду. Заслухавши пояснення позивачки, проаналізувавши інші матеріали справи суд вважає необхідним задовольнити позов, на підставі ст..199 СК України, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і зв'язку з цим потребує допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцять трьох років і відповідач в спромозі виплачувати в користь позивачки аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) на навчання дочки. При цьому, суд враховує скрутний матеріальний стан позивачки, яка одна виховує доньку і має незначну заробітну плату. Відповідно до ст..4 Закону України «Про державне мито» та ст..82 ч.З ЦГІК України звільнити від сплати судового збору відповідача [PERSON], який являється інвалідом 2 групи. На підставі наведеного, ст.ст. 198-200 СК України,

Outcome: approved