Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-21 00:00:00

У серпні 2007 р. позивач [PERSON]. звернувся до суду до відповідача [PERSON] з позовом про поновлення порушеного права землекористування, вказавши наступне. Він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS]. Його сусід, відповідач[PERSON]., якому належить житловий будинок [ADDRESS], самочинно збудував гараж на земельній ділянці, де розташований його будинок. Вважаючи, що його право, як землекористувача, порушено, позивач просить суд поновити це право, зобов»язавши відповідача знести самочинно збудований гараж. В ході судового розгляду позивачем були доповнені позовні вимоги, відповідно з якими він просить суд зобов»язати відповідача знести частину самочинно збудованого гаража, яка знаходиться на його земельній ділянці, встановити межу землекористування між ним та відповідачем згідно з висновком судово-технічної експертизи та стягнути з [PERSON] понесені судові витрати на загальну суму 3373-88 грн. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги . Представник відповідача позов не визнав, вважаючи його безпідставним. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 26 грудня 2005 р. приватним нотаріусом Куп»янського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л. В. за р. № 1352, позивач [PERSON]. є власником жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS](а. с. 93-94). Право власності позивача зареєстровано Куп»янським бюро технічної інвентаризації 16 лютого 2006 р., номер запису 6581 в книзі 41 (а. с. 95). Відповідач[PERSON]. є власником Ѕ частини домоволодіння по[ADDRESS] згідно договору дарування, посвідченого 17 лютого 1993 р. державним нотаріусом Куп»янської державної нотаріальної контори Харківської області за р. № 2-435, та зареєстрованого 2 березня 1993 р. Куп»янським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 40 під № 6435 (а. с. 101-102). У відповідності з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об»єкти, які підлягають приватизації. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частиною 1 ст. 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Крім цього, частина 1 ст. 125 ЗК України передбачає, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Судом встановлено, що ні позивач, ні відповідач не мають правовстановлюючих документів з зазначенням розміру земельних ділянок, а тому в задоволенні позову[PERSON]. необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed