Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Звернувшись до суду із зазначеним позовом, уточнивши який в судовому засіданні представник позивача [PERSON] просить суд зобов»язати відповідача [PERSON] спростувати відомості, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність і його ([PERSON]П.) ділову репутацію, на загальних зборах трудового колективу Державного підприємства дослідного господарства «Івківці» (далі - ДП ДГ «Івківці»), стягнути на його користь з відповідача 15000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.02.2010 року близько 10 год. 30 хв. відповідач [PERSON] в присутності жителів села Івківці виражався нецензурною лайкою та принижував його ([PERSON]П.) ділові якості як керівника вищеназваного підприємства, розповсюджував інформацію яка є негативною і порочить його честь, гідність і ділову репутацію, написавши фарбою з аерозольного балончика на дверях службового кабінету директора [PERSON] вислів нецензурного характеру, що стало відомо багатьом підлеглим працівникам, діловим партнерам які знаходились в адмінбудівлі, працівникам органу місцевого самоврядування (сільської ради), а також місцевим жителям. Вказує, що негативні наслідки вищеназваних дій відповідача збільшуються тим, що він і позивач [PERSON]П.) є публічною людиною і як керівник державного підприємства приймає активну участь в житті с.Івківці і с.Голубівка, а вищеназвані дії відповідача [PERSON] опорочили його честь, гідність і ділову репутацію, ускладнило стосунки з трудовим колективом і діловими партнерами, погіршило стан його здоров»я через переживання з цього приводу, він вимушений був тривалий час прикладати чимало зусиль для відновлення попереднього стану своєї ділової репутації, при зустрічах з людьми приходилось доводити про недостовірність розповсюдженої відносно нього негативної інформації та нецензурного вислову у письмовій формі на дверях службового кабінету. Все це внесло значні зміни в його життєві і виробничі стосунки та заподіяло йому значної моральної шкоди згідно заявленого позову. В судовому засіданні: Представник позивача адвокат [PERSON] підтримав вищеназвані позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації при такому способі вирішення відповідачем договірних правовідносин щодо поставки насіннєвої продукції, унаслідок чого просив суд стягнути з відповідача 15000 грн. заподіяної позивачу [PERSON] моральної шкоди з підстав, що наведені вище. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов не визнали, в своїх поясненнях вказують про недоведеність і відсутність взагалі будь-якої винності в діях [PERSON] у розглядуваних судом правовідносинах. Стверджують, що в той час 126.02.2010р.) при вирішенні договірних правовідносин щодо поставки насіннєвої продукції. [PERSON] не виражався нецензурною лайкою та принижував ділові якості керівника підприємства [PERSON], не розповсюджував інформацію яка є негативною і порочить честь, гідність і ділову репутацію останнього, в т.ч. шляхом написання фарбою з аерозольного балончика на дверях службового кабінету директора [PERSON] вислову нецензурного характеру і вважають, що з цього приводу накладене судом адміністративне стягнення на [PERSON] за ст.173 КУпАП у вигляді 5 діб арешту є неправомірним. Тому, просили сул відмовити у задоволенні позову повністю. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні дали відповідні пояснення про те, що кожен із них займає відповідні посади в ДП ДГ «Івківці», в органі місцевого самоврядування (сільраді) та інших установах (банку), що 26.02.2010 року вони були свідками неправомірних дій і поведінки громадянина [PERSON], який при вирішенні виробничих питань із директором [PERSON]П розповсюджував інформацію яка є негативною і порочить честь, гідність і ділову репутацію 1 останнього, до чого вони відносять як нецензурний надпис фарбою із аерозольного балончику на дверях службового кабінету директора [PERSON], так і нецензурну лайку з ним в той день, що і було в наступному предметом обговорення практично всіма жителями с.Івківці та с.Голубівка, а директор [PERSON] вимушений був доводити про свою добропорядність після вищеназваних подій 26.02.2010 року. Вислухавши сторін, дослідивши та проаналізувавши докази по справі суд приходить д; висновку частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до Наказу та Контракту обіймає посаду директора ДП ДГ «Івківці», відтак він як керівник державного підприємства. приймає активну участь в житті як трудового колективу так і жителів с.Івківці та с.Голубівп (а.с.38-40). Як вбачається із фотографій, шо досліджені в судовому засіданні та містяться матеріали даної справи (а.с.16-17) та матеріалах перевірки Прилуцького МВ УМВС (відм. матер. .N2463 а.с.31-32), дійсно мається надпис фарбою з аерозольного балончика на дверях службового кабінету директора [PERSON] вислів нецензурного характеру. За результатами розгляду в Прилуцькому міськрайсуду матеріалів, які надійшли від Прилуцького МВ УМВС в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] (відповідач у даній справі) визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та підданий адміністративному стягнених т вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб (а.с.10). Отже, цим судовим рішенням - Постановою Прилуцького міськрайсуду від 26.02.2010 року - встановлено винність [PERSON] в тім, що : «26 лютого 2010 року близько 10 год. 30хв. [PERSON] знаходячись в с.Івківці Прилуцького району по вул.Прилуцькій неподалік адмінбудівлі ДП ДГ «Івківці» по вул.Незалежності,3»а» виражався нецензурною лайкою і присутності громадян на адресу [PERSON]. Після чого продовжуючи свої протиправ\-ні дії із аерозольного балончика з темною фарбою зробив напис нецензурного слова на вхідним дверях робочого кабінету [PERSON], проявивши зневагу до щодо норм моральності, чим порушив порядок і спокій громадян» (а.с.10). Вирішуючи-ж спір у даній справі щодо доведеності вини відповідача [PERSON] в тім, що саме він 26.02.2010 року в присутності жителів села Івківці виражався нецензурною лайкою та принижував ділові якості [PERSON] як керівника вищеназваного підприємстві, розповсюджував інформацію яка є негативною і порочить його честь, гідність і ділову репутацію написавши фарбою з аерозольного балончика на дверях службового кабінету директора [PERSON] вислів нецензурного характеру, суд керується вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України про те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд: інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому, за правилами ст.61ч.4 ЦПК України суд приймає цю обставину як підставу для звільнення від доказування, оскільки вищеназвана Постанова судді Прилуцького міськрайонного суду від 26.02.2010 року у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На цих підставах, у даній цивільній справі суд вважає доведеною винність відповідача [PERSON] в приниженні ділових якостей [PERSON] як керівника ДП ДГ «Івківці», розповсюдження інформації яка є негативною і порочить його честь, гідність і ділову репутацію, щляхом написання фарбою з аерозольного балончика на дверях службового кабінету директора [PERSON] вислову нецензурного характеру. Таким чином, згідно норм матеріального права - положень ст.ст.277, 297, 299 Цивільного Кодексу України, суд вважає порушеним право позивача [PERSON] на повагу до гідності ті честі, недоторканості його ділової репутації, яке було порушене у даному разі неправомірними діями відповідача [PERSON], які вищеуказані і мали місце 26.02.2010 року в с.Івківіїі Прилуцького району. За таких обставин, суд вважає спростованою правову позицію і доводи сторони відповідача про те, що ніби-то [PERSON] є непричетним, невинним і не вчиняв жодних дій щодо приниження честі, гідності і ділової репутації директора ДП ДГ «Івківці» [PERSON]. Тому, суд приходить до висновку задовольнити вимоги позивача [PERSON] про зобов»язання відповідача [PERSON] спростувати відомості, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] на загальних зборах трудового колективу ДП ДГ «Івківці». Вимоги-ж позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, за правилами ст.23ч.1п.4 Цивільного Кодексу України суд вважає необхідним задовольнити частково, у розмірі 10000 грн., що буде відповідати засадам розумності і справедливості, із врахуванням судом як характеру правопорушення так і глибини душевних страждань заподіяних позивачу унаслідок порушення його прав на повагу до гідності та честі, недоторканості його ділової репутації, із врахуванням вини відповідача [PERSON] На підставі вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на відшкодування позивачу [PERSON] судові витрати по даній справі: 17 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджені відповідними квитанціями, (а.с.2,3).

Outcome: partial