Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивачка просить розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 07.10.2006 року Рейською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 250 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її утримання 250 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною 3 років. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач вживав спиртні напої, «вчиняв сварки, в період яких наносив не тільки словесні, але фізичні образи. Не працював. Не надає коштів на утримання дочки, не на її утримання. Миритися з відповідачем вона не бажає, тому вважає, що їх шлюб необхідно розірвати та хоче отримувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених вище підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає Положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження Іа.с.4), довідку про склад сім»ї позивачки ( а.с.8), довідку про доходи позивачки (а.с.9) та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не витримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. [PERSON] є батьком дитини сторін - доньки [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), і зобов"язанйй утримувати її до досягнення нею повноліття, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в у частці від заробітку( доходу), а не в твердій грошовій сумі, оскільки позивачкою не надано суду доказів наявності підстав, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України, для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. Що стосується стягнення коштів з відповідача на утримання позивачки до досягрення дитиною трирічного віку то суд вважає, що дана позовна/Вимога підлягає задоволенню. У відповідності до ст.75 Сімейного Кодексу України, право на утримання (аліменти ) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки управління праці Бердичівської РДА [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, а тому суд вважає, що вона має право на утримання (аліменти) від відповідача( а.с.9). Неповнолітню дочку Анну суд вважає, що необхідно залишити проживати з позивачкою. Витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved