Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

04 січня 2010 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.07.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 221-fg-2007, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 4 000 грн з процентною ставкою 0,001 % річних на строк 36 місяців, тобто до 23.07.2010 р. Відповідача зобовязана була у строк з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення кредиту в сумі 111,11 грн. В цей же день, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком між останнім та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання взяла на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Боржник свої зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 13.08.2009 р. загальна заборгованість за кредитним договором складає 4\~960,57 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 536, 553, 554, 555, 610-612, 1048 і 1054 ЦК України просили стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявилися. Про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч. 1 ст. 554 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 221-fg-2007, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 4\~000 грн з відсотковою ставкою 0,0001 % річних на строк 36 місяця, тобто до 23 липня 2010 р. Відповідно до пункту 3.3 Договору боржник зобовязалася погашати кредит та проценти за його користування щомісяця з 1 по 10 число у твердій грошовій сумі 111,11 грн. В цей же день для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком, останнім укладено договір поруки з [PERSON], яка взяла на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. 24.07.2007 р. боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Станом на 13 серпня 2009 р. боржник свої зобовязання не виконує і загальна заборгованість за кредитним договором складає 4 960,57 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2\~268,83 грн; прострочена комісія 381,84 грн; нарахована комісія 210 грн; часткова про строчка кредиту 777,77 грн та пеня 2\~099,90 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення в солідарному порядку з боржників відповідно до ст. 625 ЦК України розміру заборгованості перед Кредитором за відповідним.

Outcome: approved