overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

09.12.2009 року позивачка [PERSON] предявила суд позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 01 лютого 2007 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського МУЮ), актовий запис №18. В обгрунтування своїх вимог зазначила про те, що від спільного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Протягом подружнього життя між ними не було взаєморозуміння, відповідач часто влаштовував сварки, зневажав її. У них постійно виникають конфлікти. Неодноразово прикладав до неї руку. Вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки вони ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. В звязку з цим вона звернувся до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Ствердив, що вони дійсно з позивачкою тривалий час не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують. Просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, розлад їх відносин носить тривалий характер, примирення між ними не відбулося та подальше збереження шлюбу буде суперечити б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та коштів на своє утримання по 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні, позивачка пояснила, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. В теперішній час з відповідачем живуть окремо. Дитина проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча працює приватним підприємцем і отримує певний дохід від такої діяльності. Цей дохід не регулярний, а тому вона просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Також просить стягнути з відповідача кошти на своє утримання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що сплачувати аліменти не відмовляється, але, в той же час, розмір, що його визначила позивачка для нього є не прийнятним, оскільки він як підприємець не працює, а тому ніякого доходу не має. Згодний сплачувати аліменти на дитину в розмірі по 250 грн. щомісяця, і в такому ж розмірі кошти на утримання дружини. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 205845 від 2 лютого 2010 року [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Кодимської міської ради Одеської області № 305 від 22.02.2010 року [PERSON] не працює з 27.06.2008 року. Згідно довідки Кодимської ЦРЛ від 01.03.2010 року [PERSON] знаходиться на штучному годуванні. Згідно довідки Кодимської ЦРЛ №237 від 10.03.2010 року [PERSON] перебуває на лікуванні з діагнозом гострий гастрит, гастродоуденіт. Вислухавши вимоги позивачки, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в частково з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що відповідач не працює, лікується в Кодимський ЦРЛ як хворий на гастрит, гастродоуденіт, а тому визначення аліментів у твердій грошовій сумі в даному випадку буде обґрунтованим. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд урахував (ст.182 ч.1 СК України) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що він лікується в Кодимський ЦРЛ як хворий на гастрит, гастродоуденіт. Як роз»яснив у п.17 Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК. Саме із положень зазначеної норми Закону суд і виходив при визначенні розміру аліментів. На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначив, що 02.04.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 1700 грн. на термін до 02.04.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1918 % на день на суму залишку заборгованості. У випадку невиконання боржником умов кредитного договору, цим договором передбачалася сплата пені. На даний час відповідач не виконує умови кредитного договору і заборгував 699 грн. 01 коп. по основній сумі простроченого кредиту, по відсоткам - 890 грн. 15 коп.. та йому нараховано 506 грн. 90 коп. пені. Просить стягнути дані суми з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з»явився. від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Суд вважає можливим допустити заочний розгляд по даній справі. Судом встановлено наступне. 02.04.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 1700 грн. на термін до 02.04.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1918 % на день на суму залишку заборгованості. У випадку невиконання боржником умов кредитного договору, цим договором передбачалася сплата пені. На даний час відповідач не виконує умови кредитного договору і заборгував 699 грн. 01 коп. по основній сумі простроченого кредиту, по відсоткам - 890 грн. 15 коп., та йому нараховано 506 грн. 90 коп. пені. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання, це приводить до порушення прав позивача, а тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначив, що 13.11.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 4300 грн. на термін до 13.11.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.1918 % на день на суму запишку заборгованості. У випадку невиконання боржником умов кредитного договору, цим договором передбачалася сплата пені. На даний час відповідач не виконує умови кредитного договору і заборгував 3941 грн. 10 коп. по основній сумі простроченого кредиту, по відсоткам - 3891 грн. 95 коп.. та йому нараховано 2923 грн. 66 коп. пені. Просить стягнути дані суми з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з»явився. від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча наїежним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Суд вважає можливим допустити заочний розгляд по даній справі. Судом встановлено наступне. 13.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 4300 грн. на термін до 13.11.