Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивачі 12.05.2008 року звернулися до суду з позовом в якому просять відшкодувати їм матеріальну у розмірі 16160 грн. 01 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., заподіяну відключенням електроенергії. В своїх доводах вказують, що 05.07.2001 року вони знайшли сповіщення про заборгованість за комунальні послуги перед ДП „Енергокомплекс”. Після чого, зайшли до квартири та дізналися, що світло в їх квартирі відрізано. Вказують, що їх про це не попереджали, крім того, заборгованості перед ДП „Енергокомплекс” не мають. Вказують, що ДП „Енергокомплекс” здійснює проведення електричних ланцюгів до щитків будинків, проте, електричні ланцюги знаходяться в оренді АК „Харківобленерго”, тому ДП „Енергокомплекс” не мав жодного права відрізати постачання електричної енергії до квартири. Наголошують, що неодноразово зверталися до ДП „Енергокомплекс”, але отримували лише формальні відписки, у зв'язку з чим звернулися за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивачі позов підтримали в повному обсязі. Представники співвідповідача ДП „Енергокомплекс” проти похову заперечували надали відгук, в якому зазначили, що позивачі стверджують, що їх права були порушені 05.07.2001 року, проте процес створення ДП „Енергокомплекс” на базі ННЦ ХФТІ почався тільки 26.07.2001 року, також зазначили, що ДП „Енергокомплекс” не є правонаступником ННЦ ХФТІ, як вбачається із розподільчого балансу, складеного 01.11.2001 року. Крім того, зазначив, що позивачами пропущено строк позовної давності, причини пропуску позивачі не вказують. Крім того вказують, що позивачами на надано доказів, що саме представники «Енергокомплексу» відключили енергопостачання на їх квартиру. Представник співвідповідача національного наукового центру „Харківський фізико - технічний інститут” в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачами не надано жодних доказів в підтвердження того, що саме працівниками ННЦ ХФТІ було відключено світло в квартирі позивачів. Крім того, ННЦ ХФТІ здійснює обслуговування тільки поверхневих мереж енергопостачання до електричних щитів, розташованих по одному на кожний будинок. Згідно до діючого законодавства у ННЦ ХФТІ права відключення споживачів від електричної мережі не має. Крім того, зазначив що позивачами пропущено строки позовної давності, поважність причини пропуску строку позивачами не надана. Представник співвідповідача АК „Харківобленерго” в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що сплинуло більш ніж 8 років до моменту звернення позивачами до суду. Звернення до них з приданням підключення їх до енергомережі не було. Вважає що вимоги позивачів не підлягають задоволенню, у зв'язку з ненаданням ним причин пропуску позовної давності. Представник співвідповідача КП „Жилкомсервіс” в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. В підтвердження свого позову позивачі надають листи ДП „Енергокомплекс” від 10 лютого 2004 року, 23 листопада 2004 року, 10 грудня 2004 року, у відповідності з якими на момент відключення світла в квартирі позивачів ДП „Енергокомплекс” не існувало. Згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 липня 2001 року № 298-р прийнята пропозиція Харківської облдержадміністрації про передачу інженерно - енергетичного комплексу як цілісного - майнового комплексу структурного підрозділу ННЦ ХФТІ до сфери управління Харківської облдержадміністрації. Суд вважає, що вимоги позивачів не доведені, докази які б вказали на причасність відповідачів до відключення світла в квартирі [ADDRESS] на надані. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд врахував роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, зокрема п.9, у відповідності з яким, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди врахував характер, обсяг фізичних, душевних страждань яких зазнали позивачі, характер, тривалість, можливість відновлення немайнових витрат, стан здоров'я потерпілих та тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 257 та ч.ч. 3,4, ст. 267 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у стороною спорі, є підставою для відмови у позові. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що відновлення, на думку позивачів їх порушеного права, має здійснюватися шляхом стягнення з відповідача суми грошових коштів, у зв'язку з протиправним відключенням електроенергії. Проте не надає суду доказів в підтвердження того, що відповідачами було здійснено відключення світла у їх квартирі, не надає доказів в підтвердження того, що зазнали моральної шкоди. Крім того, позивачі вказують, що їх права були порушені в липня 2001 року, але за їх захистом звернулися до суду лише у травні 2008 року, причини пропуску строку не зазначили. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позивачі не довели своїх позовних вимог, що є їх обов'язком, відповідно до ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи - роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав. Рішення постановлено на доказах, які містяться в матеріалах справи.

Outcome: dismissed