Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до зміни матеріального і сімейного становища сторін. В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувала з 03.09.2005р. по 24.03.2009р. В період шлюбу, а саме у листопаді 2007р. визнана інвалідом 2-ї групи та є непрацездатною, постійно потребує медичного лікування, відповідно, матеріальної допомоги. Позивач отримує пенсію за інвалідністю, при цьому, особисто сплачує кредит за придбану у період шлюбу із відповідачем квартиру, комунальні послуги тощо. Відповідач має стабільний високий заробіток, тому має можливість матеріально допомагати. Просить позов задовольнити. Представник позивача підтримав доводи [PERSON] і наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі, зазначивши, що позивач, хоча і є інвалідом 2-ї групи, працює викладачем в Харківському національно економічному університеті, отримує заробітну плату. Оскільки відповідач проживає за місцем роботи в м. Дніпропетровську, останній залишив квартиру в м. Харкові позивачу, яку в кредит придбали за час шлюбу. Разом з цим, позивач продала квартиру в м. Краматорську, від чого сплачує та має можливість сплачувати заборгованість за кредитом. Окрім цього, позивачу матеріально допомагає матір, отже позивач має достатньо коштів щодо свого утримання. В свою чергу, відповідач має нову родину, утримує малолітню дитину, має матір пенсіонера, і також виконує кредитні зобов'язання, тобто не має можливості утримувати колишню дружину. Просять відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Суд вислухавши доводи позивача, її представника, заперечення відповідача та його представника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2005р. по 24.03.2009р. За період шлюбу [PERSON] у зв'язку із хворобою - нейроциркулярна дистонія за змішаним типом, з лікворно-венозною дистензією, вестибулярними порушеннями, астенічним синдромом; синусова тахікардія; екстрасистологична шлункова аритмія; СН 1ст., отримала II групу інвалідності за загальним захворюванням, з постійним медичним лікуванням та спостереженням, що підтверджується медичним консультативним висновком, виписками із історії хвороби, довідками до акту огляду МСЕК (а.с.З,37-47). Із відомостей УПФ Московського району м. Харкова вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку і отримує пенсію щомісячно в розмірі 544грн. за 2009р. (а.с. 4,5,60). Із довідки Харківського національного економічного університету № 61/19-321 від 30.06.2009р. вбачається, що [PERSON] працює викладачем Харківського національного економічного університету з окладом 1521грн. на місяць (а.с.23). Пояснення свідка [PERSON] підтвердили факт матеріальної потреби позивача, у зв'язку із хворобою та тим, що остання вимушена самостійно себе утримувати. Із довідки ТОВ «МД Груп Харків» від 24.02.2010р. вбачається, що [PERSON] працює з якості директора товариства і загальна сума його доходу у період з серпня 2009р. по січень 2010р. складає 88340,67 грн. (а.с.66). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який є інвалідом І,II чи III групи. Відповідно до ст. 7 6 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке у неї виникло за час шлюбу. Отже, судом встановлено, що позивач є інвалідом II групи, непрацездатною особою, яка має тяжку хворобу, яка виникла під час шлюбу та у неї виникло право на утримання з боку відповідача, оскільки суд надійшов до висновку, що [PERSON] у зв'язку із її доходами, необхідністю постійного лікування, потребує в матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати. Разом з цим, суд вважає, що вимоги [PERSON] повинні бути задоволені частково, виходячи із того, що відповідач на сьогоднішній час знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною - [PERSON], [INFO], тобто на утриманні відповідача є інші особи (а.с.2-22,67,68 ) . Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що на його утриманні ще знаходиться матір пенсійного віку, оскільки з боку останнього не надано суду належних доказів, які б підтверджували наявність такого факту. Не заслуговують на увагу суду, при вирішенні вказаного спору, кредитні зобов'язання обох сторін, оскільки судом встановлено, що у зв'язку із тяжкою хворобою позивача, наявності інвалідності та витрат на відповідне лікування, позивач потребує матеріальної допомоги, що вже впливає на існування права на аліменти. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному із подружжя суд визначає з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням викладеного вище, виходячи із принципу справедливості та розумності, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у вигляді 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до правил ч.2 ст. 81, ст. 88 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуті судові витрати.

Outcome: partial