Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

17 березня 2010 року В Рівненський міський суд звернувся Військовий прокурор Рівненського гарнізону в інтересах [PERSON] до військової частини [NUMBER] про стягнення нарахованої але не виплаченої допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік в розмірі 2568 грн. 25 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що Військовою прокуратурою Рівненського гарнізону проведено прокурорську перевірку додержання посадовими особами військової частини [NUMBER] вимог ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Постанови КМ України від 07 листопада 2007 року №1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, якою надано право керівникам державних органів в межах асигнувань надавати військовослужбовцям /крім військовослужбовців строкової служби/ допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Встановлено, що наказом командира в/ч [NUMBER] №279 від 15.12.2008 року військовослужбовцю військової служби за контрактом [PERSON] надано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у вказаному розмірі, яка, всупереч вимог вищенаведеним нормам чинного законодавства, нарахована і по теперішній час не виплачена, що за заявою позивача стало підставою для звернення до суду. Вказана ситуація грубо порушує права та інтереси військовослужбовця гарантовані ст.43 Конституції України та ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей . Письмових заперечень представника військової частини [NUMBER] суду не надано. Відповідно до поданої прокурором заяви, позовні вимог підтримує повністю, просить розгляд справи провести без його участі. Згідно наданої суду письмової заяви, позивач [PERSON] підтримує повністю позовні вимоги, просить справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача, згідно поданої заяви позовну заяву прокурора в інтересах [PERSON] до військової частини [NUMBER] про стягнення нарахованої але не виплаченої допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік в розмірі 2568 грн. 25 коп. не визнає у зв`язку з відсутністю фінансування, просить розглянути справу у його відсутність. Оцінюючи досліджені надані в справі докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що, позивач проходить військову службу в військовій частині [NUMBER] і перебуває на фінансовому забезпеченні цієї частини, що підтверджується довідкою відповідача №90 від 26.02.2010 року та витягом наказу. За наказом №279 командира військової частини [NUMBER] від 15.12.2008 року передбачено на підставі наказу МО України від 05.03.2001 року №75 виплатити матеріальну допомогу за 2008 рік військовослужбовцям, в тому числі прапорщику [PERSON] у розмірі 2568 грн. 25 коп. Як вбачається із довідки відповідача №90 від 26.02.2010 року, станом на час видачі довідки перед позивачем є заборгованість з виплати матеріальної допомоги за 2008 рік на суму 2568 грн. 25 коп. Згідно ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України у військовій службі. Відповідно Постанови КМ України від 07 листопада 2007 року №1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, встановлене право керівника державних органів в межах асигнувань, що виділяється на їх утримання надавати військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. На виконання вищенаведених нормативних актів наказом командира військової частини [NUMBER] №279 від від 15.12.2008 року позивачу надана допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік, наказ не оспорений, не змінений не скасований, є чинним і підлягає виконанню. Станом на час розгляду справи нарахована заборгованість не виплачена, чим порушені права позивача. Доводи відповідача з приводу відсутності бюджетного фінансування грошових компенсацій належного військовослужбовцям речового майна не є аргументовані та не складають підстав для невиконання покладених на відповідача зобов`язань, оскільки реалізація особою права, що пов`язане із отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань /рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Качко проти України/. За наведених обставин, позовні вимоги визнаються правомірними, а зазначена позовом, підтверджена доказами в суді, заборгованість з виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік підлягає до стягнення із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved