Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Качанівської виправної колонії Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області № 54, в якій просить стягнути компенсацію в сумі 266,58 грн. за невикористану додаткову відпустку, посилаючись на те, що в 2009 році їй було відмовлено у наданні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як одинокій матері, яку також не було компенсовано у встановленому законом порядку, що позивачка вважає незаконним. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги уточнили просили стягнути з відповідача витрати за правову допомогу у розмірі 400 грн., за послуги банка 10 грн., витрати, повязані з нотаріальним посвідченням копій документів в розмірі 40 грн., за відправку кореспонденції 9 грн. 71 коп. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, вважала позовні вимоги [PERSON] безпідставними, оскільки позивач в 2009 році не мала права на щорічну додаткову оплачувану відпустку як одинока матір посилаючись на те, що законом не визначено чіткий перелік документів, які необхідно надати працівникові для підтвердження того, що вона є одинокою матірю, надані позивачкою [PERSON] до бухгалтерії документи не підтверджують її право на щорічну додаткову оплачувану відпустку як одинокої матері. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представників та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] проходила безперервну службу в органах внутрішніх справ на посаді молодшого інспектора нагляду та безпеки Качанівської виправної колонії Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№ 54) з 01 квітня 1997 року. 3 30 березня 1994 року по 28 березня 2008 року позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого має сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою, що підтверджується актами та довідкою житлового кооперативу „Ефір за № 7 від 10.11.2009 року. Відповідно до Закону України "Про внесення змін у деякі законодавчі акти України щодо відпусток" до числа осіб, що мають право на щорічну додаткову оплачувану відпустку, віднесені одинокі матері. Поняття "одинокої матері" визначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.92 р. Одинокою матір'ю слід вважати жінку, яка не перебуває в шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама. Статтею 19 Закону України "Про відпустки" передбачена додаткова щорічна оплачувана відпустка тривалістю 7 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів, працівникам, що мають дітей. Наказом від 07 вересня 2009 року [PERSON] звільнена в запас. Сторонами не заперечувалося, що позивачеві [PERSON] компенсована додаткова відпустка за 2008 рік в розмірі 266,58 грн. 23 вересня 2009 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявою, в якій прохала компенсувати невикористану додаткову відпустку за 2009 рік, однак їй в цьому було відмовлено. Таким чином суд прийшов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню, з Качанівської виправної колонії Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області № 54 на користь [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку при звільненні в сумі 226 /двісті двадцять шість/ грн. 58 коп., судовий збір у розмірі 8 /вісім/ грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7 /сім/ грн. 50 коп., за послуги банка 10 /десять/ грн., витрати, повязані з нотаріальним посвідченням копій документів в розмірі 40 /сорок/ грн., за відправку кореспонденції 9 /девять/ грн. 71 коп., а всього на суму 302 /триста сорок дві/ грн. 29 коп. Позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки належних доказів на підтвердження таких витрат та їх розрахунку у відповідності з вимогами постанови КМУ №590 від 27 квітня 2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат , пов,язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави" відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач та його представники не надали, і матеріали справи таких доказів не містять. На підставі викладеного та

Outcome: partial