Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

У грудні 2009 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в сумі 7 395,37 гривень, а також 2000 гривень моральної шкоди. В обгрунтування позову посилається на те, що 20.10.2009 року на перехресті вул. [PERSON] та Богатирської у м. Києві, через порушення [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої завдано механічних пошкоджень автомобілю «Опель» д.н.з. 98-041 КВ, який належить [PERSON] та перебував під керуванням позивача на підставі генеральної довіреності. Вина [PERSON] у скоєнні вказаної ДТП підтверджена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.10.2009 року. Згідно з висновком експертизи, проведеної Національним центром незалежних експертиз 20.11.2009 року, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Опель Кадет» д.н.з 980-41 КВ, внаслідок його пошкодження при ДТП складає 15 187, 39 фивень. ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія», в якому була застрахована цивільна відповідальність [PERSON], виплатило йому, позивачу, страхове відшкодування в сумі 7792,02 гривень. Таким чином, виходячи з загальної суми матеріальної шкоди, просив стягнути залишок коштів, а саме 7 395,37 гривень з відповідача - [PERSON] Також просив стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду, яку він оцінює в 2000 гривень та судові витрати по справі. В подальшому позивач змінив та уточнив свої вимоги, просив суд стягнути з відповідача ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» матеріальну шкоду в сумі 7395,37 гривень, витрати, понесені на оплату експертизи - 400 гривень, витрати на юридичну допомогу 400 гривень, а також судові витрати по справі. З [PERSON] просив стягнути моральну шкоду в сумі 2000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав свої змінені та уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив суду, що ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» не в повному обсязі виконала свої зобовязання за страховим договором, укладеним з [PERSON], та не повністю виплатила страхове відшкодування, виходячи з того, що автомобіль відновленню не підлягає. Однак, з такими діями страхової компанії він не згоден, вважає, що йому повинна бути виплачена повністю сума матеріальної шкоди згідно висновку експерта Національного центру незалежних експертиз від 20.11.2009 року. При цьому, він не заперечує проти того, щоб вузли та деталі транспортного засобу, які будуть замінені при здійсненні відновлювального ремонту, були передані страховій компанії. Зазначив також, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди він пережив стрес, потім багато часу, коштів та здоровя витратив при проведенні автотоварознавчої експертизи, розгляді адміністративного матеріалу та даної цивільної справи в суді. Він має хвору дружину - інваліда третьої групи, після перенесеного інфаркту її часто доводиться возити до медичних закладів, а через неможливість відремонтувати автомобіль це доводиться роботи за допомогою таксі, на що витрачаються додаткові кошти. Таким чином моральну шкоду він оцінює в 2000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позов в частині стягнення з нього моральної шкоди в сумі 2000 гривень, оскільки вважає факт завдання такої шкоди недоведеним. В той же час, вважає, що ЗАТ «УЕСК» повинна була в повній мірі виплатити позивачу страхове відшкодування, оскільки згідно страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 25 500,00 гривень. Відповідач ЗАТ «УЕСК» свого представника для участі в судовому засіданні не направив, про час та місце розгляду справи було повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявні письмові заперечення ЗАТ «УЕСК», згідно яких відповідач позов не визнає, вважає, що страховик виконав свої зобовязання за полісом Ne ВС/3112396 в повному обсязі, а страхове відшкодування виплачене відповідно до розрахунку, зазначеного в акті № 4914 від 09.11.2009 року, складеного ТОВ «Естімейт», про що складено страховий акт № 09/03/0364. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові заперечення відповідача ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» та матеріали справі, суд встановив наступне. Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2009 року, 20 жовтня 2009 року близько 13год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. AI 1346Ат на перехресті вул. [PERSON] та Богатирської в м. Києві, порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем «Опель» д.н.з. 98- 041 КВ, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина [PERSON] в судовому засіданні підтверджена та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, (а.с. 12) Автомобіль «Опель Кадет» д.н.з. 98-041 КВ в момент дорожньо-транспортної пригоди перебував під управлінням [PERSON], якій володіє ним на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального [PERSON], 10.04.2008 року. (а.с. 9) Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Відповідно до висновку звіту № 3554, складеного експертом Національного центру незалежних експетртиз 20.11.2009 року, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Опель Кадет» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 15 187,39 гривень, (а.с. 15-16) За складання звіту позивачем [PERSON] було сплачено на рахунок ПП «Національний центр незалежних експертиз» 400 грн., що підтверджується рахунокм- фактурою №11/11/09-1 від 11.11.2009 року. (а.с. 14) Згідно вказаного звіту, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Опель Кадет» д.н.з. [NUMBER] визначено відповідно до дійсної ринкової вартості транспортного засобу, оскільки вартість відновлювального ремонту значно перевищувала ринкову вартість автомобіля. В судовому засіданні також встановлено, що цивільна відповідальність [PERSON] В на момент скоєння ДТП була застрахована ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» відповідно до полісу № ВС/3112396 від 15.11.2008 року. (а.с. 34) Вказаним полісом забезпечено транспортний засіб «Шкода Фабія» д.н.з. AI 1346 АТ, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 25 500 гривень, франшиза складає 510 гривень. Згідно ст. 988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладання договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» частково- здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в загальній сумі 7 792,02 гривень, (а.с. 44-47) При цьому, розрахунок суми страхового відшкодування, що підлягав виплаті, зроблено за формулою СВ= 3 - Слкв - ФБ +Свт, де 3 - розмір матеріального збитку, Слкв - вартість придатних залишків, Фб - безумовна франшиза, Свт - вартість автотоварознавчого дослідження.(а.с. 43) Вказаний розрахунок зроблено на підставі Акту № 4914 автотоварознавчого дослідження, складеного ТОВ «Естімейт» 09.11.2009 року. Однак, посилання відповідача на зазначений висновок не може бути прийняте судом, так як воно необгрунтоване, оскільки при складанні Акту № 4914, перед спеціалістом ставилось питання не про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля. «Опель Кадет» д.н.з. [NUMBER], а про вартість утилізації вказаного транспортного засобу. При цьому відсутні будь-які експертні висновки про визнання транспортного засобу таким, що не підлягає відновленню. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача ЗАТ «УЕСК» матеріальної шкоди в сумі 7 395,37 гривень, що становить невиплачену частину розрахунку виходячи з розміру 15 187,39 гривень, позивач [PERSON] зазначив також, що вказану суму він витратить на відновлювальний ремонт автомобіля, а деталі та вузли, які підлягатимуть заміні, готовий передати відповідачу. Це відповідає також диспозиції ч. 9 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, якою визначено, що постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Таким чином, оцінюючи в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» матеріальної шкоди в сумі 6885,37 гривень, з вирахуванням суми франшизи 510 гривень, а також витрат на проведення експертизи 1400 гривень. В той же час, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди в сумі 2000 гривень підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено обовязок суду при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди встановити: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору Суд, враховуючи винний характер дій відповідача та ступінь моральних страждань позивача, які полягають в отриманому стресі при ДТП та неможливості відновити на протязі тривалого часу пошкоджений автомобіль, прийшов до висновку, що позивачу [PERSON] дійсно було завдано моральну шкоду, але разом з тим вважає, що розмір шкоди визначеної позивачем в сумі 2000 грн. є завищеним. При визначенні розміру моральної шкоди суд керується вимогами розумності і справедливості і вважає, що моральну шкоду необхідно стягнути з відповідача [PERSON] в розмірі 1000 грн. на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 72,85 грн., 400 грн. витрат на юридичні послуги та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн., а всього 582 грн. 85 коп. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 8,50 грн. судового збору. На підстав викладеного,

Outcome: partial