overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

11.11.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою. Посилалася на те, що 20.06.2008 р. померла її мама [PERSON] , від якої у спадок залишилася земельна ділянка. Звернулася із заявою до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, де з'ясувалося, що є розбіжності у написанні прізвища у документі, що встановлює особу спадкодавця і правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Так, прізвище спадкодавця [INFO] , а у виданому їй Державному акті на право приватної власності на землю записано прізвище [INFO] . Зазначила, що ця обставина є перешкодою для успадкування майна у визначеному законом порядку, а тому просила встановити факт належності її матері за життя виданого їй Державного акту на право власності на землю. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2008 р. у [ADDRESS] померла [PERSON] . Зазначений запис прізвища спадкодавця у свідоцтві про її смерть підтверджується свідоцтвом про народження заявника та заінтересованої особи, що є між собою брат і сестра, в яких їх прізвища записано як [INFO] . Зі спадкового майна є, зокрема, земельна ділянка площею 8,79 га, що розташована на території [INFO] , і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на який 15.10.2001 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю ( [NUMBER] ) на ім'я [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі на право власності на земельну ділянку та в документі, що посвідчують її особу виникли в результаті помилкового запису при видачі зазначеного Державного акту, і визнає той факт, що спірний Державний акт на право власності на землю належить спадкодавцю, а вказаними розбіжностями у вищезгаданому правовстановлюючому документі порушується право заявника на своєчасне успадкування спірного майна, яке підлягає відновленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

20.10.2008 року позивачка звернулась до суду з дійсним позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони не зійшлися характерами, втратили порозуміння один до одного. Шлюб з відповідачем був зареєстрований 05.09.2003 року, Миколаївською сільрадою Станично-Луганського району, Луганської області, актовий запис № 09, та від даного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]р. народження. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2004 року, а на теперішній час вона проживає з іншим чоловіком, від якого чекає дитину, тому позивачка вважає, що шлюб з відповідачем зберегти недоцільно. Позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав, сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, згодні на розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за існуючими доказами у справі. Дослідивши матеріали справи, суд признав позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо, суперечки про розділ майна не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Своїм позовом до суду позивачка просила визнати за нею право власності на спадщину (об'єкти нерухомого майна), яка відкрилася після смерті її чоловіка - [PERSON], який проживав в [ADDRESS] і помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/4 житлового будинку в [ADDRESS] з відповідними господарськими спорудами. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом вона отримати не може, оскільки покійний при житті не отримав в Чорноминській сільській раді свідоцтво про право власності на свою частину вищезгаданого будинку, що стверджується довідкою Тульчинського МБТІ, а відповідно до абзацу 4-го пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої МЮ України 3 березня 2004 року №20/5, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Такий документ на ім'я померлого Чорноминською сільською радою їй видано бути не може на підставі ч.2 ст.30 ЦК України, а тому вона відповідно до ст.16 ЦК України вимушена звернутись до суду, оскільки інакшим способом не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. Крім неї спадкоємцями першої черги її діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовились від належної їм частки спадщини. Тому просила заяву задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий що доведений свідоцтвом про смерть, довідкою-характеристикою Тульчинського МБТІ, свідоцтвом про укладення шлюбу, заявами[PERSON], [PERSON] та [PERSON]про відмову від спадщини, обґрунтований ст. ст.1216-1218, 1220-1223, 1268, 1297 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що [INFO] уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, які знаходяться на її утриманні та вихованні. З травня 2008 року шлюбні відносини почали погіршуватися и з того часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Позивач просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходу до досягнення ними повноліття на її користь. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсягу та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання його дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали, вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] сторони по справі уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, згідно яких батьком неповнолітніх дітей є відповідач по справі - [PERSON] (а.с. 5, 6). Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, хоча має обов'язок щодо утримання своїх неповнолітніх сина та дочки, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON], [INFO] народження до досягнення ними повноліття на користь позивачки в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), про що не заперечував і сам відповідач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що [INFO] уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]народження, який знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Позивач просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі ј частини зі всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття на її користь. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсягу та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання його сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали, вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] сторони по справі уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]народження, що підтверджується свідоцтвами про його народження, згідно якого батьком неповнолітньої дитини є відповідач по справі - [PERSON] (а.с. 3). Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча має обов'язок щодо утримання свого неповнолітнього сина та можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]народження до досягнення ним повноліття на користь позивачки в примусовому порядку в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), про що не заперечував і сам відповідач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

28.10.2008 року заявниця звернулася до суду з заявою в обґрунтування якої вказала, що вона [PERSON], народилась [INFO]року в с.Куліча, Кезського району, Удмуртської республіки. 25.09.1971 року вона була прийнята на роботу у Станично-Луганський рибокомбінат - кравцем. При заведені трудової книжки її ім'я було записано невірно - Ліля. Такий запис її ім'я не відповідає імені, яке записано в інших документах заявниці, а саме: в свідоцтві про народження, паспорті заявниці, довідці про шлюб, в яких її ім'я записано вірно - Лілія. При зверненні до Пенсійного Фонду України для оформлення пенсії за віком заявниці було відмовлено в прийомі документів, через те, що в написанні її ім'я маються розбіжності. За такими обставинами [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки виданої 25.09.1971 року на ім'я [PERSON], 1953 року народження. У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі - в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявниці. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника зацікавленої особи. Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, доведеною, та такою, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Копією свідоцтва про народження серії МВ № 625478 від 17.12.1953 року підтверджується, що дівоче прізвище заявниці - [PERSON]і вона [INFO]року народження. Згідно довідки РАГСу Станично-Луганського районного управління юстиції Луганської області № 379/02-3.45 від 10.10.2008 року заявниця з 23.08.1975 року перебуває у шлюбі з [PERSON] З вищевказаних документів слідує, що ім'я заявниці Лілія, що також підтверджується копією паспорту серії [INFO]від 27.12.2001 року. З ксерокопії трудової книжки від 25.09.1971 року слідує, що вона видана заявниці, однак в графі „ім'я” вказано „Ліля”. Факт того, що дана трудова книжка належить саме заявниці підтверджується відомостям про її прізвище, по-батькові, рік народження та місце народження, які в усіх наявних в заявниці документах співпадають. Написання ім'я заявниці в її трудовій книжці як „Ліля” слід вважати помилковим, вірним слід вважати „Лілія”. При таких обставинах суд не бачить підстав для відмови в задоволенні заяви, оскільки помилка в написанні ім'я заявниці в трудові книжці не повинна бути перешкодою в здійсненні її прав, пред'явлені докази переконали суд в законності її вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

