Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 758-Ф в розмірі 76\~205, 57 дол. США, що еквівалентна 588141,91 гривня, де вказав, що стягувана сума це прострочена заборгованість по кредиту, строкова заборгованості по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, строкова заборгованість по кредиту та пеня за прострочені платежі за кредитним договором, який був наданий відповідачу на умовах, підписаних ними без зауважень. В позові позивач зазначив, що 16 травня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Шевченківське відділення № 7858 (надалі - „Банк") та [PERSON] (надалі - „Позичальник") був укладений договір відновлюваної кредитної лінії 758- Ф (далі Кредитний договір). На підставі п. п. 1.1 п.1 зазначеного договору позичальником було отримано кредит в сумі 50 000.00 доларів США (П'ятдесят тисяч доларів США 00 центів США.), строком до 15 травня 201 7 року. 11 квітня 2008 року, суму кредиту було збільшено до 70 000,00 доларів США на підставі Додатковою договору № 1 до Договору відновлюваної кредитної лінії № 758-Ф від 16.05.2007р. За користування кредитом було встановлено плату в розмірі ІЗ % річних, які повинні сплачуватись згідно п. 1.5 кредитного договору. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечувалося договором іпотеки нерухомого майна № 12/758-Ф від 16.05.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 11154. Згідно п.1.2. договору іпотеки в іпотеку було надано наступне майно:пятікімнатна квартира, загальною площею 98,25 кв.м.. житловою площею 67,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], а також було складено графік погашення кредиту та відсотків. За умовами кредитного договору, позичальник зобовязався своєчасно та повно погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Однак, свої зобовязання за кредитним договором позичальник не виконує, своєчасно не погашає відсотки по кредиту, чим порушує умови договору. 3 метою погашения даної заборгованості, відповідача було ознайомлено з попередженням про сплату боргу за договором кредиту та відсотків за користування кредитом. Банком було запропоновано строк для добровільного погашения боргу у 30-ти денний термін з моменту отримання даного попередження. Існуючий борг як вимагалось у попередженні погашений не був. Також, банк неодноразово по телефону звертався до відповідача з вимогою, стосовно погашения кредитної заборгованості, але всі прохання банка відповідачем залишені без уваги. За таких обставин, позивач вважає можливим вирішити дану ситуацію тільки судовим шляхом, а тому просить суд стягнути з [PERSON] 76\~205, 57 дол. США та 1 511 грн. 43 коп. (одна тисяча п'ятсот одинадцять грн. 43 коп.); звернути стягнення на майно: Пятикомнатну квартиру, загальною площею 98,25 кв.м., жилою площею 67,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті інформаціоно-технічного забезпечення судового розгляду справи. У судових засіданнях позивач декілька разів уточняв свої позовні вимоги, стосовно курсу валюти відносно української гривні та в судовому засіданні 16 лютого 2010 року довів суду остаточну суму заборгованості відповідача перед банком в сумі 657810 гривень 16 копійок, яку слід стягнути у судовому порядку. Крім того, позивач просить суд розірвати укладений 16 травня 2007 року кредитний договір № 758-Ф, та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заперечуючи проти позову, представник відповідача звернувся до суду зі зустрічним позовом до позивача, де вказав, що 16 травня 2007 року між відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України" в особі Філії - Шевченківське відділення №7858 та [PERSON] дійсно був укладений договір про відновлювальної кредитної лінії 758-Ф, де відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 зазначеного кредитного договору, [PERSON] був отриманий кредит в сумі 50 000,00 доларів США. 11 квітня 2008 року, між банком та [PERSON] укладений додатковий договір до договору відновлювання кредитної лінії №758Ф від 16.05.2007 року, відповідно до якого, сума кредиту була збільшена до 70000 доларів США. На момент укладення кредитного договору сума кредиту дорівнювала 252500 гривень, а сума кредиту до додаткового договору дорівнювала 353500 гривень. Таким чином, середня щомісячна сума погашення відсотків дорівнює 787,50 доларів США, що еквівалентно 3976,88 гривень. 28.01.2009 року, на час погашення кредиту, згідно графіку, сума кредиту згідно з офіційним курсом гривні до іноземної валюти стала еквівалентна 539000 гривень, а відповідна середня щомісячна сума погашення відсотків стала еквівалентна 6063,75 гривень. Таким чином, щомісячна сума погашення відсотків та сума самого кредиту фактично збільшилась на 54 відсотки, а станом на 11.12.2009 року дані суми збільшилися на 60 відсотків. У звязку з неможливістю виконання умов договору, його виконання було припинено, а банку було запропоновано внести зміни до договору кредиту. Крім того, відповідач наполягає на тому, що кредитний договір укладений з порушенням норм чинного законодавства, що є порушенням прав позивача як споживача. Відповідач не повідомив позивача про можливі ризики, пов'язані з обранням схеми валютного кредитування, не попередив споживача, що валютні ризики під час виконання зоб'язань за кредитним договором несе споживач; не надав інформації щодо методики, яка використовується банком визначення валютного курсу, а також строків і комісій, пов'язаних з конвертацією та платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Виходячи з наведеного, [PERSON] просив суд зобов'язати банк внести зміни до Договору про відновлювальної кредитної лінії 758-Ф від 16.05.2007 року та стягнути з позивача кошти в сумі 2524,00 гривні в рахунок відшкодування витрат по сплаті послуг за надання кредиту, а також судові витрати, понесені відповідачем при подачі зустрічного позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд визнає первісний позов таким, що підлягає задоволенню з наступними підставами: Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. За умовами кредитного договору позичальник зобовязується належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії та виконувати всі інші боргові зобовязання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст..651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. У судовому засіданні знайшло підтвердження той факт, що при укладенні кредитного договору сторони визначили предмет даного договору як обов'язок банку передати позичальникові 70 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався отримати, належним чином використати та повернути кредит у сумі 70 000, 00 доларів США та сплатити відсотки визначені кредитним договором за користування кредитними коштами. Еквівалент зазначеної грошової суми в національній валюті сторони не визначали. Як додаток до кредитного договору було складено графік погашення кредитної заборгованості позичальника, в якому було зазначено, що до травня 2009 року позичальник сплачує банку тільки відсотки за користування кредитними коштами, а з травня 2009 року позичальник також сплачує і платежі по кредиту. Місячний платіж позичальника за кредитом та відсотками сторони визначили в розмірі 1190, 00 доларів США. при цьому знову ж таки еквівалент зазначеної суми в національній валюті не зазначався. Оскільки умови кредитного договору [PERSON] не виконуються, то істотно порушуються його виконання, тому, кредитний договір № 758-Ф від 16.05.07 укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії -Шевченківське відділення №7858 та [PERSON] підлягає розірванню. Заборгованість яка станом на 16 лютого 2010 року складає 657810 гривень 16 копійок підлягає стягненню з відповідача, у повному обсязі. Розглянувши вимоги, викладені [PERSON] в зустрічній позовній заяві, суд вважає залишити їх без задоволення виходячи з наступного. В зустрічній позовній заяві [PERSON] вказує на порушення норм чинного законодавства при укладенні договору відновлюваної кредитної лінії від 16.05.2007 року, а саме вказує на те, що банком всупереч вимогам ч.2 ст. 11. Закону України «Про захист прав споживачів» його не було повідомлено про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Таке твердження [PERSON] не відповідає дійсності, з умовами кредитування [PERSON] було ознайомлено до укладання Кредитного договору, про що свідчить особистий його підпис та зазначення дати ознайомлення з умовами кредитування (копія повідомлення про умови кредитування додається). Також [PERSON] вказує на порушення банком п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ від 10.05.2007 року №168. Вважаємо, що посилання [PERSON] на вказаний нормативний документ є безпідставним, оскільки договір відновлюваної кредитної лінії було укладено 16.05.2007 року, а Постанова НБУ про затвердження Правил була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року та набрала чинності через 10 днів після державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. Тобто на момент укладення кредитного договору Постанова НБУ про затвердження Правил не діяла. При укладенні Кредитного договору сторони визначили предмет даного договору як обов'язок банку передати позичальникові 70 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався отримати, належним чином використати та повернути кредит у сумі 70 000, 00 доларів США та сплатити відсотки визначені кредитним договором за користування кредитними коштами. Еквівалент зазначеної грошової суми в національній валюті сторони не визначали. Як додаток до Кредитного договору було складено графік погашення кредитної заборгованості позичальника, в якому було зазначено, що до травня 2009 року Позичальник сплачує банку тільки відсотки за користування кредитними коштами, а з травня 2009 року Позичальник також сплачує і платежі по кредиту. Місячний платіж Позичальника за кредитом та відсотками сторони визначили в розмірі 1190, 00 доларів США. При цьому знову ж таки еквівалент зазначеної суми в національній валюті не зазначався. Тому посилання відповідача на середню щомісячну суму погашення відсотків та платежів за кредитом, яка на думку відповідача, збільшилася на 54 відсотки є безпідставним, оскільки платіж згідно графіка був визначений до кінці дії кредитного договору та не змінювався. Крім того, відповідач просить суд зобов'язати сторони внести зміни до договору відновлюваної кредитної лінії від 16.05.2007 року та посилається на ст. 652 ЦК України. Однак відповідно до положень ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Слід звернути увагу на той факт, що кредитний договір був укладений на 10 років. При укладення кредитного договору сторони не могли виходити з того, що за цей період співвідношення курсу гривні до долара США залишиться незмінним. Виконання договору не позбавило відповідача того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору, оскільки кредитні кошти відповідачем були отримані та використані відповідно до визначених цілей. Виходячи з вищевикладеного, та

Outcome: approved