Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач вказує в заяві від 1 вересня 2009 року, що відповідачі заборгували йому згідно укладеного кредитного договору № 9/2411/06-1(Р) від 24 листопада 2006 року 15\~038 гривень 85 копійок, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в сумі 6500 гривень зі сплатою відсотків в розмірі 29% річних терміном до 21 листопада 2008 року. Кошти в повному обсязі було надано відповідачу [PERSON] Відповідач порушив умови зобовязання, передбачені п. 2.3.1. та 2.3.2. кредитного договору. Поручителі [PERSON] та [PERSON] не забезпечили належного виконання зобовязання. Тому просить на підставі ст. ст. 256, 553-555, 1054 ЦК України стягнути суму заборгованості з відповідачів солідарно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов з підстав у ньому наведених в тих обсягах, що викладені в позовній заяві, просить задоволити його. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи їм було відомо, оскільки [PERSON] після проведення попереднього судового засідання отримав повістки на своє імя та дружини, а також подав заперечення проти позову, відповідач [PERSON] також надіслав заперечення на позов. Останній звернутих до нього позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що порука припинена, адже позов подано до суду по завершенні шестимісячного терміну від дня настання строку виконання зобовязання. Додане до позовної заяви повідомлення про сплату боргу на його імя він не отримував. Крім цього, річний строк позовної давності, передбачений ст. 258 ЦК України для вимог про стягнення неустойки, позивачем пропущено. [PERSON] в позові банку до нього просить відмовити. [PERSON], заперечуючи проти позову, вказує що згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, а відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Розраховує суму пені, яка максимально могла бути, на його думку, нарахована за період прострочення в межах строку позовної давності з 5 серпня 2008 року по 5 серпня 2009 року - 1576 гривень 50 копійок, а тому в задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 8399 гривень 76 копійок просить відмовити. Вислухавши представника позивача [PERSON], дослідивши надані докази, суд позов задовольняє в частково і лише у відношенні відповідачів [PERSON] та [PERSON] При цьому виходить з наступного. Сторони (ВАТ КБ «Надра» та [PERSON]П.) 24 листопада 2006 року (а. с. 8-10) уклали кредитний договір, згідно з яким банк надав йому на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 6500 гривень під 29 відсотків річних, що доведено меморіальним ордером № 544 від 24 листопада 2006 року (а. с. 18). Кінцевий термін повернення кредиту 21 листопада 2008 року. Розрахунок суми заборгованості (а. с. 7) нарахований банком по позиці станом на 5 серпня 2009 року в сумі 15\~038 гривень 85 копійок ( в тому числі основний борг 4348 гривень 75 копійок, відсотки за користування за кредитом 2039 гривень 44 копійки, пеня 8399 гривень, комісія 250 гривень 90 гривень. Відповідачі основної суми боргу і додаткових нарахувань, за винятком пені, не оспорюють. Обовязок поручителів [PERSON] та [PERSON] забезпечити належне виконання свого зобовязання позичальником [PERSON] доведений договорами поруки на а. с. 11-14. [PERSON] заперечення на позов не надала. Оцінивши докази по справі, суд погоджується із запереченнями [PERSON] відносно тієї обставини, що договір поруки з ним припинено. У відповідності з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Договір поруки, що укладений банком з [PERSON] 24 листопада 2006 року, в пунктах 5.2- 5.3 передбачає, що він вступає в силу з моменту його належного оформлення сторонами і дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобовязань, згідно з умовами цього Договору. Таким чином, в договорі поруки конкретний строк його дії не встановлений. Позов до суду надійшов 1 вересня 2009 року. Термін дії основного зобовязання по договору завершився 21 листопада 2008 року. Суд погоджується з тим, що [PERSON], як поручитель, відповідно до вимог ст. 555 ЦК України не отримував вимогу кредитора про необхідність погашення боргу за договором. Повідомлення про порушення основного зобовязання на його імя на а. с.16 від 21 квітня 2008 року таким доказом визнане бути не може, оскільки відомостей про його вручення поручителю позивач не надав. Отже, зобовязання [PERSON] перед позивачем і позичальником припинені, а тому у відношенні цього відповідача банку в позові слід відмовити. Що стосується вимог [PERSON] про зменшення суми неустойки з 8\~399 гривень 76 копійок до 1576 гривень 50 копійок, то суд вважає, що з ними слід погодитися. У відповідності з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, суд вважає вірно розрахованою відповідачем неустойку за останній рік прострочення зобовязання по 5 серпня 2009 року з врахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» в сумі 1576 гривень 50 копійок. Суд також покладає на відповідачів понесені позивачем судові витрати згідно платіжних доручень на а. с. 2-3.

Outcome: approved