Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

17 листопада 2009р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати неправомірним та скасувати наказ №465 від 10.06.2009 року (далі за текстом наказ № 465) про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, визнати неправомірним та скасувати наказ від 19.10.2009 року №1128л (далі за текстом наказ № 1128л) про її звільнення за п.3 ст.40 КзпП України, поновити її на посаді директора Маріупольського відділення №1 Акціонерного банку «УкрБізнесБанк» (далі за текстом [PERSON]...), стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні підтримала позовні вимоги та в обґрунтування позову зазначила, що її не ознайомили із наказом №465, у зв*язку з чим їй було невідомо про наявність у неї першого дисциплінарного стягнення, та не витребувано її пояснень з приводу виявлених порушень за цим наказом. Про це їй стало відомо після видання другого наказу № 535, у зв*язку з чим просила суд визнати неправомірним та скасувати наказ № 465 Банку..., а також наказ №1128л про її звільнення за ст..40 п.3 КЗпП за систематичне невиконання обов*язків, поновити її на посаді директора Маріупольського відділення №1 АБ Банку…, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме до моменту влаштування на іншу роботу. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору позивачки з ТОВ «Юридична компанія «Щит-М», підтримав позов, стверджуючи, що системи порушень посадових обов*язків, за що звільнена [PERSON], не було та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала. В обґрунтування заперечень зазначила, що під час аудиторської перевірки в травні 2009 року в Маріупольському відділенні №1 Банку... було виявлено ряд грубих порушень діючого законодавства та внутрішніх положень банку при виконанні позивачкою її посадових обовязків. 09.06.2009 року їй було запропоновано дати пояснення з приводу виявлених порушень, однак [PERSON] відмовилась. За наслідками розгляду висновків аудиторів було винесено наказ №465 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та їй оголошено догану. Від ознайомлення з наказом та його підпису вона відмовилась, про що складено відповідний акт від 15.06.2009р. В подальшому ці порушення усунені не були, внаслідок чого в червні 2009 року була проведена друга перевірка роботи відділення, за наслідками якої було складено звіт та зафіксовані порушення умов зберігання грошей та інших цінностей, діловодства, банківської таємниці тощо. В своїй пояснювальній записці [PERSON] визнала порушення нею посадових обовязків. За вчинення цих порушень було винесено наказ №535, яким до [PERSON] повторно застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Однак в подальшому вона знову не вжила відповідних заходів щодо усунення виявлених порушень, які були виявлені під час службового розслідування в липні 2009 року. 19.10.2009 року [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, Таким чином, адміністрація підприємства діяла відповідно до вимог чинного законодавства та підстав для визнання наказів незаконними, їх скасування та поновлення позивачки в раніше займаній посаді із стягненням середнього заробітку, не має, а тому у задоволенні позову просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений термін, може бути розірваний власником лише у випадку… систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Систематично порушуючими трудову дисципліну вважаються працівники, які мають дисциплінарні стягнення за порушення трудової дисципліни та які порушили її знову протягом року з дня накладення стягнення за перше порушення. Як встановлено судом, [PERSON] наказом №539к від 04.08.08 року переведено на посаду директора Маріупольського відділення №1 Банку... З 19.10.2009 року її звільнено з цієї посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України (наказ №1128л від 19.10.2009 року (а.с.8). Наказом №465 від 10 червня 2009 року за наслідками висновку аудиторської перевірки на [PERSON] накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Із зазначеним наказом [PERSON] під підпис знайомитись відмовилась, про що свідчить відповідний акт про відмову від 15.06.2009 року (а.с.41, 42). Наказом №535 від 26.06.2009 року [PERSON] вдруге притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неякісне виконання покладених на неї обовязків директора Маріупольського відділення №1 Банку... та вимог посадової інструкції та їй оголошено догану. Із зазначеним наказом позивачка була ознайомлена під підпис (а.с.43). Виявлені порушення вимог діючого законодавства та трудової дисципліни, які були допущені [PERSON], викладені у звіті про проведення службового розслідування, звіті про проведення перевірки Маріупольських відділень Банку..., акті виявлених недоліків під час контрольної перевірки (а.с.62-95). В судовому засіданні позивачкою факт виявлених адміністрацією Банку... порушень не спростований. Таким чином, суд вважає, що позивачкою було допущене систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку та до неї раніше були застосовані заходи дисциплінарного впливу, а тому її звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України є законним та підстав для скасування наказів, поновлення її на роботі і стягнення середнього заробітку, суд не вбачає. Суд не приймає до уваги посилання позивачки та її представника те, що вона не була ознайомлена із наказами про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки такі доводи не відповідають дійсності та спростовуються дослідженими судом доказами: - актом від 16.06.2009 року про відмову [PERSON] від підпису про ознайомлення з наказом та її ж підписом на зворотньому боці наказу від 26.06.2009 року. Інших переконливих доводів та доказів в обґрунтування позовних вимог позивачкою суду не надано. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] та поновлення її на роботі на раніше займаній посаді та стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оскільки при зверненні з позовом позивачка звільнена від сплати судових витрат та в задоволенні її позову суд відмовляє, то судові витрати відносяться на рахунок бюджету.

Outcome: dismissed