Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

17.07.2009р. Головне управління праці та соцзахисту населення Львівської ОДА звернулося з позовом до [PERSON] про вилучення автомобіля марки [PERSON],1999 р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412,мотивуючи тим, що вказаний автомобіль 22.03.2007р. ним було передано в якості гуманітарної допомоги інваліду [PERSON], жителю м.Перемишляни, який помер 17.04.2007 року. На даний час вказаний автомобіль перебуває в користуванні дружини померлого, [PERSON], який відповідно до вимог ч.7 п.41 Постанови КМ України №999 від 19.07.2006р. підлягає поверненню Головному управлінню праці та соціального захисту населення. 21.01.2010 р. [PERSON] пред»явила зустрічний позов до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА , покликаючись на те, що 17.04.2007р. помер її чоловік [PERSON], який 22.03.2007р, як інвалід отримав гуманітарну допомогу - автомобіль марки [PERSON], 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], та який належав йому на праві власності. Просить на підставі п.16 Постанови Кабінету Міністрів України №999 в редакції від 19.07.2006р. «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», визнати за нею право власності на вказаний автомобіль як члена сім»ї померлого інваліда. В судовому засіданні представник Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА первісний позов підтримав, покликаючись на зазначені в позовній заяві мотиви. Проти зустрічного позову заперечив та вважає, що автомобіль підлягає вилученню, оскільки в даному випадку 10- річний строк експлуатації спірного автомобіля необхідно рахувати з моменту отримання цього автомобіля інвалідом, і що до спірних правовідносин необхідно примінити положення ч.7 п.41 Постанови КМ України №999 від 19.07.2006 р. Представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав та зазначив, що правовідносини щодо забезпечення інвалідів транспортними засобами, на час ввезення і передачі спірного автомобіля інваліду [PERSON], регулювалися Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Законом України «Про гуманітарну допомогу», а також Постановою КМ України №999 від 19.07.2006 р., пунктом 16 якої передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім»ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. На даний час строк експлуатації автомобіля понад 10 років, автомобіль зареєстрований як власність померлого [PERSON], дружина померлого - [PERSON], на час смерті проживала разом з ним та була зареєстрована за тією ж самою адресою. Тому просить у первісному позові відмовити та задовольнити зустрічний позов і визнати за [PERSON], як членом сім»ї померлого інваліда, право власності на спірний автомобіль. Заслухавши пояснення та доводи сторін по первісному та зустрічному позовах, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.03.2007р Головне управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА, у відповідності до ст.6 Закону України « Про гуманітарну допомогу» та «Порядку надання автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №128 від 07.02.2001р., передало безплатно інваліду [PERSON] в якості гуманітарної допомоги автомобіль марки [PERSON], 1999 року випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412 ( а.с. 18) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [PERSON], 1999р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412, номерний знак [NUMBER], 03.03.2007р. зареєстрований за [PERSON] на праві власності за адресою [ADDRESS] (а.с. 47) Як вбачається з даних паспортів [PERSON] та [PERSON], вони являлись подружжям з 1969 року та постійно зареєстровані і проживали разом за однією адресою адресою [ADDRESS] (а.с. 5,44) Згідно Реєстраційного свідоцтва транспортного засобу, легковий автомобіль [PERSON], 1999р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412 ,був допущений до експлуатації вперше 21 грудня 1999 року (а.с. 10) У відповідності з абзацом 1 пункту 16 Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 р. «Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями», після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту , строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім»ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Зважаючи на дану норму закону, якою регулюються спірні правовідносини, суд не приймає до уваги посилання позивача за первісним позовом та відповідача по зустрічному позову на те, що строк експлуатації автомобіля слід вважати з моменту отримання цього автомобіля інвалідом. В даному випадку строк експлуатації транспортного засобу слід вважати строком, з якого здійснюється його використання , без прив»язки до конкретної особи, а саме з 21.12.1999 р. Не заслуговує на увагу твердження представника Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА про те, що спірний автомобіль підлягає вилученню у [PERSON] на підставі положень ч.7 п.41 Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 р.»Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями», так як в даному випадку представник некоректно посилається тільки на частину даної норми, але упускає, що в частині 7 пункту 41 зазначено, що така « застосовується крім випадків, зазначених в абзацах першому-п»ятому пункту 16 цього Порядку». На підставі викладеного та

Outcome: approved