overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Мирослави, [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття та на своє утримання до досягнення донькою трьох років. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.03. 2008 року від якого мають доньку, батьком якої згідно свідоцтва про народження, є відповідач. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов і стягнути на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі та на своє утримання 1\\4 частину доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила і просить суд стягнути на утримання дитини та на своє утримання по 1/4 частині доходів відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 15.03.2008 року перебувають в шлюбі від якого мають неповнолітню доньку Мирославу, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1152 від 11.06.2008 року та яка проживає і знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки Аліни, [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають доньку, батьком якої згідно свідоцтва про народження, є відповідач. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що виплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітню доньку Аліну, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1276 від 22.12.2009 року та яка проживає і знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд приймає до уваги ту обставину, що позивач виплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] і вважає, що на утримання доньки Аліни підлягає стягненню 1/6 частина заробітку. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки Віталіни, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до їх повноліття. [PERSON] мотивує тим, що з відповідачем 26.08.1989 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають дітей, батьком яких згідно свідоцтв про народження є відповідач. Зазначила, що відповідач добровільно допомоги матеріальної не надає, тому просила задовольнити позов та стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки, а потім стягувати по 1/4 частині до повноліття сина. В попередньому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що сторони проживали в шлюбі з 26.08.1989 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньку Віталіну, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження, актові записи № 1200 від 22.08.2000 та № 2395 від 06.12.1995 року, які проживають разом з позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що з 19.03.1986 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають дітей: доньку Анастасію, [INFO], яка є повнолітньою та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім»єю близько року. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти до повноліття сина та судові витрати по справі. В попередньому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В попередньому засіданні встановлено, що дійсно 19.03.1986 року між сторонами укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку Анастасію, яка є повнолітньою та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивчкою. Враховуючи те, що подружжя тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини припинені, намірів зберегти сімю у сторін не має, спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного Кодексу України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню підлягають стягненню з відповідача і судові витрати, понесені позивачкою по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначивши, що є працівником СУРФ «ІНЕК» ТОВ і на протязі тривалого часу не отримує заробітну плату. З цього приводу підприємство посилається на відсутність грошових коштів, і станом на 01.08.2009р. виникла велика заборгованість по заробітній платі. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2008р. по серпень 2009р. в сумі 5948,31 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Представник відповідача в попереднє судове засіданні не зявився, надав заяву про визнання позову, в якій також просив слухати справу в їх відсутність. Суд заслухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює в [PERSON] українсько-російській фірмі «ІНЕК» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, і заборгованість по заробітній платі перед ним за період з жовтня 2008р. по серпень 2009р. в сумі 5948,31 грн. (а.с. 3) Згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У відповідності до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] українсько-російській фірмі «ІНЕК» у формі товариства з обмеженою відповідальністю підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2008р. по серпень 2009р. в сумі 5948,31 грн. Згідно до п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про, присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову 59,48 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначивши, що є працівником СУРФ «ІНЕК» ТОВ і на протязі тривалого часу не отримує заробітну плату. З цього приводу підприємство посилається на відсутність грошових коштів, і станом на 01.07.2009р. виникла велика заборгованість по заробітній платі. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2008р. по квітень 2009р. в сумі 4307,47 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Представник відповідача в попереднє судове засіданні не зявився, надав заяву про визнання позову, в якій також просив слухати справу в їх відсутність. Суд заслухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює в [PERSON] українсько-російській фірмі «ІНЕК» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, і заборгованість по заробітній платі перед ним за період з жовтня 2008р. по квітень 2009р. в сумі 4307,47 грн. (а.с. 3) Згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У відповідності до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] українсько-російській фірмі «ІНЕК» у формі товариства з обмеженою відповідальністю підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2008р. по квітень 2009р. в сумі 4307,47 грн. Згідно до п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про, присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову 51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. В судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що не встигла своєчасно оформити спадкові права після смерті мами [PERSON], спадкоємцем якого вона є за законом . Будь-яких інших спадкоємців немає, інші особи на спадкове майно не претендують. Вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв'язку з чим просив встановити додатковий трьохмісячний строк подання заяви на прийняття спадщини. Представник відповідача визнав позов, про що подав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2009 року померла [PERSON] , яка є мамою позивачки і після якого відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав. Спадкоємцем [PERSON] за законом є позивач [PERSON], як це вбачається із оглянутого судом свідоцтва про народження . Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини позивач не встиг своєчасно оформити свої спадкові права через ряд об'єктивних обставин, в т.ч. у зв'язку з тим, що він постійно проживає за межами району і місця відкриття спадщини, внаслідок похилого віку і хворобливого стану здоров'я, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами. Сукупність цих обставин суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч. 2 ст.1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а отже є підстави для задоволення позову. З урахуванням вимог позивача та обставин справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім буде трьохмісячний строк, який повинен обчислюватись з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Представник позивача 13.01.2010 року звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в судовому засіданні зазначив, що 08.08.2006 року з відповідачем був укладений Кредитний договір, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 10% річних. Згідно до якого АТ «Індустріально-Експортний Банк» передав відповідачу 27000 доларів США для придбання автомобіля. Відповідач, згідно договору, зобовязувався щомісяця погашати отриманий кредит та відсотки по ньому, починаючи з 08.08.2006 року та з остаточною виплатою заборгованості до 07.08.2009 року. Однак своїх обовязків [PERSON] не виконує, у звязку з чим у нього станом на 19.10.2009 року виникла заборгованість перед банком в розмірі 5054,01 доларів США (еквівалент 40280 грн. 46 коп.). В забезпечення виконання вимог кредитного договору, 09.08.2006 року між сторонами було додатково укладено договір застави транспортного засобу. Предметом застави виступав легковий автомобіль „Chery Oriental Son, 2005 року випуску, кузов LVVDC24B65D062721, реєстраційний номер [NUMBER]. У звязку з тим що відповідач ухиляється від сплати відсотків по кредиту на умовах визначених договором,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що на дани час сімя їхня фактично розпалася, син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому вона вимушена звернутися до суду за вирішенням питання про стягнення аліментів на її користь на утримання син [PERSON] в установленому законом порядку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити, стягнувши з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав пояснивши, що він не заперечу проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання сина у законному порядку. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановлено, ш позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем зареєстрований 20.06.1992 року Антонівською сільською радою, Уманського р-ну, Черкаської обл., актовий запис № 5 та стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Зазначає, що під час шлюбу з відповідачем у них народилися син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON],-[INFO], які на теперішній час проживають з нею. Вказує, що з вересня 2009 року з відповідачем, не проживають. Причиною розпаду сімї стало те, що у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони перестали розуміти один одного, зникли почуття любові та поваги один до одного, через те в сімї виникали часті непорозуміння та сварки. Після припинення між ними сімейних відносин, відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Все це призвело до того, що подружнє життя сторін стало носити формальний характер. Примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сімя розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] на теперішній час проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає їм матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вислухавши сторони процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, судові витрати повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача, позивачку від сплати судових витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки доходу/заробітку/ [PERSON] та понесені нею судові витрати на оплату допомоги адвоката у складанні позову до суду в розмір 70 грн... В обгрунтування позову посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має доньку : [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала і просила суд його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що добровільно матеріальної допомоги відповідач своїй доньки не надає . Тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO](а.с.5). Враховуючи, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, з нього слід стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менше, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує права та інтереси сторін, а тому суд вважає за можливе постановити рішення в попередньому судовому засіданні. На підставі ст. 79 - 81 , 88 ЦПК України також необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Розмірі 120 грн., судовий збір - 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав і в їх обґрунтування суду пояснив, що 12 липня 2007 року помер його батько [PERSON], якому на праві власності належало будинковолодіння №3 по вул.Сидори в с.Дермань Перша, Здолбунівського району, Рівненської області. 22 листопада 2001 року секретарем Дерманської Першої сільської ради було посвідчено заповіт, згідно яким батько заповідав усе майно для нього. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. Спадщину він прийняв своєчасно, звернувшись з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Проте, оформити спадщину в нотаріальній конторі не може в зв"язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, якій стверджує власність спадкодавця на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: будинковолодіння №3 по вул.Сидори в с.Дермань Перша, Здолбунівського району, Рівненської області. Відповідач в судове засідання не зявився. В листі направленому суду позов визнав повністю, справу просить розглянути без участі представника. Згідно ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

В судовому засіданні позивачі вимоги заяви підтримали і в їх обґрунтування суду пояснили, що 24 вересня 2008 року померла [PERSON], якій належало будинковолодіння №1 по вул.8 Березня в с.Кошатів, Здолбунівського району, Рівненської області. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. Вони є спадкоємцями за законом першої черги. Спадщину прийняли своєчасно, так як постійно проживали разом із спадкодавцем. Проте, оформити спадщину на будинковолодіння в нотаріальній конторі не можуть в зв"язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, якій стверджує власність спадкодавця на спадкове майно. Просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме будинковолодіння №1 по вул.8 Березня в с.Кошатів, Здолбунівського району, Рівненської області по 1/3 частині за кожним. Представник Богдашівської сільської ради позов визнав повністю і згідний щодо визнання за позивачами право власності на спадкове майно. Згідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved