Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідачів з даним позовом посилаючись на те, що 29.09.2008 року помер її батько - [PERSON], який проживав у [INFO]. Після смерті батька стало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Кухарі по вул. Ворзельській, 27 Іванківського району Київської області, земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування цього жилого будинку та господарських споруд, земельна ділянка площею 0,5677 га для ведення особистого селянського господарства, земельні ділянки площею 0,8232 га та 0,4993 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошові вклади. Спадщину позивачка прийняла, подавши заяву 14.03.2009 року до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 158 за 2009 рік) та отримала 09.12.2009 року свідоцтва про право на спадщину за законом земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошові вклади. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на жилий будинок, на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства їй було відмовлено, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки виготовлено після смерті спадкодавця. Рішенням Іванківського районного суду від 11.01.2010 року за нею було визнано право власності на жилий будинок та на земельні ділянки для ведення товарного виробництва. 25.03.2010 року вона нову звернулась до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства, так як стало відомо, що державні акти на них вже виготовлені. У видачі таких свідоцтв було відмовлено по тій же причині, що і раніше. Батько позивачки був власником жилого будинку в с. Кухарі по вул. Ворзельська, 27 . Ще за життя він звернувся до Кухарської сільської ради з проханням приватизувати земельну ділянку біля власного будинку, але державні акти були виготовлені лише після його смерті, тому їй було відмовлено оформленні спадкових прав на них. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та частково оформив спадкове майно після смерті [PERSON] 1.1, є позивачка - його дочка. Відповідача - діти спадкодавця - від спадщини відмовилися у встановленому законом порядку, на спадкове майно не претендують. Інших спадкоємців немає. Позивачка просить визнати її право власності на спадкове майно у вигляді зазначених вище земельних ділянок. У попереднє судове засідання позивачка не з*явилася, про день і час слухання справи повідомлена вчасно, написала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідачі у попереднє судове засідання не з*явилися. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно. Написали заяви, в яких позов визнають, просять справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи у попереднє судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду лист, у якому не заперечують проти задоволення позову, просять справу розглядати без їх представника. Суд, вивчивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами. В даному випадку позивачка є спадкоємцем після смерті свого батька (помер 29.09.2008 року), якому належали на праві власності земельні ділянки. Державні акти про право приватної власності на землю були оформлені 19.01.2010 року, тобто після смерті спадкодавця, хоча рішення № 449 про надання цих земельних ділянок у приватну власність [PERSON] 1.1, було прийняте Кухарською сільською радою 09.09.2008 року ( за життя спадкодавця). У зв*язку з цим позивачка, як спадкоємець [PERSON] 1.1., не може оформити на них відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є об*єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивачки, на це майно не претендує. 4.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачка вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору, частково оформила свої спадкові права. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1261, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved