Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Сторони одружені з 24.09.2005 р., шлюб зареєстрований Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1126. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, що 17.11.2009 р. рішенням суду їх шлюб було розірвано. З того часу вони припинили спільне проживання, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини та просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову в суд і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що 24.09.2005 р. він уклав шлюб з позивачкою. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Рішенням суду від 17.11.2009 р. їх шлюб розірвано. На сьогоднішній день вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Неповнолітній син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Оскільки він не має постійного місця роботи, має мінливий дохід, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому розгляді ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що з 24.09.2005 р. сторони перебували у шлюбі. 17.11.2009 р. їх шлюб було розірвано, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу. З листопада 2009 р. вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у добровільному порядку не надає позивачці щомісячно матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина сторін [PERSON], [INFO] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу), або в твердій грошовій сумі, якщо доходи не постійні. Відповідач на сьогоднішній день має нерегулярний, мінливий дохід. Суд вважає, що він має можливість виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України враховував матеріальне становище дитини, відсутність у неї інших доходів, а також матеріальне становище платника, що має достатній, але не постійний заробіток, відсутність у нього інших утриманців і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved