overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

В серпні 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2096,70 грн., посилаючись на те, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] , не сплачує в повному обсязі вартість наданих позивачем послуг в зв`язку з чим станом на 01.08.2009 року заборгованість склала 2096,70 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачував, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутись до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2096,70 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підставах ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено факт невиконання зобов`язань щодо сплати за житлово-комунальні послуги, наданих позивачем, в порушення ст. 64 ЖК України. Крім того, ст. 526 ЦК України зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51грн, в зв`язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 29.01,2009р. №32/11 позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

У вересні 2009 року позивач звернувся в суд з позовом, уточнивши який просив стягнути з відповідача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 274,51 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 07 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4 Статуту є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №010/08-112/33115, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 10 000 грн. строком на 24 місяці, тобто до 07 березня 2008 року з відсотковою ставкою 10 % річних. Проте відповідач [PERSON] , порушуючи взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не виконувала їх належним чином, в зв`язку з чим 26 лютого 2010 року заборгованість за кредитним договором склала 5 274,51 грн. В зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, представник позивача просила в судовому засіданні стягнути цю суму в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову з урахуванням зменшення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір №010/08-112/33115 строком на 24 місяці, тобто до 07 березня 2008 року, згідно якому відповідач зобов`язалась до цього терміну повернути кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою 10 % річних за користування ним (а.с.4). В зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе кредитних зобов`язань станом 26 лютого 2010 року заборгованість за кредитним договором склала 5 274,51 грн., з яких4 494,76 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 779,75 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг та проценти за користування кредитом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також обов`язок про відшкодуванню витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивач наполягав на стягненні з відповідачки 447 грн. 84 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 81 грн. судових витрат по сплаті державного мита та на ІТЗ, а всього 528 грн. 84 коп.. Відповідачка позов не визнала стверджуючи, що ніяких порушень правил користування електроенергією вона не здійснювала і коли складався про це акт вона присутня не була. З цих підстав просила суд у позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, матеріали цивільної справи за позовом Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах ВАТ «Одесаобленерго» в особі Котовського РЕМ до [PERSON] про стягнення 447 грн. 84 коп. (№ 2-763/2004 року), суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 19 березня 2004 року біля 06 години 00 хвилин посадовими особами позивача було встановлено порушення п.п. 2, 42, 53 Правил користування електричною енергією для населення шляхом підключення навантаження до системи електропостачання позивача: накиду проводів та підключення навантаження на лінію електропередач в [ADDRESS] в будинку де мешкає відповідачка зі своїм чоловіком [PERSON] у підсумку цього позивачу було заподіяно матеріальну шкоду на вимогливу суму. Зазначені обставини підтверджені: відповідним розрахунком безоблікової електроенергії, актом від 19 березня 2004 року про відмову [PERSON] підписати протокол про порушення правил користування електроенергією, довідкою про відключення побутових споживачів від 19 березня 2004 року, актом про порушення правил користування електроенергією побутовим абонентом № 005391 від 19 березня 2004 року, актом вилучення речового доказу від 19 березня 2004 року, пояснювальними записками посадових осіб позивача від 22 березня 2004 року, актом перевірки розрахунків за електроенергію, які підписані відповідальними посадовими особами (а.с. 4-12 цивільної справи № 2-763/04 року). Таким чином, достеменно встановлено, що саме відповідачка та її чоловік заподіяли матеріальну шкоду позивачу на доведену суму. Згідно п. 1 ст. 116 ЦК України майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями, рішенням або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, яка заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її завдала. Крім того, на підставі ст.. 88 п. 1 ЦПК України суд, задовольняючи позов, повинен стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті державного мита та на ІТЗ, що становить 81 грн., а разом сума стягнення складає 528 грн. 84 коп. (447 грн. 84 коп. + 81 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. мотивуючи тим, що відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить суд стягувати з відповідача ј частину всіх видів його заробітку. Відповідач позов визнав, згоден платити аліменти, та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач по справі в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Враховує при цьому суд і положення ст.ст. 180, 182 СК України, які передбачають обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні з відповідача аліментів на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення ним повноліття. Стверджувала, що вона з 07 жовтня 2006 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому [INFO] народився син [PERSON] . Оскільки відповідач добровільно не виплачує матеріальну допомогу, просить суд стягнути вище вказані аліменти. Відповідач до суду вдруге не з`явився, тому на підставі ст. 225 ЦПК України суд розглядає справу заочно. Вислухавши позивачку, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач по справі в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання сина. Враховує при цьому суд і положення ст.ст. 180, 182 СК України, які передбачають обов`язок батьків утримувати свою дитину до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

21.01.2010 року прокурор в інтересах держави звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи на підтвердження позовних вимог, що 22.09.2009 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, між [PERSON] та її сином, [PERSON], виникла сварка під час якої син виражався на її адресу словами нецензурної лайки, та наніс декілька ударів в область обличчя та тулуба. В наслідок дій [PERSON], [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, численні гематоми обличчя. З приводу отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Марківської ЦРЛ з 22.09.2009 року до 01.10.2009 року і на її лікування було затрачено 84 грн. 60 коп. В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги. В судовому засіданні відповідач позов визнав у повному обсязі. Заслухавши доводи прокурора, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, кошти витрачені на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину, підлягають відшкодуванню особою, що скоїла злочин. Судом встановлено, що Марківським РВ УМВС України в Луганській області постановою від 26.09.2009 року відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо відповідача за фактом отримання тілесних ушкоджень, але відносно [PERSON] було складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КпАП України та його визнано винним. Згідно довідки Марківської центральної районної лікарні від 15.01.2010 року сума витрачена на лікування потерпілої особи складає 84 гривень 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

20.09.2008 року в селі [PERSON]»янка Малинського району помер чоловік позивачки - [PERSON]. Позивачка, з посиланням на те, що вона прийняла спадщину після його смерті в порядку ст. 1268 ЦК України: постійно проживала з ним та перебувала в шлюбі, просить визнати за нею право власності на спадкове майно померлого - домоволодіння № 15 по вул. Колгоспній в селі Нова Рутв»янка Малинського району. Відповідачі до суду з»явилися, позов визнали. Пояснили, що померлий був їх батьком. Зазначили, що не претендують на спадкове майно, яке залишилось після його смерті. Позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи підтверджено, що померлий 20.09.2008 р. [PERSON] з 1967 року і до дня своєї смерті проживав у зазначеному вище домоволодінні та вважався головою двору, про що свідчить довідка з Морозівської сільської ради та копія технічного паспорта. Згідно ст.. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи це позов підлягає задоволенню без з»ясування інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить продовжити строк для прийняття спадщини за заповітом у нотаріальній конторі після смерті 05 березня 2009 року [PERSON], оскільки пропусти; визначений законом шестимісячний строк з поважних причин. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, зіславшись на мотиви, наведені у позові. Представник відповідача - Вербовецької сільської ради Теребовлянського район;- Тернопільської області, у судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON]М визнав та не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги у попередньому судовому засіданні визнані представником відповідача. Дані позовні вимоги також доводяться наступним. Спадкодавець [PERSON] згідно свідоцтва про смерть, серії 1- ИД № 083929, помер 05 березня 2009 року, що є моментом відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом від 15 липня 2005 року [PERSON] пропустив шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору з поважних причин. Судові витрати позивач [PERSON] просить покласти на нього. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

Позивач ВАТ Всеукраїнський [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Посилається на те, що 19 липня 2007 року між сторонами по страві був укладений кредитний договір на підставі якого відповідачка [PERSON] отримала кредит на суму 6000.00 (шість тисяч) грн. Кредит видавався зі сплатою відсотків в розмірі 24% річних з кінцевим терміном повернення 17.07.2010 року. Відповідно до кредитного договору відповідачка мала сплачувати кредит згідно доданого до договору графіку. Однак відповідачка істотно порушує умови договору та не сплачує відсотки та суми кредиту, тому позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1003-005/07 від 19.07.20076 р. в сумі 1859.66 ( одна тисяча вісімсот пятдесят девять) грн. 66 коп. та витрати повязані із сплатою судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 липня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, в результаті якого відповідачка отримала кредит у розмірі 600.00 (шість тисяч) грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом та строком виплати до 16.07.2010 року. Згідно п. 2.4.1 кредитного договору позичальник, тобто відповідачка зобовязується щомісячно до дати встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку. Відповідачка не виконує покладені на неї умови кредитним договором, тому позивач бажає стягнути в судовому порядку з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1003-005/07 від 19.07.20076 р. в сумі 1859.66 ( одна тисяча вісімсот пятдесят девять) грн. 66 коп. та витрати повязані із сплатою судового збору. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строком відповідно до умов договору та вимог закону. З розрахунків заборгованості вбачається, що відповідачка порушила умови кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 2003 року, мотивуючи тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі спільного проживання, вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сімї постійно виникали сварки. Не проживають однією сімєю протягом 5 місяців. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Від данного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, але був допитаний окремим дорученням та пояснив, що позов визнає у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність.. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 11 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 12, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.6). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.7). Подружнє життя сторін не склалося. Між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 13.05.2009 року помер її чоловік - [PERSON], який постійно проживав у [INFO]. Вона та відповідачі - його спадкоємці першої черги, як дружина, син й дочка. Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвами про одруження та народження. Всі троє прийняли спадщину, постійно проживаючи зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Нехворощанської сільської ради № 902 від 09.12.2009 року. Однак відповідачі не бажають спадкувати. До спадкового майна відносяться жилий будинок №40 по вул. Кільцевій у с.Нехворощ та приватизовані земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,25 га-для ведення особистого селянського господарства. Спадкові права позивачки не оформлені, тому що відсутні правовстановлюючі документи на вказану нерухомість. Належність будинку та землі спадкодавцеві підтверджується довідкою виданою виконкомом Нехворощанської сільської ради № 903 від 09 грудня 2009 року та витягом з рішення того ж органу № 17 від 13 червня 1994 року. Позивачка просить визнати за нею право власності на жилий будинок за № 40 по вул. Кільцевій с.Нехворощ, Андрушівського району та на приватизовані земельні ділянки: площею 0, 25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,25 га - для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивачка позов підтримала обгрунтувавши вищенаведеними обставинами, та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, до суду направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Судом встановлено, що 13.05.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Позивачка та відповідачі є спадкоємцями за законом першої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та народження (а.с. 5-7). Згідно спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], позивачка прийняла спадщину після чоловіка шляхом подання заяви до нотаріальної контори, а відповідачі відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки ( а.с. 22-34). Згідно витягу із рішення Нехворощанської сільської ради №17 від 13.06.1994 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.8). Довідкою Нехворощанської сільської ради № 903 від 09.12.2009 року, підтверджується, що за [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: вул. Кільцева, 40, с. Нехворощ, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.9). Тому позивачка як спадкоємець за законом, яка - прийняла спадщину, має право на майно спадкодавця, підтверджене відповідними документами Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

позивачка просить стягувати з відповідача, як батька її дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх ' видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення нею повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною віку 3 років, а саме до 14.05.2011 року. Пояснила, що 15.09.2009 року шлюб між нею та відповідачем - розірвано. В даному шлюбі І мають дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не цікавиться їх проблемами. Це позбавляє дітей можливості нормального розвитку та належної батьківської турботи і піклування, а тому позивачка просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Зазначила, що на даний час вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Наголосила на тому, що відповідач є фізично здорового людиною та має постійне місце , роботи, а тому має змогу надавати допомогу. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд визнає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що з 15.09.2009 року сторони розірвали шлюб, в якому мають дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання обовязку по утриманню дітей, чим ставить їх і позивачку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.11.2009 р. і до досягнення ними повноліття. Згідно ст.. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи це відповідач також повинен сплачувати на аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення молодшою дитиною: дочкою [PERSON] [INFO], віку З років, а саме до 14 травня 2011 року.

Outcome: approved