Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

01 квітня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, в якій вказала, що 09 лютого 2010 року він успадкував 69/100 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських та побутових споруд №59 по вул. Комунарівська. Раніше ціле домоволодіння №59 по вул. Комунарівська в м. Миколаєві Воронкіній [PERSON]. Дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1000 кв.м., цільовим призначенням якої є індивідуальне будівництво. 09 липня 1993 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю, а 10 беерзня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу 31/100 частини вказаного домоволодіння. 21 серпня 2008 року [PERSON] отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 308 кв.м., але [PERSON] після укладення договору купівлі продажу не внесла зміни до державного акту, в 13 червня 2008 року вона померла. Після її смерті позивач прийняв спадщину за заповітом у виді 69/100 частини домоволодіння по вул. Комунарівська № 59 в м. Миколаєві, у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки в нотаріальній конторі йому було відмовлено, а тому позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 692 кв.м. по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 09.07.1993 року, зареєстрований за № 270 на імя [PERSON]. Позивачка в судове засідання зявилась, позов підтримала, просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 692 кв.м. по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві та визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку на імя [PERSON]. Представник позивача в судове засідання зявився, позов підтримав та просив суд задовольнити його в повному обємі. Третя особа [PERSON] в судове засідання зявились, проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача до суду не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмового заперечення проти задоволення позову від них не надходило. Відповідачі до суду не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмового заперечення проти задоволення позову від них не надходило. Вивчивши письмові матеріали справи, враховуючи пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, вважаю, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обємі, з наступних підстав: 13 червня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про її смерть серії І ФП № 080634, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 13 червня 2008 року /а.с.11/, [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованому в реєстрі 09 лютого 2010 року за № 5 -144 /а.с.5/, відповідно до якого [PERSON] прийняв спадщину у виді 69/100 частки житлового будинку № 59 по вул. Комунарівська в м. Миколаєві; право власності на успадковану частку домоволодіння зареєстровано за [PERSON] в ММБТІ 12.02.2010 року за реєстраційним номером 29580669, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.6/ при цьому він фактично прийняв спадщину і у виді земельної ділянки, що розташована за тією ж адресою, але не в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі Свідоцтва про право на земельну ділянку на підставі того, що спадкодавиці було видано державний акт про право власності на земельну ділянку старого зразка; за життя [PERSON] продала частину належного їй домоволодіння, а саме 31/100 частину, [PERSON], яка на даний час отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010800101387 /а.с.10/, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 308 кв.м. по вул. Комунарівська, 59 а в м. Миколаєві цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; до моменту продажу частини домоволодіння , а саме 09 липня 1993 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого їй передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га. по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві, але після укладення договору купівлі продажу частини домоволодіння вона не внесла зміни до Державного акту на право приватної власності на землю, хоча після продажу частини домоволодіння вона перестала володіти і відповідною частиною земельною ділянкою, але у правовстановлюючих документах цей факт ніяк відображено не було. Відповідно до вимог ч.1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. А тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання права власності на земельну ділянку за позивачем та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, відповідно до якого [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,10 гектарів по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві. Тому на підставі викладеного ст.377 ЦК України, ст. 120 ЗК України та

Outcome: approved