Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 47 кв.м, під розміщення території для обслуговування магазину, розташованого по вул.Леніна, 126»в» смт.Новопсков, вартістю 1758 грн., укладеного 22.09.2009 року між позивачем та відповідачем, визнавши за нею право власності на вказану земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 22.09.2009 року між позивачем та Новопсковською селищною радою був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0047 га, вартістю1758 грн., розташованої по вул. Леніна, 126 "в" в смт. Новопсков Луганської області. . Відповідач передав позивачу у власність вищезазначену зазначену ділянку, а позивач в свою чергу сплатив відповідачу вартість земельної ділянки в сумі 1758 грн., що підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією. На даний час позивачу необхідно провести у встановленому законом порядку реєстрацію права власності на придбаний недобудований будинок, але в зв*язку з тим, що договір купівлі- продажу не був нотаріально посвідчений, він не має такої можливості. Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до вимог ст. 655 ЦК України. На даний час позивач не здійснила у встановленому законом порядку реєстрацію права власності на придбану земельну ділянку, в звязку із тим, що укладена угода не була нотаріально посвідчена. Ф Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У чинність ч. З, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. З урахуванням встановлених судом обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання його власником земельної ділянки такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи й не спростовані відповідачем. Враховуючи, що на підставі ч.І ст. 82 ЦПК України позивачу було відстрочено сплату державного мита при подачі позову до суду до ухвалення судового рішення у справі, суд стягує з позивача судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved