Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач ЗАТ «НФСК Добробут» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування на суму 9148 грн., вказуючи про те, що 18.07.2008 року між ЗАТ «НФСК Добробут» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 30/11486, за яким страховик застрахував майнові інтереси, повязані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу - «Акура» , д.н. [NUMBER]. Згідно довідки ДАІ від 05.10.2008 року в м. Києві по вул. Гришка, в м. Києві, сталася ДТП з участю автомобіля [NUMBER]., яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] , який визнаний винним в скоєнні ДТП. В результаті вказаної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER]., що належить [PERSON] , вартість відновлювального ремонту якого , згідно звіту про оцінку автомобіля , складає 5584 грн. 54 коп. Страхувальником також було надано рахунок фактуру № 553 від 23.02.2009 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 9148 грн. 16.03.2009року позивачем була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі -148 грн. Крім того , позивачем були понесені додаткові витрати на проведення - автотоварознавчої експертизи в сумі 360 грн. та отримання довідки ДАІ - 85 грн. Тому загальна сума, яку просив стягнути позивач з [PERSON], складає 9593 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача [PERSON] суму виплаченого - страхового відшкодування в розмірі 9148 грн., додаткові витрати в сумі 445 грн., а також судові витрати - суму сплаченого державного мита 95 грн. 08 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 252 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення судової повістки від 22.03.2010 року , причин неявки суду не повідомив , заперечень на позов не надав. Судом відповідно до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.10.2008 року встановлено , що 5.10.2008 року о 14 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], то вул. Гришка у м. Києві, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та здійснив наїзд на стоячий автомобіль [NUMBER], водій [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України . Вказаною постановою суду від 14.10.2008 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України ( а.с. 8 ). Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України , шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується. В результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача, автомобілю [NUMBER], який належить [PERSON]JL, завдано механічних ушкоджень, а власнику автомобіля - матеріальних збитків. Як вбачається з тимчасового реєстраційного талону , виданого 16.07.2008 року, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 16.08.2008 року ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві ( а.с. 23) [PERSON]JI. є володільцем транспортного засобу «Акура», д.н. [NUMBER], 2008 року випуску. Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту № 30/11486 від 18.07.2008 року, [PERSON]JL, застрахував майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу « Акура» , д.н. [NUMBER] , страховиком є позивач ЗАТ НФСК «Добробут» ( а.с. 3-6 ). На підставі договору з ЗАТ НФСК «Добробут» ТОВ «Сател Груп» було складено звіт № 1091/10/08 про оцінку автомобіля [NUMBER], яким встановлено , що матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, без врахування величини втрати товарної вартості, складає 5584 грн. 54 коп. ( а.с. 9-13) 23.02.2009року страхувальником було надано рахунок-фактуру № 553 від 23.02.2009 року , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 9148 грн. На підставі заяви про страховий випадок та виплату страхового відшкодування № 954 від 07.10.2008 року, ЗАТ " НФСК Добробут " було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на суму 9148 грн. ( а.с. 20-21 ) 16.03.2009року ЗАТ НФСК «Добробут» була здійснена виплата страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 9148 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 948 від 16.03.2009 року ( а.с. 26 ). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки ЗАТ НФСК «Добробут» свої зобовязання перед страхувальником виконало, то йому переходить право на стягнення виплаченого страхового відшкодування з винної особи - [PERSON] Крім того, як вбачається з акту виконаних робіт № 5 від 26.11.2008 року та платіжного доручення № 3674 від 03.12.2008 року, позивачем було сплачено 85 грн. за отримання довідки ДАІ по даній ДТП. Враховуючи те, що зазначені витрати повязані з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи , а також , що розмір цих витрат є документально підтвердженим платіжним документом , вони підлягають стягненню з відповідача, оскільки рішення по справі ухвалюється на користь позивача. Щодо стягнення суми в розмірі 360 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи, як додаткових витрат, то вказана сума стягненню з відповідача не підлягає, оскільки така експертиза по справі судом не проводилась, а проведене за заявою позивача автотоварознавче дослідження, за результатами якого було складено звіт № 1091/10/08, не стало підставою для визначення розміру збитків та проведення страхового відшкодування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати - судовий збір у розмірі 92 грн. 33 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 252 грн., сплата яких підтверджується платіжними дорученнями. На підставі викладеного , ст. 993, 1166, 1187 ,1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 8,27 Закону України «Про страхування» ,

Outcome: partial