Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], служби в справах дітей [PERSON] РДА про визначення способу участі батька у вихованні дітей посилаючись на те, що вона перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем у них виник спір щодо участі відповідача у вихованні дітей, а саме про місце та час їхнього спілкування. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дітей [PERSON] РДА від 28.08.2009 року головою РДА було винесене розпорядження №518 від 03.09.2009 року, яким [PERSON] призначено дні побачень з сином - перша та третя п'ятниця місяця з 17-00 години до 17-00 години суботи за місцем проживання батька в [INFO], та з донькою - перша та третя п'ятниця місяця з 17-00 години до 17-00 години суботи за місцем проживання батька за'бажанням неповнолітньої. Позивачка вважає, що такі рекомендації не відповідають інтересам сина, оскільки хлопчик категорично відмовляється їхати будь- куди з батьком та ночувати за межами дому. Дане рішення приймалося без вивчення умов проживання батьків та не враховано, що відповідач мешкає за іншою адресою, ніж зазначено в рішенні, що він тривалий час ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей. За таких обставин вона вимушена була звернутися до суду та просила призначити відповідачу такі дні побачень з сином - перша та третя п'ятниця місяця з 17-00 до 19-00 години, та першої та третьої суботи місяця з 9-00 до 19-00 години за місцем проживання матері, а в інших місцях в цей період за присутності матері, та з донькою - таким же чином, та за бажанням доньки. В процесі розгляду справи позивачка доповнила свої вимоги та просила також визнати незаконним та скасувати розпорядження Голови [PERSON] РДА №518 від 03.09.2009 року «Про призначення днів та годин спілкувань гр.[PERSON] з його неповнолітнім сином [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON] в частині призначення відповідачу [PERSON] таких днів побачень з його малолітнім сином - перша та третя п'ятниця місяця з 17-00 години до 17-00 години суботи за місцем проживання батька за адресою: м.Тростянець, вул.Лугова,5. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що не згодна з оскаржуваним нею рішенням у зв'язку з тим, що під час спільного проживання відповідач не приділяв належної уваги дітям, не займався їх вихованням, сімейне життя у них не склалося, і відповідач просив її залишити його будинок, коли їхав на сесію, тому вони і виїхали. Вона не заперечує, щоб відповідач спілкувався з сином, навіть частіше, ніж зазначено в рішенні, але щоб спілкування відбувалося в її присутності та за місцем її проживання, оскільки син не звик ночувати поза домом та без неї чи сестри, категорично не хоче їхати будь-куди з батьком, і коли відповідач хотів його забрати, у хлопчика була істерика, а у доньки нервовий зрив. Відповід налаштовує дітей проти матері, про що діти їй казали. Окрім того відповідач не проживає за адресою, яка визначена як місце його побачень з сином, а мешкає у своєї матері, під час вирішення питання про призначення часу спілкування, думка дітей не з'ясовувалася, додому до них не приїздили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що на сина позивачкою здійснюєть психологічний тиск, тому він і відмовляється їхати з ним. Він здійснив ремонт в своєму будинку, впорядкував його, для сина в цьому будин обстановка знайома, оскільки він жив там до переїзду дружини в с.Камянка. З сином він спілкувався постійно, ходив з ним на риболовлю, до бджіл, грався на комп'ютері. Так як в Тростянці не було роботи, він працював вахтовим способом, зароблені кошти приносив в сім'ю. Він повністю згоден з прийнятим рішенням щодо часу та місця йо спілкування з дітьми. Представник відповідача [PERSON] РДА в судовому засідан позов не визнала та пояснила, що рішення про час спілкування [PERSON] прийнято обґрунтовано, лише спочатку невірно була зазначе адреса спілкування, оскільки на той час [PERSON] проживав у матері. На даний час він зробив ремонт в своєму будинку та його житло придатне для перебування дітей. З приводу зустрічей батька з дітьми спеціаліст Служби в справах дітей [PERSON] РДА спілкувалися дітьми, але дівчинка до батька їхати відмовляється, а хлопчику висловити свою думку заважали мама та бабуся. За місцем проживання матері відсутні умови для повноцінного спілкування дітей з батьком, оскільки з боку матері на дітей чиниться психологічний тиск. За таких обставин прийняте рішення вони вважають вірним та просять залиши його в силі. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюб від якого мають дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с.4,5). На .даний час шлюб розірвано, сторони разом не проживають, зв'язку з чим виникло питання про визначення порядку участі батька у вихованні дітей, та за заявою відповідача дане питання було розгляну на засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] РДА 28.08.2009 року. При цьому була заслухана думка обох батьків, мати наполягала на спілкуванні батька з дітьми за місцем її проживання с.Кам'янка та в її присутності, батько просив визначити час спілкування першої та третьої п'ятниці щомісяця з 17-00 год. до 17- 00 год. суботи за місцем його проживання, пояснивши при цьому, що буде забирати сина з дитячого садка в п'ятницю, а в суботу відвозити матері в с.Кам'янка. На засіданні виступили декілька членів комісії, які підтримали прохання батька, та комісія одноголосно прийняла рішення про рекомендацію органу опіки та піклування [PERSON] РДА задовольнити заяву [PERSON] (а.с.46). [PERSON] вбачається з розпорядження Голови [PERSON] РДА №518 від 03.09.2009 року, [PERSON] призначені такі дні побачень: з сином [PERSON] - перша та третя п'ятниця місяця з 17-00 години до 17-00 години суботи за місцем проживання батька в [INFO], та з донькою [PERSON] - перша та третя п'ятниця місяця з 17-00 години до 17-00 години суботи за місцем проживання батька за бажанням неповнолітньої (а.с.7). Вже після прийняття рішення, 24.09.2009 року службою в справах дітей [PERSON] РДА були обстежені умови проживання [PERSON] 0.Ю. за адресою проживання його матері по вул. Ломоносова, 7 в м. Тростяні: та 13.01.2010 року - за місцем його проживання [INFO], та визнано їх задовільними для перебування дітей, (а.с.18,84) . Також 05.11.2009 року службою в справах дітей [PERSON] РДА була відвідана родина [PERSON] з метою спілкування з дітьми, внаслідок чого зроблено висновок про відсутність умов для повноцінного спілкування [PERSON] з дітьми за їх теперішнім місцем проживання (а.с.47) . За місцем роботи та проживання [PERSON] характеризується виключно позитивно (а.с.31,32). [PERSON] пояснила допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста дитячий психолог [PERSON], за час спілкування з малолітнім [PERSON] поза межами судового засідання, вона виявила, що хлопчик має бажання спілкуватися з батьком, але відповіді на задані нею питання повторює за сестрою. Коли вона спитала, що мама казала про тата - розхвилювався, відповіді не надав, тобто щось приховує. Хлопчик пам'ятає, що батько йому дарував, які гостинці приносив. [PERSON] насильно забирати з дому на ніч - це матиме для нього негативні наслідки. Батькові ж необхідно налагодити стосунки з донькою, але за відсутності матері, оскільки дівчинка прийняла сторону матері. [PERSON] пояснила в судовому засіданні [PERSON], вона хоче спілкуватися з батьком, але щоб він жив разом з ними. Брат же звик, що з ним завжди були або мама, або вона, сам він залишатися на ніч поза домом боїться, коли ночували у бабусі, вона рано вкладала їх спати, не дозволяла дивитися телевізор, [PERSON] плакав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що в сім'ї у доньки та зятя часто були сварки, зять мало дітьми опікувався, а тому вони більше прихильні до матері. Донька не перешкоджає колишньому чоловікові бачитися з дітьми, він може приїздити до них, коли захоче, але він навіть доньці дзвонить дуже рідко, а коли вона йому телефонує - не відповідає. Для онука залишитися без матері чи сестри на ніч - стрес, він починає плакати, його важко заспокоїти. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що знає родину [PERSON] тільки з гарного боку, раніше часто бачив, як [PERSON] відводила до дитячого садка онука [PERSON], та забирала його, літньої пори часто бачив хлопчика на вулиці, коли він грався з іншими дітьми, бачив, як всією родиною вони приїжджали до бабусі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що онуки не раз ночували без батьків у неї в будинку, [PERSON] залишався ночувати і без Насті. Вона зустрічала [PERSON] з маршрутки, водила до дитячого садка та забирала звідти, відводила до маршрутки. Вона купляла онукам подарунки, гралася з Сергійком, але потім позивачка заборонила їм спілкуватися, коли вона приходила до дитячого садка провідати онука, він відмовився брати у неї цукерки. У невістки до неї неприязне ставлення. Вдома у неї є всі умови для перебування дітей, та вона дуже шкодує, що не має можливості спілкуватися з онуками. Відповідно до ч.2,3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні питини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з інтересів дитини, враховуючи вік [PERSON], висновок дитячого психолога, суд вважає, що перебування вночі поза межами домівки без матері матиме негативні наслідки для дитини. Разом з тим, відсутні будь-які перешкоди для спілкування батька з сином за місцем проживання батька в денний час, а навпаки, це сприятиме нормальному вихованню хлопчика, враховуючи відсутність дорослих чоловіків в родині матері. За таких обставин суд вважає доцільним визначити відповідачу такі дні спілкування з сином: першої та третьої суботи щомісяця з 9 до 19 години за місцем проживання батька в [INFO]. При цьому батько не позбавлений права поставити питання про зміну визначеного порядку при досягненні хлопчиком більш старшого віку. Суд не вбачає підстав для зміни рішення про часи спілкування відповідача з донькою, оскільки вважає, що в цій частині рішення не суперечить закону та інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial