Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Прокурор Лугинського району в інтересах Лугинського районного центру зайнятості звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь інтересах Лугинського районного центру зайнятості 1914,84 грн. безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю. Зазначені вимоги, які прокурором підтримані в судовому засіданні, обгрунтовуються посиланням на те, відповідачка 28.01.2008 р. звернулась до Лугинського районного центру зайнятості як шукач роботи. 04.02.2008 року їй було надано статус безробітної. При обміні інформацією між Лугинським центром зайнятості та ДПА України було встановлено, що відповідачка перебуваючи на обліку в районному центрі зайнятості, одночасно працювала в ПСП ім.. Т.Г. Шевченка с. Тростинка Васильківського району Київської області, у зв'язку з чим безпідставно отримала допомогу по безробіттю в сумі 1914,84 грн., яку добровільно повернути відмовилась. В судове засідання представник Лугинського районного центру зайнятості не з»явився. Від них надійшла письмова заява у відповідності до якої вони просять зазначену справу розглядати без їх участі; позовні вимоги підтримують. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] проти задоволення позовних вимог Лугинського районного центру зайнятості не заперечувала. Заслухавши пояснення прокурора та відповідачки та дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що у лютому 2008 р. відповідачка звернулася до Лугинського районного центру зайнятості за вирішенням питання її працевлаштування й 04.02.2008 р. подала заяву про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Закону України Про зайнятість населення та «Про загальнообв»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом Лугинського районного центру зайнятості №НТ080204 від 04.02.2008р. [PERSON] було надано статус безробітної та з 04.02.2008 р. призначено допомогу по безробіттю. Встановлено, що 11.08.2008 р. згідно наказу №240 по ПСП ім.. Т.Г.Шевченка с. Тростинка [PERSON] було прийнято на роботу з 11.08.2008 року, а згідно наказу №277 від 29.08.2008 р. її було звільнено з роботи з 29.08.2008 року. Відповідно до ст.1 Закону України Про зайнятість населення громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, належать до найнятого населення та не можуть бути визнані безробітними. Згідно п.п. 2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообв»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. З наданого суду розрахунку Лугинського районного центру зайнятості вбачається, що виплачені відповідачці [PERSON] кошти за період з 11.08.2008 року по 28.01.2009 року складають: серпень 2008 року-189,68грн.; вересень 2008 року-320 грн.; жовтень 2008 року - 360 грн.; листопад 2008 року-360 грн.; грудень 2008 року -360 грн.; січень 2009року-325,16 грн., а всього; 1914,84 грн. Згідно квитанції від 23.02.2010 року відповідачкою сплачено повернення допомоги по безробіттю в сумі 300 грн. Відповідачка [PERSON], отримавши письмову пропозицію добровільно повернути виплачені кошти (повідомлення від 28.11.2009 р. ), не заперечувала вказані суми, тому у суду відсутні підстави піддавати їх сумніву. При таких обставинах відповідачка має повернути Лугинському районному центру зайнятості 1614,84грн. (1914,84- 300,00). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки слід присудити в дохід держави 43,01 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial