overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб від якого спільних дітей немає, однак життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів, згодом відповідач почав вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, у звязку з чим примирення з відповідачем неможливе, сімейні стосунки розірвані остаточно, шлюбних стосунків сторони ніколи не підтримували, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи /а.с. 14/, про причини неявки суд не повідомляв, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити за згодою позивача заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 07.10.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського району м. Києва, актовий запис № 465, від якого у сторін спільних дітей немає /а.с. 2/. Спільне життя між сторонами не склалося із - за різних поглядів на життя, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Сторони ніколи не підтримували шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Майновий спір на час розгляду справи між сторонами відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач 12 квітня 2010 року звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти за ст. 39 ЗУ « Про статус... « в сумі 21167,29 гривень за період з 1.07.2007 року по 31.12.2009 року мотивуючи це тим, що він працює у Коростенському районі електромереж, являється потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала суду заяву , а представник відповідача звернувся з листом і просять суд розглядати справу у їх відсутність. Позивач вимоги підтримує, а відповідач їх не визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено , що позивач проживає в м. Коростені, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, являється потерпілим від аварії на ЧАЄС 4 категорії, має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " . Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі виплачується допомога в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно. Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації. Суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з врахуванням мінімальної заробітної плати за період з 1.04.2009 року по 31.12.2009 року за ст. 39 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « у сумі 11711,50 грн. в межах строку звернення до суду. Оскільки розпорядником цих коштів є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з відповідача вищевказані кошти, а заперечення відповідача проти позову безпідставні. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Коростської сільської ради про встановлення факту належності на праві власності [PERSON], який помер 31 березня 2009 року, житлового будинку з господарськими будівлями в с. Корост Сарненського району по вул. Вишневій, 22. Встановлення даного факту породжує право на набуття права власності на нерухоме майно, яке позивачі просять визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви, додавши, що оформити право власності дітей на спадщину після смерті їх батька немає змоги в звязку відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів. Представник відповідача Коростської сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1261, 1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON]. [INFO], в розмірі 25 відсотків всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно віку дитини, до досягнення дитиною повноліття, стягнути також з відповідача на її користь витрати на отримання юридичної допомоги у розмірі 90 (дев'яносто) гривень. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідно до частини першої ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами по справі доказуванню не підлягають. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про шлюб між сторонами - а.с. 2; свідоцтвом про народження дитини - а.с. З, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини; довідка про склад сімї - а.с. 5, з якої вбачається, що дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Правовідносини сторін регулюються законодавством про сімю. Так, як батьки зобовязані утримувати своїх дітей, то на підставі ст.ст. 180, 182, 183, Сімейного кодексу України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

3 лютого 2010 року Дніпродзержинський район електричних мереж звернувся в районний суд з позовною заявою про стягнення боргу з [PERSON], що є власником будинку 72А по вул. Колеусівській у м. Дніпродзержинську по договору. Підприємство просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 3529 грн. 58 коп. В обґрунтування позовних вимог представник підприємства, юрисконсульт [PERSON], посилається на те, що відповідачка відповідно до договору "Про порядок погашення донарахування по акту ПКЕЕ" №00058266 від 11.12.2007 року зобов'язана вчасно погашати суму нараховану по акту до узгодженого сторонами графіку. Підприємство також просить стягнути з відповідачів на його користь витрати, повязані з розглядом справи в суді: за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30 грн. Підприємством послуги з енергозабезпечення були надані відповідачці у повному обсязі, однак оплата за електричну енергію протягом зазначеного часу відповідачкою не здійснювалась, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість. Відповідачка [PERSON] не заперечує проти позовних вимог. Суд, вислухавши представника підприємства юрисконсульта [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачка [PERSON] є власником будинку 72А по вул. Колеусівській у м.Дніпродзержинську. У відповідності до договору "Про порядок погашення донарахування по акту ПКЕЕ" №00058266 від 11.12.2007 року зобов'язана вчасно погашати суму нараховану по акту до узгодженого сторонами графіку. Незважаючи на це, відповідачка не виконувала взяті на себе зобов'язання внаслідок чого утворилася заборгованість 3529 грн. 58 коп. Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Дніпродзержинського району електричних мереж про стягнення заборгованості по договору у розмірі 3529 грн. 58 коп. Згідно з рішенням виконкому Дніпродзержинської міськради №852-45/V від 23.12.2009 року, підприємство звільнено від сплати державного мита, що зараховується до міського та районних бюджетів при зверненні до суду з позовними заявами. Тому, вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1% від розміру задоволених позовних вимог, але не менше 3-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51 грн; та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ на користь підприємства в сумі 30 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

» Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що між ним відповідачем по справі 27 травня 2009 року був укладений договір поставки, ВІДПОВІДЕ до якого ВАТ завод «Будматеріали» зобов'язувалось до 26 липня 2009 року передати [PERSON] устаткування, зокрема, 2 мостові крани, загальною вартістю 134000 грн. 8 та 16 липня 2009 року позивач перерахував зазначену суму коштів ні розрахунковий рахунок відповідача. Оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором та не передав позивачеві у встановлений строк зазначене устаткування, позивач просить стягнути з відповідача 134000 грн. коштів, сплачених за договоре V. поставки, та 37520 грн. штрафних санкцій. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд має можливість винести заочне рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Представник позивача не заперечував проти цього. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки постачальник зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язаний прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що у випадку, коли продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений договором строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до п. 4.2 договору поставки, у разі порушення продавцем зобов'язань щодо передачі устаткування покупцю, продавець сплачує неустойку ( штраф) в розмірі 28 відсотків від загальної суми за даним договором. В судовому засіданні встановлено, що 27 травня 2009 року між сторонами був укладений договір поставки, відповідно до якого ВАТ завод «Будматеріали» зобов'язувалось до 26 липня 2009 року передати [PERSON] устаткування, зокрема, 2 мостові крани, загальною вартістю 134000 грн. З наявних* в матеріалах справи квитанцій від 8 та 16 липня 2009 року вбачається, позивач перерахував зазначену суму коштів на розрахунковий рахунок відповідача. Оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором та не передав позивачеві у встановлений строк зазначене устаткування, суд стягує на користь позивача 134000 грн. коштів, сплачених за договором поставки, та 37520 грн. штрафних санкцій. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений з [PERSON] шлюб, визначити з нею місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON]. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2001 року. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На ґрунті неприязних відносин, починаючи з осені 2009 року не підтримують сімейних стосунків, подальше спільне життя та примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених в заяві. Відповідач в суді позов визнав повністю, проти проживання доньки [PERSON] з позивачем не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАГС Комсомольського МУЮ Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за № 207. Мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з осені 2009 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

21.01.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 27 вересня 1997 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки, із-за чого виникали постійні сварки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з серпня 1998 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл спільного сумісного майна та утримання дитини не виникає, донька буде проживати разом з нею. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на неї. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує, витрати просить покласти на нього, так як з позивачкою проживає їх неповнолітня донька. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 27 вересня 1997 року уклали шлюб, -згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони подружньо-сімейні стосунки не підтримують з серпня 1998 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивачка не згодна і наполягає на розірванні шлюбу пояснюючи, що шлюб суперечить її інтересам. Витрати необхідно покласти на відповідача з врахуванням того, що з позивачкою проживає неповнолітня дитина сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Лужанської селищної ради на стороні відповідача про визнання права власності на будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що земельна ділянка на якій розташована будівля розміром 0,0500 га цільове призначення якої для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (будівництво магазину продуктово-промислової групи), належить йому на праві власності згідно Державного акту серії ЯИ № 233401. На вказаній земельній ділянці розташовані господарські споруди, а саме: будівля магазину літ. А, гараж літ. Е, убиральня літ. Ж та огорожа №1. Крім того, на вказаній земельній ділянці позивачем самочинно без відповідно розробленого проекту побудовано будівлю магазину з мансардою літ. Л-1,Мс/Л-1 вартістю 568 276 гривень та склад літ. В,Пд/В 38 613 гривень, а всього на загальну суму 606 889 гривень. Дане самочинне будівництво не псує архітектурної забудови селища та не перешкоджає сусідам в користуванні їхніми садибами, а тому просив позов задовольнити. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Лужанської селищної ради позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Згідно із ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст.\~16,\~182,\~376 ЦК України\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Зазначає, що 3.03.2009 р. він позичив відповідачу 52000 грн. строком до 1.07.2009 р. Вказує, що факт одержання зазначеної суми підтверджується розпискою відповідача від 3.06.2009 р. Позивач зазначає, що відповідач до теперішнього часу позичені кошти не повернув, на усні вимоги про повернення боргу конкретної відповіді не дає. 27.01.2010 р. він направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення боргу, відповіді на яку не отримав. Просить стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 52000 грн.; судові витрати та оплату праці адвоката. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов в повному обсязі. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення та пояснив, що як тільки перестануть існувати обставини за яких він не може повернути борг відразу ж сплатить позивачу усі гроші. Судом встановлено, що згідно розписки від 3.06.2009 р. відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] 52000 грн. строком до 1.07.2009 р. Встановлено, що до вказаної в розписці дати та до теперішнього часу відповідач гроші не повернув. 27.01.2010 р. позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення боргу, відповіді на яку не отримав. Вислухавши сторони процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження оплати послуг адвоката та не вказано яку суму необхідно стягнути. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 10 квітня 2008 року між ВАТ „ Державний Ощадний банк України в особі філії - Волноваського відділення № 3137 та відповідачкою [PERSON] укладений кредитний договір за № 4828, за яким відповідач отримувала кредит у сумі 50000 гривень( п"ятдесять тисяч гривень) строком на 120 місяця з останнім погашенням кредиту 9 квітня 2018 року та сплатою 20 % річних . В звязку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідачки 49817 гривень 34 копійки. Окрім того, позивач просить стягти в дохід держави витрати на ІТЗ - 120 гривень та судовий збір - 498,17 гривень. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, надала письмову заяву, в якій позов визнала, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № 4828 від 10 квітня 2008 року, який укладений між ВАТ" Державний ощадний банк України в особі Волноваського відділення № 3137 та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає [PERSON] кредит в сумі 50000 гривень ( п"ятдесять тисяч ) , а вона зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути його банку, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20 % річних строком на 120 місяців, сплачувати щомісячно погашення кредиту згідно графіка, нараховані відсотки, остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 9 квітня 2018 року. Однак відповідачка не виконує належним чином свої зобовязання за договором кредиту та станом на 27.07.2009 року має заборгованість в сумі 49817 гривень 34 копійок, яка складається з кредиту - заборгованості за кредитом - 44162 гривень, прострочений кредит - 1749 гривень 98 копійок, відсотки за кредит - 3905,19 гривень, пеня за прострочення платежу - 0,17 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь держави витрати на ІТЗ - 120 гривень та судовий збір - 498 гривень 17 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 651, ч.З ст.653, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved