Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

16.11.09 року, [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, площею 0,250 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в с. Сичавка, по вул. Хутірська, 16, Комінтернівського району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 10.01.2008 року. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивачка [PERSON] послалася на наступне. 10.01.2008 року в віці - 84 роки помер її батько [PERSON]. 25.05.1998 року в віці - 73 роки померла її мати [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадщина - житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка площею 0,279 га, та земельна ділянка площею 0,250 га, які належали померлому згідно державних актів серії ЯГ №943378 та ЯГ №943381, виданих Сичавською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, розташовані в с. Сичавка, по вул. Хутірській, 16, Комінтернівського району Одеської області. Вона як дочка померлого являється спадкоємицею першої черги, інші спадкоємці першої черги та особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині - відсутні. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.04.2009 року за нею було визнано право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, площею 0,279 га, розташовані в с. Сичавка, по вул. Хутірській, 16, Комінтернівського району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 10.01.2008 року. Спадщину позивачка прийняла фактично, але юридично не оформила, що і слугувало підставою звернення до суду. Представник відповідача - Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, у якій визнає заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі.(а.с.35) За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, оцінюючи надані докази в їх сукупності суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно зі ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, позивачка як дочка померлого має в першу чергу право на спадкування майна, яке залишилося після його смерті в порядку спадкування за законом. Згідно зі ст.1268 п.З ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть від 10.01.2008 року, серії І-ЖД № 123648 - 10 січня 2008 року в віці 84 роки помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.01.2008 року в виконкомі Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис за №1. (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з: цілого житлового будинку №16, з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Сичавка, по вул. Хутірська, 16, Комінтернівського району Одеської області, що належав спадкодавцю на підставі виписки з погосподарської книги №1, особовий рахунок №17.(а.с.10) земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,279 га, розташованої в с. Сичавка, по вул. Хутірська, 16, Комінтернівського району Одеської області, на підставі державного акту серії ЯГ №943381, виданого Сичавською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010752400148.(а.с.ЗЗ) земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,250 га, розташованої в с. Сичавка, по вул. Хутірська, 16, Комінтернівського району Одеської області, на підставі державного акту серії ЯГ №943378, виданого Сичавською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010752400147.(а.с.31) Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області №2-1044/09 від 10.04.2009 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок, з надвірними господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,279 га, розташовані в с. Сичавка, по вул. Хутірська, 16, Комінтернівського району Одеської області, а також встановлено, що майно, яке належить нині померлому [PERSON] - [PERSON] прийняла фактично, оскільки на день його смерті постійно проживала та вела спільне господарство з [PERSON], на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Таким чином, суд прийшов до висновку, що майно яке належало [PERSON] на день його смерті 10.01.2008 року - [PERSON] прийняла фактично, за таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, суд вважає можливим покласти на [PERSON] оплату державного мита. Відповідно до ст.3 п.1 «а» Декрету КМ України «Про державне мито» № 7-93 від 21 січня 1993р. (зі змінами та доповненнями на день звернення до суду з даним позовом), розмір ставки державного мита по даній категорії справ складає 1 % від ціни позову, але не більше 1700 грн. Як вбачається з листа відділу держкомзему Комінтернівського району Одеської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 623875 грн. (1% = 6238,75) Із матеріалів справи вбачається, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір (державне мито) у розмірі 623,88 грн., що підтверджується квитанціями.(а.с.З, 36). Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню недоплачена різниця державного мита на суму 1076 грн. 12 коп. (1700-623,88 = 1076,12) Відповідно до положень ч.2 ст.81 ЦПК України, розмір та порядок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залежно від категорії справ встановлюються Кабінетом Міністрів України, (постанова КМ від 21.12.2005р. зі змінами та доповненнями від 05.08.2009 року) на час звернення, до суду 16.11.2009р. згідно п. 1 «1» по даній категорії справ, встановлено оплату у розмірі 120 грн., позивачкою при зверненні до суду сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 120 грн., про що надано квитанцію (а.с.2)

Outcome: approved