overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Заявниця просить визнати безвісно відсутньою її дочку [PERSON], [INFO], оскільки остання в січні 2007 року пішла з дому і не повернулася, до цих пір від неї немає ніяких відомостей. Визнання безвісно відсутньою її дочку заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про оформлення опіки над неповнолітніми дітьми [PERSON] У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала в повному обсязі. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Коднянської сільської ради Житомирського району подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання у [INFO] протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], кожний окремо, показали, що починаючи з січня 2007 року, тобто більше року, за місцем постійного проживання [PERSON] не бачили, де вона може знаходитися не знають, її неповнолітні діти знаходяться на вихованні заявниці. Так з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває в розшуку з 21 січня 2009 року (а.с.6). [PERSON] прописана в селі Кодня, Житомирського району, але не проживає і місце перебування її невідоме (а.с.8, 17). З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість і результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були в січні 2007 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01 лютого 2007 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

03 березня 2010 року [PERSON] О В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов з посиланням на вимоги ст.ст. 180,182 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітнього сина, але не надає добровільно матеріальної допомоги на його утримання, хоча має можливість її надавати. Просила стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі чверті доходів відповідача щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, а тому суд на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Судом встановлено обставини, які відповідають сімейним правовідносинам. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а.с.3,5). Встановлений ст. 180 СК України обовязок батька утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище сторін, а також їх згоду щодо розміру аліментів та встановлює їх в розмірі чверті від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 03.03.2010 року. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що 31 липня 2004 року вона одружилася з відповідачем, шлюб зареєстрували відділі РАЦС Кролевецького РУЮ Сумської області, актовий запис №54. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Стан здоров'я сина задовільний. На даний час між ними шлюб не розірваний, але з 31 січня 2010 року вони припинили подружні відносини та проживають окремо. Вона з сином проживає разом зі своїми батьками у їх будинку. Працює техніком - лаборантом у ДП ДАК "Хліб Україна" "Кролевецький комбінат хлібопродуктів" та отримує заробітну плату у розмірі 1000-1300 грн. Вказаних коштів не вистачає для забезпечення сина всім необхідним. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина надав, один раз купив сину костюм. При цьому, її думку, стосовно того, що потрібно придбати для дитини в першу чергу, він не запитує. Відповідач має добрий стан здоров'я, інших утриманців не має, має постійне місце роботи, тому вона просить стягнути з нього аліменти на сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення сином повноліття. Позивачка під час розгляду справи в суді підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки і обставини, вказані нею, визнав у повному обсязі і згоден сплачувати на користь позивачки аліменти на сина у зазначеному нею розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. По справі встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4). На сьогодні шлюб між стронами не розірваний, однак з 31 січня 2010 року сторони проживають окремо. Спору щодо місця проживання сина немає. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає в недостатньому розмірі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], має добрий стан здоров'я, працює в ДП "Кролеве дький агролісгосп" інженером лісового господарства, інших утриманців не має, а тому повинен таким чином влаштовувати своє життя, щоб забезпечити себе і утримувати неповнолітню дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88, ст.81 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді у сумі 120 грн. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття з реєстрації та виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Посилався на те, що відповідачка зареєстрована і вселилась у вказану квартиру з неповнолітньою донькою, згідно з усною домовленістю, термін її знаходження в квартирі був визначений одним роком до 24.06.2009 р., однак відповідачка порушила домовленість, продовжує проживати в вищевказаній квартирі, на прохання про добровільне виселення не реагує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання заперечувала проти позову, пояснила, що вона та її донька зареєстровані в спірній квартирі, правомірно вселилися, постійно проживають, іншого житла у власності або користуванні у неї чи дитини немає. Представник Служби у справах неповнолітніх Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, надавши суду письмові пояснення, в яких просять розглянути справу у їх відсутності, заперечують проти позову та вважають, що в даній квартирі зареєстровані та постійно проживають відповідачка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] Дитина проживає в квартирі і правомірно набула право користування нею. Іншого житла у них немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі - продажу квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] В квартирі [ADDRESS] відповідачка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] належним чином зареєстровані, правомірно вселилися, постійно проживають, іншого житла у власності або користуванні у відповідачки чи її дитини немає. Дитина відвідує дитячий дошкільний заклад та перебуває на обліку у дитячій поліклініці, що знаходяться біля будинку, у якому розташована спірна квартира. Відповідно вимог ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Жодних підстав, передбачених ст.ст. 109, 116 ЖК України не вбачається. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним судові витрати, згідно ст.88 ЦПК України віднести за рахунок держави. На підставі ст.ст. 9, 109, 116 ЖК України, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення незаконно займаного нежилого приміщення площею 23 кв.м., розташованого в секції А будинка №5 по вул.Ревуцького в м.Києві. Посилався на те, що відповідач незаконно займає і використовує спірне нежитлове приміщення, яке розташоване у підвальному приміщенні під магазином підїзду №1 секції А. Незважаючи на постійні зауваження, скарги, звернення, приписи, відповідач не реагує, добровільно не бажає звільнити незаконно зайняте приміщення, яке є власністю ОСББ, чим порушує права позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач та представник відповідача позов не визнали і стверджували, що законно володіють і використовують спірне приміщення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] незаконно зайняв нежитлове приміщення, яке розташоване у підвальному приміщенні під магазином підїзду №1 секції [PERSON] дозвілу на зайняття спірного приміщення [PERSON] не надавалося, будь-якого договору на кристування приміщенням не укладалось. [PERSON] у вересні 2003року звертався до правління ОСББ „Сонячний з заявою про оренду спірного приміщення. Але було прийнято рішення про відмову у наданні підвального приміщення відповідачу. Згідно пояснень представника позивача відповідач самовільно зробив перепланування підвального приміщення, чим порушив протипожежні норми і створив перешкоди для вільного доступу до комунікацій будинку спірне приміщення повинно використовуватись позивачем для технічного обслуговування систем забезпечення всього будинку №5, а відсутність доступу в спірне приміщення робітникам позивача може привести до виникнення аварійних ситуацій. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він володіє і використовує спірне приміщення з усного дозволу попереднього голови правління ОСББ „Сонячний". Відповідно ст.ст.1,19 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» під допоміжними приміщеннями розуміються приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку - сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення (неподільне майно). Неподільне майно перебуває в спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку і користування таким майном здійснюється тільки за їх згодою. Враховуючи те, що позивач, який представляє інтереси всіх співвласників, не давав згоди відповідачу на користування спірним приміщенням, то відповідач повинен звільнити спірне приміщення. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесенні останнім судові витрати в розмірі 16,00грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

ВАТ Донецькобленерго Приазовські електричні мережі звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, вказуючи на те, що відповідач, який мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії. У звязку з несплатою за спожиту електричну енергію має заборгованість в сумі 1472,63 грн., у добровільному порядку заборгованість не погашає. Прохав стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та сплачений1 судовий збір в сумі 51 грн. Представник позивача у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, та прохала розстрочити суму заборгованості у звязку з тяжким матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Стаття 162 ЖК України зобовязує власника жилого приміщення своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до яких, згідно з ст. 67 ЖК України, належать і послуги з енергопостачання. Згідно з особовим рахунком відповідач є власником квартири за вказаною адресою та згідно з представленою довідкою має вказану в заяві заборгованість за спожиту електричну енергію. Приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

У січні 2010 року ВАТ Донецькобленерго Приазовські електричні мережі звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахувань за актом за без облікове користування електричною енергією, вказуючи на те що представниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією абонентом, яким було встановлено, що відповідач без обліково користується електроенергією. Відповідачу зроблено нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 2200,93 грн. Позивач у своїй заяві прохав стягнути з відповідача на його користь вказану суму боргу та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник позивача яка діє на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, прохав розглянути справу у його відсутності та розстрочити суму боргу на 24 місяці. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення та нарахуванням за актом встановлено, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією абонентом і безобліково користується електроенергією, та нарахована сума збитків. Враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача суд вважає можливим розстрочити суму боргу на 24 місяці та звільнити його від сплати судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімя розпалась і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] . 19.01.2010 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення максимальний строк не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвами про народження, показаннями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Сторони одружені з 17.06.1995 р., шлюб зареєстрований відділом РАГС Ленінського району м.Запоріжжя, актовий запис №715. У шлюбі сторони перебувають вперше. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], 10.11.1995 р., який проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що їх сімя фактично розпалася з серпня 2008 р. через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючих сварок та скандалів, різних поглядів на життя. Вважаючи примирення та подальше збереження сімї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально, поклавши витрати по реєстрації розірвання шлюбу на нього. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, суду пояснила, що вони дійсно не проживають разом з серпня 2008 р., позивач пішов з сім`ї спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу, тому що відновити сімейні відносини неможливо. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сімя сторін фактично розпалась з серпня 2008 р., вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дитини, їх шлюб підлягає розірванню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що в неї на утриманні є неповнолітній син [PERSON] [INFO]. Батько утриманням і вихованням дитини не цікавиться, добровільної згоди між ними не досягнуто. Вона одна не може належним чином утримувати дитину, просить суд позов задоволити. Відповідач позов визнає в повному обсязі, погоджується на сплату аліментів в розмірі визначеному законом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого відділом РАЦСу Рогатинського районного управління юстиції. З свідоцтва про одруження вбачається , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2000 року. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом не здобуто доказів, що відповідач не може утримувати своєї неповнолітньої дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своєму позові позивач вказала, що з 12.11.1988 року знаходиться у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей [PERSON], 1991р.н. та [PERSON], 1989р.н. Шлюбні відносини фактично припинились з причини несумісності характерів та постійних сварок. Спору про поділ майна немає. У своєму позові позивач просить розглянути справу без її участі, розірвати шлюб а також стягнути з відповідача витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій вказав, що на розірвання шлюбу згоден, спору про поділ майна немає і просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини фактично припинено з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, поваги та любові. На примирення сторони не згодні. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу мають дітей, проте діти вже повнолітні. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено? подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування і підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу є повнолітня донька [PERSON] - [INFO], яка навчається на 2 курсі геолого-розвідувального факультету Національного гірничого університету денного відділення і потребує матеріальної допомоги. Відповідач повинен надавати матеріальну допомогу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в сумі 200 грн. на утримання повнолітньої доньки. В судовому засіданні відповідач позов визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу є повнолітня донька [PERSON] 19.04.1991року народження. На даний час донька навчається на 2 курсі геолого-розвідувального факультету Національного гірничого університету денного відділення. Термін навчання до 30.06.2013 року, відповідно до довідки з місця навчання. Донька навчається і потребує матеріальної допомоги. Позивач працює, але її заробітної плати не вистачає, щоб забезпечити дитині нормальне життя та належні умови для навчання. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги тому, що в період навчання їй необхідна робота в Інтернеті та придбання канцелярських виробів. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в сумі 200 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved