overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], 29.08.2006р.нар.. Сімейне життя у них не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюб існує формально і збереження його не можливе. Позивачка свій позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання неодноразово не з явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи в свою відсутність не надав, представника не направив. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року. Від даного шлюбу в них народилась дитина - син [PERSON], 29.08.2006р.нар.. Сімейне життя у позивачки з відповідачем не склалося, між ними виникають сварки, шлюбних стосунків вони не підтримують, відповідач не займається веденням господарства, шлюб існує формально і збереження його неможливе, наміру зберегти сім'ю немає, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та дитини, що має істотне значення. Спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини після розірвання шлюбу не має З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, про захист прав споживача, з тих підстав, що 22 березня 2009 року між нею і відповідачем було укладено договір про поставку та встановлення в строк 21-го робочого дня в її будинок метало-пластикових вікон, за що [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] 1800 гривень. Але відповідач до цього часу не виконав своїх зобовязань по договору, тому позивачка просила стягнути з відповідача кошти у сумі 1800 гривень та пеню у розмірі 11718 гривень. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала, що позов підлягає задоволенню. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про розгляд справи був належним чином повідомлений. Вислухавши позивачку, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2009 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір № 137 про поставку та встановлення в будинок позивачки метало-пластикових вікон в кількості 3 одиниці, підвіконня - 3 одиниці, відливи - 3 одиниці (а.с. 5). Згідно з п. З вищевказаного договору вартість товару, його доставка та встановлення склала 2900 гривень, 70 % від цієї суми в якості завдатку, в сумі 1800 гривень було сплачено позивачкою відповідачу в день укладення договору, про що була зроблена відмітка з підписом відповідача на договорі, а також, що підтверджується письмовим поясненням ФОП [PERSON], яке він надав управлінню підприємництва, торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради (а.с. 7). В п.п. 4.1. зазначеного договору строк поставки товару складає 21 робочий день від дня сплати завдатку, тобто строк виконання договору наступав 15 квітня 2009 року, але до сьогоднішнього дня відповідач не поставив [PERSON] товару згідно договору та не виконав відповідних робіт. На претензію позивачки від 15 червня 2009 року та вимоги управління підприємництва, торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради ФОП [PERSON] не відреагував (а.с. 6). Відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботи згідно з договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи. Таким чином пеня яку відповідач повинен сплати [PERSON] складає 11718 гривень виходячи з наступного розрахунку: 1800 гривень х 3 % =54 гривні (пеня за один день), з 16 квітня 2009 року по 18 листопада 2009 року (строк за який позивачка просила стягнути пеню) 217 днів, тобто 217 х 54 11718 гривень, так загальна сума заборгованості відповідача складає: 13518 гривень (1800 + 11718). Враховуючи викладене, необхідно стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] кошти у сумі 1800 гривень та пеню у розмірі 11718 гривень, а всього 13518 гривень, а також стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 462 гривні витрат за публікацію оголошення в газеті та 135 гривень 18 копійок судового збору і 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивачка вказує, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 25 квітня 2008 року. Від даного шлюбу у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у його вихованні, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 23.06.2003 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Сторони являються спадкоємцями за законом майна померлої, [PERSON] претендує на спадкове майно, тому просить визначити додатковий тримісячний строк для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [PERSON] являються спадкоємцями за законом майна, яке належить [PERSON] що померла 23.06.2003 року. [PERSON] по поважній причині не звернувся в встановлений законодавством строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] в січні 2010 року звернулася до суду з названою позовною заявою , в якій вказувала , що 07 жовтня 2006 року вона з відповідачем уклали шлюб . Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, в даний час проживають окремо . Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області , актовий запис № 57. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила розірвати шлюб . Відповідач позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення позивача , відповідача , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов слід задовольнити . Судом встановлено, що 07 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області за № 57 ( а.с.6). Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6). Позивач вказала суду , що сімейне життя у них не склалося . Відповідач на протязі останнього року зловживає спиртними напоями , на ґрунті чого виникають конфлікти , що негативно впливає на виховання доньки. Починаючи з грудня 2009 року вони проживають окремо, в різних несених пунктах. Позивач наполягає на розірванні шлюбу , вважає що примирення між ними неможливо. Матеріально сімю відповідач не забезпечує , допомоги на утримання дочки не надає, участі у її вихованні не приймає. Дитина проживає разом з нею та знаходиться лише на її утриманні. Відповідач у судовому засіданні ствердив, що дійсно він вживає спиртні напої , однак не бажає розривати шлюб . В даний час вони проживають окремо із позивачем, оскільки він не може вжитися з матірю позивачки та з цих підстав між ними виникають часті сварки. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому , що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлені судом обставини справи вказують, що сімейні відносини між сторонами зберегти не можливо. На підставі викладеного позовна заява визнається судом обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 28 травня 1999 року, вони мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час однією сімєю вони з відповідачем не проживають, син проживає з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач, в судовому засіданні, позов визнав та пояснив, що буде надавати матеріальну допомогу на утримання сина та не заперечує проти стягнення з нього аліментів по рішенню суду. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила в примусовому порядку стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина - [PERSON]. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала копію свідоцтва про народження дитини та довідку з місця проживання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якого є позивачка, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, сторони не досягли домовленості, щодо утримання дитини, а тому суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], з [PERSON], посилаючись на те, що з травня 1998 року до серпня 2000 року, вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем. Відповідач є батьком її доньки, але коштів на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка, в судовому засіданні, позов підтримала та пояснила, що відповідач є батьком її дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, добровільно матеріальної допомоги не надає і вирішити питання, щодо утримання доньки в добровільному порядку вони не змогли. Відповідач, в судовому засіданні, позов визнав та пояснив, що дійсно він є батьком дочки позивачки, але оскільки він не працює, знаходився в місцях позбавлення волі, тому матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в добровільному порядку питання про стягнення аліментів не вирішувалося, не заперечує проти стягнення з нього аліментів по рішенню суду. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала копію свідоцтва про народження дитини та довідку з місця проживання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якої є позивачка, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, сторони не досягли домовленості, щодо утримання дитини, а тому суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою . в якій просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 2.84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯГ № 420548 та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0.12 га для ведення товарного лльськогосподарського виробництва серії ЯБ № 735639 і виданих 29 жовтня 2007 року та 11 грудня 2007 року на ім»я [PERSON] в дійсності належать [PERSON], померлій 4 червня 2008 року. В підтвердження своїх вимог посилається на те. що при видачі зазначених документів бу. записано неправильно прізвище та по-батькові матері, що є перепоною для отримання нею спадщини після її смерті. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала викладені вимоги, просить встановити спірний факт. Представник заінтересованої особи в засідання не заявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів. Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини гг справі, суд задовольняє викладені вимоги, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом 29 жовтня 2007 року та 11 грудня 2007 року Радомишльським районним відділом земельних ресурсів та Радомишльською районною державною адміністрацією було видано два Державних акти на право приватної власності на земельні ділянки : серії ЯГ № 420548 на земельну ділянку розміром 2,84 га для ведення товарною сільськогосподарського виробництва та серії ЯБ№ 735639 розміром 0,12 га для ведення товарного лльськогосподарського виробництва. Обоє акти відповідно до діючого законодавства іареєстровані в Книзі реєстрації держаних актів, відповідно за номерами 010422000017 та 010422000130 .Проте, в зазначених документах вказано прізвище та по батькові власника земельних паїв «Соколовська Фелікса Людвигівна " замість « Соколівська Фелікса Людвіківна ». 4 червня 2008 року в м. Радомишль Житомирської області у віці 92 років мати заявниці [PERSON] фелікса Людвіківна померла, про що відділом РАЦС Радомишльського районного № гавління юстиції в Житомирській області зроблено запис за №178 в Книзі реєстрації смертей. В даний час у заявниці виникла необхідність оформити спадщину після смерті матері , але вищезазначені обставини є перепоною до позитивного вирішення даної справи. Згідно свідоцтва про народження, свідоцтва про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про смерть та інших документів видно, що прізвище , ім»я та по-батькові покійної матері заявниці « Соколівська Фелікса Людвіківна ». У відповідності до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім»я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігається з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. А тому при таких обставинах суд вважає необхідним вимоги заявника задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Сторони одружені з 17.05.1980р., шлюб зареєстрований в [PERSON] сільській раді К-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 20. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їхня сімя остаточно розпалася з листопаду 2009р. через відсутність взаєморозуміння і поваги в сімї, різних поглядів на подружнє життя, подружньої зради. Вважаючи примирення і подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на нього. Відповідач в судове засідання не з»явилася з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлена належним чином, заперечень на позов не дала. Судом установлено, що сімя сторін фактично розпалася з листопада 2009р., вони спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 28.11.2008 померла її сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Інших спадкоємців не має. Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, т.я. право власності [PERSON] на вказану квартиру не зареєстровано в ОП ЗМБТІ. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, заперечень на позов не наддав. Представник 3-ї особи заперечень на позов не надав, просить розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло №658, виданого 05.09.1996 р. Ленінською районною адміністрацією м. Запоріжжя належала [PERSON], але право власності на вказану квартиру не зареєстровано в ОП ЗМБТІ. 28.11.2008 [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру. Згідно ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. За життя [PERSON] заповіту не залишала, а отже, спадкування здійснюється за законом. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Позивач у справі є рідною сестрою померлої [PERSON], інших спадкоємців не має. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що позивач своєчасно у встановлений законом строк звернулася до 2-ї запорізької держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, т.я. право власності [PERSON] на вказану квартиру не зареєстровано в ОП ЗМБТІ. Суд вважає, що відсутність реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в ОП ЗМБТІ, не позбавляє останню права на цю квартиру і вона належить до спадкового майна, а отже, вимоги позивача є законними та обґрунтованими і за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення повноліття дитини починаючи з 10 грудня 2009 року, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини В судовому засіданні позивач позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України з постановлениям заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], який є її сином та сином [PERSON] (а.с. 3). Позивачка та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі ( а.с. 4). Неповнолітній [PERSON] проживає з матірю та знаходиться на її утриманні.(а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved