Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей та на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 27.03.2009 року по даний час, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], але на даний час вони разом не проживають, матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку до повноліття дітей, а також аліменти в розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дітьми трьох років. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку до повноліття дітей, а також аліменти в розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дітьми трьох років. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2009 року по даний час, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON],[INFO]. При розгляді справи встановлено, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, отримує допомогу. Відповідач працює, отримує заробітну плату. Позивачка зазначає, що на даний час вона з чоловіком разом не проживає, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, а також на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання та утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей та 1\\6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років до 26.08.2012 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та інформаційно-технічні послуги в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved