Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення в відшкодування матеріальної шкоди 9022 грив., посилаючись на те, що 11 серпня 2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода біля будинку № 244 по Салтівському шосе в м. Харкові. Автомобіль ВАЗ-2101, державний номер [NUMBER], належний відповідачу скоїв наїзд на її автомобіль АУДІ-80, державний номер [NUMBER] і автомобілю були причинені механічні пошкодження. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 11 серпня 2006 року о 03 год.50 хв. біля будинку № 244 по вул..Салтівське шосе в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода. На автомобіль АУДІ-80, державний номер [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] був скоєний наїзд автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак [NUMBER]. Після ДТП автомобілю позивачки були причинені механічні пошкодження про що свідчить акт № 000867 технічного огляду автомобіля від 23 серпня 2006 року проведений ТОВ «Радар-1 »Автомобільна експертиза. Згідно висновку сума матеріальної шкоди складає 9022 грив. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд задовольнити позов, стягнути заподіяну шкоду у розмірі 9022 грив, з відповідача [PERSON], оскільки він являється власником автомобіля ВАЗ-2101, державний номер [NUMBER]. В підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] в якості доказів надала дослідження спеціаліста - авто товарознавця. Відповідач не згоден з позовними вимогами, оскільки 11 серпня 2006 року не керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номер [NUMBER]. Зазначений автомобіль ще в 2004 році він продав стороннім особам по довіреності, яка посвідчена нотаріусом. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля ВАЗ- 2101, державний номер [NUMBER] являється [PERSON]. Зазначений автомобіль зареєстрований в УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області. З наданої відповідачем довіреності вбачається, що 5 жовтня 2004 року [PERSON] передав автомобіль ВАЗ -2101, державний номер [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] з правом керувати, розпоряджатися від його імені \\продавати, дарувати \\. Довіреність безстрокова з правом передоручення посвідчена нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON] З пояснень відповідача у судовому засіданні вбачається, що він не міг знаходитись 11 серпня 2006 року о 3 год. 50 хв. в м. Харкові і не міг скоїти ДТП, оскільки з 8 год. до 17 год. знаходився на роботі. Ці обставини відповідач підтвердив наданими у судовому засіданні рапортом почасових робіт шахти «Павлоградська» ВАТ «Павлоградвугілля», Дніпропетровській області. Крім того, з 2004 року він не керує автомобілем ВАЗ-2101, з особами, яким він фактично продав автомобіль не спілкується, вони для нього сторонні, де вони зараз знаходяться йому не відомо. Згідно повідомлення заступника начальника УДАІ- начальника відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова та ATI ГУМВС України в Харківській області від 13 травня 2009 року по зверненню [PERSON] проводилась перевірка матеріалів ДТП. Розшуковими заходами встановлено, що власником автомобіля ВАЗ- 2101, державний номерний знак [NUMBER] зареєстрований [PERSON], який в 2004 році передав автомобіль [PERSON] то [PERSON]. Результатами розшукових заходів не встановлені особи, які скоїли 11 серпня 2006 року наїзд на автомобіль належний [PERSON] З повідомлення MB №1 ДАІ при ГУМВС України в Харківській області від 28 вересня 2009 року вбачається, що оперативно-розшукові закоди , направлені на встановлення особи водія автомобіля, який скоїв наїзд на автомобіль [PERSON] позитивного результату не принесли. Позивачка не довела, що [PERSON] повинен нести відповідальність в зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою. Згідно з п 2 ч 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 із змінам, під володінням джерела підвищеної небезпеки розуміється особа, що здійснювала експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. У відповідності до ч 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача в відшкодування матеріальної шкоди 9022 грив. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed