Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

В суд звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації, посилаючись на те, що 10.08.09 р. [PERSON] звернулась зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури при Кабінеті Міністрів України (надалі - ВККА) „на незаконні дії голови КДКА Рівненської області [PERSON]С., у якій поширено недостовірну інформацію, що містить твердження, викладені в брутальній та принизливій формі, направлені на приниження його честі, гідності як людини, адвоката та голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у Рівненській області (надалі - КДКА в Рівненській області), зокрема: „Постановою голови КДКА Рівненської області [PERSON] від 28.07.09 р. для участі у кримінальній справі призначено адвоката [PERSON] [PERSON] дії голови КДКА [PERSON] є незаконними; „Ст.47 ч.4 КПК України вичерпно встановлені випадки призначення захисника, під ознаки яких мій випадок не підпадає, оскільки [PERSON] не розуміє те, що захисником може бути лише той, кому підзахисний довіряє як людині, довіряє як фахівцю, а не той, хто має посвідчення, „зжився із слідчим, перетворився у кишенькового адвоката; „[PERSON] створив у м.Кузнецовську ситуацію неможливості отримати кваліфіковану юридичну допомогу, оскільки більшість адвокатів це колишні працівники міліції, а інших немає; „адвокати, яких штампує [PERSON], державі не потрібні. Позивач вважає, що поширеною недостовірною інформацією порушено його право на недоторканість честі та гідності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав вимоги позовної заяви та пояснив, що наведені вислови відповідачки у скарзі містять недостовірну інформацію, змістовного навантаження не несуть, що дає підстави вважати метою їх вживання свідоме посягання на честь та гідність позивача, наведена у скарзі інформація характеризує його з негативної сторони, дискредитує його як громадянина та публічну особу адвоката та голову КДКА в Рівненській області. Представник позивача просив суд визнати поширену інформацію у зазначених у позовній заяві фрагментах недостовірною. Представник відповідачки [PERSON] вимоги позовної заяви не визнав в повному обсязі, подав суду заперечення проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовуються тим, що [PERSON] звернулась до ВККА зі скаргою, реалізовуючи своє конституційне право на звернення, з метою перевірки факту порушення головою КДКА в Рівненській області [PERSON] її конституційного права на захист, який постановою від 28.07.09 р. сприяв незаконним діям слідчого, що позбавило підозрювану права самостійно обрати собі захисника, чим порушив її право на захист. [PERSON] як критик вільно висловила свою думку щодо нелегітимної діяльності голови КДКА в Рівненській області [PERSON], норма ч.3 ст.277 ЦК України про презумпцію недостовірності негативної інформації про особу не відповідає ст.10 Європейської Конвенції з прав людини, а інформація про [PERSON] поширена не була. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні визнав факт направлення [PERSON] голові ВККА скарги від 10.08.09 р. „на незаконні дії голови КДКА Рівненської області [PERSON]С. та пояснив, що у скарзі наведено виключно достовірну інформацію у всіх оскаржуваних фрагментах, а вживаючи вислів „штампує адвокатів [PERSON] мала на увазі „формально призначає адвокатів. Представник відповідачки вважає, що право [PERSON] на повагу до честі і гідності [PERSON] не порушено, з цих підстав наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що [PERSON] станом на 28.07.09 р. працювала на посаді головного бухгалтера централізованої бухгалтерії управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради. 23.07.09 р. слідчим прокуратури м.Кузнецовська відносно [PERSON] порушено кримінальну справу по факту неналежного виконання службових обовязків за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Постановою слідчого прокуратури м.Кузнецовська від 28.07.09 р. відповідачці призначено захисника в порядку ст.47 КПК України. Головою Рівненської обласної КДКА [PERSON] 28.07.09 р. винесено постанову про призначення підозрюваній [PERSON] захисника адвоката [PERSON] Крім того, судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що 10.08.09 р. [PERSON] направила до ВККА скаргу на незаконні дії голови КДКА Рівненської області [PERSON], яка містить наступні вислови: „Постановою голови КДКА Рівненської області [PERSON] від 28.07.09 р. для участі у кримінальній справі призначено адвоката [PERSON] [PERSON] дії голови КДКА [PERSON] є незаконними; „Ст.47 ч.4 КПК України вичерпно встановлені випадки призначення захисника, під ознаки яких мій випадок не підпадає, оскільки [PERSON] не розуміє те, що захисником може бути лише той, кому підзахисний довіряє як людині, довіряє як фахівцю, а не той, хто має посвідчення, „зжився із слідчим, перетворився у кишенькового адвоката; „[PERSON] створив у м.Кузнецовську ситуацію неможливості отримати кваліфіковану юридичну допомогу, оскільки більшість адвокатів це колишні працівники міліції, а інших немає; „адвокати, яких штампує [PERSON], державі не потрібні. Відповідно до ст.1 Закону України „Про інформацію, під інформацією розуміється документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Так як у оскаржуваних фрагментах скарги йдеться про факт вчинення головою КДКА в Рівненській області [PERSON] незаконних дій, відсутність факту усвідомлення [PERSON] сутності та змісту норм КПК України, повязаних з призначенням захисника у кримінальній справі, факт створення [PERSON] ситуації в м.Кузнецовську, яка унеможливлює отримання кваліфікованої правової допомоги, формальний підхід до призначення захисників, з огляду на наполягання представника відповідача [PERSON] на тому, що [PERSON] у скарзі наводились саме фактичні дані, суд прийшов до висновку, що інформація, зазначена [PERSON] у фрагментах скарги, які є предметом судового розгляду, є фактичними твердженнями. Судом встановлено, що скарга [PERSON] із зазначеними висловами отримана 01 вересня 2009 року та розглянута уповноваженими особами ВККА. Наведена у оскаржуваних фрагментах інформація, на думку суду, виходить за межі встановленого ст.1 Закону України „Про звернення громадян права відповідачки на звернення з метою реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, так як зазначення у скарзі висловів: „...оскільки [PERSON] не розуміє те, що захисником може бути лише той, кому підзахисний довіряє як людині, довіряє як фахівцю, а не той, хто має посвідчення, „зжився із слідчим, перетворився у кишенькового адвоката; „[PERSON] створив у м.Кузнецовську ситуацію неможливості отримати кваліфіковану юридичну допомогу......; „адвокати, яких штампує [PERSON], державі не потрібні, не відповідає меті, зазначеній у скарзі відновити право [PERSON] на вільний вибір захисника. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що зазначення цих висловів відповідачкою здійснене з метою поширення інформації про [PERSON] шляхом доведення цієї інформації до відома членів ВККА. Відповідно до ст.ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Із змісту скарги [PERSON] вбачається, що поширена нею інформація стосовно [PERSON], є негативною, так як наведені твердження містять дані про порушення ним вимог законодавства, відсутність у нього знань сутності та змісту норм КПК України, повязаних з призначенням захисника у кримінальній справі, неналежне виконання ним обовязків як голови КДКА в Рівненській області, що призвело до неможливості отримання кваліфікованої правової допомоги в м.Кузнецовську, а також формальний підхід до призначення захисників. Відповідно до ст.277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Суд вважає, що постанова голови КДКА в Рівненській області [PERSON] від 28.07.09 р. про призначення підозрюваній [PERSON] захисника адвоката [PERSON], не суперечить вимогам ст.47 КПК України, з огляду на п.10-1 Положення про Вищу кваліфікаційну комісію адвокатури, затвердженого Указом Президента України від 05.05.93 р. № 155/93, а також розяснення ВККА, затверджені рішеннями ВККА від 18.02.05 р. № IV/9-2-7 та від 18.04.08 р. №V/4-85 «Про обов'язковість виконання адвокатами вимог ст. 47 Кримінально-процесуального кодексу України». Відповідність постанови голови КДКА в Рівненській області [PERSON] від 28.07.09 р. про призначення підозрюваній [PERSON] захисника адвоката [PERSON] вимогам законодавства вбачається також і з відповіді ВККА на її скаргу від 07.10.09 р. № 1/495. Будь-яких доказів достовірності інформації, зазначеної у інших оскаржуваних фрагментах скарги [PERSON], матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що достовірність негативної інформації, поширеної [PERSON] про [PERSON] у скарзі від 10.08.09 р. „на незаконні дії голови КДКА Рівненської області [PERSON]С., зокрема: „Постановою голови КДКА Рівненської області [PERSON] від 28.07.09 р. для участі у кримінальній справі призначено адковата [PERSON] [PERSON] дії голови КДКА [PERSON] є незаконними; „Ст.47 ч.4 КПК України вичерпно встановлені випадки призначення захисника, під ознаки яких мій випадок не підпадає, оскільки [PERSON] не розуміє те, що захисником може бути лише той, кому підзахисний довіряє як людині, довіряє як фахівцю, а не той, хто має посвідчення, „зжився із слідчим, перетворився у кишенькового адвоката; „[PERSON] створив у м.Кузнецовську ситуацію неможливості отримати кваліфіковану юридичну допомогу, оскільки більшість адвокатів це колишні працівники міліції, а інших немає; „адвокати, яких штампує [PERSON], державі не потрібні, в суді не доведена, а тому дана інформація є недостовірною. Суд прийшов до висновку, що поширена відповідачкою недостовірна інформація порушує встановлені ст.297 ЦК України права особи позивача на недоторканість гідності та честі, так як посягає на позитивну зовнішню оцінку [PERSON] з боку суспільства та членів ВККА, на обєктивну оцінку його діянь по дотриманню морально-етичних та правових норм. Відповідно до ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так як позивач просить суд визнати поширену про нього відповідачкою інформацію недостовірною, а спростування цієї інформації є його правом, суд прийшов до висновку про те, що визнання оскаржуваної інформації недостовірною буде достатнім для відновлення порушених особистих немайнових прав позивача. Судові витрати слід покласти на відповідачку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved