Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

В жовтні 2004 року [PERSON] отримав ордер в відділі благоустрою та комунального господарства Смілянського міськвиконкому на проведення земельних робіт на ділянці проїзної частини дороги напроти подвір'я [ADDRESS] для підключення до мережі міського водопроводу шляхом проколу. Порушуючи умови ордеру внаслідок повного прокопування та зривання асфальтного покриття, а також не узгодження своїх дій із Смілянським відділом ДАІ, [PERSON] не відновив дорожнє покриття вулиці та не огородив цю ділянку дороги, що призвело до просідання насипу землі і накоплення води від природних опадів та утворення калюжі, яка повністю її скрила і перешкоджала спроможності її вчасно виявити. 17 березня 2005 року близько 15-30 год. [PERSON], керуючи належним йому на праві власності автомобілем [INFO] д/н [NUMBER], рухаючись зі швидкістю 40-45 км/год. по вулиці Чкалова в напрямку вулиці Леніна в м. Сміла напроти подвір'я №40, об'єктивно не маючи змоги виявити перешкоду, потрапив автомобілем в дорожню яму, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, які згідно до висновку судово-медичної експертизи №[NUMBER] від 23 вересня 2005 року відносяться до категорії середньої тяжкості. Постановою Смілянського міськрайонного суду від 26 жовтня 2005 року кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] за ст. 128 КК України (необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження) закрито та звільнено від покарання на підставі п. «Г» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року. В мотивувальній частині постанови вказано, що на попередньому слідстві та в судовому засіданні підсудний винним себе у вчиненні цього злочину визнав і просив застосувати до нього амністію. В зв'язку з отриманими тілесним ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Смілянській міській лікарні із 21 по 31 березня 2005 року. Рекомендовано носіння шийного коміру протягом 2-х місяців, після чого продовжити іммобілізацію шийного відділу хребтам м'яким фіксуючим шийним коміром, який повинен іммобілізувати шийний відділ хребта в подальшому ще на 2-3 місяці. З 2 по 29 грудня 2005 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні №1 клінічної лікарні «Феофанія» м. Києва, де проходив обстеження та лікування. Рекомендовано подовжити носіння м'якого комірця Шанца на шийний відділ протягом 2-3 місяців. Внаслідок попадання автомобілем в яму [PERSON] витрачено кошти на його відновлювальний ремонт в сумі 411 грн. 42 коп. [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Пояснив, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] він отримав тілесні ушкодження та витратив власні кошти в сумі 8428 грн. 07 коп. на лікування в Смілянській міській лікарні, клінічній лікарні «Феофанія», протезування зубів. Поніс витрати на ремонт автомобіля в сумі 411 грн. 42 коп. Тривалий час він відчував фізичний біль і моральне приниження. Після отриманих травм виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання. Завдано йому моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Просить стягнути із відповідача на свою користь втирати на лікування в сумі 8428 грн. 07 коп., 411 грн. 42 коп. - витрати по відновлювальному ремонту автомобіля, 120 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 13959 грн. 49 коп. В своїх запереченнях на позов від 20 лютого 2006 року [PERSON] вказує, що [PERSON] не доведено витрачання коштів на лікування в Смілянській міській лікарні. А необхідність протезування зубів та перебування на лікуванні в КЛ «Феофіанія» взагалі не пов'язані із отриманими ним пошкодженнями. Погоджувався на відшкодування позивачу витрат на відновлювальний ремонт автомобіля та експертне дослідження. Таким чином позов визнавав частково. В доповненнях на заперечення на позов від 29 вересня 2008 року [PERSON] вказує на відсутність доказів того, що його діями спричинено шкоду позивачу. Сам факт, що стан дороги став гіршим з причин проведення земельних робіт для проведення водопроводу в його будинок, не може бути прийнятий як доказ вчинення ним дій, що привели до нанесення позивачу шкоди, так як він не проводив роботи по проведенню водопроводу і не повинен відповідати за допущені помилки в технології проведення водопроводу спеціалістами, а лише тільки розрахувався за виконані роботи. Просить в позові [PERSON] відмовити, а враховуючи його стан здоров'я та вік, справу розглядати без його присутності. Суд вважає, що позов [PERSON] підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини вчинення [PERSON] неправомірних дій, що спричинили заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень та матеріальних збитків підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи №1500500468 та постановою Смілянського міськрайонного суду в справі №1-п-48/2005 року від 26 жовтня 2005 року, згідно якої на підставі акту амністії [PERSON] звільнено від покарання, а кримінальну справу закрито. Згідно виписки із історії хвороби №1900 від 6 березня 2006 року вбачається, що [PERSON] проходив стаціонарне лікування в Смілянській міській поліклініці з 21 по 31 березня 2005 року з діагнозом: посттравматична нестабільність сегментів С4-С5, С5-С6 на фоні вираженого остеохондрозу, спондильозу шийного відділу хребта. Як вбачається із висновків повторної та комісійної судово-медичних експертиз відповідно від 16 червня 2006 року та 30 березня 2007 року вказаний діагноз об'єктивними ознаками не підтверджений, виставлений на основі суб'єктивних скарг потерпілого і є наслідком хронічного захворювання хребта. Але, якщо такі пошкодження в дійсності мали місце, то вони могли виникнути при травмі в автомобілі при його падінні в яму і в такому випадку можуть бути оцінені як легкі, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Перебування ж [PERSON] на стаціонарному лікуванні в КЛ «Феофанія» не пов'язано з наслідками травм, отриманих ним 17 березня 2005 року. За таких обставин відшкодування підлягають лише витрати на придбання ліків та шийних комірців в сумі 386 грн. 28 коп. (а.с.16), а також витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 411 грн. 42 коп. та 120 грн. на проведення автотоварознавчої експертизи. Отримані травми та фізичний біль спричинили позивачу негативні емоції і переживання. Крім того, пошкодженням автомобіля порушено його права як власника, що спричинило втрату душевного спокою. Завдано позивачу моральну шкоду суд оцінює в 700 грн. Всього ж із [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] 1617 грн. 70 коп. (386,28+411,42+120+700). Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на рахунок держави судові витрати в розмірі 81 грн. (51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення). На підставі викладеного, ст.ст.1166, 1167, 1177,

Outcome: partial