Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

12.10.2009 р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на 53/100 частини комунальної квартири, що розташована за адресою :м. Харків, вул.23 Августа, 6.16 «А», кв.11. При цьому, в обґрунтування позову посилається на те, що вона мешкає в цій комунальній квартирі за вищевказаною адресою, 53/100 частини житлової та допоміжної площі якої на праві власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про приватизацію. Відповідно до укладеного між позивачкою і [PERSON] договору купівлі-продажу частини квартири від 12.10.2006 р. [PERSON] продав позивачці свою частину за домашнім правочином. В тексті договору вказано на те, що останній отримав 30000,00 грн. і зобов'язується в строк не пізніше 25.10.2006 р. нотаріально посвідчити укладений договір після отримання довідки-характеристики з КП «Харківське міське БТІ», договір укладено в присутності свідків. Після передачі грошових коштів він звільнив квартиру, передав позивачці всі правовстановлюючі документи на цю частину, якою вона користується, як своєю ^особистою власністю. Однак, 20.10.2006 р. [PERSON] трагічно помер, не встигнув оформити документи. Його батько - відповідач по справі, звернувся до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті сина, не знаючи, що його син продав позивачці свою частину квартири. З розмови позивачки з відповідачем, він не заперечував проти укладеного договору, однак мешкає в Луганській області, грошей на поїздку до Харкова та прийняття спадщини немає, тому надіслав нотаріальну заяву про згоду з позовом та проханням розглядати справи за його відсутності. В зв'язку з чим позивачка просить її позов задовольнити та визнати за нею право власності на 53/100 частини комунальної квартири. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити на тих підставах та доказах, які викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, надав заяву, в якій заявлений позов [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог, претензій будь-якого характеру до позивачки не має і у зв'язку з похилим віком просить справу розглядати за його відсутністю. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів відповідно до діючого законодавства України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи, інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своіх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 12.10.2006 року між позивачкою по справі і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частини квартири (надалі-договір), відповідно до якого [PERSON] продав, а позивачка купила частину в розмірі 53/100 квартири №11 будинку №16 «А» по вул.23 Августа в місті Харкові з відповідною частиною місць загального користування, що становить 48,4 кв.м. комунальної квартири. Відповідно до п.2 укладеного договору продаж здійснено за суму в розмірі 30000,00 гривень, яку [PERSON] отримав від позивачки повністю, договір укладено в присутності свідків [PERSON] і [PERSON] Відповідно до п.3 договору [PERSON] передав позивачці технічний паспорт на квартиру, свідоцтво на право власності, приватизаційне платіжне доручення та зобов'язався нотаріально посвідчити договір після отримання з КП «Харківське міськБТІ» довідки-характеристики, але провести це не пізніше 25.10.2006 року. Однак, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 15.11.2006 р. серії І-ЕД за № 095784 20 жовтня 2006 року [PERSON] помер (актовий запис № 1326). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.08.2001 р. реєстраційний № 1-01-227715, виданого 27.08.2001 р. центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі розпорядження від 15.08.2001 р. за №4555, [PERSON] є власником 53/100 частини комунальної квартири №11 будинку №16 «А» по вул. 23 Серпня в м.Харкові. Відповідно до технічного паспорту, складеного 02.08.2001 р. Харківським міським бюро технічної інвентаризації, 53/100 частини квартири складаються з 3-х кімнат, а саме: перша кімната, площею 12,3 кв.м., друга кімната, площею 9,3 кв.м. третя кімната, площею 12, 2 кв.м., а всього загальна житлова площа 33,8 кв.м, кухні, площею 9,3 кв.м., вбиральні 5,1 кв.м., а всього загальна площа 53/100 частини становить 48,4 кв.м. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача цього майна з моменту такого посвідчення. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає у набувача з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, на момент смерті [PERSON] право власності у позивачки за укладеним між нею і [PERSON] договором купівлі-продажу частини квартири на продану їй 53/100 частин комунальної квартири не виникло і власником цієї частини залишився померлий [PERSON] Після смерті [PERSON] його батько [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, відповідно до відповіді Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 13.11.2009 р. за № 2482/01-14, останній подав заяву про прийняття спадщини, однак станом на теперішній час свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно наданої до суду заяви відповідача, посвідченої нотаріально 03.10.2009 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького МНО Луганської області за реєстровим № 2705, останній не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки, тобто не заперечує проти визнання за нею право власності на частину комунальної квартири, належної на праві власності його померлому сину, претензій будь-якого характеру до позивачки він не має. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, яка направлена на виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди по всіх істотних умовах договору. При цьому, істотними умовами договору є умови щодо предмета договору, умови, визначені законом як істотні або такі, що є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, відносно яких за заявою хоча б однієї сторони повинно бути досягнуто згоди. Належною формою для цього виду правочину є письмова форма, що відповідає формі, в якій укладено сам договір, та відповідає п.4) ч.1 ст.208 ЦК України- в письмовій формі необхідно укладати інші правочини, для яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі. Так, як главою 54 ЦК України - «загальні положення щодо купівлі-продажу» не визначено окремих від ст.638 ЦК України істотних умов для договорів даного виду, а в укладеному між його сторонами договорі купівлі-продажу визначені умови щодо предмета договору, відсутні умови про недосягнення згоди за заявою хоча б однієї сторони з будь-якої умови, то суд вважає, що сторони укладеного договору є такими, які досягли згоди по всіх істотних його умовах, а договір є укладеним в належній формі. Позивачкою прийняті на себе зобов'язання за договором виконано в повному обсязі, грошові кошти в розмірі 30000,00 гривень в рахунок вартості 53/100 частини комунальної квартири передано [PERSON] в момент укладання та підписання договору купівлі-продажу частини квартири від 12.10.2006 р. Однак, [PERSON] в свою чергу прийняті за договором зобов'язання виконано не в повному обсязі, отримання довідки-характеристики з КП «Харківське міськБТІ» та нотаріальне посвідчення договору не пізніше, як 25.10.2006 р., не було проведене. Таким чином, вищевказані дії порушують право позивачки, яке підлягає захисту судом і порушення якого підлягає усуненню відповідачем по справі. Допитані в ході судового розгляду справи в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт укладення вищевказаного договору купівлі-продажу частини квартири від 12.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт передачі позивачкою грошових коштів в розмірі 30000,00 грн. і отримання їх в той же сумі [PERSON] При цьому, свідок [PERSON] пояснила, що з позивачкою вона знаходиться в дружніх відносинах, коли вона була в останньої в гостях, то приїхав [PERSON] зі своїм другом, стояло питання про продаж 3-х кімнат квартири, які належали [PERSON], позивачка згодна була їх купити. На території кімнат, які належать [PERSON], позивачка передала йому 30000,00 грн., гроші [PERSON] було перераховано, претензій з його боку не було висунено, відразу уклали договір про продаж, підписали його, коли підписували договір, то він був складений в письмовій формі та вже напечатаний. Свідок також проставила свій підпис в договорі, підтверджуючи факт його укладення. При цьому, свідок [PERSON] пояснив, що з позивачкою він знайом. 12.10.2006 р. вони з [PERSON] заїхали до нього до дому в комунальну квартиру. [PERSON] попросив його бути свідком того, що будуть передаватися гроші. Позивачка передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000,00 грн., він їх перерахував, претензій не висказував, потім підписали договір купівлі-продажу частини квартири, що належала [PERSON]. При цьому, був присутній ще свідок зі сторони позивачки, ця жінка також розписувалась в договорі. Даючи оцінку вищезазначеним фактам, враховуючи, що договір між позивачкою і [PERSON] було укладено в письмовій формі, сторони є такими, що домовились про всі істотні умови цього договору, що підтверджується його текстом, позивачкою зі своєї сторони було проведено виконання укладеного договору, що підтверджується передачею нею грошових коштів в розмірі 30000,00 гривень в рахунок вартості нерухомого майна, а [PERSON] є таким, що ухилився від нотаріального його посвідчення хоча і з поважної причини в зв'язку зі смертю, суд вважає можливим визнати укладений договір купівлі-продажу 53/100 частини квартири №11 будинку №16 «А» по вул.23 Августа в місті Харкові дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо всіх істотних умовах договору, що підтверджується письмовими доказами, і було проведене повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку, наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача цього майна з моменту набрання чинності рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.182, 208, 220, 223, 334, 626, 638, 657, глави 54 ЦК України,

Outcome: approved