Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

У січні 2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. У позові вони зазначали, що 13.08.2005 року померла [PERSON], у якої є 5 дітей - позивачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачка - [PERSON] та [PERSON] Під час свого життя [PERSON], [PERSON] діючий на підставі довіреності виданої 04.04.2002 року від імені [PERSON] 30.11.2002 року уклав договір дарування з [PERSON] 17/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. 30травня 2009 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Роксоланівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №16 від 01.06.2009 року, тому ухвалою суду від 19.06.2009 року провадження у справі у цій частині закрито. Судом не був залучений до участі у справі [PERSON], який укладав угоду від імені [PERSON], оскільки він помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Доброолександрівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №05. Позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги, та остаточно, оскільки всі діти померлої мають рівні права на спадщину як відповідачка [PERSON], тому просили суд визнати договір дарування недійсним на підставі ст.48 ЦК України (1963року). У судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідачки - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутності та відмовити позивачам у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки [PERSON] - [PERSON], представника відповідачки, свідків, дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.48 ЦК України (1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. В ході розгляду справи питання про порушення строків позовної давності відповідачкою не ставилось, а тому суд за власною ініціативою не може її застосовувати. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,-їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає спір в межах заявлених вимог та не може вийти за них, право розпоряджатися своїми позовними вимогами належить позивачеві та суд не може за власною ініціативою їх змінювати, а тільки сприяти повному та всебічному розгляду справи. Судом були прийняті усі засоби для з'ясування всіх обставин по справі. Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2002 року [PERSON] уповноважила [PERSON] управляти і розпоряджатися всім її майном, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, а в зв'язку з цим укладати всі дозволені законом угоди, у тому числі дарування. 30.11.2002 року [PERSON] діючий на підставі довіреності від імені [PERSON] уклав договір дарування з [PERSON] 17/50 частин житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS]. [PERSON] вищевказане нерухоме майно належало на підставі свідоцтв: про право власності на житловий будинок, виданого 15.11.1994 року згідно розпорядження органу приватизації від 01.11.1994 року за №22/7 та про право на спадщину за заповітом, виданого Овідіопольською державною нотаріальною конторою 01.10.2002 року за реєстровим №959, зареєстрованих в Овідіопольському районному бюро технічної інвентаризації Одеської області відповідно: 22.05.1995 року та 01.11.2002 року за реєстровим №1-139. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засідання надали пояснення тільки відносно взаємовідносин померлої [PERSON] та її дітей, однак жоден з них відносно того, що є підстави передбачені законом для визнання недійсним договору дарування суду не довів. Договір дарування від 30.11.2002 року укладений [PERSON] на підставі довіреності виданої 04.04.2002 року від імені [PERSON] з [PERSON] 17/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS], відповідає вимогам закону, особисті або майнові права неповнолітніх дітей не ущемлює. Враховуючи рівність прав сторін у наданні доказів суду, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, позивачі [PERSON] та [PERSON] не надали жодних доказів в обґрунтування свого позову, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed