Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з позовом про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 355/16 від 28 вересня 2006 року, визнання договору оренди недійсним та усунення перешкод в користуванні власністю та виселення ТОВ „СІМП-ЛЕКС з підвального приміщення, вказавши, що вони є мешканцями квартир 11 та 27 будинку № 228 по проспекту Леніна в місті Запоріжжі, які є їх приватною власністю. 27 липня 2006 року виконавчий комітет Запорізької міської ради прийняв рішення № 290/25 про передачу в оренду ТОВ «СІМП-ЛЕКС» нежитлового підвального приміщення площею 505,8 кв.м в будинку № 228 по пр.Леніна в місті Запоріжжя строком на пять років під магазин промислових товарів і кафе. Спірне приміщення знаходиться на балансі комунального підприємства „Виробничо-експлуатаційне житлове обєднання № 13. На підставі вказаного рішення 26 вересня 2006 року між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС» було укладено договір № 1805/13 оренди нежитлового приміщення, а саме нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 479, 30 кв.м за адесою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, буд.228, яке находиться на балансі КП „ВРЕЖО № 13. Договір було укладено без згоди мешканців будинку власників житлових приміщень. Окрім того, згідно до вимог законодавства договір найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на один рік і більше підлягав нотаріальному посвідченню. Ця вимога законодавства під час укладання договору не була виконана. Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради №355/16 від 28.09.2006 року про оформлення права комунальної власності на об»єкти нерухомості видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.10.2006 року, а рішення № 290/25 про передачу в оренду ТОВ «СІМП-ЛЕКС» нежитлового підвального приміщення площею 505,8 кв.м в будинку № 228 по пр.Леніна в місті Запоріжжя строком на пять років під магазин промислових товарів і кафе прийнято 28.09.2006 року, тобто на момент прийняття цього рішення виконавчий комітет Запорізької міської Ради не був власником майна. Позивачі просять визнати незаконним рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 355/16 від 28.09.2006 року про оформлення права комунальної власності на об»єкти нерухомості. Відповідачем в підтвердження свого права було надано суду новий договір оренди на спірне приміщення, який було укладено 21 березня 2007 року між ним та Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, а також комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13, який був нотаріально посвідчений 21 березня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] В звязку з цим позивачі доповнили та уточнили свої позовні вимоги. Позивачі просять суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 355/16 від 28 вересня 2006 року в частині оформлення права комунальної власності на підвал розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, б.228 (Літера А-5); застосувати наслідки недійсності нікчемної угоди до договору оренди нежитлового приміщення від 26 вересня 2006 року, який було оформлено в простій письмовій формі між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС»; визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення від 21 березня 2007 року, який було укладено між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС» та застосувати правові наслідки недійсності угоди згідно ст.216 ЦК України; усунути перешкоди в користуванні підвальним приміщенням, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, буд.228; виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „СІМП-ЛЕКС з підвального приміщення, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, буд.228; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СІМП-ЛЕКС на користь позивачів суму сплаченого державного мита та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні заявив клопотання щодо залишення без розгляду позовних вимог стосовно застосування наслідків недійсності нікчемної угоди до договору оренди нежитлового приміщення від 26 вересня 2006 року, який було оформлено в простій письмовій формі між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, Комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС» та застосування правових наслідків недійсності угоди згідно ст.216 ЦК України щодо договору оренди нежитлового приміщення від 21 березня 2007 року, який було укладено між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС». Представник Товариства з обмеженою відповідальністю „СІМП-ЛЕКС позовні вимоги не визнав та пояснив, що будинок 228 по пр.Леніна у м.Запоріжжі відносився до відомчого житлового фонду електрометалургійному заводу «Дніпроспецсталь». В підвалі цього будинку було розташовано газосховище. Згідно реєстраційного посвідчення ОП «ЗМБТІ» від 10.11.1999 р. у відповідності до рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради № 249/3 від 27.05.1999 та № 461/2 від 30.09.1999 увесь будинок 228 по пр.Леніна був зареєстрований за територіальною громадою м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на праві комунальної власності. З вересня 2002 р. будинок знаходиться на балансі ВРЄЖО-13. Оскільки будинок знаходиться в комунальній власності, то підставою договору оренди повинно було бути рішення виконкому Запорізької міської ради з цього приводу. Таке рішення виконком прийняв 27.07.2006 року за № 290/25. 26.09.2006 року на підставі вказаного рішення ТОВ «СІМП-ЛЕКС» уклало з Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради та КП ВРЄЖО-13 договір оренди №1805/13 частини підвалу вказаного будинку-приміщення 36 підвалу літера А-5 площею 479,3 кв.м. 21.03.2007р. був укладений та нотаріально посвідчений договір оренди приміщення 36 підвалу літера А-5 площею 479,3 кв.м. будинку 228 по пр.Леніна у м.Запоріжжі. Оскільки ні строк, ні предмет оренди не змінилися, то нотаріальний договір був укладений також на підставі рішення від 27.07.2006 року за № 290/25. Вважає помилковими висновки позивачів з приводу того, що спірне приміщення є допоміжним, оскільки в підвальному приміщенні будинку дійсно знаходяться інженерні комунікації, мережі холодного, гарячого, теплопостачання, каналізації, елеваторний вузол, електрощитові, які відносяться до неподільного майна будинку і не можуть бути відчужені. Але в тій частині підвалу, яку саме орендує ТОВ «СІМП-ЛЕКС», відсутнє будь яке технічне обладнання, яке забезпечує належне функціонування житлового будинку. Це підтверджене висновками спеціаліста № 911 від 13.10.2008р, який стверджує, що приміщення 36 підвалу літера А-5 не є технічним та не забезпечує експлуатацію житлового будинку чи побутові потреби мешканців, а є нежитловим приміщенням з самостійним ці вільно-правовим статусом. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник виконавчого комітету Запорізької міської ради проти позову заперечує. Представник Управління житлового господарства проти позову заперечує, вказавши, що передане в оренду ТОВ «СИМП-ЛЕКС» не призначене для задоволення побутових потреб мешканців житлового будинку та не використовувалися для забезпечення експлуатації будинку. Крім того, у відповідності до рішення міськвиконкому від 25.05.2006р. № 199/94 акти органів місцевого самоврядування про передачу в оренду нежитлових приміщень по яким укладено у 2004-2006 роках договори оренди нерухомого майна у простій письмовій формі, дійсні для посвідчення такого договору нотаріально та здійснення його державної реєстрації. Орендарем було виготовлено технічний паспорт на об»єкт оренди, за рахунок коштів орендаря виконані дії по оформленню права комунальної власності які необхідні для нотаріального посвідчення договору оренди. Представник третьої особи КП „ВРЄЖО № 13 проти позову заперечує. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] проти позову заперечує, вказавши, що в його діях немає порушення закону. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 липня 2006 року виконавчий комітет Запорізької міської ради прийняв рішення № 290/25 про передачу в оренду ТОВ «СІМП-ЛЕКС» нежитлового підвального приміщення площею 505,8 кв.м в будинку № 228 по пр.Леніна в місті Запоріжжя строком на пять років під магазин промислових товарів і кафе. На підставі вказаного рішення 26 вересня 2006 року між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС» було укладено договір № 1805/13 оренди нежитлового приміщення, а саме не житлового приміщення першого поверху загальною площею 479, 30 кв.м за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, буд.228, яке находиться на балансі КП „ВРЕЖО № 13. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду власники квартир багатоквартирних будинків є власниками допоміжних приміщень будинків, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення (комори, сараї і т.п.) передаються у власність квартиронаймачам безкоштовно та окремо приватизації не підлягають. Заперечуючи проти позову, відповідач ТОВ «СИМП-ЛЕКС» пояснив, що згідно реєстраційного посвідчення ОП «ЗМБТІ» від 10.11.1999р. у відповідності до рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради № 249/3 від 27.05.1999 та № 461/2 від 30.09.1999 увесь будинок 228 по пр.Леніна був зареєстрований за територіальною громадою м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на праві комунальної власності. З вересня 2002 р. будинок знаходиться на балансі ВРЄЖО-13. Спірне приміщення не може вважаться допоміжним, оскільки в тій частині підвалу, яку саме орендує ТОВ «СІМП-ЛЕКС», відсутнє будь яке технічне обладнання, яке забезпечує належне функціонування житлового будинку. Посилається на висновки спеціаліста №911 від 13.10.2008р, який стверджує, що приміщення 36 підвалу літера А-5 не є технічним та не забезпечує експлуатацію житлового будинку чи побутові потреби мешканців, а є нежитловим приміщенням з самостійним ці вільно-правовим статусом. Крім того, згідно довідки управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради №7/2/1 від 19.08.2009 року приміщення лит.А-5 за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 228 перебувало на обліку ЦО, а саме було газосховищем. З 27.05.1999 року рішенням виконавчого комітету міської ради за № 249/03 було передано до комунальної власності міста. З даними доводами суд погодитися не може, оскільки рішенням 355/16 від 28.09.2006 року на приміщення 36, літ А-5 підвалу будинку по пр.Леніна,228 оформлено право комунальної власності. З представленої ОП «ЗМБТІ» викопіровки підвалу літ.А-5 та експлікації вбачається, що газосховище це приміщення Х, загальною площею 145,3 кв.м, яке складається з позначених на викопіровці кімнат: 1- площею 3,5 кв.м; 2, площею 1,6 кв.м; 3, площею 1,2 кв.м; 4, площею 1,2 кв.м; 5, площею 1,5 кв.м; 6, площею 36,7 кв.м; 7-площею 28,9м; 8, площею 19,7 кв.м; 9, площею 33,6кв.м; 10, площею 6,6 кв.м; 11, площею 10,7 кв.м. Всі інші приміщення, із яких складається приміщення 36 не визначені як газосховище і суду не надано доказів того, як вони передавалися у комунальну власність як нежилі приміщення чи як допоміжні. За розясненнями Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, що були викладені у листі від 12.05.2008 року № 8/7-344, і відповідно до абзацу 3 п.9 ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, нежилі приміщення житлового фонду, які до початку приватизації державного житлового фонду використовувалися підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передавалися у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Згідно рішення Конституційного суду України № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не вимагає здійснення додаткових дій, зокрема створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. З представленої ВРЄЖО-13 викопіровки (а.с. ) видно ,що по периметру підвалу (лит.А-5) проходять системи комунікацій будинку - мережі центрального опалення, холодного водопостачання, каналізації, знаходяться стояки, запірні вентилі. В проектній документації на будинок ці приміщення не житловими визначені не були і в ОП ЗМБТІ в якості не житлових незареєстровані. Відповідачем ТОВ «СИМП-ЛЕКС» представлено висновок спеціаліста будівельно-технічного дослідження, згідно до висновків якого приміщення 36 підвалу літ.А5 жилого будинку 228 по пр.Леніна у м.Запоріжжі не є приміщенням технічним, або приміщенням для забезпечення експлуатації будинку, а являється нежилим приміщенням. Суд критично оцінує висновки спеціаліста, оскільки вони суперечать іншим дослідженим судом та описаним вище доказам і згідно до ст..147 ЦПК України висновок спеціаліста не є обов»язковим для суду. Згідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Суд вважає, що позивачі, як власники квартир у багатоквартирному будинку № 228 по пр.Леніна у м. Запоріжжя є також власниками допоміжних приміщень цього будинку, тому розпоряджатися майном, яке знаходиться у спільній сумісній власності можливо тільки за згодою всіх співвласників. Під час укладання договору від 26 вересня 2006 року № 1805/13 оренди нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 479, 30 кв.м за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, буд.228 між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС» так і договору оренди від 21 березня 2007 року нежитлового приміщення, який було укладено між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством „Виробничо-експлуатаційно житлове обєднання № 13 та ТОВ «СІМП-ЛЕКС» згоди співвласників майна не було отримано. На підставі ст.84,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача розходи, понесені позивачем по оплаті послуг адвоката, судового збору і витрат на ІТЗ. Позивачами [PERSON] та [PERSON] до матеріалів справи не додані квитанції понесених розходів, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial