Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

В квітні 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому просить визнати за ним право власності на реконструйоване нерухоме майно, розташоване в м.Барвінкове Харківської області по вул.Леніна,12-А, а саме: приміщення магазину-бару ( Літ.а1) , тамбур ( Літ.а2), загальною площею 59,6 кв.м. Посилається на ті підстави, що є власником вищевказаної земельної ділянки згідно державного акту на право власності від 5.04.2004 р. З дозволу садового товариства на даній земельній ділянці господарським способом він побудував будинок та гараж. Після завершення будівництва він отримав технічний паспорт. Оскільки при будівництві вказаних споруд ніяких порушень прав інших осіб ним допущено не було, просить визнати за ним право власності на самочинно збудований садовий будинок. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу в їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. \~ Таким чином, за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. \~ Проте в силу ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, лише за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. \~ На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України). \~ Судом встановлено, що позивачу на підставі рішення виконкому Барвінківської міської ради Харківської області від 19 липня 1995 року №133 дозволено будівництво міні-магазину за адресою: м.Барвінкове Харківської області, вул. Леніна,12-а. Рішенням виконкому Барвінківської міської ради Харківської області від 23 травня 1997 року №100 позивачу дозволено будівництво прибудови до зазначеного магазину розміром 1,4м х 1.7 м. Згідно акту від 29 січня 2001 року закінчений будівництвом міні-магазин площею 26, 27 м. кв. введений в експлуатацію. Рішенням виконкому Барвінківської міської ради Харківської області від 20 березня 2006 року №52 позивачу дозволено збирати вихідні дані для виготовлення технічної документації на переобладнання літньої площадки магазину «Світлана» під бар . Згідно акту від 26 жовтня 2006 року постійно-діюча комісія виконкому Барвінківської міської ради, розглянувши технічні характеристики , обстеживши магазин «Світлана» з літнім майданчиком, погодилась на реконструкцію приміщення під магазин-бар. Відповідно до акту Ізюмської СЕС №480/Б від 29.01.2010 р. дозволено експлуатацію торговельного залу магазину ФОП [PERSON], розташованого по вул.Леніна,12-а. Судом встановлено, що при реконструкції приміщення магазину-бару позивач не порушив прав інших осіб, земельні ділянки яких межують з його земельною ділянкою. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved