Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-14 00:00:00

Позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Алупкінської міської ради №14/5 від 29.12.07 року «Про затвердження проекту землеустрою і передачі земельної ділянки гр. [PERSON] площею 0,01 га, розташованого по адресу: [ADDRESS]». Заявлена вимога мотивовані тим, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.02.07 року, є власником земельної ділянки площею 0,0700 га, за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Алупкінської міської Ради № 34/165 від 29 жовтня 2005 року їй дана згода на розробку технічної документації для оформлення права власності на зазначену земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку. Однак, в січні 2008 року позивачу стало відомо, що 29.12.07 року рішення Алупкінської міської ради був затверджений проекту землеустрою про передачі земельної ділянки гр. [PERSON] площею 0,01 га, розташованого по адресу: [ADDRESS]. Підставою прийняття такого незаконного рішення була заява [PERSON] на складання проекту відводу земельної ділянки, площею 0,01 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу за цій адресою. Рішення відносно [PERSON] Алупкінською міською радою винесено без врахування прав та інтересів позивача, яка є власником вже цієї ділянки і використовує її, створені навмисні перешкоди для реалізації її конституційного права на користування у власності земельної ділянки, вказане рішення прийнято у порушенні діючого законодавства. Також знайшов своє підтвердження факт, що мало місто накладення земельної ділянки, яку можливо надати [PERSON] на земельну ділянку, якою володіє [PERSON] орієнтовною площею 0,07 га., на праві власності, ці висновки підтверджені судово-техничною експертизою. Представник позивачки в судовому засіданні у повному обсязі підтримав позовні вимоги. Алупкінськ міської ради надала до суду лист про можливість розгляду позову на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що їй надана земельна ділянка у іншому місці, крім того, що фактична посадка земельної ділянки не відповідає узгодженню землеустроювача і геослужби управління головного архитектора, відсутні правові підстави для скасування рішення ради. Вислухавши позивача, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Ч. 2 й 3 ст.55 Конституції України визначають, що права та свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суд рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У відповідності до ст. 14 Конституції України кожному громадянинові України, гарантується право на землю. Згідно ст. 12 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. У відповідності з ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи здобувають право власності й права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень. Відповідно до п. 7 ст. 118 ЗК України, - міська Рада у випадку згоди на передачу земельної ділянки у власність дає дозвіл на розробку проекту його відводу. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення 37 сесії 4 скликання Алупкінської міської ради № 34/165 від 29 жовтня 2005 року отримала згоду на розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки, площею 0,07 га, за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель і споруд. (а.с.10). Рішенням 4 сесії 5 скликання Алупкінської міської ради № 23/16 від 22 травня 2006 року був затверджений проект землеустрою по відводу земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). На підставі зазначеного рішення 21 лютого 2007 року [PERSON]правомірно був отриманий державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,07 га, розташованою за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель (а.с. 12). Вказані рішення Алупкінської міської ради [PERSON] не оскаржені, як і правомірність отримання [PERSON] державного акту на земельну ділянку. [PERSON] також відповідно до ст.118 ЗК України звернулась до Алупкінської міської ради з заявою про надання дозволу на виконання проекту землеустрою для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу за адресою: [ADDRESS]. Рішенням 40 сесії 4 скликання Алупкінської міської ради №11/4 від 27 грудня 2005 року [PERSON] дана згода на виконання проекту землеустрою по відводу земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу. за адресою: [ADDRESS] (а.с 11). Рішенням 21 сесії 5-го скликання Алупкінської міської ради №14/5 від 29 грудня 2007 року [PERSON] був затверджений проект землеустрою по відводу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу. за адресою: [ADDRESS] (а.с 8). Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуально дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказаним рішенням міської ради фактично виникло порушення права власності на частку земельної ділянки, яка знаходиться у власності [PERSON] Орган місцевого самоврядування може прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку лише з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає до уваги то, що [PERSON] надана у власність саме та земельна ділянка ([ADDRESS]), на яку претендує [PERSON]. ([ADDRESS]), оскільки це знайшло своє підтвердження у висновках судово-технічної експертизи від 13.08.08 року, де вказано, що вказані земельні ділянки мають місце накладання, усунення накладання земельних ділянок можливо (л.с.66-67). Крім того, судом встановлено, що на момент прийняття Алупкінською міською радою рішення від 27 грудня 2005 року про надання дозволу [PERSON] на виконання проекту землеустрою по відводу земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу. за адресою: [ADDRESS], зазначена земельна ділянка не була вільна як юридично так і фактично, [PERSON] не була її користувачем, оскільки не набула такого права у встановленому законом порядку. При принятті рішення 21-ої сесії 5-го скликання Алупкінської міської ради АР Крим № 14/5 від 29 грудня 2007 року не були скоректовані межі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] у зв'язку із накладенням на його межі земельної ділянки, яка запропонована для відведення [PERSON] (а.с. 8). На відповідачі лежить тягар доведення обставин, що звільняють від відповідальності, відповідачем у судове засідання не було надано доказів правомірності прийнятого Алупкінською міською Радою рішення. При таких обставинах вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved