Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовними заявами в яких вказав, що 29 липня 2007 року було зареєстровано його шлюб з відповідачем [PERSON]. 07.03.2008 року у них народилась дочка [PERSON], яка в даний час проживає з відповідачем. 14.05.2009 року їхній шлюб був розірваний. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2009 року з позивача на користь [PERSON] було стягнуто на її утримання аліменти в розмірі 200 (двісті) гривень, щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років, тобто до 7 березня 2011 року. Також, рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2009 року з позивача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 600 (шістсот) гривень, щомісячно до повноліття дитини, розпочавши стягнення з 20.01.2009 року. В даний час відповідач працює на ДП Вінницькому заводі „Кристал на посаді ювеліра-монтувальника. При встановленні сум аліментів на утримання дитини і дружини його середня заробітна плата складала 3641грн.12 коп. В період економічної кризи завод зменшив виробництво своєї продукції і відповідно у позивача зменшилась заробітна плата. Так, станом на 1.12.2009 року середня заробітна плата позивача складає 1992грн.21коп. Крім того, позивач має щомісячні кредитні зобовязання на спільне майно, яке в більшій мірі перебуває у відповідача. Власного житла та підсобного господарства не має і тому просить суд змінити розмір стягнення аліментів, призначених рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.02.2009 року на користь [PERSON] на її утримання із 200 (двохсот) гривень до 100 (ста) гривень, щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років, тобто до 7 березня 2011року, а також змінити розмір стягнення аліментів, призначених рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.02.2009 року на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 600 (шістсот) гривень на ? його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. 04.12.2009 року дані цивільні справи, відповідно до ст.126 ЦПК України обєднанні в одне провадження. 11.01.2010 року відповідачем [PERSON] предявлено зустрічну позовну заяву, в якій зазначено, що позивач має постійну роботу, стабільний заробіток і тому вважає, що аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку [PERSON] є оптимальним варіантом, який забезпечить право неповнолітньої дитини на її утримання. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, уточнив що в звязку із зміною відповідачем прізвища з [PERSON] на Гуза вважати позов як такий, що заявлений до відповідача [PERSON], просить суд задоволити позовні вимоги в повному обємі і пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини і дружини, але не таку суму, яку з нього стягують в даний час. Оскільки він має боргові зобовязання перед ПАТ „ Промінвестбанк по кредитному договору від 25.06.2007 року, кошти якого в основному були витрачені на їхнє весілля з відповідачем, а саме в розмірі 10 тисяч гривень. Зазначений кредит був оформлений на позивача. Відповідно до повідомлення, копія якого долучена до матеріалів справи, борг позивача станом на 17.11.2009 року складає 9581 гривень. Крім того, в період спільного проживання, позивач і відповідач брали кредит на побутову техніку, а саме: компютер, який залишився у позивача, і пральну машину, яка залишилась у відповідача, в ТОВ „Комерційний банк „Дельта на загальну суму 8332 гривень. Вказаний кредит, також був оформлений на позивача і станом на 20.12.2009 року борг по кредиту становить 5640 гривень, які сплачує сам позивач [PERSON] Також, позивач користується кредитною карткою „visa Classic, тарифний пакет „Класичний, кошти з якого в основному позивач використовував, в разі необхідності, або затримки заробітної плати, на сплату аліментів дитині і дружині, а також на своє прожиття. Таким чином, в місяць позивачеві по всім кредитам необхідно сплачувати, зі слів позивача, майже 2000 гривень. З врахуванням скорочення заробітної плати на підприємстві, де працює позивач, також, позивач постійно оплачує комунальні послуги і винаймає житло в м. Вінниці, тому він не зможе сплачувати такі кошти, як зазначено в позовній заяві. Крім того, позивач в судовому засіданні зазначив, що відповідач на даний час проживає в м. Києві з іншим чоловіком. Тому позивач звертається до суду із зменшенням розміру аліментів на утримання дружини і дитини. Будучи опитана в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що вона погоджується про зміну розміру аліментів на її утримання з двохсот гривень до ста гривень, проте про зміну розміру аліментів на утримання дитини вона не згідна. Відповідач зазначила, що позивач, як працював на ДП „Вінницький завод „Кристал так і працює інших дітей у позивача не має і вона не заперечує проти того, щоб визначити розмір аліментів на утримання дочки у частці від заробітку позивача, але заперечує проти розміру цієї частки. Крім того, останнім часом дитина хворіє, тому потребує додаткових коштів та витрат на утримання. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та дружини, він має змогу та згоден надавати таку матеріальну допомогу тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки стягнення аліментів в зазначеному розмірі ставлять позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище позивача, думку відповідача про зміну розміру стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 600 (шестисот) гривень, щомісячно на ? частку заробітку позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання дитини і до досягнення нею повноліття. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині зміни розміру стягнення аліментів, з твердої грошової суми на ? частку його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи матеріальне становище сторін, згоду позивача [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON], та згоду відповідача на зменшення розміру аліментів на її утримання з 200 (двохсот) до 100 (ста) на гривень, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог про зміну розміру стягнення аліментів з позивача на користь відповідача з 200(двохсот) до 100 (ста) гривень. Таким чином, стягнення аліментів з позивача [PERSON], на користь відповідача [PERSON] на її утримання, в розмірі 100 (ста) гривень, щомісячно на утримання відповідача [PERSON], слід стягувати саме по 100 (сто) гривень, щомісячно і до 7 березня 2011 року, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити їх від сплати. Враховуючи, що [PERSON] має боргові зобовязання перед ПАТ „ Промінвестбанк по кредитному договору від 25.06.2007 року, кошти якого в основному були витрачені на їхнє весілля з відповідачем, а саме в розмірі 10 тисяч гривень. Зазначений кредит був оформлений на позивача. Відповідно до повідомлення, копія якого долучена до матеріалів справи, борг позивача станом на 17.11.2009 року складає 9581 гривень. Крім того, в період спільного проживання, позивач і відповідач брали кредит на побутову техніку, а саме: компютер, який залишився у позивача, і пральну машину, яка залишилась у відповідача, в ТОВ „Комерційний банк „Дельта на загальну суму 8332 гривень. Вказаний кредит, також був оформлений на позивача і станом на 20.12.2009 року борг по кредиту становить 5640 гривень, які сплачує сам позивач [PERSON] Також, позивач користується кредитною карткою „visa Classic, тарифний пакет „Класичний, кошти з якого в основному позивач використовував, в разі необхідності, або затримки заробітної плати, на сплату аліментів дитині і дружині, а також на своє прожиття. Таким чином, в місяць позивачеві по всім кредитам необхідно сплачувати, зі слів позивача, майже 2000 гривень. З врахуванням скорочення заробітної плати на підприємстві, де працює позивач, також, позивач постійно оплачує комунальні послуги і винаймає житло в м. Вінниці, тому він не зможе сплачувати аліменти в такому розмірі, як зазначено в зустрічній позовній заяві. Крім того, позивач в судовому засіданні зазначив, що відповідач на даний час проживає в м. Києві з іншим чоловіком. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з [PERSON], призначених рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16.02.2009 року, на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO], з твердої грошової суми в розмірі 600(шестисот) гривень, щомісячно і до повноліття дитини, на 1/3 частку з усіх видів заробітку [PERSON], щомісячно ї до повноліття дитини [PERSON] слід відмовити за їх безпідставністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed