Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

09.03.2010 року вищевказані позивачі звернулися з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, третьої особи - Головного Управління Державного Казначейства в Луганській області, в якому зазначили, що вони мають правовий статус „дитини війни, відповідачем їм не доплачувалося підвищення до пенсії на протязі 01.01.2009 - 31.12.2009 року , передбачене ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , тому вони просять суд визнати бездіяльність відповідача незаконною та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їм щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% прожиткового мінімуму за весь рік у розмірі 1225,20 гривень, виходячи з того, що за 10 місяців 2009 року прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність, мав враховуватися в сумі по 498 гривень щомісячно, а з 01.11.2009року по 31.12.2009 року по 573 гривні; Позивачі звернулися з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, посилався на те, що підтримує свої подані письмові заперечення в повному обсязі, просить суд відмовити в задоволенні позовів, мотивуючи свої доводи відсутністю законодавчого врегулювання цього питання та про застосування у 2009 році при виплаті пенсій дітям війни розміру підвищення до пенсій в сумах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» і фактичне отримання позивачами доплати до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму доходів громадян на підставі вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України в розмірі 49,80 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нараховані суми пенсій, не затребувані пенсіонерами своєчасно, виплачуються за минулий час не більше як за З роки перед зверненням за одержанням пенсії; суми пенсій, не одержані своєчасно з в органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеже будь-яким строком. Згідно зі ст. З Закону України „Про соціальний захист дітей війни чітко окреслен що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть б\\ обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами. До того ж, стаття 11 визначає, що посадові особи і громадяни, винні в порушеї законодавства про соціальний захист дітей війни, несуть відповідальність згідно з законом. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принц верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Окрім того, п. Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачає у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачам 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний Фонд України, та який діє через свої місцеві органи, відповідач не вчинив жодної дії для нарахування коштів та їх повної виплату дітям війни, за таких обставин суд вважає, що відповідач у 2009 році не виконав своїх повноважень без поважних причин. Тому посилання на відсутність законодавчого врегулювання цього питання є безпідставним . Судом встановлено, що позивачі за цією справою є діти війни, що підтверджується пенсійними посвідченнями № 110213, 487228, 106098, 107317, 113715, 113859, 113590, 104885, 450150, та яким не в повному обсязі нараховано та сплачено соціальну допомогу як дітям війни (їм за даними заперечень щомісячно сплачувалось по 49,80 гривень за 2009 рік). За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, щодо не нарахування та невиплати позивачам підвищення до пенсії, як дітям війни у визначеному законом розмірі, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки зазначена бездіяльність порушує права та інтереси позивачів. Статтею 71 Закону «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, дія вищевказаної статті не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат залежить від розмірів прожиткового мінімуму, встановленого згідно із законом «Про соціальний захист дітей війни», тобто від мінімальної пенсії за віком. Відповідно до Закону України № 1646 від 20 жовтня 2009 року «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» введені з 04 листопада 2009 року (тобто з дня опублікування в законодавчо визначених державних офіційних виданнях) нові розміри прожиткового мінімуму, який для осіб, які втратили працездатність, законодавчо визначений з 04 листопада 2009 року - 573 гривні. Згідно із законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» та Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-У1 «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» (який набрав чинності з 04.11.2009 року) прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: а саме з 1 січня - 498 гривень (20%-99,60*10 місяців=996) по 03 листопада включно (за 3 дні - не отримано 20% прожиткового мінімуму з суми 498 гривень (498: 30днів=16,60:100*10=1,66грн. в день) з них сплачено за 3 дні 49,80:30=1,66*3=4,98) не сплачено 1,66*3*2=9,96 гривень (з 4 листопада 2009 року-573 (з 04.11.2009року 573:30*3=57,30;573-57,30=515,70 (515,70: 27=19,10:100*30=5.73*27=154,71- 44,82(49,80-4,98)109,89 з 01 грудня 573 гривні прожитковий мінімум, з якого сплачено по 49,80 гривень (або 20%- це 573:100*30=171,90-49,80=122,10). За цим розрахунком, позивачам за 2009 рік не доплачено відповідачем соціальна допомога у розмірі по 1237,95 гривень (996+9,96+109,89+122,10=1237,95), вийшовши за межі позовних вимог з метою повного захисту порушених прав позивачів у справі та з вимог ст.257,261 та 267 ч.З ЦК України. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, здійснені позивачами, присуджуються їм відповідно до задоволених вимог.

Outcome: approved