Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.06.2009 року становить 9138 гривень 33 копійки, а також судові витрати в сумі 157 гривень 79 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного 02.07.2008 року кредитного договору №HAXRF715180165 відповідачу було надано грошові кошти в сумі 4608,80 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.07.2010 року. Відповідач порушив умови договору, оскільки не здійснив заходів по внесенню суми коштів на рахунок позивача. В судове засідання представник позивача надав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання також надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що 02 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №HAXRF715180165, предметом якого стало надання відповідачеві грошових коштів в сумі 4608,80 гривень з кінцевим терміном повернення кредиту та сплати процентів по ньому 01 липня 2010 року. Відповідно до умов укладеного договору позивач надав відповідачу 4608,80 гривень. Умовами договору між сторонами було передбачено, що строк дії договору закінчується 01 липня 2010 року. За користуванням кредитом позичальник повинен оплачувати відсотки на основі процентної ставки в розмірі 5,04% річних, які нараховуються щомісячно на фактично отриману позичальником суму кредиту, починаючи з дати видачі кредиту і до закінчення терміну його дії, а саме: до 01 липня 2010 року. Внаслідок порушення договірних зобовязань у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 17.06.2009 року становить 9138 гривень 33 копійки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.06.2009 року становить 9138 гривень 33 копійки. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Проте, при подачі заяви до суду позивач не доплатив судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до підпункту «а» пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» №7-93 від 21.01.1993 року із позовних заяв, що подаються до суду, державне мито стягується у розмірі 1% ціни позову, але не менше 3 і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно квитанції №UDBU90929B000L від 29.09.2009 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 52,79 гривень, коли повинно було сплатити 91,38 гривень. Тому недосплачена сума судового збору в розмірі 38,60 гривень підлягає стягненню на користь держави. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року №825 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258», розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ майнового характеру, становить 120 гривень. Відповідно до квитанції №UDBU90929B000М від 29.09.2009 року позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 105 гривень, тобто сума недоплати складає 15 гривень, які підлягають стягненню на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved