Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю і просить суд змінити розмір аліментів призначених [PERSON] рішенням Рівненського міського суду від 19 грудня 2005 року, збільшити розмір аліментів на утримання дочки в розмірі 1\\4 частки його заробітку щомісячно, але не менше 270,30 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що по 28 листопада 2006 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Також пояснила, що за рішенням Рівненського міського суду від з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 165 грн. Зазначає, що визначений судом розмір аліментів не може задовольнити позивача, оскільки на сьогодні донька потребує додаткових фінансових затрат на її утримання. Крім того, донька має хворобливий стан здоровя і перебуває з цього приводу на обліку лікаря. У відповідача є постійний заробіток . Таким чином, на думку позивача сьогодні наявні правові підставі для збільшення розміру аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що від сплати аліментів не ухиляється і аліменти з його заробітної плати стягувалися регулярно в тому розмірі якій визначив суд. На даний час перебуває в шлюбі від якого має доньку Анастасію 26 червня 2008 року, дружина має статус потерпілої від наслідків на Чорнобильській АЕ II категорії, має хронічні захворювання і потребує постійного лікування. Рахує, що будь яких підстав для зміни розміру аліментів передбачених ст.192 СК України не має. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по 28 листопада 2006 року перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення проживає з матір'ю. Судом встановлено, що за рішенням Рівненського міського суду від 19 грудня 2005 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 165 грн. Сторони визнають, що аліменти відповідачем сплачувалися регулярно і заборгованості по аліментах немає. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя кого із них. Відповідно до ч.З ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Сторони визнають той факт, що відповідач має на своєму утриманні малолітню дитину та дружину яка потребують догляду та додаткових матеріальних витрат на лікування плати, таким чином, на думку суду, встановлено, що матеріальний стан Відповідача погіршився, а не покращився. Будь яких доказів погіршення матеріального стану або погіршення здоровя Позивача, суду стороною позивача не надано. Крім того, позивач зазначивши предметом позову зміну розміру аліментів, фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів - з твердої грошової суми на частки від доходів. Що ж, стосується твердження позивача, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а отже не може бути меншим ніж 270,30 грн., то відповідно до ч.З ст.184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивачем не доведено і судом не встановлено наявності умов та обставин, визначених ст. 192 СК України, підстав для задоволення позову в частині зміни розміру стягнення аліментів суд не вбачає. На підставі ст. 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved