Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

[PERSON]. звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до Любешівської селищної ради та Великокурінської сільської ради, в якій зазначає, що рішенням сесії Великокурінської сільської ради від 29.09.2002 року йому було надано земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних споруд по [ADDRESS]. Рішенням Великокурінської сільської ради від 28.08.2003 року йому було передано дану земельну ділянку у приватну власність для обслуговування жилого будинку, що стверджується Державним актом серії РЗ № 131001 на право приватної власності на землю. 20.10.2004 року даний житловий будинок було прийнято в експлуатацію. На даний час не може оформити право власності на нерухоме майно, оскільки на час виділення земельної ділянки земля належала до земель Великокурінської сільської ради, а на даний час межі смт. Любешів змінились і земельна ділянка з будинком входить до меж смт. Любешів. Внаслідок цього Волинське обласне бюро технічної інвентаризації не визнає за ним речового права на майно. У зв”язку з наведеним просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. В суді позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Представники відповідачів Великокурінської сільської ради та Любешівської селищної ради позов визнали повністю та не заперечували проти встановлення права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON]. Позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно рішення Великокурінської сільської ради від 29.09.2002 року № 2/12 [PERSON]. було виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності площею 0,15 га. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 131001, дана земельна ділянка належить на праві приватної власності [PERSON]. і передана йому для обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель відповідно до рішення Великокурінської сільської ради від 28.08.2003 року № 8/2. Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами Волинське обласне бюро технічної інвентаризації, яке знаходиться з власником в зобов”язальних відносинах з приводу оформлення права власності, не визнає за [PERSON]. речового права на майно. В суді доведено, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розміщені по [ADDRESS], побудовані згідно плану забудови селища та відповідають встановленим будівельним нормам та стандартам. Даний факт підтверджується генеральним планом на забудову за адресою [ADDRESS], проектом забудови земельної ділянки індивідуальним житловим будинком, актом прийняття в експлуатацію закінчення будівництва житлового будинку, рішенням виконкому Великокурінської сільської ради від 20.10.2004 року про затвердження акту прийняття в експлуатацію, свідоцтвом на забудову садиби, рішенням Великокурнінської сільської ради від 07.08.08 року про оформлення права власності на житловий будинок за [PERSON]. та іншими документами. Спірних питань по землекористуванню не виникало, крім того об”єкт нерухомості знаходиться у правомірному володінні позивача.

Outcome: approved