Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

23.11.2009р. позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка у позовній заяві посилалася на те 14.07.2006р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Ленінському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], 19.09.2006р.народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини у добровільному порядку відповідач не надає. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення нею повноліття, винести по справі заочне рішення в судовому засіданні за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач ані в попереднє судове засідання, призначене на 23.12.2009р., ані в судове засідання 02.02.2010р. не зявився, про час і дату засідань був повідомлений належним чином, згідно відмітки на поштовому конверті від отримання листів суду відмовився, що на підставі ч. 8 ст. 76 ЦПК України, є належним повідомленням особи, про причини не явки відповідач не повідомив суд ( а.с.№ 8-9,16-17). Таким чином, відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та винести по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітньої [PERSON], 19.09.2006року народження, є відповідач (а.с. № 4). Неповнолітня дитина мешкає зі своєю матірю та знаходиться на її утриманні, заперечень чому відповідач суду не надав. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що відповідач не заперечував проти розміру аліментів, на якому наполягала позивачка, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову та проводячи стягнення до досягнення сином повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при предявлені позову була звільнена від сплати судових витрат, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved