Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначають наступне. Згідно з довіреністю, виданою третьою особою по справі [PERSON] та посвідченої 17.03.2007р. приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], в спільному володінні та користуванні позивачів знаходився автомобіль [NUMBER]. 06.06.2007р. приблизно о 13.40год. в м. Вільногірськ Дніпропетровської області на вул. Промисловій в районі гаражного кооперативу №3 було скоєно ДТП, учасниками якої стали відповідач, який керував а/м Дачія-Логан, р/н [NUMBER], та позивач по справі [PERSON], який керував вищевказаним а/м ВАЗ 2102 р/н 11238 АВ. В зв'язку з вказаною ДТП автомобілю позивачів були причинені пошкодження, а позивачу [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок чого його було госпіталізовано до Вільногірської міської лікарні. За фактом ДТП були викликані на місце події працівники Вільногірського МВ ГУМВС України, які зафіксували пригоду. В зв'язку із завданням позивачу [PERSON] тілесних ушкоджень та його госпіталізації в порядку дослідчої перевірки, на підставі відношення від 12.06.2007р., винесеного начальником СВ Вільногірського МВ ГУМВС України [PERSON] було проведено експертне автотехнічне дослідження. Згідно з висновком експерта №104 від 14.06.2007р. дії відповідача не відповідають вимогам п.п.10.1 та 14.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з настанням ДТП. Дії позивача [PERSON] оцінені як такі, що відповідають вимогам Правил дорожнього руху України. Працівник ДАІ [PERSON] безпідставно зробивши висновок про винність у скоєнні ДТП [PERSON], склав відносно нього адміністративний протокол за ст.124 КУпАП, який направив на розгляд до Вільногірського міського суду. Ні на які доводи, щодо того, що винним у ДТП є відповідач, він не реагував. Але суд, розібравшись у обставинах справи, 06.08.2007р. виніс обґрунтовану постанову про відсутність в діях позивача [PERSON] складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивачі зазначають в своєму позові, що таким чином вони вважають, що у скоєнні ДТП винний відповідач. В зв'язку з пошкодженням а/м позивач [PERSON] звернувся до спеціаліста по оцінці транспортних засобів, який провів огляд пошкодженого а/м та зробив висновок №216 від 07.06.2007р. по визначенню вартості причиненої матеріальної шкоди, яка складає 8424.94грн. при дійсній ринковій вартості 6005.87грн., що є економічно необгрунтованим. Таким чином ремонт а/м ВАЗ 2102 не проводився. Фактично цей а/м придбано позивачем [PERSON] у третьої особи [PERSON] за грошові кошти з умовою подальшого юридичного оформлення при зібранні коштів на перереєстрацію. Таким чином, ніякої матеріальної шкоди [PERSON] не було завдано і він залучається до участі в справі як формальний власник автомобіля, на якого видано технічний паспорт. Згідно з ч.5 ст.48 Закону України «Про власність» позивач [PERSON], як особа, що юридично не є власником, але яка володіє автомобілем на передбаченій законом підставі - по нотаріально посвідченій довіреності, має право на захист прав нарівні з власником. Фактично, враховуючи, що матеріальна шкода причинена позивачу [PERSON], відповідач повинен йому відшкодувати вартість цієї шкоди. Вартість цієї шкоди складається з ринкової вартості а/м ВАЗ 2102, визначеної спеціалістом-товарознавцем у розмірі 6005.87грн. Крім того, в зв'язку з ДТП позивачу [PERSON] було причинено і моральну шкоду, яка полягає в тому, що він переніс психологічний стрес з приводу пошкодження а/м та завдання його сину - позивачу [PERSON] тілесних ушкоджень, він вимушений був докладати зусиль для лікування сина, придбання для нього ліків, вимушений витрачати свій вільний час на оформлення документів, витрачати кошти на звернення до суду, які він планував витратити на потреби своєї родини, та докладати додаткові зусилля на відновлення свого становища, яке було до ДТП, тобто докладати зусилля на збір коштів для придбання іншого автомобіля, так як відповідач не бажає визнавати себе винним і відшкодовувати заподіяну шкоду і відновлювати свій психологічний стан з приводу травмування сина. Всі ці фактори не входять в звичний порядок життя позивача [PERSON], моральну шкоду він оцінює в розмірі 3000грн. Позивач [PERSON] в зв'язку з ДТП отримав легкі тілесні ушкодження, знаходився на стаціонарному лікуванні у Вільногірській міській лікарні з 06 по 15 червня 2007р. Діями відповідача йому також завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП він до теперішнього часу знаходиться в депресивному стані, придбав страх при вигляді транспортних засобів, що рухаються, погіршились його сон та апетит. Крім того, він змушений докладати зусилля для захисту від стверджень відповідача про його винність у скоєнні ДТП, а не відповідача. Під час скоєння самого факту ДТП відповідач замість того, щоб викликати машину невідкладної медичної допомоги для надання допомоги позивачу [PERSON], став ображати його та пред'являти претензії щодо пошкодження свого автомобіля. Моральна шкода оцінюється позивачем у розмірі 2500 грн. Позивачі просять задовольнити їх позов, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 6005.87грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 3000грн. - у відшкодування моральної шкоди внаслідок ДТП, 400грн.- вартість послуг спеціаліста - товарознавця, 60.06грн. - судовий збір та 30.00грн. витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. На користь позивача [PERSON] вони просять стягнути з відповідача 2500грн у відшкодування моральної шкоди внаслідок ДТП, 0В.50грн. - судового збору та 07.50грн. - витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначає наступне. Він є власником легкового а/м «Дачія-Логан» р/н АЕ 9475АМ. що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу КХС № 836892, виданим Дніпродзержинським МРЕВ-ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 23.11.2005р. 06.06.2007р. він на законних підставах керував вказаним а/м і приблизно в 13.40год. рухався по вул. Промисловій в м. Вільногірську Дніпропетровської області по напрямку руху до заправочної станції в умовах ясної сонячної погоди. Попереду нього в одному напрямку рухався на невеликій швидкості легковий а/м ВАЗ 2102 р/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Діючи в строгій відповідності до вимог п.п. 10.1, 14.1-14.6 Правил дорожнього руху України (ПДР), він почав здійснювати обгін зліва зазначеного а/м, при цьому не перевищив швидкості 60 км/год, яка встановлена на цій дорозі. Перед початком обгону він виконав всі необхідні заходи, передбачені ПДР. В ході здійснення обгону він побачив, що водій [PERSON] не подав ніякого сигналу про поворот ліворуч і почав перед ним цей маневр, в результаті чого трапилось ДТП, тобто зіткнення їх автомобілів, в результаті якого його автомобілю було завдано значних пошкоджень. По даному факту на місце пригоди ним були викликані робітники Вільногірського МВ ГУМВС України, які зафіксували цю пригоду. Він та [PERSON] весь час були присутні на місці пригоди. Ні йому, ні [PERSON] не було завдано ніяких тілесних ушкоджень, швидка допомога не викликалась. В ході огляду автомобіля відповідача було встановлено, що пластмасові ковпаки на всіх зовнішніх світових приладах автомобіля були затемнені чорною тоніровкою (покриттям), що не відповідало стандартам заводу виробника і являлось порушенням вимог п.31.4 ПДР України. Після огляду місця ДТП і автомобілів працівник ДАІ [PERSON] цілком обґрунтовано та законно зробив висновки про винність відповідача [PERSON] в скоєнні ДТП і зазначив це в адміністративному протоколі по ст.124 КУпАП, який було направлено до Вільногірського міського суду, який 06.08.2007р. зробив висновок про відсутність в діях відповідача складу злочину. Позивач по зустрічному позову [PERSON] зазначає, що він вважає, що відповідач [PERSON] повністю винен в скоєнні ДТП, в ході якого йому завдано матеріальної шкоди, яка полягає в тому, що було значно пошкодженого належний йому а/м, вартість його ремонту та відновлення згідно з висновком експерта складає №223 від 03.07.2007р. складає 32380грн. Також в результаті ДТП йому завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП він до теперішнього часу перебуває в стані депресії,' порушено його сон та апетит, він не взмозі організувати свій відпочинок, спілкування з рідними та близькими. Весь цей час йому доводиться відлучатись від постійного місця проживання та роботи в м. Дніпропетровськ для вирішення питання, пов'язаного з ремонтом його автомобіля і з виплатою йому страховки за пошкоджений автомобіль. Він до цього часу змушений наймати транспорт у друзів і знайомих для цих поїздок, при цьому пояснюючи їм, що в скоєнні ДТП він не винен. Крім цього, він як приватний підприємець, був позбавлений можливості тривалий час використовувати свій автомобіль для перевозки товарів, що в значній мірі підірвало його підприємницькі можливості, порушило звичний для нього ритм його діяльності. Все це завдало йому сильних моральних страждань, дискомфорт, що вимагає від нього додаткових зусиль для відновлення його фізичних сил та психічного стану, для нормалізації життєвих зв'язків і стосунків з рідними та близькими, друзями та знайомими. Моральну шкоду він оцінює в 5000грн. Він просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 32380грн., моральну шкоду в зазначеному розмірі та судові витрати. Позивач [PERSON] підтримав свій позов, зустрічний позов не визнав і пояснив суду, що він фактично купив автомобіль у [PERSON] по генеральній довіреності, бо не було потрібної суми грошей. Дійсно в автомобілі було зроблено напилення на сигнали поворотів, але в 2007р. проходили техогляд і ніяких зауважень та претензій не було з цього приводу. Це не можна назвати саме напиленням, а просто він не міг знайти лампочок жовтого кольору, тому обвів повороти іншою фарбою, щоб було чіткіше видно повороти, і також зробили це для краси. Це зробили через те, що вигорів сигнал повороту, тому зробили, щоб було чіткіше видно. В подальшому позивач [PERSON] надав суду заяву, якою просить розглядати дану справу без його участі в зв'язку із зайнятістю по роботі, з участю його представника-адвоката [PERSON] (а.с.37,75), який пояснив суду, що автомобіль ВАЗ-2102 придбавався для потреб сім'ї [PERSON]. Генеральну довіреність було оформлено на двох осіб - [PERSON] та [PERSON] 06.06.2007р. трапилось ДТП. [PERSON] до нього не має ніякого відношення, але експертизу замовляв він і витратив свої кошти на оплату її вартості, тому його зазначено позивачем по справі. В результаті ДТП йому завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП автомобілем, який використовувався для потреб сім'ї, неможливо було користуватись, він не підлягає ремонту. Виникли труднощі, оскільки сім'я позбавлена можливості користуватись цим майном. В матеріалах справи є висновки спеціаліста [PERSON], який допитувався в суді, згідно його висновку дії [PERSON] визнано винними і є причиною ДТП. Тормозний шлях [PERSON] навіть не було зафіксовано, тобто він ніяких мір для уникнення зіткнення не приймав. Щодо тонованості сигналів поворотів спеціаліст пояснив, що в даному випадку це не має значення. Якби у ДАІ були які зауваження до [PERSON] з цього приводу, і якби автомобіль не відповідав вимогам, то про це зробили б відмітку в талоні, але цього немає. Тому немає підстав думати, що причиною ДТП стало тонування. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] немає відношення до ДАІ. Справа про адміністративне правопорушення розглядалась міським судом, потім апеляційним судом і постанова не була скасована. Заподіяна [PERSON] [PERSON] шкода складає 6005.87грн., а його син [PERSON] є фактично користувачем автомобіля. Вартість експертизи оплачував також [PERSON] Моральна шкода - це внутрішнє відношення людини до тих негативних наслідків, що склалися. Представник позивача просить суд врахувати постанову міського суду по справі про адміністративне правопорушення, де [PERSON] не визнано винним. Він просить стягнути на користь позивачів з відповідача моральну шкоду в зазначених ними розмірах і відмовити [PERSON] в задоволенні зустрічного позову. В судовому засіданні позивач по первісному позову [PERSON] свій позов підтримав, висловивши заперечення проти зустрічного позову [PERSON] і пояснив суду, що 06.06.2007р. він на вказаному автомобілі їхав по вул. Промисловій в м. Вільногірську. Йому треба було повернути наліво, тому він включив лівий поворот, подивився в дзеркало назад, йому нічого не перешкоджало, іномарка була далеко позаду. Коли він повернув, то відчув удар зліва, коли «очнувся», зліва стояла автомашина, а його машина була на узбіччі. Двері з його боку не відкривались, тому він вибрався з машини через задні двері, потім приїхали працівники ДАІ. У відповідях на запитання він доповнив, що автомобіль купували за гроші батьків. Після ДТП він був на лікуванні в хірургічному відділенні з 6 до 16.06.2007р. На місці ДТП [PERSON] «накинувся» на нього і звинувачував його в ДТП, швидку медичну допомогу він йому не викликав. Правила дорожнього руху він не порушував, перед поворотом його швидкість була від 40 км/год. і менше, а безпосередньо перед цим поворотом - приблизно 4-5 км/год. Завдана йому моральна шкода полягає в тому, що він отримав черепно- мозкову травму, при проходженні комісії при влаштуванні на роботу в зв'язку з цим будуть виникати запитання. Правила дорожнього руху він знає добре, скло поворотів не було затоновано в чорний колір, документів на тонування в нього немає. Коли в його автомобілі включено повороти, то їх добре видно навіть в сонячну погоду, він це сам бачив і знає. В 2007р. він проходив техогляд, скло поворотів на той час було вже затоновано, але з боку ДАІ до нього зауважень з цього приводу не було. Права водія він отримав в 2004р., погода в день ДТП була ясна, сонячна. Автомобіль відповідача був далеко від нього і він встигав виконати поворот. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свій зустрічний позов, висловивши заперечення проти пред'явленого до нього позову та пояснив суду, що 06.06.2007р. він виїхав із свого гаража, за один поворот до цього. Коли він почав обгін, включив поворот, а коли порівнявся з а/м ВАЗ, той почав повертати вліво. Він намагався уникнути, але зіткнення все-таки сталося. Він не бачив в а/м ВАЗ включеного сигналу повороту. Володимир сказав, що швидку допомогу викликати не треба, в нього був нормальний стані, через 2 години вони поїхали в лікарню, вони було удвох в приймальному покої, їх обстежували, вони обидва були тверезі, а пізніше по слухам йому стало відомо, що [PERSON] знаходиться в стаціонарі. ДАІ викликав він ([PERSON]) по мобільному телефону, склали протокол, він його підписував, швидкість його а/м перед ДТП була 55 км/год. Він може пояснити, що [PERSON] почав робити поворот після того, як їх автомобілі порівнялись, а він «здавав» вліво та гальмував. Його представник - адвокат [PERSON] доповнив пояснення свого довірителя наступним. Він вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, бо він не порушував Правил дорожнього руху. Дорога, на якій сталось ДТП, роздільної смуги не має. [PERSON] повинен був впевнитись в тому, що позаду нього немає транспорту, а з боку [PERSON] порушень не було. Головною причиною ДТП стало те, що у [PERSON] були скриті сигнали поворотів. Він вважає, що на постанову суду не треба посилатись. [PERSON] не був повідомлений про проведення першої експертизи. Другу експертизу він оплатив, але в ній навіть не позначено місце аварії. Ця експертиза не дає для суду кінцевих відповідей на запитання, тому вона не є для суду обов'язковою. Про тілесні ушкодження в справі немає документів. Він просить визнати правоту [PERSON], стягнути на його користь завдану йому шкоду, задовольнивши зустрічний позов. Свідок [PERSON] суду показав, що він складав адміністративний протокол по даному ДТП. Він вважає, що тонування є порушенням ПДР. На його думку, [PERSON] не впевнився в тому, що [PERSON] вже здійснює обгін і «підставив» свій автомобіль. В той день погода була сонячна, тому затемнені повороти не було видно дальше 2-х метрів. Вони возили водіїв в лікарню на обстеження, він не пам'ятає - чи заявляв [PERSON] тоді про погане самопочуття. Він був присутнім при проведенні експертизи автомобіля у [PERSON], а у [PERSON] - не був. У відповідях на запитання свідок пояснив, що на час ДТП він був інспектором патрульної служби і згідно з телефонограмою їх керівництва вони виїзжають на ДТП. У [PERSON] він пояснень в той день не брав, а брав тільки у [PERSON]. З пояснень [PERSON] йому відомо, що він завершував обгін, а те, що він вже завершував обгін - це його особиста думка. Він згодний з тим, що [PERSON] повинен витримувати інтервал. Свідок [PERSON] суду показав, що в день, коли трапилось ДТП, він знаходився недалеко, в себе в гаражі. Сам момент удару він не бачив, а коли почув удар, то зразу підбіг туди. Спочатку підійшов до а/м Жигулі, бо він був сильно побитий, не відкривались двері, водій виліз через задні двері. При ньому на стан здоров'я він не скаржився, але у нього був сильний стрес. [PERSON] говорив, що водій Жигулі не включав поворот. При ньому не перевіряли ричаг повороту в а/м Жигулі, можливо він кудись відходив. Він не бачив, - куди розтягли машини, розписався в схемах і пішов. Коли була міліція, він був рядом, міліція дивилась пошкодження автомашин, міряли відстань між деревами. Свідок [PERSON] суду показав, що йому відомо, що була ДТП на вул. Промисловій з участю [PERSON] та [PERSON]. Розмітки на проїзній частині дороги не було, які тоді там були дорожні знаки - він не пам'ятає, знаку «поворот» не було позначено. У відповідях на запитання свідок доповнив, що в день, коли була ДТП, він керував оглядом місця події. В протоколі огляду місця події його підпису немає, але він давав вказівки, - що і як виконувати, а міг просто не підписати протокол. Він направляв весь матеріал експерту для визначення ступеню вини, це входить в його обов'язки, тобто це є дослїдча перевірка. Він не пам'ятає, - чому він не вказав про наявність тонування, можливо це упустив, але в даному випадку важливе розміщення автомобілів на дорозі, а не тоніровка, питання про тоніровку, якщо кому потрібно, можна ще раз поставити експерту. Спеціаліст [PERSON] за клопотанням суду пояснив, що йому була надано матеріали ДТП і поставлено 3 запитання, на які він дав відповіді. До нього часто звертаються начальники слідчих відділів органів міліції з проханням надати такі висновки, тому що вони є органом дізнання. При відповіді на поставлені запитання він може виходити за межі поставлених питань. В даному конкретному випадку йому було надано достатньо документів для того, щоб зробити висновок по ДТП. Він також оцінює технічні несправності автомобілів. При розгляді випадку про дане ДТП затемнені стекла поворотів не вплинули на причину зіткнення. Якби це було грубим порушенням, то водію ДАІ виписали б штраф. В даному випадку слідів юзу а/м Дачія-Логан немає. Матеріалами справи встановлено наступне. Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 17.12.2007р. [PERSON] уповноважує [PERSON] або [PERSON] (кожен має право діяти окремо) користуватися та розпоряджатися (експлуатувати, керувати, продавати міняти, здавати в оренду) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія ЯАА № 420906, виданого Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 09.02.1999р. автомобілем марки ВАЗ 2102, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11). 07.06.2007р. судовим експертом за заявою [PERSON] було проведено автотоварознавче дослідження автомобіля марки ВАЗ 2102, реєстраційний номер [NUMBER] на предмет визначення вартості матеріальної шкоди в результаті пошкодження вказаного автомобіля при ДТП (а.с. 14-27). Відповідно до виписки з історії хвороби Вільногірської лікарні [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 06 по 15.06.2007р., діагноз : закрита черепно-мозкова травма, йому було видано листок непрацездатності (а.с.30,31). За клопотанням представника відповідача-адвоката [PERSON] по справі було призначено судову автотехнічну експертизу. 15.11.2008р. було надано висновок судової автотехнічної експертизи (а.с.132-137). Заслухавши пояснення сторін, доводи їх представників, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення первинного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. Згідно з ч.І ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В положеннях постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з подальшими змінами) зазначається, що між неправомірними діями особи, що завдала шкоду і шкодою повинен існувати причинний зв'язок. У випадку, що є предметом розгляду даної справи, такий зв'язок встановлено, оскільки саме так і зазначено в висновку експерта - «В условиях места происшествия техническая возможность предотвратить происшествие для водителя автомобиля «Дачия Логан» [PERSON] определялась вьшолнением им требований п.п. 10.1 и 14.2 б) Правил дорожного движения и для него не бьіло каких-либо помех технического характера, которьіе не позволили бьі ему вьшолнить их. При заданном механизме происшествия действия водителя а/м «Дачия Логан» [PERSON] не соответствовали требованиям п.п. 10.1 и 14.2 б) ПДР, что с технической точки зрения, находилось в причинной связи с наступлением собьітия данного происшествия» (а.с.83 матеріалу з МВ УМВС). В ході розгляду справи було встановлено, що 06.06.2007р. по вул. Промисловій в м. Вільногірську відбулося ДТП, а саме зіткнення двох транспортних засобів, які були під керуванням сторін по справі. Приймаючи до уваги всі надані сторонами докази по справі, суд приходить до висновку, що винним в скоєнні даного ДТП є відповідач [PERSON], виходячи з наступного. З протоколу огляду місця ДТП від 06.06.2007р., який є в матеріалах ДТП, наданих Вільногірським МВ ГУМВС (а.с.67-зворот) вбачається, що ширина проїзної частини дороги, де трапилась ДТП, складає 8 метрів, зазначено, що дорожня розмітка відсутня. З показань позивача [PERSON] вбачається, що він мав намір здійснити поворот наліво в бік гаражів, тому рухався по центру дороги зі швидкістю 5 км/год, а коли вже його автомобіль виїхав на центр лівої смуги, перпендикулярно проїзній частині, він відчув сильний удар в лівий бік його автомобіля, приблизно по центру лівої сторони, після чого обидва автомобілі з'їхали за межі проїзної частини вул. Промислової і зупинились. Увімкнення обома водіями сигналів лівого повороту жодним з них не доведено. Тому робити висновок про винність необхідно виходячи з характеру пошкоджень автомобілів та місця зіткнення. Справедливо помічено представником відповідача, що місце зіткнення на схемі не помічено. Однак, з пояснень водіїв можливо зробити впевнений висновок про те, що зіткнення відбулося на лівій смузі дороги. Так, відповідач [PERSON] пояснив, що «в момент начала поворота влево автомобілем ВАЗ мой автомобиль двигался по полосе встречного движения» (а.с.79 матеріалу з МВ УМВС). Водій [PERSON] пояснив, що «когда мой автомобиль выехал на центр левой полосы движения и располагался перпендикулярно проезжей части, я почувствовал сильный удар в левую сторону моего автомобиля». Тобто, навіть при відсутності розмежувальної полоси по дорозі кожен з водіїв візуально бачив та розумів, що він знаходиться на лівій смузі дороги. Приймаючи до уваги, що удар відбувся в ліві передні двері автомобіля ВАЗ, по причині чого водій [PERSON] не міг вибратись через ці двері з автомобіля, а вибрався через задні двері, що підтвердив свідок [PERSON], також можна зробити висновок, що автомобіль під керуванням [PERSON] дійсно був розташований перпендикулярно до проїзної частини, тобто він фактично виконував поворот ліворуч. Тому, за таких обставин в умовах місця пригоди технічна можливість уникнення зіткнення не визначалась односторонніми діями водія [PERSON] «При заданном механизме происшествия в действиях водителя а/м ВАЗ [PERSON] не усматривается несоответствий требованиям п.1.5 ПДД». Саме такий висновок зроблено спеціалістом науково-дослідницького експертно- криміналістичного центру у висновку №104 від 14.06.2007р. (а.с.82 матеріалу з МВ УМВС). З матеріалів справи вбачається, що водій [PERSON] рухався зі швидкістю 50- 55 км/год, що він сам підтвердив. Готуючись до виконання маневру (обгону), автомобіль під керуванням [PERSON] був у водія [PERSON] в полі прямого зору, рухався він по середині проїзної частини зі швидкістю 5 км/год. Тому саме з цих ознак він, як водій з великим практичним досвідом, міг зробити висновок, навіть якщо у водія ВАЗ не був ввімкнений лівий поворот, він має намір здійснити маневр вліво. Однак, гальмування він не застососував, слідів гальмування в матеріалах справи жодним документом не зафіксовано. А це є свідченням того, що [PERSON] не докладав заходів для запобігання зіткнення. Свідок [PERSON], який складав матеріал по даному ДТП, в суді пояснив, що за вказаних обставин водій [PERSON] повинен був дотримуватись певного, безпечного інтервалу між автомобілями. Однак, водієм цього виконано не було. Саме так і зазначено в висновку експерта - «В условиях места происшествия техническая возможность предотвратить происшествие для водителя автомобиля «Дачия Логан» [PERSON] определялась выполнением им требований п.п. 10.1 и 14.2 б) Правил дорожного движения и для него не было каких-либо помех технического характера, которые не позволили бы ему выполнить их. При заданном механизме происшествия действия водителя а/м «Дачия Логан» [PERSON] не соответствовали требованиям п.п. 10.1 и 14.2 б) ПДР, что с технической точки зрения, находилось в причинной связи с наступлением собития данного происшествия» (а.с.83 матеріалу з МВ УМВС). Суд, поділяючи думку представника відповідача [PERSON] щодо того, що нанесення покриття на сигналах поворотів автомобіля під керуванням [PERSON] не відповідало вимогам п.п. 31.1, 31.4, 7 (г) ПДР України, не має підстав для того, щоб зробити однозначний висновок про те, що саме ця обставина стала причиною ДТП або будь-яким чином перебувала в причинному зв'язку з наслідками, що наступили. Експерт-автотехнік в своєму висновку з цього приводу зазначив, що «Експертним шляхом по наданим матеріалам справи встановити ступінь зменшення прозорості вказаних світлових приладів автомобіля ВАЗ-2102 не представляється можливим. В зв'язку з цим не представляється можливим встановити можливість розпізнавання ввімкнення показників лівого повороту автомобіля ВАЗ-2102 (якщо він подавався з виконанням вимог п.9.4 ПДР), та причинний зв'язок вказаної невідповідності, з технічними наслідками ДТП». Суд вважає безпідставними твердження відповідача та його представника стосовно того, що напилення на сигналах поворотів автомобіля ВАЗ є основною причиною ДТП, оскільки дана обставина правового значення для вирішення зазначеного матеріально-правового спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, не має. Крім того, вказана дорожньо-транспортна пригода була предметом розгляду Вільногірського міського суду Дніпропетровської області. Матеріал по справі про адміністративне правопорушення двічі повертався до Вільногірського МВ ГУМВС України для доробки. В кінцевому результаті 06.08.2007р. вказаним судом було винесено постанову, якою провадження по даній справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення. Апеляційною інстанцією ця постанова не була скасована. На підставі всебічного, глибокого аналізу всіх наданих по справі доказів, суд дійшов до впевненого висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] При цьому на користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, що відповідно до висновку №216 експертного авто-товарознавчого дослідження спеціаліста по визначенню вартості матеріальної шкоди від 22.06.2007р.(а.с.14-28) складає суму 6005.87грн., оскільки гроші колишньому власнику автомобіля [PERSON] віддавав саме він. Як вбачається з довідки від 07.06.2007р. вартість авто-товарознавчого дослідження складає 400грн. (а.с.29), витрати по оплаті вартості проведеної експертизи поніс також [PERSON], тому відшкодувати їх також належить за рахунок відповідача [PERSON] Підлягає також стягненню з відповідача на його користь витрати по сплаті державного мита - 60.06 грн. та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи - 30.00грн., що підтверджено документально (а.с.1). Що стосується стягнення на його користь моральної шкоди з [PERSON], суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки суд вважає, що наявність моральної шкоди позивачем не доведено, не обґрунтовано, тому дані вимоги є безпідставними та такими, що не можуть бути задоволеними. Позовні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення на його користь з відповідача [PERSON] моральної шкоди суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В ст.1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Outcome: partial