Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа СГІРФО Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначила, що 22.03.1999 року між нею та [PERSON] був укладений договір дарування квартири [ADDRESS], згідно якого [PERSON] подарувала, а вона прийняла в дар вказану квартиру. Після укладення договору [PERSON] звільнила квартиру, знялась з реєстрації. Але згодом, після реєстрації права власності на квартиру в КП «ДМБТІ», вона зясувала, що в квартирі залишився зареєстрованим син [PERSON] [PERSON] Останній не є членом її сімї та співвласником, або наймачем квартири, не проживав в ній жодного дня після укладення договору дарування, а тому не має жодного права бути зареєстрованим в ній. Наявність реєстрації в належній їй квартирі іншої особи, яка не має законного права та підстав бути в ній зареєстрованою, перешкоджає її праву в повній мірі використовувати квартиру та користуватись правами власника. В звязку з цим, просила усунути перешкоди у користуванні квартирою №38 по вул.Горького,3 в м.Дніпропетровську шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача СГІРФО Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до суду не зявився. В наданій до суду заяві просили розглянути справу у відсутності представника Відділу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що справу необхідно розглядати за відсутності відповідача у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.03.1999 року між позивачкою та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а позивачка прийняла в дар квартиру [ADDRESS]. 19.09.1999 року КП «ДМБТІ» на підставі вказаного договору дарування за позивачкою зареєстровано право власності на квартиру (а.с.7). Згідно довідки №2143 від 13.08.2009 року у квартирі [ADDRESS] позивачка проживає без реєстрації та значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] (а.с.6). Як пояснив представник позивачки в судовому засіданні, відповідач на момент придбання [PERSON] квартири та по теперішній час не проживав в останній, будь-яких особистих речей останнього в квартирі не має. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що наявність реєстрації відповідача у квартирі позивачки перешкоджає останній вільному користуванню належним їй майном на власний розсуд. В звязку з цим, позовні вимоги підлягають задоволенню та слід усунути [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою №33 по вул.Горького,3 в м.Дніпропетровську шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстрації у вказаній квартирі. На підставі викладеного та

Outcome: approved