Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-05 00:00:00

12.08.2009 року позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.05.2006 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,2502 га для будівництва та обслуговування будинку та 0,1680 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою Київська область, Бориспільській район, с. Проців, вул. І.Кудрі, 105. За оформленням спадщини він в установлений законодавством термін звернулася до нотаріальної контори, але отримав відмову, оскільки були відсутні правовстановлювальні документи на земельні ділянки на імя спадкодавця. Інших спадкоємців по справі немає. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, та строки звернення пропущені просив суд визнати за ним право власності на вказані земельні ділянки. При цьому посилався на те, що державні акти на земельні ділянки були виготовлені, однак належним чином не були оформлені, оскільки [PERSON] померла. В судовому засіданні позивач та його представник раніше заявлені позовні вимоги підтримали та уточнили останні, в подальшому розгляд справи просили проводити без їхньої участі. В судове засідання представник сільської ради не зявився, проте надав заяву про проведення розгляду справи без участі Процівської сільської ради. Бориспільська районна державна адміністрація також просила проводити розгляд справи без її участі. Третя особа в судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 18.05.2006 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 18.05.2006 року відділом реєстрації смерті в м. Києві, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №9386 (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,2502 га для будівництва та обслуговування будинку та 0,1680 га для ведення особистого підсобного господарства, на які згідно акту прийому-передачі (а.с.11) виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД №698567, ЯД №698568, відповідно. Нормативно-грошова оцінка земельних ділянок не проводилась. Родинні відносини спадкодавця та позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження серії IV-УР №1477720, що знаходяться в матеріалах спадкової справи, в якому [PERSON] вказаний сином останньої. По справі інші спадкоємці відсутні. Зазначене підтверджується витребуваною копією спадкової справи, згідно якої свідоцтво про право на спадщину видане лише позивачу. Згідно наданої в судове засідання Третьою Київською державною нотаріальною конторою спадкової справи, позивач у встановлений термін звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову, через відсутність правовстановлювальних документів на земельні ділянки на імя спадкодавця, [PERSON], у звязку з чим він не може успадкувати їх, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про народження, копії свідоцтва про смерть, копії спадкової справи, технічної документації на земельні ділянки (а.с. 36-72). Судом також враховано, що за життя спадкодавиця оформила технічну документацію на земельні ділянки, але державні акти про право власності на земельні ділянки виготовлені після її смерті, а тому вони не були оформлені остаточно, оскільки право власності на померлих осіб не реєструється. У звязку з цим позивач звернулась з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку земельні ділянки, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Проте, судом враховано, що право власності на земельні ділянки у [PERSON] не виникло, оскільки нею не було отримано державних актів, а останні на її не оформлені належним чином. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Так, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням земельної ділянки до своєї смерті, про що свідчить технічна документація та акт прийому-передачі, але смерть завадила їй отримати державний акт на них. При цьому [PERSON] мала право користування вказаними земельними ділянками, яке також відноситься до спадкових прав, зважаючи на встановлені судом обставини. Крім того, до [PERSON] переходить і право оформлення державних актів та технічної документації на земельні ділянки зважаючи на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Також судом не встановлено перепон у передачі спадкових земельних ділянок, які визначені в натурі на місцевості, саме в порядку спадкування [PERSON], оскільки заперечень з цього приводу сільською радою та Бориспільською районною державною адміністрацією суду не надано. Порушення прав інших громадян та осіб не встановлено. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття всіх прав, після смерті [PERSON], а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право позивача користування та право на оформлення у власність на своє ім?я в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 0,2502 га для будівництва та обслуговування будинку розташована за адресою Київська область, Бориспільській район, с. Проців, вул. І.Кудрі, 105, та земельні ділянки площею 0,1243 га та 0,0437 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Проців Бориспільського району, оскільки останній прийняв такі права в порядку спадкування відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, про що свідчить спадкова справа померлої. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Таким самим чином оформляється право на спадкування інших прав спадкодавця, в тому числі й права на земельні ділянки. Видача свідоцтва про право на спадкування за законом [PERSON] не відбулась зважаючи на відсутність на імя спадкодавиці державних актів встановленого зразку. Наявність права [PERSON] на земельні ділянки підтверджується технічною документацією. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши за спадкоємцем право на вказане нерухоме майно земельні ділянки, якими користувалась [PERSON] Зважаючи на встановлені судом обставини у задоволенні вимог щодо визнання безпосередньо за позивачем права власності на вказані земельні ділянки слід відмовити, оскільки вони є передчасними. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: partial