Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання, в котрій зазначив, що 12 травня 2007 року між ним та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики, який був посвідчений приватним нотаріусом м. Києва та зареєстрований за № 1212. Відповідно до п. 1 Договору відповідач отримав від позивача 40 500 гривень та зобов'язувався повернути гроші у термін до 26 травня 2007 року. Після закінчення вказаного терміну, визначеного договором, позивач звернувся до [PERSON]. з проханням повернути борг, проте останній ніяк не зреагував. В подальшому позивач звертався з листом через нотаріуса. На даний час відповідач під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання, мотивуючи тим, що він не має грошей. Таким чином загальна сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми складає 53 812,35 гривень, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь борг з урахуванням встановленого індексу інфляції і три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 53 812, 35 гривень, стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення та понесені витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 2500 гривень. 2 В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Так, в судовому засіданні з пояснень позивача та представника позивача, з копії паспорту позивача (а.с.6), з копії договору безпроцентної позики (а.с.7), з розрахунків індексів інфляції (а.с.8), з копії свідоцтва про одруження та народження позивача (а.с.9,10), з копії поштового повідомлення (а.с.11), з копії квитанцій (а.с.12-13, 15), з листа Яготинського БТІ від 26.11.08 року (а.с.35) встановлено, що 12 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, який був посвідчений приватним нотаріусом м. Києва та зареєстрований за № 1212. Відповідно до п. 1 Договору відповідач отримав від позивача 40 500 гривень та зобов'язувався повернути гроші у термін до 26 травня 2007 року. Проте, до даного часу відповідач не повернув вказану суму та відмовляється це зробити, мотивуючи відсутністю у нього коштів. Загальна сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми складає 53 812,35 гривень. В силу ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня 3 пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON]. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції і три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення в розмірі 53 812 гривень 35 коп. підлягають до задоволення, а вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки умови договору не передбачають стягнення моральної шкоди, тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial