Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини заробітку доходу відповідача, а також стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в розмірі 1/5 частини заробітку доходу відповідача. В обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем та вказала, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, між ними немає взаєморозуміння, від спільного сімейного проживання у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], а також дочки, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми, але продовжують навчання. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дітей в достатньому обсязі не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить суд шлюб розірвати, сина [PERSON], [INFO] залишити на її вихованні до досягнення ним повноліття, а також просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача та на утримання дочок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які продовжують навчання, аліменти в розмірі по 1\\5 частини заробітку відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Також вказав, що стягнення аліментів на утримання дітей у розмірах, які вказала позивачка, поставить його в скрутне матеріальне становище, а тому просив стягнути з його заробітку аліменти на утримання дітей по 1/6 частини заробітку на кожну дитину. Заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з вересня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії П-ЕЛ № 264008, виданим відділом ЗАГС м. Бахмач Чернігівської області 05 вересня 1987 року. Від спільного проживання у шлюбі у них народилися діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження УІ-БК № 424391 від 10.03.1989 року, Ш-ГЮ № 303847 від 26.02.1991 року, І-ГЮ № 087313 від 05.01.2000 року. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні сторони вказали, що бажають розірвати шлюб, оскільки перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], залишити на виховання матері до досягнення ним повноліття. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] є студентом IV - курсу денної форми навчання Інституту туризму, про що свідчить довідка № 412 від 23 вересня 2009 року видана ректором Інституту туризму [PERSON] [PERSON] є студентом II - курсу денної форми навчання університету фінансів та міжнародної торгівлі, про що свідчить довідка № 297/09 від 09 жовтня 2009 року видана деканом факультету міжнародної економіки та менеджменту Державного університету фінансів та міжнародної торгівлі [PERSON] Отже, суд прийшов до висновку, що неповнолітній [PERSON], [INFO], а також повнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] потребують матеріальної допомоги. Суд враховує, що [PERSON] працевлаштований, має стабільний заробіток, з урахуванням цієї обставини суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання дітей слід стягнути у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, а також те, що повнолітні діти [PERSON] та [PERSON] не працюють, перебувають на утриманні сторін. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітніх дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які продовжують навчатися, у розмірі по 1/6 частині заробітку щомісячно. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного та

Outcome: partial