overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач КП «Компанія «Вода Донбасу» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за користування водою і витоками. В обґрунтування позову вказав, що відповідач мешкає в квартирі № 36 будинку № 28 на м-ні «Молодіжний» в м. Димитров Донецької області, основним наймачем якої є [PERSON] Відповідач користується всіма комунальними послугами, зокрема водою та каналізацією, проте з 01.01.2007 р. по 01.01.2010 р. плату за водопостачання та водовідведення відповідач позивачу не сплачує, в звязку з чим за вказаний період за ним утворилася заборгованість, яка становить 1188.11 грн. Оскільки, незважаючи на попередження, відповідач не бажає відшкодувати заборгованість в добровільному порядку, позивач просить суд стягнути з нього вказану суму. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і не має необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не з'явилися. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач в період з 01.01.2007 р. по 01.01.2010 року був зареєстрований в квартирі № 36 будинку № 28 на м-ні «Молодіжний» в м. Димитров Донецької області. Квартира не приватизована (а.с. 4, 6). Згідно ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими передбачені розрахунки для встановлення оплати послуг, плата за надання цих послуг повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за спожиту відповідачем воду за період з 01.01.2007 р. по 01.01.2010 р. складає 1188.11 грн. (а.с. 7). Оскільки доказів про ненадання або неналежне надання послуг позивачем судом не встановлено, суд вважає, що відповідач в односторонньому порядку порушив умови договору найму житлового приміщення і сума заборгованості за спожиту воду та водовідведення повинна бути стягнена з нього на користь позивача. Судом встановлено, що рішенням Димитровської міської Ради від 23.12.2009 року позивач звільнений від сплати судового збору, що зараховується в місцевий бюджет, тому відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач КП «Компанія «Вода Донбасу» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за користування водою і витоками. В обґрунтування позову вказав, що відповідачі мешкають в квартирі № 44 будинку № 22 на м-ні «Східний» в м. Димитров Донецької області, основним наймачем якої [PERSON] Відповідачі користуються всіма комунальними послугами, зокрема водою та каналізацією, проте з 01.01.2007 р. по 01.01.2010 р. плату за водопостачання та водовідведення відповідачі позивачу не сплачують, в звязку з чим за вказаний період за ними утворилася заборгованість, яка становить 1848.88 грн. Оскільки, незважаючи на попередження, відповідачі не бажають відшкодувати заборгованість в добровільному порядку, позивач просить суд стягнути з них вказану суму солідарно. Крім того, просить суд стягнути з відповідачів на його користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і не має необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не з'явилися. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі в період з 01.01.2007 р. по 01.01.2010 року були зареєстровані в квартирі № 44 будинку № 22 на м-ні «Східний» в м. Димитров Донецької області. Квартира не приватизована (а.с. 4, 6). Згідно ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими передбачені розрахунки для встановлення оплати послуг, плата за надання цих послуг повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за спожиту відповідачами воду за період з 01.01.2007 р. по 01.01.2010 р. складає 1848.88 грн. (а.с. 7). Оскільки доказів про ненадання або неналежне надання послуг позивачем судом не встановлено, суд вважає, що відповідачі в односторонньому порядку порушили умови договору найму житлового приміщення і сума заборгованості за спожиту воду та водовідведення повинна бути стягнена з них солідарно на користь позивача. Судом встановлено, що рішенням Димитровської міської Ради від 23.12.2009 року позивач звільнений від сплати судового збору, що зараховується в місцевий бюджет, тому відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 51 грн. підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заробітної плати, в позовній заяві вказав, що з 15.04.2003р. по 02.11.2009р. він працював у відповідача електровантажником, що підтверджується копією трудової книжки. Починаючи з 01.04.2009р. він не отримував заробітну плату і заборгованість на його користь складає згідно довідки 4249,92грн. Вважає, що адміністрація порушила строки розрахунку з ним при звільненні, тому повинна сплатити йому заборгованість в сумі 4249,92грн. та моральну шкоду в сумі 4000грн., допустивши негайне виконання. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Представник відповідача заперечень проти позову не надав, у судове засідання його представник не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, тому суд, у відповідності до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Розглянувши матеріали справи, враховуючі пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: позивач був звільнений за власним бажанням згідно його заяви наказом від 02.11.2009р., про що свідчить наказ підприємства №316-к від 02.11.2009р. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. відповідач повинен був призвести розрахунок з позивачем не пізніше наступного дня. Однак відповідач свої обовязки належним чином не виконав, заборгованість по заробітній платі не виплатив, згідно довідки відповідача №230/ЮВ-103 від 30.11.2009р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 4249,92грн. Решту вимог позивача, суд вважає не доведеною, оскільки позивачем не надано жодних доказів з приводу спричинення йому моральної шкоди, а заявлений розмір 4000грн. є надмірним, та не відповідає вимогам чинного законодавства про працю. Позивач не заперечував, що звільнення відбулося за його власним бажанням поновлюватися на роботі він не бажає, просить сплатити йому зароблені кошти. Суд вважає, що позивачем не надано доказів, передбачених КЗпП України, на решту його вимог, тому в їх задоволені необхідно частково відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 01 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Львова, актовий запис № 64, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружнє життя із відповідачем у них не склалося, вони виявились людьми із різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки, відповідач тривалий час принижував її честь та гідність, що в основному супроводжувалось постійною лайкою на її адресу, неодноразовим нанесенням їй тілесних ушкоджень з боку відповідача, постійно тривали сварки, скандали, які носили стійкий характер. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також вказала, що вона та відповідач хоча проживають разом, однак не ведуть спільне домашнє господарство, останніх шість місяців подружніх стосунків не підгримують, вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони хоча проживають разом, однак не ведуть спільне домашнє господарство, останніх шість місяців подружніх стосунків не підтримують. Позивач ствердив в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач 10 березня 2010 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В заяві зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.12.2008 року. Від подружнього життя народилася донька: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. На даний час відповідач проживаючи окремо від сімї, добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітної плати щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 06.12.2008 р. перебувають у шлюбі. В період подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Встановлено, що відповідач проживає від сімї окремо та добровільно не надає допомоги позивачу. Відповідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не виконує своїх обовязків по утриманню дитини, не надає позивачу допомоги на її утримання. Позивач із-за відсутності домовленості з відповідачем, який працює, має регулярний дохід заробляючи гроші на прожиття, вимагає такої допомоги на дитину від відповідача за рішенням суду в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісяця. За таких умов, з урахуванням обставин викладених в ст. 182 СК України, а саме матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки. В силу ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 10.03.2010 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

03.09.2009 року представник КС «Ольвія» звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про розірвання кредитного договору і стягнення заборгованості, вказуючи на те, що 03.09.2008 року між КС «Ольвія» та [PERSON] Павловичеми було укладено договір № 161/08 про надання кредиту у сумі 3300,00 грн. під 50% річних, відповідно він зобовязувався в дванадцятимісячний термін виплатити суму кредиту та передбачені відсотки за кредитом. Відповідно до Договору поруки від 03.09.08 р. [PERSON] виступила поручителем [PERSON] та відповідно до Договору поруки взяла на себе обовязок відповідати по зобовязанням Позичальника відповідно до Кредитного договору № 161/08. Умови за зобовязання Кредитного Договору не виконуються, так як Відповідач не сплатив кошти по кредиту та відсотках за користування кредиту. Відповідач, взявши на себе обовязки відповідно до Кредитного Договору № 161/08, їх не виконує та не здійснює жодних дій, які б були направлені на вирішення проблемної ситуації, яка склалася, та на усунення істотних порушень умов договору з боку Відповідача, що відповідно до ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України є підставою для розірвання договору за рішенням суду. Станом на 28.02.2010 р. борг становить 1728 грн.08 коп. : з них 1578,84 грн. по кредиту та по процентах 149 грн. 24 коп., тому, посилаючись на вищевикладене, позивач змушений звернутися в суд з заявою про задоволення позову. В судовому засіданні представник позивача просив також стягнути з відповідачів витрати по сплаті державного мита в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Як випливає з копії кредитного договору № № 161/08 від 03.09.2008 року КС «Ольвія» погодили свої умови з [PERSON] Павловичеми та [PERSON], яка виступає поручителем останнього, згідно умов договору, КС «Ольвія» надає [PERSON] кредит на суму 3300,00 грн., з подальшою сплатою процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 50 % річних, на строк 12 місяців, а саме 03.09.2008 року по 03.09.2009 року, а [PERSON] зобовязується погасити кредит шляхом внесення щомісячних безготівкових платежів або готівки, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту зі сплатою відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Також судом встановлено, що [PERSON] порушує свої зобов'язання по погашенню заборгованості, в зв'язку з чим станом на 28.02.2010 р. борг становить 1728 грн.08 коп. : з них 1578,84 грн. по кредиту та по процентах 149 грн. 24 коп. Відповідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк, а згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як випливає із ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідачів судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування якого вказує на те, що відповідачка проявляє до нього неповагу, вчиняє сварки, більше року проживають окремо, подружні стосунки між ними припинені. Вважає, що при таких обставинах шлюб зберегти не можливо. В судове засідання сторони не з'явилися. Із поданих ними заяв слідує, що вони просять шлюб розірвати та винести рішення у їх відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 травня 2003 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідачка припинили подружні стосунки, тривалий час проживають окремо, примиритись та зберегти шлюб не бажають. Відповідно до вимог ст.105 ч.З СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бузи пред'явлений одним із подружжя. Згідно З 4.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, тому такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заробітної плати, в позовній заяві вказав, що з 24.10.1997р. по 02.11.2009р. він працював у відповідача єлектромонтером, що підтверджується копією трудової книжки. Починаючи з 01.04.2009р. він не отримував заробітну плату і заборгованість на його користь складає згідно довідки 8264,88грн. Вважає, що адміністрація порушила строки розрахунку з ним при звільненні, тому повинна сплатити йому заборгованість в сумі 8264,88грн. та моральну шкоду в сумі 8000грн., допустивши негайне виконання. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Представник відповідача заперечень проти позову не надав, у судове засідання його представник не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, тому суд, у відповідності до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Розглянувши матеріали справи, враховуючі пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: позивач був звільнений за власним бажанням згідно його заяви наказом від 02.11.2009р., про що свідчить наказ підприємства №314-к від 02.11.2009р. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. відповідач повинен був призвести розрахунок з позивачем не пізніше наступного дня. Однак відповідач свої обовязки належним чином не виконав, заборгованість по заробітній платі не виплатив, згідно довідки відповідача №218/ЮВ-103 від 30.11.2009р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 8264,88грн. Решту вимог позивача, суд вважає не доведеною, оскільки позивачем не надано жодних доказів з приводу спричинення йому моральної шкоди, а заявлений розмір 8000грн. є надмірним, та не відповідає вимогам чинного законодавства про працю. Позивач не заперечував, що звільнення відбулося за його власним бажанням поновлюватися на роботі він не бажає, просить сплатити йому зароблені кошти. Суд вважає, що позивачем не надано доказів, передбачених КЗпП України, на решту його вимог, тому в їх задоволені необхідно частково відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

що Олександрійське комунальне підприємство Теплокомуненерго звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 4081 грн. 95 коп. Вимоги мотивують тим, що відповідач проживає у [INFO] і отримує послуги з теплопостачання. За надані послуги не розраховується, в звязку з чим, станом на 01.01.2010 року, утворилась заборгованість у сумі 4081 грн. 95 коп., яку вони і просять стягнути. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений. 31згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, виходячи з наявних у справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач отримує послуги з теплопостачання, між ним і позивачем склалися правовідносини з приводу надання цих послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок. Сума боргу підтверджується відповідним рахунком і станом на 01.01.2010 року складає 4081 грн. 95 коп. Плата за теплову енергію стягується у відповідності до тарифів і в порядку, передбаченому п. 18 Постанови КМ України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищезазначених послуг», де зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. В п.20 даної Постанови вказано, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Споживач, відповідно до ч. З п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІУ зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Квартира є власністю відповідача і він повинен нести відповідальність за зобовязання повязані з майном. Дані відносини регулюються ст. 319, 322 ЦК України. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи на суму 30 грн.

Outcome: approved