Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси з позовною заявою про визнання права власності звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтуванні заявлених вимог вони зазначили, що на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 07.10.2008 року, реєстровий № 4904, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Цегельнозаводська, 21. Згідно зазначеного договору купівлі продажу, житловий будинок з надвірними спорудами складається в цілому з одного черепашиного житлового будинку під літ. А, загальною площею 55,6 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м., споруди № 1, 2 огорожа.Будинок розташований на земельній ділянці, яка була надана попередньому власнику гр. [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 231 кв.м. та будівництва індивідуального житлового будинку від 30 квітня 1958 року.У 2008 році [PERSON] з метою поліпшення житлових умов, за власний рахунок, власною працею із залученням спеціалістів та з дотриманням основних будівельних норм та правил реконструювала житловий будинок, оскільки він був старий та непридатний для проживання. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зі згоди [PERSON], було збудовано на прибудинковій території три гаражі: літ. Б, Б1, Б2. В судове засідання з'явилися позивачі, відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавли. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, та просив його задовольнити в повному обсязі. Також задовольнивши клопотання представника позивачя, по справі судом було призначено судову будівельно технічну експертизу в ТОВ Інтерконсалт +, на розгляд якої були поставлені питання щодо відповідності реконструйованого будинку за адресою: м. Одеса, вул. Цегельнозаводська, 21 санітарним, будівельним та протипожежним нормам та правилам. Згідно висновку будівельно технічної експертизи проведеної ТОВ Інтерконсалт +, житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Одеса, вул. Цегельнозаводська, 21 відповідає всім санітарним, будівельним та протипожежним нормам та правилам. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 07.10.2008 року належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Цегельнозаводська, 21. Судом встановлено що у 2008 році [PERSON] з метою поліпшення житлових умов, за власний рахунок, власною працею із залученням спеціалістів та з дотриманням основних будівельних норм та правил реконструювала житловий будинок, оскільки він був старий та непридатний для проживання. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зі згоди [PERSON], було збудовано на прибудинковій території три гаражі: літ. Б, Б1, Б2. Згідно з технічним паспортом виготовленим КП ОМБТІ та РОН від 12.01.2010 року, реконструйований житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Цегельнозаводська, 21 складається з:літ. А - житловий будинок до складу якого входять наступні приміщення: 1-1 -сходовий хол площею 6,4 м.кв.;1-2-хол площею 32,4 м.кв.;1-3-підсобне приміщення площею 18,0 м.кв.;1-4-туалет площею 1,6 м.кв.;1-5-сходовий хол площею 7,9 м.кв.;1-6-санвузол площею 5,6 м.кв.;1-7-кухня площею 30,2 м.кв.;1-8-житлова кімната площеб 27,5 м.кв.;1-9-коридор площею 4,0 м.кв.;1-10-мансарда площею 18,8 м.кв.;1-11-мансарда площею 18,8 м.кв., загальною площею 171,2 м.кв., житловою площею 27,5 м.кв.,підсобною площею 143,7 м.кв., літ. Б-гараж площею 16,1 м.кв.;літ. Б1-гараж площею 16,1м.кв.;літ. Б2-гараж площею 14,7 м.кв. Після закінчення перебудови [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] неодноразово зверталися в усному порядку до секретаря міжвідомчої комісії Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з приводу прийняття в експлуатацію реконструйованого житлового будинку разом з господарськими спорудами, але їм було розяснено, що оскільки переобладнання здійснено самочинно без належним чином затвердженого проекту, необхідно звернутися до суду з питанням про визнання права власності на самочинно переобладнаний житловий будинок. Відповідно до підпункту 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами судового захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. У відповідності з ч. 2 ст. 325 ЦК України, фізична особа може бути власником будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, яке відповідно до закону не може їй належати. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність не встановлена судом. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України обєктами права приватної власності можуть бути, зокрема, житлові будинки, а склад, кількість і вартість нерухомого майна, що може бути у власності громадян, не обмежується, крім випадків, передбачених законом. У відповідності з п. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Згідно з п. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Згідно з п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ньому, якщо це не порушує прав третіх осіб. За змістом ч.ч.2,3 ст. 413 ЦК України право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, може відчужуватия або передаватися землекористувачем у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьої цієї статті. Право користування земельною ділянкою державної, або комунальної власності для забудови не може бути відчужено її землекористувачем інши особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди, що розміщені на такій земельній ділянці),внесено до статутного фонду, передано у заставу. У відповідності з ч.1,2,3 ст. 415 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором, землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови;особа до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі. Згідно зі ст. 217 ЦК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved