Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просив стягнути на його користь 1550 гр. та судові витрати. В обґрунтування свого позову він посилався на те, що він та його родина мешкають у комунальній квартирі [ADDRESS], у сусідній кімнаті мешкають відповідачі. У квітні 2006 року вхідні двері їх комунальної квартири стали непригодними для користування, у звязку з чим він звернувся до власника будинку з приводу установки нових дверей. Відповідачі на той час в квартирі не проживали і їх місце знаходження було невідомо. Він був змушений встановити нові вхідні двері до квартири за власні кошти. Вартість двері в комплекті становить 1100 гр., а вартість робіт по демонтажу та установці нових дверей склала 2000 гр.. Він неодноразово звертався до відповідачів та просив сплатити йому половину вартості дверей та робіт, повязаних з їх установкою, але вони відмовлялися. У судовому засіданні позивач та представник 3-х осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів на його користь 1550 гр. вартість двері та робіт, повязаних з їх установкою, вартість експертизи 758,80 гр., витрати на правову допомогу у розмірі 1700 гр., витрати зі сплати судового збору у розмірі 51 гр. та на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гр.. [PERSON] зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] не визнав, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснення позивача [PERSON]. З-тя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, посилаючись на те, що той встановив нові двері без їх згоди, не надав їм ключі та мав намір заволодіти їх житлом. Відповідачі предявили зустрічний позов, в якому просили стягнути з [PERSON] 4011, 57 гр., в тому числі витрати: за проживання в готелі 31.08.2006 року- 38, 34 гр., за сплату житла та комунальних послуг за період з 1.09.2006 року по червень 2007 року у розмірі 1367, 23 гр., на юридичні послуги 2500 гр., на оформлення довіреності 40 гр., на послуги банку 50 гр., зі сплати судового збору 59,50 гр., витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37, 50 гр. В обґрунтування свого позову вони посилалися на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова, яке ухвалою апеляційного суду Харківської області залишено без змін, задоволено їх позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні кімнатою . Судом було встановлено, що з 31.08.2006 року вони не мали можливості користуватися житлом, а також те, що відповідач встановив вхідні двері без їх згоди, не дивлячись на те ,що вони постійно проживали в квартирі. За час їх не проживання в своєму житловому приміщенні вони сплачували квартплату, комунальні послуги, були змушені звернутися за юридичною допомогою та нести додаткові витрати. Протягом розгляду справи [PERSON] та [PERSON] збільшили свої позовні вимоги та крім 4011,57 гр. просили стягнути з [PERSON] витрати з оплати за квартиру та комунальні послуги у розмірі 1825,65 гр., судовий збір у розмірі 107 гр., 10000 гр. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування цих позовних вимог відповідачі [PERSON] зазначили, що з липня 2007 по червень 2008 року, половину липня 2008 року ними витрачено 1825,65 гр. на оплату квартири і комунальних послуг, якими вони не мали можливості користуватися через перешкоджання [PERSON]. Внаслідок незаконних дій [PERSON] вони втратили душевний спокій, погіршився стан їх здоровя, вони постійно знаходилися у стресовому стані, зявилося безсоння, загострилися хронічні хвороби, у звязку з чим [PERSON] знаходилася у лікарні. Представник відповідачів [PERSON] підтримав їх пояснення та позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників,3-ої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що в комунальній квартирі №41 будинку 1 корпус 2 по вул. Кірова в м. Харкові зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] / а.с.4,25/. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.02.2007 року, виданого державним підприємством «Харківський радіозавод «Протон» 60/100 частин комунальної квартири 41 будинку 1 корпус 2 по вул. Кірова в м. Харкові належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі ? частини кожному / а.с.10/. [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 40/100 частин комунальної квартири 41 будинку 1 корпус 2 по вул. Кірова в м. Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 серпня 2008 року управлінням комунального майна та приватизації / а.с.123-125/. Згідно з листом ДП «Харківський радіозавод «Протон» від 25.05.2009 року житловий будинок 1 корпус 2 по вул. Кірова в м. Харкові, який належав ДП «ХРЗ «Протон», рішенням Харківської міської ради від 05.10.2004 року виключено з числа гуртожитків, а 1.02.2008 року його передано КП «Жилкомсервіс» на підставі рішення Харківської міської ради від 25.04.2007 року / а.с.137/. 04.04.2006 року [PERSON] звернувся із заявою до директора ДП «ХРЗ «Протон», в якій просив надати дозвіл на встановлення нової вхідної двері до квартири №41 будинку 1 корпус 2 по вул.. Кірова в м. Харкові, у звязку з тим, що вони стали непригодними для користування / а.с.6/. Відповідно до довідки ДП «ХРЗ «Протон» [PERSON] з дозволу адміністрації підприємства за власні кошти встановив вхідні двері в квартиру№41 будинку 1 корпус 2 по вул.. Кірова в м. Харкові у квітні 2006 року, у звязку з непридатністю для користування попередніх вхідних дверей / а.с. 5/. З гарантійного талону від 28.04.2006 року, виданого приватним підприємцем [PERSON] вартість дверей складає 1100 гр. / а.с.7,18/. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 9227/4339 від 9.06.2008 року вірогідна вартість будівельних робіт, повязаних із установкою вхідної двері в [ADDRESS], к.2 в м. Харкові, станом на квітень 2006 року із урахуванням вартості матеріалів складає 1597 гр. / а.с. 65-75/. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 березня 2007 року у задоволенні позовних вимог Державного підприємства Харківський радіозавод «Протон» до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнатою 1107 / 41 кв./ у будинку 1 корпус 2 по вул. Кірова в м. Харкові відмовлено. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні кімнатою задоволено. [PERSON] зобовязано не чинити перепони у користуванні [PERSON], [PERSON] кімнатою 1107 / 41 кв./ у будинку 1 корпус 2 по вул.. Кірова в м. Харкові. Із рішення суду вбачається, що 31.08.2006 року [PERSON] встановлено броньовані вхідні двері в квартиру, без узгодження з [PERSON], ключів від двері не передав, чим фактично позбавив їх права користування спірною кімнатою. Рішення суду набрало законної сили 06 червня 2007 року / а.с. 27-31/. 17 липня 2007 року Комінтернівським ВДВС Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-234 від 5.07.2007 року Комінтернівського районного суду м. Харкова про зобовязання [PERSON] не чинити перешкоди у користування [PERSON] та [PERSON] кімнатою 1107 / кв.41/ у будинку 1 корпус 2 по вул. Кірова в м. Харкові , яке виконано 03 липня 2008 року / а.с.26,138-142/. Суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з [PERSON], [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди ? частини вартості встановленої ним вхідної двері до квартири 41 будинку 1 корпус 2 по вул.. Кірова в м. Харкові , що складає 550 гр. та вартості робіт з їх установці, що складає 798,50 гр., при цьому суд враховує те, що попередні двері прийшли в негідність, нові двері встановлено зі згоди власника будинку , а відповідачі ними користуються також як і позивач та члени його родини. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON], [PERSON] 201, 50 гр. вартості робіт з установці вхідної двері є необґрунтованими, а тому в цій частині позову необхідно відмовити. [PERSON], [PERSON] просили стягнути з відповідача на їх користь вартість проживання у готелі 31.08.2006 року в розмірі 38,34 гр., витрати по квартплаті та зі сплати комунальних послуг за період з 1.09.2006 року по червень 2008 року включно в розмірі 3192,88 гр., витрати, які вони понесли у звязку з розглядом справи за позовом Державного підприємства Харківський радіозавод «Протон» до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні кімнатою, а саме: 40 гр. за посвідчення довіреності, 1000 гр. на правову допомогу, 20 гр. послуги банку, витрати зі сплати судового збору у розмірі 8,50 гр. та 7,50 гр. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на підтвердження чого ними надано копії квитанцій, довідка, договори на юридичне обслуговування / а.с.32-45 /. [PERSON], [PERSON] також просили стягнути з відповідача на їх користь витрати, повязані з розглядом цієї справи, а саме судовий збір у розмірі 158 гр., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гр., витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гр. та послуги банку у розмірі 30 гр.. [PERSON], [PERSON] просили стягнути з [PERSON] на їх користь завдану їм моральну шкоду в сумі 10000 гривен. В обґрунтування своїх позовних вимог в цій частині вони зазначали, що у звязку з тривалими, з вересня 2006 року його незаконними, самочинними діями, повязаними з перешкоджанням допуску у їх житло, вони втратили душевний спокій, погіршився стан їх здоровя, вони постійно знаходилися у стресовому стані, зявилося безсоння, загострилися хронічні хвороби, у звязку з чим [PERSON] знаходилася у лікарні. Відповідно до довідки Харківської обласної клінічної лікарні №3 [PERSON] дійсно з 1.12.2007 року знаходилась на стаціонарному лікуванні / а.с.114/ Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Аналізуючи зазначені обставини, суд вважає, що є підтвердження завдання [PERSON], [PERSON] моральних страждань, втрат немайнового характеру, причинний зв'язок між протиправною поведінкою [PERSON] та наявністю шкоди, вина особи, яка завдала шкоду, та вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 3000 гривень. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] витрати у звязку з вимушеним проживанням у готелі 31.08.2006 року у розмірі 38, 34 гр., витрати зі сплати судового збору у розмірі 8,50 гр. та на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7, 50 гр., що сплачені ними при розгляді справи за позовом Державного підприємства Харківський радіозавод «Протон» до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні кімнатою. У задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] про стягнення з [PERSON] оплати за квартиру та комунальні послуги за період з 1.09.2006 року по червень 2008 року в сумі 3192,88 гр., 40 гр. за посвідчення довіреності, юридичних послуг у розмірі 1000 гр., послуг банка - 20 гр., суд вважає не необхідне відмовити у звязку з їх необґрунтованістю. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з урахуванням ставок судового збору Декрету КМУ Про державне мито від 21.01.1993 року з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 51 гр. , а з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 58, 50 гр. . Крім того, з відповідачів на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гр. , а з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] 30, 00 гр.. Суд також вважає за можливе, на підставі Постанови Кабінета Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» стягнути з відповідачів на користь [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 1700, 00 гр. / а.с. 116,117/, в тому числі за складення позовної заяви та участь у судових засіданнях. Суд вважає за необхідне відмовити [PERSON], [PERSON] у стягненні з [PERSON] на їх користь витрат на правову допомогу в розмірі 1500 гр. та послуг банка у розмірі 30 гр., оскільки ними не надано доказів на підтвердження того, що їх представник [PERSON] має право надавати юридичні послуги. З [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] також підлягають стягненню витрати , повязані з проведенням будівельно-технічної експертизи в сумі 758,80 гр./ а.с.84/. На підставі викладеного та

Outcome: partial