Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ЗАТ СК "Спектр" м. Києва про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, відшкодування моральної шкоди, вказавши в заяві, що з 08.01.2008р. він працював у відповідача на посаді начальника відділу інформаційних технологій. 17.04.2009 р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Однак, в день звільнення відповідач не провів з ним повного розрахунку, не виплатив йому всіх належних сум при звільненні в розмірі 3743 грн. 39 коп. Належні йому при розрахунку кошти відповідач виплатив лише 21.07.2009 р. Просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 17802 грн. Крім того, вказав, що в результаті неправомірних дій відповідача, були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування, вимушений був займати гроші у знайомих, порушився звичний уклад його життя, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 17.04.2009 р. по 21.07.2009 р. в сумі 9170 грн. 52 коп., виходячи із середньомісячної заробітної плати 3056 грн. 84 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 9889 грн. 41 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду свої заперечення проти позову, в яких вказує, що позивач працював у них на підприємстві з січня 2008 р. 17.04.2009 р. його було звільнено з роботи за власним бажанням. Разом з тим, на момент звільнення, ними не було проведено повного розрахунку з позивачем у звязку із тяжким матеріальним становищем підприємства. До 09.07.2009 р. позивачу була повністю виплачена заборгованість по заробітній платі та розрахунку. Крім того, заперечує проти стягнення з них на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки вина підприємства в не проведенні повного розрахунку з позивачем в день звільнення була відсутня та зумовлена складною економічною ситуацією в країні. Також вважає, що позивачем не підтверджені вимоги в частині стягнення моральної шкоди. Просить в позові відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві з 08.01.2008 р. на посаді начальника відділу інформаційних технологій. 17.04.2009 р. він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджено копією трудової книжки. Відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не провів з ним в день звільнення повний розрахунок, а саме не виплатив йому заборгованість по заробітній платі та розрахунку в загальній сумі 3743 грн. 39 коп. В подальшому, до 09.07.2009 р. відповідач виплатив позивачу вказану заборгованість: 02.07.2009 р. 530 грн. 21 коп.; 03.07.2009 р. 1600 грн.; 09.07.2009 р. 1613 грн. 18 коп.; 21.07.2009 р. 54 грн. 96 коп. Вказані обставини відповідач не оспорює та підтверджено довідкою. Таким чином, судом встановлено, що з вини відповідача мала місце затримка розрахунку з позивачем при звільненні за період з 18.04.2009 р. по 08.07.2009 р, тобто 2,5 місяці. Згідно довідки про доходи позивача, його середній заробіток за останні два місяці перед звільненням склав 3056 грн. 84 коп. /(3038,87+3074,81) : 2 = 3056,84/ Таким чином, за вказаний період з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 7642 грн. 10 коп. /3056,84 грн. х 2,5 місяці = 7642 грн. 10 коп./ Вказана сума підлягає виплаті позивачу з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, розрахунок яких та утримання проводяться на підприємстві. Доводи відповідача про відсутність їх вини в нездійсненні розрахунку, суд вважає безпідставними та нічим не підтвердженими. Також, неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно і моральну шкоду, оскільки були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування, однак заявлену суму суд вважає значно завищеною, та такою, що не відповідає тяжкості його моральних страждань, у звязку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від спати держмита, то ця сума, яка складає 76 грн. 42 коп., підлягає стягненню з відповідача в доход держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial