Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ЗАТ «Рівненський ливарний завод» (надалі ЗАТ «РЛЗ») про поновлення на роботі, усунення перешкод у здійсненні трудових функцій та заборону вчинення протиправних дій. В позові [PERSON] вказував, що він з 01.10.2000 року працює на посаді [INFO] ЗАТ «Рівненський ливарний завод» відповідно до наказу [NUMBER] та укладеного контракту від 01.10.2000 року, який укладений згідно з рішенням Ради Товариства ЗАТ «РЛЗ». В подальшому, загальними зборами акціонерів ЗАТ «РЛЗ», що відбулися 20 березня 2001 року, його було обрано [INFO] ЗАТ «РЛЗ». Укладений трудовий контракт не переукладався, оскільки був укладений до 1 жовтня 2002 року, але наказом [NUMBER] від 01.10.2000р. про призначення [PERSON] на посаду термін призначення вказано не було, тобто трудовий договір є безстроковим. Трудовий контракт між [PERSON] та ЗАТ «РЛЗ» на підставі рішень Ради Товариства ЗАТ «РЛЗ» від 12.08.2002р., 15.09.2003р., 13.09.2004р., 15.09.2005р. неодноразово продовжувався. Після вказаного строку він продовжував працювати на посаді [INFO] ЗАТ «РЛЗ», при цьому жодна із сторін Контракту не заявляла про його припинення. У жовтні місяці 2008 року [PERSON] з відкритих джерел у засобах масової інформації випадково дізнався про його звільнення з посади [INFO] ЗАТ «РЛЗ». У підтвердження цього надав копію протоколу зборів акціонерів ЗАТ «РЛЗ» від 12 вересня 2007 року. На збори акціонерів [PERSON] запрошено не було, згоди профспілкового комітету на його звільнення не було, пояснень щодо невиконання посадових обов’язків не затребувалось, наказ про звільнення для ознайомлення не надавався, розрахунок не проводився, трудова книжка не видавалась. Відповідач у судове засідання не з’явився, про дату засідання належним чином повідомлений, що підтверджується його заявою від 27.11.2008р. за [NUMBER] про згоду на розгляд справи без участі ЗАТ «РЛЗ» та відсутності заперечень на позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності встановив наступне: [PERSON] , згідно з наказом ЗАТ «Рівненський ливарний завод» [NUMBER] від 14.07.2000р. було призначено виконуючим обов’язки [INFO] ЗАТ «Рівненський ливарний завод». З 01.10.2000 року [PERSON] відповідно до наказу [NUMBER] та укладеного контракту від 01.10.2000 року призначений [INFO] ЗАТ «Рівненський ливарний завод». Рішення про призначення позивача [INFO] прийнято Радою Товариства ЗАТ «РЛЗ» (Протокол [NUMBER] від 19.10.2000р. в матеріалах справи). Загальними зборами акціонерів ЗАТ «РЛЗ» 20 березня 2001 року [PERSON] також обрано [INFO] ЗАТ «РЛЗ». Укладений трудовий контракт не переукладався, оскільки був укладений до 1 жовтня 2002 року, але наказом [NUMBER] від 01.10.2000р. про призначення [PERSON] на посаду термін призначення вказано не було, тобто трудовий договір є безстроковим. В позові [PERSON] вказував, що він з 01.10.2000 року працює на посаді [INFO] ЗАТ «Рівненський ливарний завод» відповідно до наказу [NUMBER] та укладеного контракту від 01.10.2000 року, який укладений згідно з рішенням Ради Товариства ЗАТ «РЛЗ» (Протокол [NUMBER] від 19.10.2000р.). В подальшому, загальними зборами акціонерів ЗАТ «РЛЗ», що відбулися 20 березня 2001 року, його було обрано [INFO] ЗАТ «РЛЗ». Укладений трудовий контракт не переукладався, оскільки був укладений до 1 жовтня 2002 року, але наказом [NUMBER] від 01.10.2000р. про призначення [PERSON] на посаду термін призначення вказано не було, тобто трудовий договір є безстроковим. Крім того, трудовий контракт між [PERSON] та ЗАТ «РЛЗ» на підставі рішень Ради Товариства ЗАТ «РЛЗ» від 12.08.2002р., 15.09.2003р., 13.09.2004р., 15.09.2005р. (копії протоколів Ради товариства в матеріалах справи) неодноразово продовжувався. Після вказаного строку він продовжував працювати на посаді [INFO] ЗАТ «РЛЗ», при цьому жодна із сторін Контракту не заявляла про його припинення. За час роботи [PERSON] на посаді [INFO] ЗАТ «РЛЗ» добросовісно працював, ніяких правопорушень чи злочинів не скоював, дисциплінарних стягнень не має. У жовтні 2008 року [PERSON] з відкритих джерел у засобах масової інформації випадково дізнався про його звільнення (відкликання) з посади [INFO] ЗАТ «РЛЗ». У підтвердження цього надав копію протоколу зборів акціонерів ЗАТ «РЛЗ» від 12 вересня 2007 року. Відповідно до ч. 3 ст. 21 Кодексу законів про працю України, контракт є особливою формою трудового договору, тобто контракт, що укладається на підставі КЗпП України, регулює трудові відносини керівника підприємства, як працівника акціонерного товариства. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу (ч. 3 ст. 24 КЗпП України). Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» до трудової книжки [PERSON] внесено відповідні записи про його призначення з 01.10.2000р. на посаду [INFO] ЗАТ «РЛЗ» без зазначення строку такого призначення, тобто трудовий договір є безстроковим. Крім того, відповідно до ст. 391 КЗпП України, у разі, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Таким чином, трудовий контракт, укладений з [PERSON] у 2000 році та неодноразово продовжений, є продовженим на невизначений строк. Починаючи з 2007 року. [PERSON] чиняться перешкоди у здійсненні його посадових обов’язків [INFO] , з’являються інші особи, які називають себе керівниками ЗАТ «РЛЗ». Через такі дії виникають непорозуміння з контрагентами підприємства, які проявляють недовіру до документів та договорів, що укладаються між ЗАТ «РЛЗ» та третіми особами, оскільки вони є невпевненими у повноваженнях [PERSON] як [INFO] підприємства. Таким чином, на час подання позову [PERSON] не має змоги належним чином виконувати свої трудові обов’язки на посаді [INFO] ЗАТ «РЛЗ». Згідно з Протоколом загальних зборів акціонерів ЗАТ «РЛЗ» від 12.09.2007р., було прийнято рішення про відкликання [PERSON] з посади [INFO] ЗАТ «РЛЗ», без будь-яких вказівок на підстави відкликання з посади, що передбачені КЗпП України. Відповідно до ст. 40 КЗпП України встановлено перелік підстав звільнення працівника з посади за ініціативою власника, а саме: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; 2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров’я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов’язків вимагає доступу до державної таємниці; 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов’язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 5) нез’явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв’язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; 7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння; 8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу Крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках, встановлених ст. 41 КЗпП України, а саме: 1) одноразового грубого порушення трудових обов’язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами; 11) винних дій керівника підприємства, установи, організації, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно або в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати; 2) винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір’я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу; 3) вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Розірвання договору у випадках, передбачених цією статтею, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3, - також вимог статті 43 цього Кодексу. В зв’язку з тим, що згоди профспілкового комітету на звільнення [PERSON] з посади [INFO] ЗАТ «РЛЗ» надано не було, пояснень щодо невиконання посадових обов’язків [INFO] не затребувалось, наказ про звільнення для ознайомлення не надавався, повний розрахунок в зв’язку із звільненням не проводився, трудова книжка не видавалась, рішення загальних зборів акціонерів про відкликання [PERSON] з посади [INFO] не пов’язується з жодною причиною, передбаченою законом, тому відкликання чи звільнення [PERSON] з зазначеної посади протирічить чинному законодавству України. Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. В зв’язку з тим, що про прийняте рішення загальними зборами ЗАТ «РЛЗ» від 12.09.2007р. про відкликання з посади, [PERSON] повідомлено не було, тобто позовна давність пропущена з поважних причин, тому підлягає поновленню. У відповідності до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи, до яких відноситься витрати на інформаційно-технічне забезпечення. У відповідності до ст. 4 п. 1 Декрету КМ України «Про державне мито», ст. 81 ч. 3 ЦПК України [PERSON] звільнено від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а тому в дохід держави підлягає стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ЗАТ «Рівненський ливарний завод» підлягає задоволенню.

Outcome: approved