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.1918 % на день на суму залишку заборгованості. У випадку невиконання боржником умов кредитного договору, цим договором передбачалася сплата пені. На даний час відповідач не виконує умови кредитного договору і заборгував 3941 грн. коп. по основній сумі простроченого кредиту, по відсоткам - 3891 грн. 95 коп.. та йому нараховано 2923 грн. 66 коп. пені. У відповідності до ст. 526 ЦК України. зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання, це приводить до порушення прав позивача, а тому позов в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам підлягає задоволенню. У відповідності зі змістом ч.З ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшенним за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На неналежне виконання зобов'язання позивачем нарахована неустойка в сумі, що дорівнює основній сумі боргу, суд вважає необхідним зменшити загальний tборг неустойки до 500 грн. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Посилався на те, що 05 березня 2008 року помер [PERSON], який був його дядько. Він був власником квартири [ADDRESS], в якій також знаходились предмети домашнього вжитку та обіходу. У визначений законом термін позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся з причини догляду за хворим батьком у лікарні. Вважає, що термін ним пропущено з поважних причин. Просив суд встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, посилався на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача - Другої Державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав суду лист у якому просить суд розглянути справу без участі їх представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів, суд, врахувавши думку позивача, вважає за можливе розглянути справу без участі представника нотаріальної контори. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2008 року помер [PERSON]. Згідно технічного паспорта [PERSON] належала на праві особистої власності квартира номер 24, що знаходиться в м.Полтаві, вул. Латишева, № 5. [PERSON] та мати позивача [PERSON] були рідні брат і сестра. [PERSON] померла 28.01,2003р. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач в період з 02.04.2008 року по 02.09.2008 року доглядав у лікарні хворого батька, який знаходився на стаціонарному лікуванні в облтуб диспансері. Потім протягом значного часу у позивача були відсутні документи, які б доводили право на спадкування. Тому суд приходить до висноку, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 30 травня 2006 року у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради, Коломийського району, а/з № 3. Від шлюбу є неповнолітня дитина. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не цікавиться сімєю, не хотів працювати, із-за чого між ними виникали непорозуміння, в грудні 2008 року залишив її, заявивши, що не любив і не любить. Позивач позовні вимоги підтримала, та вказала, що вони з відповідачем спільно не проживають близько півтори року, примирення не можливе. Відповідач в судове засідання не зявився, але про час і місце розгляду справи був повідомлений у порядку передбаченому законом. Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2006 року від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 020582 від 30 травня 2006 року, свідоцтвом про народження дитини серії І-НМ №054319 від 22.11.2006 року, та довідкою про склад сімї №224 від 05.03.2010 року. З позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що примирення неможливе, позивач з відповідачем спільно не проживають. Наведені обставини свідчать, що шлюб між сторонами існує формально, зберегти сімю неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Неповнолітню дитину необхідно залишити на проживання з позивачем. На підставі наведеного і ст.ст. 104, 105,112 Сімейного Кодексу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

19.02.2009 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено: 9 вересня 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Спільне життя між сторонами не склалося через часті непорозуміння, які виникали в сім'ї. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2009 року. При таких обставинах збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що миритися з відповідачем вона наміру не має. Основною причиною небажання надалі мешкати разом однією сім'єю з відповідачем зазначає, як часті непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені в серпні 2009 року. Відповідач в судовому засіданні був відсутній, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки- виклику до суду, проте надіслав до суду телеграму зі змісту якої вбачається, що він не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу з позивачем та прохає розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши докази, що є у справі та вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 9 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, про свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І- ВЛ, № 181000, видане Минківською сільською радою, Валківського району, Харківської області, а/з № 2. ( а.с. 4) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, до того ж миритися з відповідачем вона наміру не має. Всі ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась остаточно. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і повинна бути скасована. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Витрати по справі необхідно покласти на відповідача, оскільки суд вважає його винним в розпаді сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить продовжити йому строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини терміном на три місяці, яка залишилася після смерті його батька [PERSON] ,що помер 15 вересня 2005 року .Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори з приводу спадщини в зв»язку з хворобою .В останні дні відведеного строку він захворів і знаходився на лікуванні. Вважає , що це є поважна причина пропуску строку. Позивач до суду не з»явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності,позовні вимоги просить задовольнити . Відповідач до суду не з»явився, надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечує , що дає змогу суду розглянути справу у відсутність представника відповідача, так як визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права,свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши всі матеріали справи суд вважає,що позовні вгтоги позивача підлягають задоволенню із слідуючій підстав : відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 15 вересня 2005 року. Свідоцтвом про народження позивача підтверджується,що його батьком був [PERSON] , із довідки Бобровицької центральної районної лікарні вбачається,що позивач з 10.03.2006року по 20.03.2006 року знаходився на лікуванні,що суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини , із довідки Бобровицької державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті померлого [PERSON] не відкривалася, а також заяву відповідача про визнання позову , експертний висновок про ідентичність прізвищ - [PERSON] та [PERSON], дослідивши інші матеріали суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню, так як викладені в позовній заяві доводи знайиши своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в позовній заяві вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2005р. який був зареєстрований Залізничною селищною радою Гуляйпільського району Запорізької області а/з №06. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] 16.03.2006р. н., який мешкає з нею. Їх шлюбні стосунки припинено з липня 2009р. з причини постійних сварок, конфліктної обстановки в сім'ї, яка перешкоджає нормальному існуванню і життєдіяльності. Продовження спільного життя позивачка вважає неможливим. Спору про поділ майна не має. Тому просить розірвати їх шлюб, строк для примирення наданий судом до збереження сім»ї не призвів. Відповідач заперечень проти позову не має, з розірванням шлюбу згодний, про що надав суду письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі ст. 105,110,112 СК України, оскільки судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, втратили повагу один до одного, із-за постійних сварок, позивачка стверджує, що їх подальше спільне життя не можливе, та наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, зберігати сім'ю вбачає недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за користування тепловою енергією у розмірі 2519 гривень 92 копійки. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказав, що відповідач з 01.10.2007 року по 01.02.2010 року користувався тепловою енергією, яку постачає КП БРР Балаклійські теплові мережі, але абонентську плату за користування послугами позивача вносив не своєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.02.2010 року утворилася заборгованість. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причина неявки в судове засідання не відома, повідомлення про причини поважної неявки та заперечення проти позову до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є абонентом Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" і споживав теплову енергію за місцем свого проживання, але абонентську плату вносив не своєчасно і не в повному обсязі. Позивачем на підставі наданих відповідачем документів відкрито особовий абонентський рахунок за №1759 для оплати послуг за користування тепловою енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с.3,4). Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача має місце заборгованість по абонентській платі у розмірі 2519 гривень 92 копійки. На підставі ст.67 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно ст.68 ЖК Української РСР наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Оскільки відповідач користувався тепловою енергією, але в порушення норм житлового законодавства не сплачував абонентську плату належним чином, суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та в дохід держави стягується судовий збір. На підставі ст.ст.67,68 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва, посилаючись на те, що за власні кошти самочинно побудував гараж № 23 по вул.Лебединській, 7 у м.Харкові. Вважаючи, що обєкт самочинного будівництва відповідає діючим санітарно-технічним, будівельним нормам, не порушує права інших осіб, позивач просив визнати за ним право власності на зазначену будівлю. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - Харківської міської ради [PERSON] проти задоволення позову заперечував, клопотав ухвалити рішення відповідно до вимог закону. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2000 році позивач за власні кошти самочинно побудував гараж № 23 по вул.Лебединській, 7 у м.Харкові площею 39,4 кв.м . 12 листопада 2009 року КП «Харківське міськБТІ» виготовило технічний паспорт на зазначений об»єкт самочинного будівництва (4-5). З Технічного висновку про стан будівельних конструкцій гаража № 23, розташованого по вул. Лебединській, 7 у м. Харкові, складеного ПП «Модулор Сервіс», вбачається, що технічний стан конструкцій забезпечує надійну їх експлуатацію. Будівельні конструкції будівлі не мають дефектів та пошкоджень, відповідають ДБН України, санітарним та протипожежним нормам, можуть експлуатуватись за призначенням (а.с. 7-18). Комінтернівський районний відділ МНС України у Харківській області та Комінтернівська районна санітарно-епідеміологічна станція у своїх листах № 530/01/22 від 22.01.2010 р. та № 3.1/23 від 28.01.2010 р. не заперечувала проти збереження вказаних об»єктів самочинного будівництва (а.с. 19,20). Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України нерухоме майно є обєктом самочинного будівництва, якщо воно збудоване без належного дозволу. Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved