overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

05.03.2010 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, пояснюючи це тим, що 21 вересня 2002 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №242, що підтверджується свідоцтвом про одруження серій І-БК №202845 від 21 вересня 2002 року. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК №017200 від 01 листопада 2005 року та донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №017199 від 01 листопада 2005 року. В даний час діти проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №695 від 03 березня 2010 року. Стан здоров'я відповідача задовільний. Інших утриманців, на яких би відповідач сплачував аліменти, немає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожного з них повноліття, починаючи з 05.03.2010 року. Позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував, просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що 21 вересня 2002 року сторони по справі зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №242, що підтверджується свідоцтвом про одруження серій І-БК №202845 від 21 вересня 2002 року. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК №017200 від 01 листопада 2005 року та донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №017199 від 01 листопада 2005 року. В даний час діти проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №695 від 03 березня 2010 року. Стан здоров'я відповідача задовільний. Інших утриманців, на яких би відповідач сплачував аліменти, немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду з цією заявою, і просила надати їй право на шлюб з [PERSON], так як вона має намір одружитися з ним, але не досягла шлюбного віку. На обґрунтування своєї заяви заявник повідомила, що вона на даний час вагітна, і у неї немає змоги чекати настання шлюбного віку для одруження з [PERSON]. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала. Представник Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради і заінтересована особа в судове засідання не зявилися, повідомивши суду письмово про підтримку заявленої вимоги. Дослідивши докази, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 22 та 23 СК України, шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років, і з цього часу виникає право на шлюб. За заявою особи, яка досягла чотирнадцять років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні встановлено, що заявник на даний час не досягла шлюбного віку, і відповідно не має права на шлюб. Однак, бажає укласти шлюб з [PERSON], який погоджується на нього. Вона є вагітною, і має бажання створити сімю. Ці обставини дають суду можливість зробити висновок про те, що надання права на шлюб заявнику відповідає її інтересам. На підставі ст. ст. 22, 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири №5 за адресою смт. Великий Березний, вул. Локоти, 10. Мешканцем квартири № 8, яка розташована над її квартирою , є відповідач по справі [PERSON]. 31 вересня 2009 року останній здійснив залиття її квартири, про що було складено акт комісією Великоберезнянської селищної ради, згідно якого встановлено факт залиття квартири. Однак на пропозицію позивачки про добровільне відшкодування завданої шкоди [PERSON] не реагував. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з [PERSON] завдану матеіральну шкоду в розмірі 1215 грн. та моральну - 1000 грн., а також судові витрати в розмірі 171 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, викладені в заяві та просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1215 грн, моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та судові витрати, понесені нею в розмірі 171 грн.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що на даний час він не має коштів на відшкодування завданої шкоди позивачці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.І ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Актом комісії від 01.10.2009 року селищної ради встановлено факт залиття квартири позивачки відповідачем [PERSON] Зазначений факт не заперечив і сам відповідач в судовому засіданні. Внаслідок залиття квартири позивачу була завдана шкода в розмірі 1215 грн. згідно довідки про вартість виконаних підрядних робіт. За таких обставин, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд дійшов до висновку про часткове задоволення цих вимог. Так, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбаачається з матеріалів справи, залиття квартири позивачки мало місце 30 вересня 2009 року. На її неодноразові усні прохання відшкодувати завдану шкоду відповідач не реагував, а тому позивачка змушена була звернутися до суду про стягнення з [PERSON] В примусовому порядку розмір шкоди. Отже, позивачка пережила моральні страждання і виходячи з принцину об'єктивності та розумності, суд вважає, що з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2010року ,було позов відкритого акціонерного товариства «ЕК «Дніпрообленерго» в особі Покровського РЕМ до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення задоволено. Присуджено до стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» в особі Покровського РЕМ вартість недорахованої енергії внаслідок порушення ПКЕЕН в розмірі 14402,07 грн. А також, присуджено стягнути з [PERSON]. на користь ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» в особі Покровського РЕМ судовий збір в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн..(а.с. 45-46). Однак, при винесенні рішення Покровським районним судом Дніпропетровської області не повністю було вирішено питання про розподіл судових витрат, виходячи з розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Питання щодо винесення додаткового рішення розглянуто згідно ч.3 ст.220 ЦПК України у відсутності сторін, які належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «ЕК «Дніпрообленерго» в особі Покровського РЕМ до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії не обліковано ї внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, необхідно винести додаткове рішення, а саме: доповнити його в частині стягнення витрат з [PERSON] судового збору в розмірі 93,02 грн. в прибуток держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі % частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач участі в утриманні доньки не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, однак має можливість її надавати, в звязку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню доньку, яка знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі % частини з усіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. п. З ч. З ст. 79 ЦП К України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать витрати сторін та їх представників, що пов»язані з явкою до суду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] витрат понесених [PERSON] за розміщення оголошення в газеті про час і місце розгляду справи в сумі 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивач просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на такі докази. Відповідачі по даній цивільній справі зареєстровані та проживають в [INFO], 1/[ADDRESS]. Первомайське КВУ ВКГ з 01.10.1996 року до 01.03.2009 року надавало відповідачам послуги з водовідведення та водопостачання, однак оплата за надані послуги відповідачами частково не проводилася, чим була заподіяна Первомайському КВУ ВКГ матеріальна шкода на суму 2950 грн. 55 копійок, яку позивач просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обємі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були сповіщені про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і вирішує спір на підставі наявних у справі доказів. Суд, встановивши обставини і вивчивши відповідно до них правовідносини, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та в повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. На підставі вищевикладеного, суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Тому з відповідачів необхідно стягнути на користь Первомайського комунально-виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства борг за водовідведення та водопостачання у сумі 2950 грн. 55 копійок ( довідка про заборгованість а.с. 4). Крім того, з відповідачів слід стягнути держмито, так як позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду на підставі рішення Первомайської міської ради Харківської області від 29 січня 2009 року, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 7 березня 2008 року між нею та відповідачем кредитною спілкою «Фортеця» був укладений договір банківського депозитного вкладу №1068 дкл, строком на 1 рік, з 07.03.2008 року по 07.03.2009р., згідно якого вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 1700 грн. на умовах та в порядку, визначених цим договором. Згідно п.2.2 договору було встановлено процентну ставку 22 % річних, з виплатою нарахованих відсотків щоквартально. Відповідно до договору їй було видано вступну членську книжку, номер особового рахунку 71218, що засвідчувало її членство в КС «Фортеця». 14.01.2009року вона уклала ще один договір №1488 д, строком на 1 рік, з 14.01.2009р. по 14.01.2010р. згідно якого передала КС «Фортеця» грошові кошти в сумі 39060 грн. на умовах та в порядку визначеним договором, за тією ж самою членською книжкою. У відповідності до п.1.1 договорів терміни дії їх закінчилися і відповідач зобов'язувався повернути їй внесок та нараховані відсотки за весь час користування коштами, однак відповідач відмовився повернути її кошти та відсотки за їх відсутністю, тому у позивача й виникло питання для звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач будучи належним чином повідомлений, представника в суд не направив, повідомлення про причини неявки не надійшло, заперечень на позов не надав, а тому суд вважає, що є можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого виоішення споави. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Позовні вимоги позивача підтверджуються копією договору №1068 дкл про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 07 березня 2008 року, договором №1488 д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 14 січня 2009 року, графіками розрахунків, копією вступної членської книжки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

17.02.2010 року позивач звернувся до суду з позовом де зазначив, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.10.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м.Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Відповідачі проживають в [INFO], куди позивачем у період часу з січня 2009 року по січень 2010 року надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на загальну суму 3586,76 грн. Однак відповідачами надані послуги були сплачені частково в розмірі 1188,64 грн. та заборгованість за послуги позивача склала 2398,12 грн. за період часу березень-квітень 2009 року, з червня 2009 року по січень 2010 року, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, в судовому порядку, а також понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, оскільки на час розгляду справи заборгованість відповідачами не сплачена. Відповідачі в судове засідання не зявились за невідомих суду причин, про день та час слухання справи були повідомлені судом своєчасно, заперечень щодо позову не надали. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідачів. Вислухавши пояснення представника позивача, а також вивчив матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності зі ст.ст. 66-68 ЖК України наймач зобов'язаний у встановленому розмірі і вчасно робити оплату за займане житло та комунальні послуг, до яких входить послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у [INFO] та користуються послугами Концерну «МТМ», однак через несвоєчасну сплату послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за відповідачами перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 2398,12 грн., за період часу з березень-квітень 2009 року, з червня 2009 року по січень 2010 року, що підтверджується письмовими доказами по справі, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню судові витрати, у наступному порядку: на користь держави державне мито в розмірі 51 грн.; на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про зобов'язання видачі державного акту про право власності на земельну ділянку та виділення земельної ділянки в натурі. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 22.12.2008 року по цивільній справі №2-673/08 суд зобов'язав Нововодолазьку районну державну адміністрацію Харківської області , в особі відділу земельних ресурсів, видати мені сертифікат на земельну частку (пай). Цим же судовим рішенням за нею визнано право власності на земельну частку (пай) розміром 8,68 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «Хлібороб» Нововодолазького району Харківської області. Після набрання чинності зазначеного рішення позивач звернулася до Нововодолазької районної державної адміністрації з заявою про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай). Згідно листа Нововодолазької районної державної адміністрації за № 0-237 від 13.05.2009 року судове рішення повинно містити вимогу про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) реформованого КСП «Хлібороб» із земель запасу Одринської сільської ради. Таким чином, в результаті відсутності в рішенні суду вищезазначених вимог, позивач не в змозі реалізувати своє право власності на земельну ділянку. Позовні вимоги підтверджуються копією паспорту та коду, копією судового рішення, копією листа Нововодолазької районної державної адміністрації № 0-237 від 12.06.2009 року. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні ним також була заявлена вимога про зобов'язання відповідача видати державний акт про право власності на земельну ділянку. Представник відповідача надав суду письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає повністю, та не заперечує про їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вирішує позов в межах заявлених вимог , на підставі наявних в матеріалах справи доказів і вважає , що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного : згідно зі ст. З Цивільного процесуального кодексу України , кожна особа має в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно з ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутись за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Відмова від права до звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що з 18.05.1984 року працює на посаді слюсаря по ремонту автомобілів 4 розряду в ВАТ «Червоноградська автобаза». 29.05.1985р. переведений на даному підприємстві на посаду водія в 1 автоколону по 3 класу. З липня 2008р. відповідач призупинив йому всі виплати по заробітній платі. Станом на 15.01.2010р. заборгованість по заробітній платі складає 32 702,57грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням провести з ним розрахунок по заборгованості, але все марно. З цих підстав просила суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену заборгованість. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, в обгрунтування навів обставини, що вказані у позовній заяві. Просив суд задовольнити його позов. Представник відповідача в судові засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задовлення з таких підстав: Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В оглянутої копії трудової книжки та наказу №57к від 18.05.1984р. встановлено, що позивач працює з 18.05.1984 року на посаді слюсаря по ремонту автомобілів 4 розряду в ВАТ «Червоноградська автобаза» . З 29.05.1985р. переведений на даному підприємстві на посаду водія в 1 автоколону по 3 класу. Відповідно до довідки ВАТ «Червоноградська автобаза» №4 від 15.01.2010 року, станом на 15.01.2010 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає становить 32702,57 грн. З цих підстав, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути зазначену суму заборгованості. На підставі наведеного,

Outcome: approved