Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії відповідача протиправними та стягнути на його користь з відповідача 3173,20 грн. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення та 53828,56 грн. доплати до заробітної плати як особі , яка проживає на території радіоактивного забруднення у звязку з тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , проживає на радіоактивно забрудненій території і має право на зазначені пільги. Позивач, згідно поданої письмової заяви просить позов розглянути без його участі, позовну заяву підтримує повністю. Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області відносно позову заперечують, про що надали відповідне заперечення з проханням про розгляд справи без участі представника відповідача. В судовому засіданні встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Територія, на якій проживає позивач, а саме с. Жубровичі Олевського району Житомирської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року - відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, що стверджується копією паспорту, довідкою з місця проживання, посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач з 18 серпня 1983 року по даний час працює в Жубровицькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів і отримує щомісячно допомогу в розмірі 2,10 гривень в управлінні праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області та доплату в розмірі 10,50 гривень у відділі освіти Олевської РДА, яке фінансується стосовно зазначених витрат відповідачем , тобто отримує виплати в розмірах передбачених постановою КМ України від 26 липня 1996 року № 836 всупереч нормам Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що стверджується обставинами, зазначеними у запереченні відповідача, довідкою відповідача, довідками відділу освіти Олевської РДА. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з яких слідує, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення виплачується щомісячна грошова допомога на придбання чистих продуктів харчування у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 % від мінімальної заробітної плати, а також виплачується щомісячна грошова доплата громадянам , які працюють на території радіоактивного забруднення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, які встановлені на час виплати. Допомога та доплата нараховуються та виплачуються за місцем проживання та роботи. Відповідно до п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою КМУ від 20 вересня 2005 року № 936 слідує , що розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій. В даному випадку Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає порядок і розміри допомоги та доплати. Виплати допомоги та доплати по постанові КМ України від 26.07.1996 року № 836 є неправомірними, оскільки постанова суперечить базовим положенням Конституції України про статус закону України як акта вищої юридичної сили в системі нормативно-правових актів держави та самому Закону, який регулює зазначені відносини. Також в ст. 22 Конституції України зазначено, що прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускають звуженню змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян. Таким чином відповідач протиправно обмежував позивача у його праві на отримання допомоги та доплати в розмірах, зазначених в ст. ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, чим порушив його право на соціальний захист від наслідків Чорнобильської катастрофи. Розмір мінімальної заробітної плати в Україні за період з 01 липня 1998 року по даний час становить: -з 01.07.1998 р.- 55. 00 грн. -з01.01.1999 р.- 74. 00 грн. -з 01.04.2000 р.-90. 00 грн. -з 01.07.2000 р.-118. 00 грн. -з 01.01.2002 р.-140. 00 грн. -з 01.07.2002 р.-165. 00 грн. -з 01.01.2003 р.-185.00 грн. -з 01.12.2003 р.- 205.00 грн. -з 01.09.2004 р.-237.00 грн. -з 01.01.2005 р.-262.00 грн. -з 01.04.2005 р.-290.00 грн. -з 01.07.2005 р.-310.00 грн. -з 01.09.2005 р.-332.00 грн. -з 01.01.2006 р.-350.00 грн. -з 01.07.2006 р.-375.00 грн. -з 01.12.2006 р.-400.00 грн. -з 01.04.2007 р.-420.00 грн. -з 01.07.2007 р.-440.00 грн. -з 01.10.2007 р. -460.00 грн. -з 01.01.2008 р.-515.00 грн. - з 01.04.2008 р.-525.00 грн. - з 01.10.2008 р.-545.00 грн. -з 01.12.2008 р.-605. 00 грн. -з 01.04.2009 р.-625. 00 грн. -з 01.07.2009 р.-бЗО. 00 грн. - з 01.10.2009 р.-650. 00 грн. -з 01.11.2009 р.-744.00 грн. Також ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що для звернення до суду з вимогою про захист прав та інтересів особи встановлюється загальна позовна давність тривалістю у три роки, перебіг якого відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України , починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила. Позивач звернувся за захистом своїх прав до суду 16 березня 2010 року , тобто в межах трьохрічного терміну з дня звернення до суду, а тому строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ним не пропущений. Зі змісту ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати, окрім основної входить додаткова заробітна плата, яка включає доплати, надбавки, компенсаційні та інші грошові виплати. Частина 2 ст. 233 КЗпП України зазначає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 238 КЗпП України передбачено, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові виплати, крім вимог про виплату працівникові середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу або різниці за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Враховуючи зазначене , заборгованість по ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238 КЗпП України незалежно від часу її виникнення, тобто за період з 01 вересня 1998 року по 31 грудня 2009 року, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці є складовою структури заробітної плати. Враховуючи те, що відповідач не заперечує стосовно розрахунків заборгованості у своєму письмовому запереченні на позов [PERSON] та з врахуванням розмірів мінімальної заробітної плати в спірний період часу, сум, виплачених позивачу у добровільному порядку вважаю, що до стягнення з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації на користь позивача підлягає допомога , передбачена ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення за період з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2010 року в розмірі 3173,20 грн. та доплата до заробітної плати, передбачена ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення за період з 01 вересня 1998 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 53828,56 грн., що стверджується розрахунками недосплаченої допомоги та доплати , які наявні в матеріалах справи. Кошти за ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягають стягненню з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, оскільки саме відповідач проводить виплати зазначених коштів. Також ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачає , що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене , слід стягнути з відповідача на користь позивача 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які сплатив позивач при зверненні до суду, що стверджується квитанцією про сплату даних витрат, яка наявна в матеріалах справи.

Outcome: approved