Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа-Тимофєєва Л.М., про визнання недійсними довіреності , виданої [PERSON], якою він уповноважив [PERSON] розпорядитися належною йому квартирою №34 у будинку 26 по вул. Димитрова у м. Херсоні, та договору купівлі-продажу зазначеної квартири від 24.06.2005 року, укладеного між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], та [PERSON]. Підставами недійсності зазначених правочинів зазначив, що в момент вчинення зазначених правочинів її син, [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, правочини уклав під впливом тяжкої для нього обставини та на вкрай невигідних для нього умовах. Просила визнати зазначені правочини недійсними, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь, як спадкоємця після смерті [PERSON], матеріальну шкоду у сумі 250000 грн. та 50000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги, просили визнати зазначені правочини недійсними, так як [PERSON] при їх укладенні не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, при укладанні їх помилявся щодо обставин, які мають істотне значення, уклав угоди під впливом тяжкої для нього обставини та на вкрай невигідних для нього умовах. Просили також стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 250000 грн. та 50000 грн. моральної шкоди. Представники відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд у задоволені позову відмовити за необґрунтованістю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], треті особи без самостійних вимог - приватні нотаріуси [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2005 року [PERSON] уклав довіреність, якою уповноважив [PERSON] розпорядитися (продати, обміняти) за ціну та на умовах на свій розсуд належною йому квартирою № 34 , що в будинку 26 по вул. Димитрова у м. Херсоні. Зазначена довіреність посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] 24.06.2005 року [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності від 16.06.2005 року, продала квартиру № 34, що в будинку 26 по вул. Димитрова у м. Херсоні, [PERSON]. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] 25.06.2005 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на зазначену квартиру у Херсонському ДБТІ. З свідоцтва про смерть серії 1-КГ№021874, виданого 31.01.2006 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції вбачається, що 18 жовтня 2005 року [PERSON] помер. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її особисте немайнове або майнове право порушено, має право звернутися до суду за його захистом у передбачений законом спосіб, згідно ст.16 ЦК України. Позивач звернувся з позовом про визнання правочинів недійсними з підстав передбачених ст.203 ч.1, ст.215 ч1, ст.225 ч.1, 229 ч1, ст.230 ч.1 ЦК України Суд вважає, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання правочинів недійсними, стороною в яких така особа не була, тобто із застосуванням правового механізму, встановленого вище зазначеними нормами ЦК України, незалежно від того чи відповідає спірна угода вимогам закону. Захист прав такої особи можливий шляхом предявлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені главою29 ЦК України. При зазначених вище обставинах, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають за необґрунтованістю, так як відсутні правові підстави для задоволення зазначених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed