Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою будинковолодіння [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона та відповідач є співвласниками вказаного будинковолодіння. Рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 27.07.1989 року №243 за будинковолодінням закріплена земельна ділянка розміром 1120 кв.м. Між ними склався певний порядок користування земельною ділянкою. Спорів щодо такого порядку користування в них немає. Однак відповідач не погоджується спільно вирішити питання приватизації земельної ділянки. Тому, просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивачка[PERSON] свої позовні вимоги підтримала за обставин, викладених в заяві до суду, просить встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до кадастрового плану, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 17.06.2008 року, виділивши їй в користування земельну ділянку площею 0,0628 га, що позначена на кадастровому плані Зоною №2. Відповідачу просить виділити в користування земельну ділянку площею 0,0481 га, що позначена на кадастровому плані Зоною №1. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, який фактично склався між ними, і який відображений на кадастровому плані. Представник третьої особи Вінницької міської ради Журавський О.А. щодо розміру земельної ділянки не заперечував, а щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою поклався на думку суду. Оскільки відповідач визнав позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим розглянути справу по суті і ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 130, 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в суді фактам відповідають правовідносини землекористування та власності, що регулюються Земельним кодексом України. Судом встановлено, що позивачці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.1999 року, посвідченого Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою в реєстрі за №2-237 та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 06.02.1999 року за реєстровим №13534 належить 79/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходяться в м.Вінниці по [ADDRESS](а.с.8). Відповідач є власником 21/100 частин вищевказаного будинковолодіння на підставі договору дарування від 28.08.1989 року, посвідченого Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою в реєстрі за №І-2239 та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 08.09.1989 року за реєстровим №13534 (а.с.6,7). Рішенням виконкому Вінницької міської ради народних депутатів №243 від 27.07.1989 року за будинковолодінням [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 600 кв.м. в постійне, а 520 кв.м. в тимчасове користування. Відповідно до п.7 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто, сторони правомірно користуються земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Вінницької міськради №243 від 27.07.1989 року. Згідно кадастрового плану (а.с.17) у фактичному користуванні позивачки перебуває земельна ділянка площею 0,0628 га. Відповідач фактично користується земельною ділянкою площею 0,0481 га. Претензії від суміжних землевласників та землекористувачів щодо меж земельної ділянки відсутні, що підтверджується актом встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки (а.с.18). Відповідно до ст.92 ЗК України право постійного користування - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Згідно ст.95 ЗК України землекористувач має право самостійно господарювати на землі, тобто про встановлення окремого користування частиною земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки у спільній земельній ділянці. Частиною 4 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Отже, судом встановлено, що сторони користуються земельною ділянкою згідно з порядком, відображеним в кадастровому плані і даний порядок є найбільш прийнятним для сторін. Будь-яких спірних питань з приводу саме такого порядку користування землею у позивача, відповідача, третьої особи, суміжних землекористувачів не виникає, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та встановлення порядку користування земельною ділянкою по[ADDRESS] відповідно до кадастрового плану, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 17.06.08 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved