Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

05.02.2010 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним та просить суд визнати неправомірною відмову відповідача у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, передбачених в ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач просить суд зобовязати відповідача починаючи з 1 грудня 2009 року здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії по інвалідності з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну її здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився з причин суду невідомих, надіслав заперечення на позов. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З причин захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії її визнано інвалідом 11 групи. Положеннями ст.14 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які потраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи [PERSON] віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Достовірність цих обставин підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії А № 101299 від 13 жовтня 19949року, копією вкладки до нього (а.с.8), виданих на ім'я [PERSON]., та копіями довідок Обласної спеціалізованої МСЕК (а.с.9,10). У відповідності до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Згідно з ст.54 цього ж Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно з пп.12 та пп.15 п.28 розділу II Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік, який набрав законної сили з 1 січня 2008 року, були внесені зміни в ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У відповідності до цих змін розмір пенсії по інвалідності для осіб, віднесених до категорії 1, які є інвалідами II групи та розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіянуздоров'ю був зменшений. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року пп.12 та пп.15 п.28 розділу II Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік визнані неконституційними, тому починаючи з 22 травня 2008 року ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відновили свою чинність у редакції, яка дія раніше. Судом встановлено, що починаючи з 9 липня 2007 року до розгляду адміністративної справи в суді відповідач нараховував та виплачував позивачу пенсію по інвалідності у значно меншому розмірі чим передбачено законом. На момент розгляду справи пенсія позивача складає розмірі 1393, 34 грн. При цьому з 9 липня до 31 грудня 2007 року відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005 року. З 1 січня до 22 травня 2008 року УПФУ в м. Бориспіль керувалось Законом України „Про державний бюджет України на 2008 року, а з 28 травня 2008 року - постановою Кабінету Міністрів України №654. У листопаді 2009 року [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, передбачених ст.ст.50, 54 вказаного Закону. Листом № 1096 від 27 листопада 2009 року (а.с.13-14) начальник УПФУ в м. Бориспіль [PERSON] відмовив їй у задоволенні цієї заяви. Відмову відповідача у перерахунку та виплаті [PERSON] вказаних пенсій, що не нараховувавлись та не виплачувались в повному обсязі суд вважає неправомірною та визнає належним зобовязати УПФУ в м. Бориспіль провести перерахунок та здійснити виплату [PERSON]М пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01 грудня 2009 р. При цьому суд керується ст.19 Конституції України, у відповідності до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, між народному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України про занижені розміри пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування, яких здійснюється за рахунок державного бюджету України, що істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Крім того, суд вважає, що надання Кабінету Міністрів України права на встановлення порядку обчислення пенсій по інвалідності та пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених наведеним вище Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Зі ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Тому суд не бере до уваги положення ч.З ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.І цієї статті. Застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії не може вважатись підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст.75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі 'залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення №4-зп від 3 жовтня 1997 року у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: „Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Відповідно до ч.З ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеним Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік фактично змінено та уточнено положення ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому,

Outcome: approved