Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 07 листопада 2008 року з позовом до відповідача про стягнення суми, посилаючись на те, що у домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому мешкає відповідач, було здійснено пуск газу та підключено до газопостачання газове обладнання. ВАТ «Харківгаз» в особі Лозівської філії здійснювало постачання природного газу у вказане домоволодіння. У січні 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з газопостачання. З боку відповідача грошове зобов’язання не виконувалося належним чином, а саме, оплата за поставлений позивачем природний газ не здійснювалась у повному обсязі, у зв’язку з чим станом на 01.09.2008 року заборгованість [PERSON] перед Лозівською філією ВАТ «Харківгаз» за надані послуги з газопостачання складає 181,45 грн.. У зв’язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Лозівської філії: заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 181грн. 45 коп.; витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп. Інтереси позивача у судовому засіданні, за дорученням, представляла Подушко А.В., яка вказала, що на адресу суду позивачем було подано уточнену позовну заяву, а саме уточнення полягають в тому, що позов позивачем пред»явлено до відповідача про стягнення з останньої суми в 181 грн. 45 коп. та судових витрат, а в резолютивні частині позову, помилково вказано стягнути суму боргу в 433 грн. 19 коп. та судові витрати. Отже, на підставі викладеного, представник позивача вказала, що прохає суд прийняти уточнену позовну заяву позивача та задовольнити позов з урахуванням уточнень. Відповідач у судовому засіданні 04 грудня 2008 року, подала до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому вказала, що уточнену позовну заяву позивача визнає у повному обсязі, оскільки дійсно наявний борг на вказану суму. При цьому зазначила, що пільгами з держави за станом здоров»я не користується і не являється інвалідом та учасником чорнобильських подій і не віднесена до категорії осіб, що постраждали від Чорнобильської катастрофи, а є пенсіонером. В усних поясненнях відповідач вказала, що так як вона є пенсіонером і отримує малу пенсію, то вважає, що не повинна сплачувати судові витрати, які понесено позивачем при зверненні до суду з позовом, бо не має коштів, крім того, вона їх зможе сплати коли мине криза, яка є в державі, оскільки зараз всі тільки і говорять про кризу і ні чого не платять. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 19 квітня 1984 року зареєстрована та проживає у квартирі №44, розташованій за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується особовим рахунком, виданий 08.09.2008 року КП «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради Харківської області (а.с. 7). У 2006 році між позивачем та відповідачем – [PERSON] , був укладений Договір про надання послуг з газопостачання за № 100745 (далі за текстом – Договір) (а.с. №8, 9). Оплата за поставлений позивачем природний газ у повному обсязі не здійснювалась, у зв’язку з чим станом на 01.09.2008 року заборгованість [PERSON] перед Лозівською філією ВАТ «Харківгаз» за надані послуги з газопостачання складає 181,45 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с.№ 5-6). Згідно п.1.1.Договору, укладеного між Лозівською філією ВАТ «Харківгаз» та відповідачем, Виконавець (позивач по справі) бере на себе зобов’язання безперервно надавати Споживачеві (відповідачу по справі), послуги з постачання природного газу, а Споживач зобов’язується своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ і користування послугами за встановленими згідно із законодавством цінами, термін, передбачений цим договором. Уклавши даний договір сторони взяли на себе певні зобов’язання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 5.2.3. даного Договору (а.с.№8-9) встановлено, що споживач зобов’язується своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов договору. У п. 4.2. Договору вказано, що споживач вносить плату за використаний природний газ не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним. Крім того, пунктом 7.3.1. даного Договору (а.с.№8-9) встановлено: що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та не в повному розмірі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 року, зі змінами та доповненнями (далі – Правила), розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 року, зі змінами та доповненнями, власник або наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Виходячи з вище викладеного, в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачем, взяте на себе зобов’язання за Договором було порушено. З урахуванням зазначеного, суд знаходить підстави для задоволення уточного позову про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з відповідача. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2733 (а.с.№ 1), судовий збір на суму 51 грн. 00 коп. – платіжне доручення № 2781 (а.с.№ 2). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, судом було з»ясовано у відповідача, що вона інвалідом не є, не віднесена вона також до осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи і не являється учасником афганських подій, тобто, судом з»ясовувалося інформація відносно вирішення питання про звільнення її від сплати судових витрат. Однак, відповідно до вимог ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України №7 від 21.01.1993 року «Про державне мито» відповідач не віднесена до осіб, які звільняються від сплати судового збору, а відповідно до ст.81 ЦПК України – до осіб, які звільнені від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільного процесу. Отже, на підставі вищевикладеного, суд стягує на користь Відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Лозівської філії з відповідача - судовий збір в розмірі 51 гривні 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень 00 коп..

Outcome: approved