Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-28 00:00:00

ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом і просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLB0GA00000064 від 29.12.2006 р. звернути стягнення на домоволодіння загальною площею 39,2 кв. м., розташоване за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми, вул. Котовського, буд. 92, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, виселити та зняти з реєстраційного обліку [PERSON], який зареєстрований і проживає у вищевказаному домоволодінні і стягнути з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» державне мито у розмірі 216 грн. 31 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього в сумі 246 грн. 31 коп. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до договору № PLB0GA00000064 від 29.12.2006 року [PERSON] 29.12.2006 року отримав кредит у розмірі 31500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.12.2010 року. Згідно статей 526. 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення [PERSON] зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 16.02.2009 року має заборгованість - 20780,87 грн., яка складається з наступного: - 19184,95 грн. - заборгованість за кредитом; 1313,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 180,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 102,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк і [PERSON] 29.12.2006 р. уклали договір іпотеки без номеру. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми, вул. Котовського, буд. 92 . Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. У відповідності до ст. 6 Закону України „Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми, вул. Котовського, буд. 92. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі- покупцеві. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. [PERSON] підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки і розташоване за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми. вул. Котовського, буд. 92. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві і просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час. дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» від 09.10.2009 р. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору начальник відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи [PERSON], проти задоволення позову не заперечує і при вирішенні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. 29.12.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № РLВ0GА00000064 згідно якого банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 31500 грн. на строк з 29.12.2006 р. по 29.12.2010 р. зі сплатою за користування кредитом 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати. Відповідно до ст. 630 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідне до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору від 29.12.2006 р. укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк" та [PERSON] при порушенні позичальником ([PERSON]М.) зобов'язання банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконує умови кредитного договору № PLB0GA00000064 від 29.12.2006 р., щодо щомісячного погашення кредиту та процентів за користування кредитом, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 16.02.2009 року становить 20780,87 грн., з них : 19184,95 грн. - заборгованість за кредитом: 1313.74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 180,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 102,18 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. іпотека виникає на підставі договору. 29.12.2006 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми, вул. Котовського, буд. 92 Відповідно до ч. 4 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки [PERSON] не виконує умов кредитного договору № PLB0GA00000064 від 29.12.2006 р. в результаті чого станом на 16.02.2009 року утворилася заборгованість - 20780,87 грн., а тому суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки домоволодіння загальною площею 39.2 кв. м., розташоване за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Куми, вул. Котовського, буд. 92. Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. З ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками встановленими законом. Тому суд вважає за можливе зняти з реєстрації і виселити [PERSON], який зареєстрований і проживає у домоволодінні, розташованому по вул. Котовського під № 92 в с. Куми Карлівського району Полтавської області.

Outcome: approved