Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить змінити розмір стягнутих з нього на користь відповідачів аліментів, на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] з частини всіх видів заробітку доходу до 1/6 частини всіх видів заробітку доходу на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах, підтримав обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що половина його заробітку (доходу) йде на сплату аліментів на утримання його неповнолітніх дітей від першого та другого шлюбу, тому тієї частини заробітної плати, яка залишається - недостатньо для проживання, харчування, та сплати житлово-комунальних послуг. Крім того, позивач зазначив, що розмір аліментів, який утримується з його заробітку (доходу) становить 50 %, що порушує норми Сімейного Кодексу України. Відповідач [PERSON] з вимогами позивача не згодна, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своїх заперечень відповідач зазначила, що підстав для зменшення розміру стягнутих з відповідача аліментів не має, оскільки з моменту стягнення аліментів матеріальне та сімейне становище позивача не змінилося, він як працював так і працює в Новопсковському ЛВУ МГ, отримує щомісяця заробітну плату, стан здоров»я не погіршився. Аліменти у розмірі 1/6 частин доходів позивача будуть недостатніми для утримання неповнолітнього сина, оскільки крім сплати аліментів, батько не надає іншої матеріальної допомоги дитині. Відповідач [PERSON] вимоги позивача визнала частково, згодна на зменшення аліментів з Ул частини заробітку (доходу) позивача до 1/5 частини заробітку доходу щомісяця до повноліття сина [PERSON]. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням Новопсковського районного суду від 26.08.2006 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) позивача щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до рішення Новопсковського районного суду від 23.10.2006 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі Ул частини заробітку (доходу) позивача щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що з порівняно з періодом стягнення з позивача на користь відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей його ні матеріальне ні сімейне становище не змінилося, позивач як працював так і працює в Новопсковському ЛВУ МГ філія УМГ ДТГ, заробітну плату отримує щомісяця, розмір заробітної плати надто вищий ніж мінімальний розмір заробітної плати, що підтверджено довідкою підприємства № 05-1709 від 14.04.2010 р. , стан здоров»я позивача не погіршився, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків позивач на утриманні не має. Крім того, судом не встановлено зміни матеріального становища відповідачів порівняно з періодом, коли стягувалися аліменти. Відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи позивач не надав доказів , які б свідчили, що після постановлення рішень його матеріальний стан змінився (погіршився) і він з поважних причин неспроможний виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. За таких обставин суд приходить до висновку, що зміни, які є підставою для зменшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України, у сторін не відбулися. Доводи позивача стосовно того, що утримання аліментів у розмірі 50 % з його заробітної плати порушує норми Сімейного Кодексу України, суд вважає безпідставними , оскільки Сімейним Кодексом України передбачений лише мінімальний розмір аліментів, який відповідно до ч.2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості зокрема у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника, та збитків, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника. Загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру стягнутих аліментів не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed