Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що будинок в якому розташована спірна квартира, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2745 від 22.09.2006 року належить позивачу, вказана квартира також перебуває у власності та знаходиться на балансі позивача, надана відповідачу у користування на підставі ордеру № 80 від 28.03.2003 року, який був виданий 1997 ВМІС, була відповідачем заселена разом зі членами своєї сім'ї, та вони були зареєстровані за вказаною адресою. 14.12.2007 року відповідач проходження служби на Чорноморському флоті у м. Севастополі закінчив, відбув до нового місця служби на територію Російської Федерації, та був зарахований до списків особового складу військової прокуратури Новоросійського гарнізону для вирішення питання подальшого проходження військової служби, але квартиру не звільнив, з реєстраційного обліку за вказаною адресою в м. Севастополі не знявся. Як на правову підставу для задоволення заявлених позовних вимог посилається на ст. 107 ЖК України, яка регулює порядок розірвання договору житлового найму та втрату права користування житлом наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснював суду, що спірна квартира знаходиться на балансі 1997 ВМІС ЧФ Російської Федерації, відповідач згідно наказу військової прокуратури Північно-Кавказського військового округу № 618 від 10.12.2008 року був переведений у розпорядження військового прокурору Новоросійського гарнізону 14.12.2007 року, тому підстав для користування житлом за зазначеною адресою він не має. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказував на те, що в зазначеній квартирі він проживає постійно з дружиною та сином, на момент переведення його на військову службу до військової прокуратури Новоросійського гарнізону до м. Новоросійська і до теперішнього часу, питання про забезпечення житлом його сім'ї не вирішено. Він не може звільнити квартиру, оскільки його сім'ї нема де більше жити. У зв'язку з висловленим, просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача по справі, дослідивши письмові матеріалі справи, свідчення свідків, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. є наймачем квартири [ADDRESS], разом з членами своєї сім'ї проживає за вказаною адресою на підставі ордеру № 80 від 28.03.2003 року, який був виданий 1997 ВМІС. Спірна квартира знаходиться на балансі 1997 ВМІС ЧФ Російської Федерації. Зазначена квартира була ним отримана у зв'язку з проходженням військової служби на Чорноморському флоті РФ. Наказом військової прокуратури Північно-Кавказського військового округу № 618 від 10.12.2008 року відповідач був переведений у розпорядження військового прокурору Новоросійського гарнізону 14.12.2007 року до військової частині 90935. Свідченнями свідків [PERSON], [PERSON]. даними ними у судовому засіданні, підтверджується що він постійно проживав та проживає за своєю сім'єю за адресою реєстрації в [ADDRESS] Відповідно до ст. 5 Угоди між Урядом Російської Федерації і Кабінетом Міністрів України „Про взаємне визнання прав і регулювання відносин власності Чорноморського флоту РФ на житловий фонд і об'єкти соціально-побутового призначення у містах дислокації його військових формувань на території України”, особи, що звільняються з військової служби з складу Чорноморського флоту Російської Федерації на території України, і члени їх сімей, що вибрали постійне місце проживання на території України в місцях дислокації Чорноморського флоту РФ забезпечуються житловою площею за рахунок засобів Російської Федерації. Вказане узгоджується з п. 11 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 зі змінами, згідно якого громадяни відсутні у місці постійного проживання за умовами та характером роботи, можуть бути визнані на підставі ст. 107 ЖК України такими що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв'язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселення на жилу площу членів сім'ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання. Згідно наданих у справі доказів, відповідач якому на склад сім'ї була виділена спірна квартира під час проходження військової служби в м. Севастополі, іншого житла для проживання його та членів його сім'ї не має, вказане питання у зв'язку з переведенням його на постійну військову службу до військової прокуратури Новоросійського гарнізону м. Новоросійська до теперішнього часту не вирішене, судом вбачається, що згідно з зазначеними обставинами, визнання [PERSON] таким що втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS], порушить його права та права та законні інтереси його сім'ї як осіб які на відповідний правовій підставі перебувають на території України. Оскільки [PERSON]. тривалий час мешкає на території України, при переведенні його на постійну військову службу до військової прокуратури Новоросійського гарнізону м. Новоросійська іншим житловим приміщенням для проживання його та членів його сім'ї не забезпечений, суд приходить до висновку, що позбавлення його права на користування житлом буде суперечити статті 41 ч.8 Конституції України, в якій передбачена неможливість при використанні свого права власності завдання шкоди правам та свободам громадян. На підставі ст. 107 ЖК України, ст. 5 Угоди між Урядом Російської Федерації і Кабінетом Міністрів України „Про взаємне визнання прав і регулюванні відносин власності Чорноморського флоту РФ на житловий фонд і об'єкти соціально-побутового призначення у містах дислокації його військових формувань на території України”, ч.8 ст.41 Конституції України,

Outcome: dismissed