overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів. В судовому засіданні позивач доводи позову підтримав, пославшись на обставини, якими обгрунтовує свої вимоги та докази, які їх стверджують, та просить суд винести рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно 3.4.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4) Із матеріалів справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких грунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити факт належності на праві власності [PERSON], який помер 20.02.2006 року житлового будинку № 9 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Солідарності в с. Мойсіївка Коростенського району. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.02.2006 року в с. Мойсіївка Коростенського району помер батько позивача [PERSON]. [PERSON] за життя належав житловий будинок № 9 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Солідарності в с. Мойсіївка Коростенського району, що стверджується довідкою Лісівщинської сільської ради № 8 від 12.01.2010 року. Померлий постійно проживав в даному будинку, однак не оформив правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Необхідно врахувати, що оскільки спадкодавець не набуває права власності на самочинно збудоване нерухоме майно відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, то право на таке нерухоме майно не входить до складу спадщини. Проте у разі, якщо спадкодавцю, який здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була йому відведена для цієї мети, надано земельну ділянку в установленому порядку, під уже збудоване нерухоме майно, спадкоємці на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України мають право звернутися до суду з приводу належності цього майна спадкодавцю та визнання права власності спадкоємця на збудоване нерухоме майно (об'єкт незавершоного будівництва). Рішенням Лісівщинської сільської ради від 20.10.1999 року № 41 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею під уже забудоване нерухоме майно для обслуговування житлового будинку розміром та господарських споруд розміром 0,2500 га. Так, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 9 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Солідарності в с. Мойсіївка Коростенського району. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі та дослідженні в судовому засіданні, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження позивача; технічним паспортом на будинок та іншими матеріалами справи. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач проживає в [INFO]. їй надаються послуги по теплозабезпеченню. За період з _ 1.07.2007 року по 1.04.09 року за нею рахується борг за надані послуги в сумі 3481,79 гривні. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 гривень. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час слухання справи повідомлялась. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. _ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач надає послуги відповідачу по тепло забезпеченню. За _ станом на 1.04.2009 року відповідач заборгувала виплати позивачу за надані послуги по тепло забезпеченню в сумі 3481,79 гривні. Відповідно до платіжного доручення №406 від 17.02.2009 року позивач поніс витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 ~ гривень. Згідно ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення суд присуджує з іншої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач проживає в [INFO]. їй надаються послуги по теплозабезпеченню. За період з 1.07.2007 року по 1.04.09 року за нею рахується борг за надані послуги в сумі 2862,71 гривні. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 гривень. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час слухання справи повідомлялась. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач надає послуги відповідачу по тепло забезпеченню. За станом на 1.04.2009 року відповідач заборгувала виплати позивачу за надані послуги по тепло забезпеченню в сумі 2862,71 гривні. Відповідно до платіжного доручення №369 від 17.02.2009 року позивач поніс витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Згідно ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення суд присуджує з іншої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач проживає в [INFO]. їй надаються послуги по теплозабезпеченню. За період з .07.2006 року по 1.04.09 року за нею рахується борг за надані послуги в сумі 2934,81 гриви:. Лозивач просить стягнути з відповідача вказану суму та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 гривень. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позо з підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час слухання справи повідомлялась. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач надає послуги відповідачу по тепло забезпеченню. За станом на 1.04.2009 року відповідач заборгувала виплати позивачу за надані послуги по тепло забезпеченню в сумі 2934,81 гривні. Відповідно до платіжного доручення №460 від 17.02.2009 року позивач поніс витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Згідно ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення суд присуджує з іншої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача , але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Підтримавши позов в суді позивачка пояснила , що відповідач після народження дітей ухиляється від надання матеріальної допомоги , зароблені кошти витрачає на себе , діти перебувають на її утриманні , а тому вона просить стягнути аліменти в примусовому порядку , поклавши частковий обовязок по утриманню дітей на батька. Відповідач в судове засідання не з»явився , хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи , про причини неявки суд не повідомив , а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Вислухавши пояснення позивачки , дослідивши письмові докази у справі , суд приходить до висновку , що позов обґрунтований і підлягає до задоволення , оскільки як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON] , 29. 05. [INFO] та [PERSON] , 12. 10. [INFO] ( 111-ГЮ № 332422 від 06. 06. 1992 року та 1-ГЮ № 289850 від 19. 10. 1995 року ) батьком обох є [PERSON] . Факт перебування дітей на утриманні позивачки підтверджується довідкою Немовицької сільської ради № 3727 від 15. 02. 2009 року. Оскільки ст. 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення повноліття , [PERSON] має сплачувати аліменти на утримання дітей у встановленому законом розмірі , який передбачений ст. 183 СК України . На підставі ст. ст. 180-183 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся 03.02.2010 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. В заяві зазначив, що на підставі дозволу №246 Міжгірської районної ради від 24.10.1959 року його батьком [PERSON] та матірю [PERSON], був збудований без порушень діючих будівельних норм і правил, одноповерховий приватний житловий будинок. У даному будинку позивач народився і проживав до свого одруження. Після одруження поживач разом з своєю дружиною переїхали проживати в м. Ужгород. В спадковому будинку с. Новоселиця, Міжгірського району, залишились проживати батьки позивача. Мати позивача [PERSON] померла 24.10.1999 року у віці 54 років, а батько позивача [PERSON] помер 21.01.2006 року у віці 63 років. У даному спадковому будинку ніхто не проживав, і майно не є спірним, оскільки рідний брат позивача [PERSON] написав заяву-відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів то у позивача виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за ним. право власності на жилий будинок № 2 в с. Новоселиця, Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить задовольнити. Відповідач позов визнав повністю. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

03.02.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 1975року в Первомайському міському відділі ЗАГС Миколаївської області було зареєстровано між ними шлюб, актовий запис № 658. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, які в теперішній час досягли повнолітнього віку. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, займається рукоприкладством, ображає її, не бажає утримувати сімю, в звязку з чим позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, на примирення не згодна. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 303557, 20 листопада 1975року в Первомайському міському відділі ЗАГС Миколаївської області було зареєстровано між сторонами шлюб, актовий запис № 658 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які в теперішній час досягли повнолітнього віку. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, між ними втрачене почуття поваги, їхні стосунки не відповідають тим вимогам, що являють собою ознаки сімейних стосунків, сумісне проживання та збереження сімї стало не можливим, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, займається рукоприкладством, ображає позивачку, не бажає утримувати сімю, в звязку з чим сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер, сторони на примирення не згодні. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили сторони наполягати на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на гараж. В позовній заяві посилався на те, що згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 22 травня 2000 року було видано ордер на право заняття гаражу в автогаражному колективі «Імпульс-2», який є обєктом завершеного будівництва та придатний для подальшої експлуатації. На гараж виготовлено технічний паспорт. Просив суд визнати за ним право власності на гараж № 113, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Опитана, 23г. Позивач в судове засідання не зявився. Подавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради не заперечував проти задоволення позову. Представник ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та Обслуговуючого кооперативу «Імпульс-2» в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом обслуговуючого кооперативу «Імпульс-2». Згідно технічного паспорту на гараж № 113 в обслуговуючому кооперативі «Імпульс-2», виготовленого станом на 09 жовтня 2009 року, [PERSON] є його користувачем. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на гараж. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на гараж. В позовній заяві посилався на те, що згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 12 лютого 2002 року було видано ордер на право заняття гаражу в автогаражному колективі «Імпульс-2», який є обєктом завершеного будівництва та придатний для подальшої експлуатації. На гараж виготовлено технічний паспорт. Просив суд визнати за ним право власності на гараж № 73, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Опитана, 23г. В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради не заперечував проти задоволення позову. Представник ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та Обслуговуючого кооперативу «Імпульс-2» в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] В І. видано ордер № 746 від 28 вересня 2004 року на заняття гаража в гаражному автоколективі «Імпульс-2». Позивач [PERSON] є членом обслуговуючого кооперативу «Імпульс-2». Згідно технічного паспорту на гараж № 73 в обслуговуючому кооперативі «Імпульс-2», виготовленого станом на 09 жовтня 2009 року [PERSON] є його користувачем. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на гараж. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на гараж. В позовній заяві посилалася на те, що згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13 лютого 2002 року було видано ордер на право заняття гаражу в автогаражному колективі «Імпульс-2», який є обєктом завершеного будівництва та придатний для подальшої експлуатації. На гараж виготовлено технічний паспорт Просила суд визнати за нею право власності на гараж № 83, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Опитана, 23г. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради не заперечував проти задоволення позову. Представник 1111 Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та Обслуговуючого кооперативу «Імпульс-2» в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом обслуговуючого кооперативу «Імпульс-2». Згідно технічного паспорту на гараж № 83 в обслуговуючому кооперативі «Імпульс-2», виготовленого станом на 09 жовтня 2009 року [PERSON] Н І є його користувачем. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на гараж. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов обґрунтовуючи який позивач зазначив, що відповідач проживає у [INFO] площею 33,6 м.кв., та користується послугами з теплопостачання для опалення та гарячого водопостачання. Особовий рахунок оформлений на імя відповідача. Згідно до вимог ст.67 ЖК України, та п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005р., №630, відповідач зобовязаний щомісяця сплачувати за теплову енергію за тарифом, цей обовязок він не виконує. Внаслідок цього станом на 01.11.2009р. у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1875,22 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача, оскільки в добровільному порядку він це зробить відмовляється, та судові витрати у розмірі 30 грн., крім того слухати справу у відсутність їхнього представника. Відповідач, як на попередній розгляд справи, так і на судове засідання не зявився, письмових пояснень суду не надав. Суд, дослідив, оцінив, проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності і прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав, що дійсно відповідач повинен був сплатити 1875,22. 83коп. грн. на користь позивача за надані позивачем послуги, але добровільно цього не зробив. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк згідно закону чи договору. Вищенаведене підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на користь БРПТМ «Рай тепломережа» витрати, повязані зі сплатою інформаційно-технічних витрат. На підставі ст.ст. 11, 526 ЦК України, 64,67, ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав де зазначає, що неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] проживають в [INFO] разом з позивачем, яка є бабусею дитини. Мати неповнолітніх дітей відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання обовязків по вихованню дітей, разом з дітьми не мешкає тривалий час, будь-якої матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо цих неповнолітніх. Представник органу опіки та піклування позов підтримав, надав суду письмовий висновок де погодився в тому, що позбавлення відповідачки батьківських прав буде в інтересах дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, надіслала суду заяву, де з позовом погодилася та просить розглядати справу за її відсутності. Причини неявки не повідомила. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, за таких обставин суд розглядає справу заочно. Позивач проти цього не заперечує. Суд вислухав позивача, представника органу опіки та піклування, вивчивши висновок органу опіки та піклування та матеріали справи встановив слідуючи фактичні обставини: неповнолітті: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мешкають в смт. Партизани, зі своєю бабусею [PERSON] Мати дитини, відповідачка [PERSON], вихованням дітей не займається, їх долею та самовідчуттям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Мешкає окремо тривалий час. Відповідно до вимог ст. 60 та ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини зазначені позивачем та докази надані ним в судовому засіданні нічим не спростовуються, а тому суд їх приймає як обгрунтовані. За зазначених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позиції позивача і про те. ш: позбавлення батьківських прав відповідача робиться в інтересах дітей. Враховуючи встановленні обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється за своїх обовязків по вихованню дітей і це є підставою для позбавлення його батьківських прав відповідно до ст. 164 СК України. Заяв та клопотань до суду не надходило. Рішення прийнято на підставі доказів наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні.

Outcome: approved