Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач ПАТ ОТП Банк звернувся в суд з позовом в особі регіонального відділення АТ "ОТП Банк" в м. Запоріжжі до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 690 918 грн. 04 коп., вказавши в заяві, що 05.12.2007 р. між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №CM-SME200/263/2007, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 180 000 доларів США. Згідно з п.3 ч.1 кредитного договору, проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованої процентної ставки-1, у розмірі 3,4 % річних, фіксованої процентної ставки-2, у розмірі 4,4 % річних, та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб). Відповідно до п. 1.5.1 умов кредитного договору, погашення кредиту здійснюється щомісячно, згідно встановленого графіку. Кінцевим терміном погашення кредиту є 04.12.2017 р. Відповідно до п. 4.1.1 ч.2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитним коштами, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. В забезпечення повернення кредитних коштів [PERSON] за кредитним договором, 05.12.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №SR-SME200/263/2007. Відповідно до п. 1.2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобовязання, кредит та відсотки за ним вчасно не погашав, у зв'язку з чим станом на 16.11.2009 р. за ним утворилася заборгованість в сумі 1 690 918 грн. 04 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 174 397,55 доларів США, відсотків за користування кредитом за період з 10.10.2008 р. по 04.11.2009 р. а сумі 26 879,63 доларів США, пені за період з 10.10.2008 р. по 25.02.2009 р. в сумі 81 505 грн. 71 коп. В добровільному порядку погасити заборгованість за кредитним договором відповідачі не бажають. Позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в національній валюті в сумі 1 690 918 грн. 04 коп., а також витрати по оплаті держмита в розмірі 1700 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн., а також в якості забезпечення виконання рішення суду, вжити заходи щодо обмеження права виїзду відповідачів за кордон. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про день слухання справи повідомлені, у звязку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2007 р. між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №CM-SME200/263/2007, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 180 000 доларів США. Згідно з п.3 ч.1 кредитного договору, проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованої процентної ставки-1, у розмірі 3,4 % річних, фіксованої процентної ставки-2, у розмірі 4,4 % річних, та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб). Відповідно до п. 1.5.1 умов кредитного договору, погашення кредиту здійснюється щомісячно, згідно встановленого графіку. Кінцевим терміном погашення кредиту є 04.12.2017 р. Відповідно до п. 4.1.1 ч.2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитним коштами, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочки. В забезпечення повернення кредитних коштів [PERSON] за кредитним договором, 05.12.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №SR-SME200/263/2007. Відповідно до п. 1.2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобовязань, не виконував умови договору, у звязку з чим станом на 16.11.2009 р. за ним утворилася заборгованість в сумі 1 690 918 грн. 04 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 174 397,55 доларів США, відсотків за користування кредитом за період з 10.10.2008 р. по 04.11.2009 р. а сумі 26 879,63 доларів США, пені за період з 10.10.2008 р. по 25.02.2009 р. в сумі 81 505 грн. 71 коп., що підтверджено наданим розрахунком, який відповідачі не спростували. Відповідно ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязань. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору та не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачені кредитним договором, погашення кредиту належним чином та у встановлені строки не проводив, у зв'язку з чим, борг станом на 16.11.2009 р. за кредитним договором в національній валюті складає 1 690 918 грн. 04 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись сторонами належним чином та у встановлений строк. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідач [PERSON] не оспорював умови договору, вони не визнані недійсними, у звязку з чим підлягають виконанню. Він не доказав відсутності вини в порушенні зобовязань. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане в гривні. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки відповідач [PERSON] допустив односторонню відмову від виконання зобовязань, чим порушив умови кредитного договору, то з нього та з його поручителя [PERSON] підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором станом на 16.11.2009 р. в сумі 1 690 918 грн. 04 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 174 397,55 доларів США, відсотків за користування кредитом за період з 10.10.2008 р. по 04.11.2009 р. а сумі 26 879,63 доларів США, пені за період з 10.10.2008 р. по 25.02.2009 р. в сумі 81 505 грн. 71 коп. Крім того, з відповідачів підлягають відшкодуванню в солідарному порядку витрати, понесені позивачем по оплаті держмита в розмірі 1700 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Крім того, позивач просить в якості забезпечення виконання рішення суду, вжити заходи щодо обмеження права виїзду відповідачів за кордон. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який прийняв рішення, може прийняти заходи для забезпечення його виконання, про що вказує в рішенні. Відповідно до ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України передбачає, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 ст. 6 вказаного Закону, в тому числі, коли діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках. На виконання Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" №261/2008 від 24.03.2008 р., Міністерством Юстиції України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України видані спільні листи "Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства" №25-32/463 та №25-5347 від 27.05.2008 р. та "Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, в тому числі зі сплати аліментів, покладених на них рішеннями судів" №25-32/507 від 06.06.2008 р. в яких сказано, що наявність в особи невиконаних зобовязань покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Таким чином, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають перед позивачем невиконані зобовязання по кредитному договору, то суд вважає за необхідне з метою забезпечення виконання рішення суду тимчасово обмежити їх в праві на виїзд за кордон. На підставі викладеного та

Outcome: approved