Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка, [PERSON] , звернулася з цивільним позовом до відповідачів, [PERSON] та [PERSON] , при цьому наполягала на визнанні за нею, позивачкою права приватної власності на окрему частку розміром 44/100 домоволодіння [ADDRESS] інвентарною вартістю 20 925 гривень 96 копійок, а саме: кімната 1-3 та літня кухня літ. «Б»; право сумісної власності на 6/100 ідеальної частки цього ж домоволодіння інвентарною вартістю 2 853 гривні 54 копійки у частці розміром 56/100 зазначеного домоволодіння, яка складається з кухні 1-4, кімнати 1-2, прибудови, погребу під літ. «а-2», ганок літ. «а», сараю літ, «В» вартістю 26 633 гривні 4 копійки. А також стягнути з відповідачів, [PERSON] та [PERSON] , на її користь солідарно у судові витрати, а саме: 237 гривень 80 копійок на сплату судового збору, 120 гривень на ІТЗ судового процесу, а всього -357 грн. 80 коп.. Позивачка позов підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі по\~справі, [PERSON] та [PERSON] , жодного разу у судове засідання не з`явилися, не надали суду поважних підстав цьому, хоча про час та місце слухання справи повідомлялися, при цьому не просили розглянути справу у їх відсутність, чому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. \~ \~ \~ \~ Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що батькам позивачки, [PERSON] і [PERSON] , належало на праві спільної власності к подружжю житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 595 кв. м.. Рішенням Котовського міського народного суду Одеської області від 25 лютого 1981 року у справі № 2-114/1981 року за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб, укладений між ними 17 січня 1962 року в Котовському райбюро ЗАЦСу було розірвано; [PERSON] виділена частка зазначеного домоволодіння розміром 56/100 у складі: кухні 1-4, кімнати 1-2, прибудови, погрібу під літ. «а-2», ґанку «а», сараю літ. «В»; [PERSON] виділена частка зазначеного домоволодіння розміром 44/100, що складається з кімнати 1-3, літньої кухні під літ. «Б». [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області Пояцикою М.В., 05 березня 2010 року позивачці належить Ѕ частина частки домоволодіння, що залишилось після смерті матері позивачки, а на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й. Ѕ частина частки домоволодіння, що залишилось після смерті батька позивачки. Друга половина домоволодіння батька і матері згідно зазначених вище свідоцтв має належати онукам померлих, синам померлої рідної сестри позивачки - [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - по 1/2 частці. Згідно свідоцтва, витягу № 23055731 про реєстрацію в спадковому реєстрі від 5 березня 2010 року, наданому приватним нотаріусом Сівун Ф.Й., витягу № 25538076 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданому 11 березня 2010 року, за позивачкою після смерті її матері зареєстрована частка у домоволодінні розміром 28/100, вартістю 13 316 гривень 52 копійки. Згідно свідоцтва, витягу № 23056416 про реєстрацію в спадковому реєстрі від 5 березня 2010 року, наданому Котовською районною державною нотаріальною конторою, витягу № 25538326 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданому 11 березня 2010 року, за позивачкою після смерті її батька зареєстрована частка у домоволодінні розміром 22/100 частки, вартістю 10462 гривні 48 копійок. Загальна вартість домоволодіння складає 47559 (26633 грн. 04 коп. +20925 грн. 96 коп.) гривень, вартість належної позивачці частки становить 23779 гривень 50 коп. На даний час в будинку мешкає і користується часткою, що раніше належала матері позивачки, відповідач [PERSON] (онук померлих та племінник позивачки), а відповідач [PERSON] (онук померлих та племінник позивачки), тривалий час в будинку не проживає, зазначена адреса домоволодіння є адресою його реєстрації і останнім відомим місцем мешкання. Відповідачі належні їм частки не зареєстрували. У зв`язку з зазначеним вище позивачки провести реальний поділ домоволодіння і розпорядитися належною їй часткою неможливо і її право володіння, користування та розпорядження окремим майном не визначене. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, «правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, «власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном». Але в силу специфіки майна як житла і його приналежностей, право позивачки користування ним обмежене користуванням частиною цього ж майна з боку відповідачів. Володіння таким майном тісно пов`язане з його користуванням. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Але здійснення цього права до виділу майна в натурі обмежене. Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що «право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Ч. 2 ст. 321 ЦК України «Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом». Ч. 1 ст. 325 ЦК України «Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи». Ч.\~1\~ст.\~355\~ЦК України «Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно)». Ч. 2 ст. 355 ЦК України «Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності». Ч. 4 ст. 355 ЦК України «Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно». У даному випадку відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України передбачена спільна часткова власність. Відповідно до ч. І ст. 358 ЦК України, - «Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою». Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України, «Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю». Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~358\~ЦК України, «Кожен\~із співвласників\~має право\~на надання\~йому у\~володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право від інших співвласників, які володіють і користуються спільним відповідної матеріальної компенсації». На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України в позивачки є право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За ч. 1 ст. 367 ЦК України, «Майно, що є у спільній частковій власності, може бути в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. За ч. 2 ст. 367 ЦК України «У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється». Разом з тим, згода щодо такого поділу і можливість укласти договір про поділ між сторонами відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved