Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

24 липня 2009 року представник позивача звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк заборгованість по кредиту у сумі 265985 гривень 67 коп., заборгованість по відсоткам 13265, 93 гривень, пені у сумі 2755,82 гривень. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 800006450 від 04.09.2008 р. звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку кадастровий номер № 5123783500:01:001:0053, загальною площею 0,060 га., цільове призначення якої ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, [PERSON] „Ромашка, ділянка № 1062, яка належить [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача вимоги позивача підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але був сповіщений своєчасно належним чином про розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України „Про іпотеку майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України „Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду шляхом надання права продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якої особи за договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону, яка передбачає продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою покупцем. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так судом встановлено, що 04.09.2008 р. між Публічним акціонерним товариством „ Альфа-Банк (Інд. Код № 23494714) та [PERSON], [INFO] ( Інд. код [NUMBER]) був укладений кредитний договір № 800006450 відповідно до якого банк передав [PERSON] 35000 доларів США для оплати вартості земельної ділянки. Даний кредит відповідач не повернув, відповідно до кредитного договору у разі не виконання зобовязань відповідач повинен сплатити: заборгованість по кредиту у сумі 265985,67 гривень, заборгованість за відсотками 13265,93 гривень, пеня у сумі 2755,82 гривень. Розрахунок заборгованості судом перевірено, складено вірно. В забезпечення виконання зобовязань за договором № 800006450 від 04.09.2008 року Публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк та [PERSON] уклали іпотечний договір № 800006450 від 04.09.2008 р. (далі Іпотечний договір). Відповідно до п.3.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є земельна ділянка, кадастровий номер № 5123783500:01:001:0053, загальною площею 0,060 га., цільове призначення якої ведення садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, [PERSON] „Ромашка, ділянка № 1062, яка є власністю [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 04.09.2008 року за реєстровим № 3681, зареєстрованого у державному реєстрі правочинів за номером 7856306, згідно витягу з державного реєстру правочинів № 20609905 від 04.09.2008 року, наданого [PERSON],приватними нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. 25.05.2009 р. відповідно до договору іпотеки відповідачу [PERSON] була направлена досудова вимога, але після цього заборгованість по кредиту виконана не була, в звязку з чим, суд вважає можливим стягнути стягнення на іпотечне майно шляхом продажу Публічним акціонерним товариством „Альфа-Банк від свого імені вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з вилученням записів про заборону на вказаний предмет іпотеки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а також наданням позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення такого продажу. Позивачем при поданні позову було сплачено державне мито у сумі 2\~820,07 гривень та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 252 гривні, що підтверджується платіжними дорученнями від 26 червня 2009 року за № 201174 та за № 201131, а також платіжним дорученням від 02 липня 2009 року за № 201416. В ході розгляду справи позивачем були сплачені витрати повязані з розглядом справ у вигляді поштових послуг у сумі 8 гривень 40 коп., що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України за №2234 від 25.05.2009 р., а всього позивачем було сплачено судового збору та витрат у сумі 3080 гривень 47 коп. = (2820,07+252+8,40) Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 3080 гривень 47 коп. = ( 2820,07 + 252+ 8,40 )

Outcome: approved