Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАFSG10000002664 від 11.12.2007 року у розмірі 69367,65 гривень звернути стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка є предметом іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до зазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 70000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.12.2017 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами. Відповідач не виконав умови договору, у звязку з чим станом на 12.02.2009 року за ним утворилася заборгованість у сумі 69367,65 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 66798,29 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2522,52 гривень, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у сумі 46,84 гривень. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між сторонами був укладений договір іпотеки № НАFSG10000002664, згідно з яким відповідач надав в іпотеку квартиру загальною площею 46,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором та одночасно винести рішення про виселення відповідача з житлового приміщення. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність, за наявності підстав ухвалити заочне рішенню по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду сггрези неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах епрезя містяться відповідні документи, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позоз: м не надав. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі 11.12.2007 року був укладений договір про іпотечний кредит № НАFSG10000002664, згідно умов якого Кредитор зобовязується надати Позичальнику грошові кошти в сумі 70000,00 гривень, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно п.п. 2.4 [PERSON] Позичальник зобовязується щомісячно до 11 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього [PERSON] дня, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотків ануїтентними платежами в сумі не менше 1138,29 гривень. Згідно п.п. 3.1 [PERSON] виконання позичальником зобовязань за цим [PERSON] забезпечується іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Танкопия, 13/5, кв. ЗО, визначеного в Іпотечному договорі. Судом встановлено, що Позичальником був порушений порядок та строки сплати заборгованості за кредитом та погашення відсотків Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідача підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до 6.2 [PERSON], при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.4 цього [PERSON], Позичальник сплачує Кредитору відсотки за користування Кредитом у подвійному розмірі від зазначеного в п. 1.1. нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. Відповідно до п. 6.4 [PERSON] порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.4, 6.2 даного [PERSON], Кредитор має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Крім того, за умовами п. 5.2.4 [PERSON] Кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим [PERSON], випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобовязань за цим [PERSON] або за Іпотечним договором, у тому числі прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та відсотків за користування кредитом понад двох місяців. Між сторонами 11.12.2007 року був укладений Іпотечний договір № НАFSG10000002664, згідно якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з [PERSON] про іпотечний кредит, передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим [PERSON], нерухоме майно житлового призначення, а саме - двокімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 46,40 кв.м., житловою площею 30,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 4.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право власності на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобовязань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином), зокрема у випадку, передбаченому п. 5.2.4 [PERSON] про іпотечний кредит. Звернення стягнення за цим [PERSON] здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Враховуючи порушення відповідачем умов іпотечного кредитного договору щодо належного виконання грошового зобовязання, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № НАFSG10000002664 від 11.12.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ч. 1. ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 4.3 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього [PERSON], шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 закону України „Про іпотеку. Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином, є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості по кредитному договору шляхом продажу позивачем предмета іпотеки. Суд, задовольняючи позовні вимоги в частині виселення відповідача з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки виходить з наступного. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно зі ст. 40 Закону України „Про іпотеку звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. За таких обставин, враховуючи ту обставину, що позивачем доведено порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобовязання, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Питання про розподіл судових витрат судом вирішується у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжних доручень №№ UD30903В001Х, UD30903В001Y від 13.03.2009 року позивачем при предявленні позову до суду були сплачені судовий збір у сумі 702,18 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30,00 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного і

Outcome: approved