Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини, що її батьки, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають 2х дітей [PERSON] та [PERSON]. У 1981 її сімї надана квартира № 84 будинку № 6 на мкр. 7ий Зарічний в м. Кривому Розі на склад сімї з 4 чоловік [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В 2002 р. шлюб між її батьками був розірваний. Брат [PERSON] в 1997 році створив власну родину, отримав від підприємства квартиру і був виписаний. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.05.2001 року були розділені лицеві рахунки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В користування [PERSON], [PERSON] та її неповнолітній донці [PERSON] було виділено в користування дві кімнати розмірами 13,0 і 18,0 кв.м., а в користування [PERSON] виділена кімната 12,3 кв.м., залишив у спільному користуванні ванну кімнату, коридор, кухню. У 2006 році вона, [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] приватизували належну житлову площу, про що нам 07.02.2007 році було видано свідоцтво про право власності на 73/300 частини квартири. Батько, [PERSON] в 2006 році також подав заяву на приватизацію своєї частини квартири, але отримати свідоцтво про право власності не зміг по причині своєї хвороби. Батька було паралізовано і прикуто до ліжка. 18 січня 2009 р. [PERSON] помер. Вона та [PERSON], як спадкоємці 1 черги, звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. В нотаріальній конторі [PERSON] написав відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Їй Державний нотаріус Другої Державної [PERSON] нотаріальної контори 25.11.2009 року відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності на житло видане 11.08.2009 року з порушенням ст. 348 ЦК України. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити шляхом встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідач виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради у судове засідання не зявився, завчасно повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутність не заперечуючи проти задоволення позовних вимог, попередньо направивши відповідне повідомлення. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають 2-х дітей [PERSON] та [PERSON]. У 1981 році квартира № 84 будинку № 6 на мкр. 7ий Зарічний в м. Кривому Розі надана на склад сімї з 4 чоловік [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В 2002 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. [PERSON] в 1997 році внаслідок реєстрації шлюбних відносин був знятий з реєстраційного обліку та зареєстрований за адресою фактичного проживання отриманого від виробництва. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.05.2001 року були розділені лицеві рахунки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В користування [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] було виділено в користування дві кімнати розмірами 13,0 і 18,0 кв.м., в користування [PERSON] виділена кімната 12,3 кв.м., залишив у спільному користуванні ванну кімнату, коридор, кухню. У 2006 році позивач, [PERSON], неповнолітня [PERSON] приватизували належну житлову площу, про що 07.02.2007 році було видано свідоцтво про право власності на 73/300 частини квартири. [PERSON] в 2006 році подав заяву на приватизацію своєї частини квартири, але отримати свідоцтво про право власності не зміг по причині хвороби. 18 січня 2009 року [PERSON] помер. Як встановлено судом позивач та [PERSON] являючись спадкоємцями 1 черги, звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] в нотаріальному порядку надав відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Державним нотаріусом Другої Державної [PERSON] нотаріальної контори 25.11.2009 року позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності на житло видане 11.08.2009 року з порушенням ст.. 348 ЦК України. Належна [PERSON] кімната житловою площею 12,3 кв.м. у квартирі [ADDRESS], приватизована згідно з розпорядженням УЖКХ від 15.12.2006 р. № Ж 3096 на склад сімї один чоловік, проте КП ДОР «КБТІ» 27/100 частка квартири не зареєстрована; реєстрація здійснена 15.09.2009 року, після звернення позивача із запитом від нотаріуса. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» п. 14 передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішення відповідного органу приватизації, які приймаються не пізніше місяця з дня отримання заяви про приватизацію від громадянина. Як видно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтво було видане згідно з розпорядженням за № Ж 3096 від 15.12.2006 р. Згідно розяснень Пленуму Верховного суду України якщо громадянин, який подав заяву на приватизацію житла, але помер до оформлення договору на передачу житлового приміщення в його власність, або до реєстрації такого договору, то це не може бути підставою в відмові в задоволені вимог спадкоємців, якщо спадкодавець виявив при житті волю на приватизацію житлового приміщення, не відкликав свою заяву, оскільки з незалежних від нього обставин був позбавлений можливості виконати всі правила оформлення документів на приватизацію, в якій йому не могло бути відмовлено. Спадкоємство після померлого батька - [PERSON], позивач прийняла, подавши в установлений законом строк до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року оплата експлуатаційного збору, ремонтні роботи та інші дії по володінню та розпорядженню майном свідчать про наявність факту прийняття спадщини. У судовому засіданні доведено посилання позивача на те, що остання тривалий час після смерті [PERSON], здійснювала фактичне управління майном померлого, здійснювала необхідні дії по збереженню нерухомого майна, проводила оплати з комунальних та інших послуг. Виходячи із зазначеного, позивачем доведено факт прийняття спадщини. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved