Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-25 00:00:00

[PERSON] 21.11.2008 року звернулася в суд з позовом до ТОВ «Глатекс» про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, зобов»язання вчинити відповідні записи в трудову книжку про заохочення. Позовні вимоги мотивує тим, що вона наказом №30 від 20 березня 2007 року була прийнята тимчасово на роботу на період декретної відпустки на посаду охоронника-контролера у вказаному товаристві. Наказом №149-а від 25 вересня 2008 року відповідач перевів її на постійну роботу охоронником на об»єкт ТОВ «ПК Зоря Поділля». Наказом №165-п від 7 листопада 2008 року відповідач безпідставно звільнив її в роботи згідно п.8 ст.36 КЗпП України. З наказом про звільнення вона не ознайомлена, копію наказу їй не видано, відповідного розрахунку не проведено. 13 листопада 2008 року відповідач видав їй на руки неналежно оформлену трудову книжку. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки її було звільнено без згоди профкому, вона є інвалідом 3-ї групи тому не підлягає звільненню, її було звільнено «заднім» числом, за весь час роботи в неї не було стягнень та зауважень з боку керівництва щодо виконання нею своїх професійних обов”язків, в неї не відібрано пояснень, мотиви її звільнення не передбачені ст.36 п.8 КЗпП України. Крім того, в її трудовій книжці відсутні записи про заохочення. Просить винести рішення, яким поновити її на роботі на посаді контролера-охоронника, стягнути зарплату за час вимушеного прогулу та внести в її трудову книжку відповідні записи про заохочення. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги частково зменшила, просить не розглядати вимогу про стягнення середнього заробітку, оскільки з нею після проведення попереднього судового засідання відповідач повністю розрахувався. Просить поновити її на роботі та провести відповідні записи в її трудовій книжці. Вона ознайомлена з наказом про поновлення її на роботі, але не згідна з датою поновлення та підставою поновлення. Просить також стягнути витрати на правову допомогу. Представник відповідача позов визнав частково та суду пояснив, що дійсно позивачка була звільнена з роботи наказом № 165-п від 7 листопада 2008 року. Але пізніше вона була поновлена на роботі і їй було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу. Він не згідний з тим, що позивачка за час роботи заохочувалась. Їй виплачувались відповідні премії як і іншим працівникам, але це не є заохоченням, тому записи в її трудову книжку не вносились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов[PERSON] підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] наказом №30 від 20 березня 2007 року була прийнята на роботу у Вінницьку філії ТОВ «Глатекс» на посаду охороника-контролера. Наказом №149-п від 25 вересня 2008 року вона була переведена на постійну роботу охоронником на об»єкт ТОВ «ПК «Зоря Поділля». 1 жовтня 2008 року з нею було укладено строковий трудовий договір, термін дії якого закінчується 31 грудня 2008 року. Наказом №165-п від 7 листопада 2008 року вона була звільнена з роботи охоронника згідно ст.36 п.8 КЗпП України, який передбачає припинення трудового договору з підстав, зазначених в контракті. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] була звільнена з роботи за неякісне виконання своїх обов»язків. Наказом № 176-п від 25 грудня 2008 року відповідач скасував наказ про звільнення позивачки з роботи, поновив її на роботі з 26 грудня 2008 року. Суд вважає, що позивачка повинна бути поновлена на роботі з моменту її звільнення. Крім того, суд вважає, що контракт з позивачкою не укладався. Строковий трудовий договір, укладений з позивачкою 1.10.2008 року не може розглядатися, як контракт, оскільки такий договір не передбачає визначення певних прав і обов»язків сторін, крім строку, встановленого за погодженням сторін. Тому звільнення позивачки за підстав, передбачених ст.36 п.8 КЗпП України є безпідставним. З наданих представником відповідача наказів № 65/6-п від 26.03.2008 року та № 154-п від 25 вересня 2008 року позивачка як і всі інші працівники товариства преміювалась за підсумками роботи 1 та 3 кварталів 2008 року. Як вбачається з листа Міністерства праці та соціальної політики України за № 618/13/84-08 від 23 вересня 2008 року про преміювання, виробничі премії не являються заходами заохочення, а відносяться до додаткової заробітної плати. Суд вважає, що в частині позовних вимог щодо зобов»язання внесення записів до трудової крижки про заохочення слід відмовити. Витрати за надання правової допомоги слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved