Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

07.04.2010 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що 27.03.2007 року позивач уклав з відповідачкою кредитний договір № 132/ФКВ-07 про надання кредиту на споживчі потреби. Згідно умов укладеного договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 14000 доларів США з нарахуванням процентів за користування кредитом із розрахунку 14,6% річних строком на 120 місяців та з кінцевим терміном погашення кредиту 24.03.2017 року. Посилаючись на невиконання відповідачкою умов укладеного кредитного договору, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 12798 доларів США 63 центи, що в еквіваленті станом на 22.02.2010 року складає 102363,44 грн., в т.ч. 11489 доларів США 36 центів залишок заборгованості за кредитом; 1309 доларів США 27 центів залишок заборгованості по процентах за користування кредитом; розірвати укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір № 132/ФКВ-07 від 27.03.2007 року. В судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами правовідносин на підставі укладеного кредитного договору № 132/ФКВ-07 від 27.03.2007 року. Судом встановлено, що на порушення укладеного кредитного договору відповідачка порушила вимоги п.п. 2.4, 2.7, 3.1 цього договору, якими визначено щомісячні платежі кредиту та строки їх повернення. Відповідно до вимог ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов»язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою, якою визнається визначена договором або законом грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов»язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідне право позивача визначено пунктами 4.3.4 укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно до ст.. 625 п. 2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 6.2. договору передбачено, що порушення позичальником визначених договором строків платежів є істотним порушенням умов цього договору. Відповідачка порушила умови договору щодо строків платежів, тобто порушила істотну умову договору, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідачки. Це є підставою для виникнення у позивача права вимагати дострокового розірвання договору в судовому порядку. Суд визнав достатніми в справі докази про права, обов»язки та правовідносини сторін, вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки доведені в порядку ст. 61 ЦПК України, ґрунтуються на законі і укладеному між сторонами кредитному договорі, розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку відповідачки. Питання про судові витрати підлягає вирішенню відповідно до ст.ст. 79-81, 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved