Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 року. Шлюб був зареєстрований у відділі РАЦС Кіровського району м.Дніпропетровська, актовий запис №285. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені у лютому 2009 року. Сімя розпалася тому, що останнім часом між подружжям стали все частіше виникати конфлікти по різним життєвим питанням. Зникло розуміння по відношенню один до одного, і на цьому ґрунті стали виникати сварки, які проходять на очах малолітньої дитини, що негативно відображається на її психіці. В лютому 2009 року вона забрала доньку, свої речі і пішла від відповідача. З того часу мешкають окремо, вважає, що сімя розпалася і відновлена бути не може. Тому просила розірвати шлюб з відповідачем. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала та, посилаючись на викладені в заяві підстави, просила задовольнити останню. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з відповідачкою. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає за можливе розглянути справу в попередньому судовому засіданні з ухваленням рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.08.2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №285 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як пояснили в попередньому судовому засіданні сторони, з лютого 2009 року вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважають подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, таким, що протирічить їх інтересам. З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин по справі, зокрема того факту, що сторони з лютого 2009 року, тобто на протязі року, проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сплачені останньою при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судовий збір при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача в сумі 8 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved