Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], ЗАТ КБ «Приватбанк» про виключення майна з договору застави, про скасування договору поруки. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві зазначила і в судовому засіданні пояснила, що їй нещодавно стало відомо, що відповідач [PERSON] отримав за кредитним договором 11000 доларів США в ЗАТ КБ «Приватбанк». Відповідач [PERSON] забезпечив кредит в тому числі і договором застави №dn\\580-2, за яким він, як заставодавець, надав ЗАТ КБ «Приватбанк» у заставу ноутбук ASUSA8J, c/н 6BN0AG035747, 2007 року випуску, вартістю 1752,35 грн., який належить їй. На підставі кредитного договору №400008092 від 2 травня 2007 року вона отримала у кредит гроші в сумі 8181,72 грн. в банку ВАЗ «ВіЕйБі Банк» на придбання зазначеного ноутбука. Кредит був наданий їй в безготівковій формі шляхом оплати рахунків продавця. Вона сплачувала за кредит регулярно і завжди знала, що ноутбук належить їй на праві приватної власності. 11 січня 2008 року між нею і відповідачем ЗАТ КБ «Приватбанк», Індустріальне відділення, було укладено договір поруки №dn\\580-4. За зазначеним договором поруки її було визначено Поручителем за виконання [PERSON] (боржником) своїх зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Під час підписання договору поруки вона була згодна бути поручителем відповідача [PERSON], оскільки вони давно знайомі, навчались у одній школі, живуть в одному сел. Іларіоново, вона у нього на той час працювала в магазині квитів і між ними були добрі відносини. На даний час їх відносини погіршились, вони не спілкуються, тому вона не бажає бути його поручителем і просить розірвати договір поруки, укладений між нею та ЗАТ КБ «Приватбанком». На цей час їй стало відомо, що відповідач [PERSON] в різних банках міста Дніпропетровська набрав багато грошей у кредит, не повертає гроші, тому банки звертаються до суду про стягнення боргів [PERSON] з поручителів й тільки зараз вона зрозуміла, що зробила велику помилку підписавши договір поруки. В звязку з зазначеним, вона вимушена була звернутись до суду про розірвання договору поруки. Просить суд виключити з договору застави № dn/580-2 від 11.01.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], ноутбук ASUSA8J, с/н 6ВN0AG035747, 2007 року випуску, вартістю 1752 грн. 35 коп. та розірвати договір поруки № dn/580-4 від 11 січня 2008 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. Представник відповідача ЗАТ КБ «Приватбанк»-[PERSON], який діє на підставі довіреності позовні вимоги позивача не визнав, мотивуючи тим, що позовні вимоги необґрунтовані і безпідставні, так як позивачка добровільно підписала договір поруки з банком, а відмова в односторонньому порядку законодавством не передбачена. Також позивачкою не надано доказів, що ноутбук належить їй, а не був нею переданий або подарований відповідачу [PERSON] Просить в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, в частині виключення з договору застави №dn/ 580-2 від 11.01.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанком» та [PERSON], ноутбука ASUSA8J, c/н 6BN0AG035747, 2007 року випуску на підставі нижчезазначеного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 02.05.2007 року позивач [PERSON] отримала безготівковий кредит у сумі 8181 грн.72 коп. для придбання товару у ТОВ «Валтекс-ТН» (а.с.7). Як вбачається з специфікації товару ТОВ «Валтекс-ТН» (а.с.9), накладної витрат №247 від 02.05.2007 р. (а.с.10), [PERSON] придбала за рахунок кредиту ноутбук ASUS A8Н00Jр А8Jр-Т560S1АН c/н 6BN0AG035747. Для здійснення платежу за кредитом [PERSON] був встановлений графік погашення від 02.05.2007 року (а.с.11). Факт придбання ноутбука [PERSON] підтверджується також гарантійними талонами (а.с. 12-13) та повідомленням про оплату (а.с.14-15). Таким чином, в судовому засіданні підтверджено придбання ноутбука за кошти позивачки [PERSON]. Як пояснила позивачка, відповідач [PERSON] без її відома передав у заставу банку ноутбук, який належить їй на праві особистої приватної власності, скористувавшись тим, що вона ноутбук давала йому у тимчасове користування, так як вона давно знайома з ним. В судовому засіданні також встановлено, що за кредитним договором № dn/580 від 11.01.2008 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 11000 доларів США (а.с.16-19). За договором застави майна № dn/580-2 від 11.01.2008 року [PERSON] як позичальник надав в заставу майна (Предмет застави), в тому числі ноутбук ASUSA8J c/н 6BN0AG035747, 2007 року випуску, належний [PERSON] (а.с.25-27). За виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором № dn/580 від 11.01.2008 року поручилася позивачка [PERSON], уклавши договір поруки №dn/580-4 від 11.01.2008 року з ЗАТ КБ «Приватбанк» в Індустріальному відділенні банку, що підтверджується договором (а.с.33). Позивачка пояснила в судовому засіданні, що під час підписання договору поруки вона була згодна бути поручителем відповідача [PERSON], оскільки вони давно знайомі, навчались у одній школі, живуть в одному сел. Іларіоново, вона у нього на той час працювала в магазині квитів і між ними були добрі відносини. На даний час їх відносини погіршились, вони не спілкуються, тому вона не бажає бути його поручителем і просить розірвати договір поруки, укладений між нею та ЗАТ КБ «Приватбанком». Інших підстав розірвання договору поруки позивачка суду не надала, та не обґрунтувала. Тому суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] в частині розірвання договору поруки задоволенню не підлягають так як вони не доведені в судовому засіданні і не обґрунтовані. Так, згідно з п.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Порядок припинення договору поруки передбачений ст.559 ЦК України, згідно з якою, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В даному випадку такі зміни зобовязання, не проводились. Договір поруки, як встановлено в судовому засіданні, позивачка підписала добровільно. Тому підстав для розірвання договору поруки, укладеному добровільно позивачкою [PERSON] з ЗАТ КБ «Приватбанком» суд не вбачає. В цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно з ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач не заявляє вимоги про стягнення судових витрат, тому суд їх залишає за позивачем.

Outcome: partial