overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу їденого з [PERSON]. Позивач посилається на те, що 15.09.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, їєстрований Великоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області, звий запис № 15. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], )8.2002 року народження. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на нті несхожості характерів, в сім'ї почали виникати часті сварки внаслідок непорозуміння, іивач також вважає, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливо, оскільки на даний вони не проживають разом. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та згоден на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні гереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в >ядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання повідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення юву. Суд, заслухавши позивача та відповідача, вважає, що позов обгрунтований і підлягає оволенню, оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сім'ї стали можливими і цей шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для палення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. 2pt;">&nbsp; На підставі&nbsp;викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив встановити факт належності йому довідки, виданої 25.10.1999 року № К-4396 центральним архівом федеральної пограничної служби Російської Федерації про те. що у журналі обліку пересічення державного кордону СРСР на території Республіки Афганістан та назад військовослужбовців військової частини [NUMBER] значиться рядовий [PERSON] радіо телефоніст 1 прикордонної застави ММГ. приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан з 17.02.1982 року по 04.11.1982 року. Факт належності вказаної довідки обгрунутовує необхідності призначення пенсії по інвалідності. У судовому засіданні заявник підтвердив вищевикладене в заяві, просив її задовольнити, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Суд. заслухавши пояснення заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно військового квитка [PERSON] проходив дійсну військову службу у воїнській частині № [NUMBER] старшим радіотелеграфістом, про що також свідчить посвідчення учасника бойових дій (а.с.14-15) Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Кравцова про встановлення факту належності йому довідки виданої 25.10.1999 року № К-4396 центральним архівом федеральної пограничної служби Російської Федерації На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради Кременчуцького району про визначення часток у спільній частковій власності, посилаючись, що її чоловікові [PERSON] , який помер 20 серпня 2004 року, належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,20 га, що складає 7/9 частини в долі 0,15 га із загальною площею 0,20 га, яка розташована за адресою с. Кривуші по вул. Огородній, 5 Кременчуцького району і оскільки частка померлого у спільному майні не визначена їй було відмовлено нотаріальною конторою в оформленні спадщини після померлого як спадкоємцю по закону. Просила суд визначити, що частка земельної ділянки померлого [PERSON] в спільній сумісній власності складає 7/9 частин в долі 0,15 га із загальною площею 0,20 га. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач: Піщанська сільська Рада Кременчуцького району в судове засідання свого представника не направила, про час розгляду справи їм повідомлялось належним чином, просили розглядати справу у їх відсутність. Третя особа: Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направили, просили розглядати справу у їх відсутність, проти позову не заперечували, надіслали до суду листа в якому вказали, що частка земельної ділянки, належна померлому [PERSON] повинна становити 7/9 ч. Оскільки заперечень до позову не надійшло, він визнаний відповідачем і це не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів сторін та інших осіб, то в відповідності до ст.130 ч.4 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що померлому 20 серпня 2004 року [PERSON] на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області згідно Державного акту на право приватної власності від 18 квітня 2000 року належала на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,20 га, що становить 7/9 частин в долі 0,15 га із загальною площею 0,20 гектарів, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 18 квітня 2000 року та витягом з технічної документації по складанню документів, що посвідчують право власність на земельну ділянку надану відділом земельних ресурсів у Кременчуцькому районі, і тому в відповідності до ст. 370 ЦК України частка померлого [PERSON]М у спільній сумісній власності становить 7/9 частин, що необхідно позивачу для прийняття спадщини після померлого по закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2009 року звернулася до суду з позовом до Білецьківської сільської [PERSON] Кременчуцького району, КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, посилаючись, що її мати [PERSON], яка померла 18 травня 2009 року мала житловий будинок в с. Бурти по вул. Комарова, 23 Кременчуцького району і вона являється спадкоємцем її майна за заповітом, але відсутні право установчі документи на домоволодіння, і їй було відмовлено нотаріусом в оформленні спадщини, тому просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити. Відповідачі: Білецьківка сільська [PERSON] Кременчуцького району, КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання своїх представників не направили, про час розгляду справи їм повідомлялось належним чином, просили розглядати справу у їх відсутність. Третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направили, просили розглядати справу у їх відсутність, проти позову не заперечували . Оскільки заперечень на позов не надійшло, він визнаний відповідачами, третіми особами і це не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів сторін та інших осіб , то в відповідності до ст.130 ч.4 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, і це встановлено в судовому засіданні, [PERSON], яка померла 18 травня 2009 року в с. Бурти Кременчуцького району належало на праві власності домоволодіння в с. Бурти по вул. Комарова, 23 Кременчуцького району, яке складається із житлового будинку літ.А., прибудови літ.а., прибудови літ.а1., убиральні літ.В., ганка літ. аг., водогіна літ.Кв., огорожі літ.№ 1 , сарая літ.Б. вартістю 20387 грн.. що підтверджується технічним паспортом і довідкою Білецьківської сільської ради . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем її майна за заповітом, але відсутня первинна реєстрація права власності на домоволодіння, і тому їй 20 листопада 2009 року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, чим були порушені її законні права і інтереси, які необхідно поновити і визнати за нею право власності на житловий будинок в відповідності до ст.328 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Максимівської сільської ради Кременчуцького району, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись, що його рідна мати [PERSON] померла 06 лютого 2009 року і він являється спадкоємцем її майна за заповітом, але коли звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, пропустивши передбачений законом шестимісячний строк в звязку з хворобою та необізнаністю в юридичних питаннях, йому було відмовлено , тому просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат - [PERSON] позов підтримали і просили задовольнити. Відповідач: Максимівська сільська рада Кременчуцького району в судове засідання свого представника не направили, просили розглянути справу без їх участі, проти заяви не заперечували. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Третя особа : Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу без їх участі, проти заяви не заперечували. Оскільки заперечень до позову не надійшло, він визнаний відповідачами, третьою особою і це не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів сторін та інших осіб, то в відповідності до ст. 130 ч.4 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON]С, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи , і, оцінюючи все в сукупності, вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна по заповіту його рідної матері [PERSON], яка померла 06 лютого 2009 року в с. Максимівка Кременчуцького району. Померлій [PERSON] належала частина квартири № 2, розташованої в с. Максимівка по вул. Жовтневій, 6.61 Кременчуцького району. Після смерті [PERSON] позивач в звязку з хворобою та юридичною необізнаністю в передбачений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини не звернувся до нотаріальної контори, а тому 25 серпня 2009 року Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину. При таких обставинах суд визнає, що позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, і надає в відповідності до ст. 1272 ЦК України додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном на два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

02 грудня 2009 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дочки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, а також стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дочкою [PERSON] Кристіною Денисивною віку 3 років, тобто до 27.03.2011 року. В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2008 року. 27 березня 2008 року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами виявився невдалим і нетривалим, тому з липня 2008 року вони не живуть однією сім'єю і не ведуть спільне господарство. До листопада 2009 року, відповідач надавав позивачці матеріальну допомогу за її вимогою, але в листопаді 2009 року, відповідач відмовився надалі надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки. В звязку з доглядом за дитиною позивачка не працює і також потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка на своє утримання. У попередньому судовому засіданні позивачка доводи позовної заяви підтримала та уточнила, відмовившись від позовних вимог щодо стягнення аліментів на свою користь та на своє утримання. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов на підставі ст.ст.180, 182, 183 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Дитина проживає з матірю і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач на утримання дитини не надає позивачці належної матеріальної допомоги. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає і стягнення по виконавчих документах з нього не здійснюються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

Позивач в позові посилається на те, що з 27 квітня 2002 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 181. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та протилежні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними припинені з липня місяця 2009 року, спільне господарство не ведуть, мають інші сімї. Просить суд: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 27 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 181. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка у судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причину своєї неявки, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис № 181. /а.с. /. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], /а.с. / Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та протилежні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня місяця 2009 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, мають інші сімї. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що слід розірвати шлюб між позивачем та відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-05 00:00:00

В жовтні 2009 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Вона зазначила, що рішенням Бердичівської міської ради Житомирської області від 22.09.09року №542 її онуціГладковській [PERSON], [INFO] , був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в зв»язку з тим, що її батьки , відповідачі по справі, скоїли злочин і в даний час знаходяться під вартою в Київському СІЗО ДДУ ПВП, а вказаним рішенням вона була призначена опікуном над малолітньою онукою. В даний час вона не працює, дитина потребує матеріальної допомоги. Однак на даний час управління соціального захисту населення відмовляє в призначенні тимчасової державної допомоги мотиивуючи відмову тим, що вона має можливість пред»явити вимогу щодо утримання дитини до її батьків і тому змушена звернутися до суду. Просить стягувати з відповідачів на її користь аліменти в розмірі по 'А частині усіх видів заробітку / доходу/з відповідачів окремо на утримання їхньої дочки [PERSON], 10.03.2003року народження, до її повноліття, але не менше ЗО відсотків від встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засіданя не з»явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі знаходяться під вартою в Київському слідчому ізоляторі. Відповідачка [PERSON] надала суду пояснення , в якому позов визнає повністю. 3»ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову зі слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 2/. Статтями 180, 182, 183 СК України визначено , що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття з урахуванням станом здоров»я, матеріального становища та інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів визначається також: у частці від заробітку. Відповідачка [PERSON] визнала позов, згідна платити аліменти в розмірі 'А частини заробітку / доходу/ на утримання дочки, тобто позов відносно неї являється підставним і підлягає задоволенню. Батько дитини, відповідач [PERSON] , рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10 вересня 2008року зобов»язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] ірзмірі 'А частини доходу щомісячно на утримання дочки, а тому позов відносно нього являється безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] [PERSON] , [INFO]. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі до 2003 року та мають одну спільну дитину, відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання , в звязку з чим просить суд стягнути з нього щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. з урахуванням того що відповідач працює неофіційно на Калиновському ринку , отримуючи десь по 100 грн. на день. Позивачка в судовому засіданні підтримала частково свої позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, погодившись зменшити суму стягнення до 250 грн., зважаючи на те, що відповідач не працює постійно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що сума аліментів в розмірі 300 грн. є дуже великою для нього, оскільки він ніде не працює, та просив зменшити запропоновану суму стягнення до 200 225 грн. щомісячно. Суд, приймаючи до уваги, що відповідач офіційно ніде не працює, має на утриманні ще одну дитину, про що заявили сторони в судовому засіданні, а також матеріальний стан дитини, що проживає з позивачкою, яка не працює та знаходиться в декретній відпустки по догляду за іншою дитиною ,вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а при відсутності такої домовленості, за рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те що позивачка не працює, відповідач постійно не працює , не має нерухомого майна , сторони мають ще по однієї дитині ,розмір мінімальної заробітної плати встановленої Кабінетом Міністрів України , тому суд вважає що з відповідача слід стягнути по 240 грн. аліментів щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-05 00:00:00

05.01.2010 року [PERSON]С звернулася із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що через відсутність транспорту і коштів не було можливості доставити трупи в морг Погребищенського районного територіального медичного об'єднання для проведення розтину, в зв'язку з чим в даний час їй відмовляють у видачі довідки та свідоцтва про смерть. Просить заяву задовольнити. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, як законні і обґрунтовані. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 26.06.2009 року в Піщанській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис № 15. Дошлюбне прізвище відповідачки - Нікітіна. Шлюб для сторін повторний. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причина розпаду сімї полягає в тому, що сторони втратили почуття любові, взаємоповагу і розуміння один до одного, разом не проживають. Спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на розлученні. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В матеріалах справи в підтвердження позову є свідоцтво про укладення шлюбу між сторонами \\а.с.4\\. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення часток у праві спільної часткової власності, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1993 року належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 03 липня 2009 року померла [PERSON]. Просить визначити частки співвласників квартири у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, що не зявилися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] в м Полтаві згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 березня 1993 року належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Так як частки кожного із співвласників визначені не були, позивач не має можливості прийняти спадщину після померлої [PERSON]. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Outcome: approved