Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у сумі 130000,00 грн. При цьому позивач вказує, що працюючи фельдшером в Комунальній установі „Одеська міська станція швидкої медичної допомоги отримала виробничу травму, в зв*язку з чим медико-соціальна експертна комісія 20.09.2005р. встановила їй втрату професійної працездатності у розмірі 25 %. При подальших обстеженнях в МСЕК 19.09.2006р. їй була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25%, 30.10.2007р. МСЕК встановила третю групу інвалідності та 30% втрати професійної працездатності. З 28.10.2008 року позивач має третю групу інвалідності та 40% втрати професійної працездатності. Позивач посилаючись на ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105- XIV із змінами, внесеними згідно з Законом № 2664-ІV від 16.06.2005р., вважає, що на відповідача покладено обовязок відшкодувати моральну шкоду потерпілому, тому просила суд стягнути моральну шкоду у сумі 130000, грн. з відповідача на підставі Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004р. № 1- рп/2004р. та п.3 ст.34 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". У звязку з отриманою травмою позивачка понесла моральні страждання, відповідач не визнає вимог, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача\~-\~Відділення виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~від нещасних\~випадків на\~виробництві та\~професійних захворювань\~України в\~Приморському районі\~м.\~Одеси,\~позовні вимоги\~не визнала,\~заперечувала проти\~задоволення позову,\~посилаючись на\~те,\~що нещасний\~випадок стався\~з вини\~позивачки,\~в наслідок\~порушення ст.\~14\~Закону України\~«Про охорону\~праці».\~Крім того,\~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~Закону України\~"Про\~загальнообов'язкове\~державне соціальне\~страхування від\~нещасного випадку\~на виробництві\~та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007р. з 20.03.2007р. з Закону виключено поняття відшкодування моральної шкоди, тому відсутні правові підстави для відшкодування позивачці моральної шкоди. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] працюючи фельдшером в Комунальній установі „Одеська міська станція швидкої медичної допомоги отримала виробничу травму, що підтверджується Актом № 1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 03.02.2005р. /а.с.3/. Медико-соціальна експертна комісія 20.09.2005р. встановила [PERSON] втрату професійної працездатності у розмірі 25 %. З 19.09.2006р. МСЕК встановила [PERSON] втрату професійної працездатності у розмірі 25%, 30.10.2007р. МСЕК встановила [PERSON] третю групу інвалідності та 30% втрати професійної працездатності. З 28.10.2008р. позивачка визнана інвалідом третьої групи з 40 % втрати професійної працездатності. Доводи представника відповідача стосовно того, що з 20.03.2007р. з Закону виключено поняття відшкодування моральної шкоди та відсутні правові підстави для відшкодування позивачці моральної шкоди спростовуються дослідженими у судовому засіданні Актом № 1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 03.02.2005р. та випискою з акту огляду у МСЕК від 20.09.2005р. Право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло на дату встановлення МСЕК втрати професійної працездатності, тобто з 20.09.2005р. На той час діяв Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23 вересня 1999 року № 1105- XIV із змінами, внесеними згідно із Законом № 2664-IV від 16.06.2005р. Частиною 3 ст. 34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності встановлено, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну (немайнову) шкоду визначається в судовому порядку. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від будь-яких інших страхових виплат. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004р. № 1- рп/2004р. - В аспекті конституційного звернення положення частини третьої статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" треба розуміти, як визначення порядку, процедури та розмірів відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди, заподіяної умовами виробництва, в окремому випадку - лише у разі відсутності втрати потерпілим професійної працездатності. Зазначене положення не виключає обов'язку Фонду відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, в інших випадках, коли здійснення права застрахованих на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної умовами виробництва, має забезпечуватися Фондом на підставі статей 1, 5, 6, 13, 21 та частини третьої статті 28 цього Закону всім потерпілим, у тому числі в разі тимчасової, стійкої часткової чи повної втрати професійної працездатності. Визначаючи суму відшкодування моральної шкоди, суд виходить з розміру позовних вимог, ступеню перенесених моральних страждань, ступеню порушення життєвих звязків, характеру додаткових зусиль для організації життя, вини позивачки у даному нещасному випадку. За таких обставин, суд вважає що вимоги [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі м. Одеси про стягнення моральної шкоди частково обґрунтовані та доведені, тому підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial