Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

В листопаді 2008 року Вознесенський міжрайпрокурор звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про стягнення орендної плати, в якому вказував, що [INFO] року [PERSON] та [PERSON] . уклали договір оренди земельної ділянки, площею 3,92 гектарів, що належить позивачу та знаходиться в межах території Бузької сільської ради [ADDRESS] . Договір укладено строком на 3 роки. 15 травня 2005 року договір було зареєстровано в Вознесенському районному секторі реєстрації в Державному реєстрі земель за [NUMBER] . Відповідно до його умов орендар набув права на використання об’єкта оренди за призначенням та зобов’язався щорічно в строк до 20 жовтня поточного року сплачувати орендну плату в грошовій формі, виходячи з узгодженої сторонами вартості земельної ділянки – 38163,13 грн. в розмірі 2% її вартості з врахуванням індексації. Проте орендар умови договору щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за 2007 рік в сумі 687,00 грн., яка повністю визнається відповідачем. Враховуючи вказані обставини, необхідність повного та своєчасного виконання умов договору, а також неспроможність позивача самостійно захистити своє порушене право, прокурор просив стягнути з відповідача нараховану, але не сплачену заборгованість по орендній платі в сумі 687,00 грн. Позивач та представник Вознесенської міжрайонної прокуратури в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник Вознесенської міжрайонної прокуратури та позивач не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника Вознесенської міжрайонної прокуратури, позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих стороною доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки, площею 3,92 гектарів, що знаходиться в межах території Бузької сільської ради [ADDRESS] (а.с.6-8). Згідно Державного акту від 31 серпня 2004 року земельна ділянка, площею 3,92 гектарів належить позивачу на праві власності (а.с.5). Договір сторонами було укладено строком на 3 роки та зареєстровано в Вознесенському районному секторі реєстрації в Державному реєстрі земель за [NUMBER] (6-8, 9). Відповідно до умов договору орендар набув права на використання об’єкта оренди за призначенням та зобов’язався щорічно в строк до 20 жовтня поточного року сплачувати орендну плату в грошовій формі, виходячи з узгодженої сторонами вартості земельної ділянки – 38163,13 грн. в розмірі 2% її вартості з врахуванням індексації. Проте, як вбачається з довідки [PERSON] за [NUMBER] від [INFO] року, підприємство умови договору щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів не виконувало, внаслідок чого утворилася заборгованість за 2007 рік в сумі 687,00 грн. Відносини оренди землі регулюються Земельним кодексом України (зі змінами) та Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року в редакції Закону від 02 жовтня 2003 року з відповідними змінами (далі – Закон). Так, положення ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону вказують на те, що оренда землі — це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 21, ч. 2 ст. 23 Закону за користування земельною ділянкою орендар зобов’язаний вносити орендну плату розмір, форма і строки внесення якої встановлюються за згодою сторін у договорі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди, вона може бути переглянута за згодою сторін. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах (ч. 1 ст. 22 Закону). Разом з тим орендар зобов’яазаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату в строки, формі та порядку, визначеному договором. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 79, ч. 5 ст. 81, ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України, п. 30 Декрету КМУ «Про державне мито» за №7-93 від 21 січня 1993 року з відповідача також підлягає стягненню державне мито в сумі 51 грн. на користь місцевого бюджету Бузької сільської ради.

Outcome: approved