overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Ренівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом на земельну ділянку та майновий пай, які належали її матері, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 07 травня 2007 року померла [PERSON] – мати позивачки, після смерті якої відкрилася спадщина. [PERSON] . належали на праві власності земельна ділянка на території Ренівської сільської ради, площею 2,10 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянкусерії Р2 № [NUMBER] від 05 лютого 2003 року та майновий пай у майні КСП «Ренівське», згідно майнового сертифікату ТР – VІІ № [NUMBER] від 25 березня 2002 року. Позивач прийняла спадщину, так як проживала спільно зі спадкодавцем до її смерті, що стверджується довідкою сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] . Позивач у судовому засіданні позов підтримала, примирення не бажає, так як вони спільно не проживають з 1996 року. Відповідач подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, запеерчень не має. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 1990 року виконкомом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № [NUMBER] , що засвідчує їх свідоцтво про укладення шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає, відповідач позов визнає. Подружжя спільно не проживає на протязі дванадцяти років. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дана сім’я фактично розпалася, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Осташівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування на дві земельні ділянки, які належали його бабці [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 16 серпня 2003 року померла [PERSON] , після смерті якої її спадок прийняла сестра [PERSON] , яка проживала спільно з [PERSON] . до смерті. [PERSON] . померла 21 березня 2005 року, але перед смертю розпорядилась належним їй майном в користь позивача, склавши заповіт. [PERSON] . належала земельна ділянка на території Осташівської сільської ради, площею 2,90 га., згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № [NUMBER] від 19 червня 2002 року. [PERSON] . належала земельна ділянка на території Осташівської сільської ради, площею 2,78 га., згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № [NUMBER] від 19 червня 2002 року. Позивач прийняв спадщину, що стверджується довідкою Осташівської сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст.549 УК Української РСР в редакції 196 3 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування на земельні ділянки, які належала її бабці, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна згідно заповіту і прийнявла спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 27 листопада 2005 року померла [PERSON] – бабця позивача, яка перед смертю розпорядилась належним їй майном в користь позивача, склавши заповіт. [PERSON] . належали на праві власності земельна ділянка на території Чистопадівської сільської ради, площею 0,80 га., згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № [NUMBER] від 04 серпня 2005 року; земельна ділянка на території Чистопадівської сільської ради, площею 0,20 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № [NUMBER] від 04 серпня 2005 року та земельна ділянка на території Чистопадівської сільської ради, площею 2,38 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № [NUMBER] від 04 серпня 2005 року Позивач, яка проживала спільно зі спадкодавцем до її смерті, прийняла спадщину, що стверджується довідками Чистопадівської сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мильнівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом на земельну ділянку та майновий пай, які належали її тітці [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 03 липня 2005 року померла [PERSON] , яка раніше, 29.09.1994 року склала заповіт, розпорядившись на випадок смерті належним їй майном в користь позивачки. [PERSON] . належала земельна ділянка на території Мильнівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області площею 2,48 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р 2 № [NUMBER] від 06 березня 2002 року , а також майновий пай в СВЗП «Правда» (с. Мильне Зборівського району), згідно майнового сертифікату ТР – VІІ № [NUMBER] від 12 березня 2002 року. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, який не відмінено і не скасовано, і прийняв спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Городищенської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування на земельну частку (пай), яка належала її матері, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 04 травня 2000 року помер ла [PERSON] – мати позивача, яка на випадок смерті розпорядилася всім належним їй майном в користь доньки - [PERSON] , склавши 11.09.1985 року заповіт, який на даний час не відмінено і не скасовано. [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,71 в умовних кадастрових гектарах Колективного сільськогосподарського підприємства « Вільна Україна » (с. Городище Зборівського району), згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ТР № [NUMBER] . Позивач вступила в управління земельним паєм, так як проживала спільно зі спадкодавцем до її смерті. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст.549 УК Української РСР в редакції 196 3 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, який не відмінено і не скасовано, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ренівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом на будинок, який належав його батьку, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 08 лютого 1980 року помер [PERSON] – батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина. [PERSON] . належа в житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач проживав спільно зі спадкодавцем до його смерті і проживає у спадковому будинку в даний час, прийняв спадщину, що стверджується довідкою сільської ради. Інші спадкоємці – [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] . відмовилися від свого права на спадок, про що надали належно засвідчені заяви. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст.549 УК Української РСР в редакції 196 3 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

[PERSON] у вересні 2008 року звернулась в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ Водне господарство” про стягнення на її користь — 493 грн. 91 коп. грошової компенсації за не використану відпустку. На обґрунтування вимог про стягнення із відповідача грошової компенсації за не використану відпустку позивач вказала, що вона перебувала у трудових правовідносинах із відповідачем та працювала на посаді [INFO] , з 01.07.2008 року була звільнена з роботи по п.5 ч.1 ст. 36 КЗпП України, в зв"язку з переведенням на КП "Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради". При звільненні до теперішнього часу відповідачем не виплачено їй грошову компенсацію за не використану відпустку, яку і просила стягнути на її користь. В судове засідання не з"явилась, повідомлялась. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь 493 грн. 91 коп. компенсації за не використану відпустку визнала у повному обсязі, заперечень не подала. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов , із наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача на посаді прибиральниці приміщень. Наказом від 01.07.2008 року позивач була звільнена з посади на підставі п.5 ч.1 ст. 36 КЗпП України, в зв"язку з переведенням за її згодою на КП "Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради", про що свідчить запис в його трудовій книжці. Згідно довідки від 03.11.2008 року виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Водне господарство" заборгованість з виплати компенсації за не використану відпустку перед позивачем, станом на 01.11.2008 року, становить- 493 грн. 91 коп. Частина 3 статті 83 КЗпП України та стаття 24 Закону України "Про відпустки" передбачає, що у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, організації провадиться в день звільнення . Таким чином, визнання відповідачем позову не порушує права сторін чи інших осіб, а тому з нього на користь позивача підлягає до стягнення грошова компенсація за не використану відпустку в розмірі 493 грн. 91 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 51 грн. та 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи На підставі ст. ст. 36, 83, 116 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про відпустки",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою зареєстрований 16.12.2003 року Бабанською селищною радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 12. Зазначає, що однією сім'єю не проживають з 2005 року. Причиною розпаду сім'ї стали постійні сварки, що виникали із-за непорозуміння один до одного, різні погляди на життя і несумісність характерів. В сім'ї склалася вкрай нестерпна обстановка, що негативно впливає на стан його здоров'я. Все це призвело до того, що подружнє життя сторін стало носити формальний характер. Примирення між ними неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. У справі достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без її участі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі проживали однією сім'єю до 2005 року, а потім їх сім'я розпалась. Сторони різні по характеру і між ними почали виникати сімейні непорозуміння та сварки. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб потрібно розірвати, судові витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на позивача, відповідачку від сплати судових витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про визнання права власності на самочинну добудову до існуючого будинку та самочинно проведене перепланування приміщень. Зазначає, що йому згідно договору купівлі-продажу належить 1/5 частина будинку по [ADDRESS]. Вказує, що з метою покращення умов проживання його сім'ї самочинно прибудував до вказаної частини будинку приміщення а-2 розміром 6,10х3,42 м., з цією ж метою провів внутрішнє перепланування підсобних приміщень 3-3, 3-4, 3-5. Просить визнати за ним право власності на самочинну добудову до житлового будинку приміщення веранди а-2 розміром 6,10х3,42 м. та самочинно проведене перепланування підсобних приміщень 3-3, 3-4, 3-5 в домоволодінні по[ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, проти його задоволення заперечує, обґрунтовуючи тим, що прибудова здійснена без дозволу влади. Судом встановлено, що позивачеві на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.1990 р. № 1-6162 належить 1/5 частина домоволодіння по[ADDRESS]. В технічному паспорті на будинок по [ADDRESS] вказано, що прибудова «а-2» розміром 6.10х3.42 м. побудована самочинно, а також позивач провів самочинно внутрішнє перепланування приміщень 3-3, 3-4, 3-5. Згідно технічного висновку ПП «Центр ОЗР» № 47-08 від 14.11.2006 року технічний стан прибудови та перепланування житлового будинку по [ADDRESS] визнано добрим, обстежені конструкції та планувальні рішення відповідають Державним будівельним нормам. Прибудова до житлового будинку та перепланування приміщень не порушує прав та інтересів інших осіб, що підтверджується висновками санітарної та пожежної служби, які маються в матеріалах справи. Вислухавши сторони процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеною заявою вказуючи на те, що 14.03.1990 р. Уманським райвиконкомом їй було видане свідоцтво на право приватної власності на житловий будинок в [ADDRESS], де її ім'я помилково записали як «[PERSON]», а не як у свідоцтві про народження і паспорті - «[PERSON]». В зв'язку з цим просить встановити, що свідоцтво [NUMBER] від 14.03.1990 р. на право приватної власності на житловий будинок видане виконавчим комітетом Ради народних депутатів Уманського райвиконкому на ім'я [PERSON] належить їй [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву. Представник заінтересованої особи в суд не з'явився, однак Бабанська селищна рада подала суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність її представника, не заперечує проти задоволення заяви. Судом встановлено, що згідно довідок Бабанської селищної ради, Уманського р-ну в с. Бабанка, Уманського р-ну зареєстрована і проживає по теперішній час [PERSON], і в свідоцтві про народження та паспорті вона записана як [PERSON]. Однак, свідоцтво на право приватної власності на житловий будинок видане на [PERSON], тобто ім'я заявниці записано помилково як «[PERSON]», а не «[PERSON]». Матеріалами справи доведено, що [PERSON] і [PERSON] одна і та ж сама особа. Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Сторони по справі 20 серпня 2005 року зареєстрували шлюб в Бахтинській сільській раді Мурованокуриловецького районну Вінницької області, актовий запис №4. Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін по справі не склалося, через несумісність характерів, між ними часто виникали непорозуміння та суперечки. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і небажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду. В позовні заяві позивач також просила дитину залишити на її утриманні та вихованні, та стягнути на її користь з відповідача судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала частково в частині розірвання шлюбу і відшкодування витрат за розгляд справи в суді. Відповідач позов визнав, погоджується на розірвання шлюбу. Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Так, копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4) стверджується, що сторони по справі з 20 серпня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а копією свідоцтва про народження (а.с.5), що від даного шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В суді встановлено, що позивач та відповідач не бажають примирення та збереження шлюбу. Суд вважає, що існування цього шлюбу не відповідатиме його цілям та інтересам сторін. Одночасно суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає їх рішення виваженим і перевіреним.

Outcome: approved