10.11.2008 року заявник звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої вказав, що він в жовтні 2008 року звернувся до Управління пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі для оформлення пенсії. Після перевірки документів, необхідних для нарахування пенсії, йому було відмовлено у їх прийомі, через те, що в його трудовій книжці було виявлено виправлення в даті його народження, а саме виправлено рік його народження. Хто призвів дане виправлення заявнику не відомо. За такими обставинами він звернувся до суду з заявою в якій просить встановити юридичний факт приналежності йому трудової книжки, оформленої 21.06.1973 року з додатком оформленим 02.11.1991 року. В попередньому судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, просить заяву задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі - в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявника. Суд вважає можливим розглянути справу під час відсутності представника зацікавленої особи за існуючими доказами. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню за наступними обставинами. З копій трудової книжки від 21.06.1973 року та додатку до неї від 02.11.1991 року слідує, що вони видані [PERSON], однак в них маються виправлення в даті його народження, а саме виправлено „1951”. Факт того, що дана трудова книжка та додаток до неї належать саме заявнику, підтверджується копіями паспорту заявника серії ЕМ № 233659 виданого 29.06.1999 р., дублікату свідоцтва про його народження серії І-ЕД № 301622 від 17.10.1972 року, воєнного квітку серії НУ № 4841906 від 03.05.1969 року та трудової книжки колгоспника від 16.12.1966 року з яких слідує, що [PERSON] народився [INFO]року. При таких обставинах суд не бачить підстав для відмови в задоволенні заяви, оскільки виправлення в написанні року народження заявника в зазначених документах співпадають з відомостями про його дійсний рік народження, тому дане виправлення не повинно бути перешкодою в здійсненні прав заявником, пред'явлені ним докази переконали суд в законності його вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов”язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказуючи на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 23.12.2005 року, який був зареєстрований Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1198. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка стверджує, що фактично вони із чоловіком припинили подружні відносини. Примирення, за твердженням позивачки неможливо. Вона вважає, що шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Однак відповідач ухиляється від явки до органів РАЦСу для реєстрації розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та пояснила, що шлюб фактично розпався, подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням позивачки, неможливе, оскільки вони з чоловіком втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво - вхідний погріб та веранду , які знаходяться [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги . Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи , в зв'язку з чим по справі постановлене заочне рішення , відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України . Заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню , з наступних підстав . Судом встановлено , що позивач є власником домоволодіння , яке знаходиться [ADDRESS], де самочинно побудував вхідний погріб та веранду , позначені відповідно літ. « Г « , та « а 3 « на плані земельної ділянки технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок від 02.09.2008 року . Згідно висновку інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області , самочинні будівлі рекомендовано узаконити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

до суду звернувся [PERSON]. до [PERSON]. про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 28 жовтня 1995 року у Лисівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області він зареєстрував шлюб з [PERSON]., в зв'язку з чим вона змінила своє прізвище на [PERSON], актовий запис № 4. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося тому, що різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Подружні відносини припинилися 28 червня 2006 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Між ними досягнута згода про місце проживання дитини. У даний час сім'я розпалася, можливості її збереження немає. Позивач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути дану цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, витрати на розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідачка [PERSON]. надала суду заяву, в якій просить розглянути вищевказаний позов без її участі, на розірвання шлюбу погодилася. Судом встановлено, що 28 жовтня 1995 року у Лисівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON]. та [PERSON]., актовий запис № 4. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Спільним подружнім життям [PERSON]. та [PERSON]. проживали до 28 червня 2006 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

до суду звернувся [PERSON]. з позовом до територіальної громади Веприцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві позивач вказує, що на час ліквідації колгоспного двору він проживав разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS], в зв'язку з чим вони отримали у власність по 1/3 частині вказаного домоволодіння кожний. Земельна ділянка біля будинку приватизована на ім'я батька [PERSON]. [INFO] померла мати [PERSON], батько [PERSON] помер [INFO]. Для оформлення спадщини, після смерті батьків, позивачу необхідно надати в Гадяцьку нотаріальну контору правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння, але такого документу він не оформляв, тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Представники Веприцької сільської ради та Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON]. до територіальної громади Веприцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Веприцької сільської ради будинковолодіння в [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 3/3, особовий рахунок № 1053 станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору, членами якого станом на 01.07.1990 року були: [PERSON]- голова двору, [PERSON] та [PERSON]. За будинковолодінням закріплена приватизована земельна ділянка площею 0,43 га. Згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району, від 15 листопада 1996 року, земельна ділянка площею 0,43 гектарів була надана померлому батькові позивача [PERSON], для обслуговування житлового будинку - 0,12 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0, 31 га. [INFO][PERSON] померла, [PERSON]помер [INFO], вони відповідно до свідоцтва про народження були батьками позивача [PERSON]. Відповідно до довідки Гадяцької державної нотаріальної контори, після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець має право прийняти спадщину.

Outcome: approved