Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду до Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області про визначення часток у спільній власності, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира під № 10 в будинку №10 по вул. Перемоги в смт. Радісне Іванівського району Одеської області. 20.04.2008р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із % частини квартири, що знаходиться за вищевказаною адресою. Позивач зазначає, що отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, оскільки звернувшись до Іванівської державної нотаріальної контори, нотаріус рекомендувала звернутися до суду, так як у праві спільної сумісної власності на квартиру частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не визначені та у правовстановлюючому документі є викреслення не застережені належним чином. [PERSON], що діє на підставі довіреності зареєстрованої в реєстрі за № 3 від 14 грудня 2009 року позов підтримала, надала заяву про розгляд справи у відсутності позивачів. Відповідач позов визнав, надавши заяву про його визнання та розгляд справи у відсутності представника Радісненської селищної ради. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 20 квітня 2008 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 2008 року квітня місяці 20 числа зроблено відповідний актовий запис за№ 10(а.с.7). Згідно технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] - квартира під № 10 по вул. Перемоги, № 10, смт.Радісне Іванівського району Одеської області зареєстрована в КП «Іванівське БТІ» у реєстровій книзі за№ 9 пр. р57с71 (а.с. 15,16) Суд оглянув свідоцтво про право власності на житло від 27 липня 1998 року видане ВАТ «Червонознам'янський цукровий завод», на підставі розпорядження № 43 від 16 червня 1998 року, з якого вбачається що квартира під № 10 в будинку №10 по вул.Перемоги в смт. Радісне Іванівського району Одеської області належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 16 червня 1998 року № 43. [PERSON] спадщину не прийняв, і не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за [PERSON]. В якості доказу надана заява [PERSON] написана власноруч. Отже спадщина фактично прийнята [PERSON]. оскільки вона своєчасно звернулася до Іванівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і впродовж строку встановленого ст. 1270 ЦК України, про відмову від неї не заявляла. [PERSON] спадкує % частину квартири під № 10 в будинку № 10 по вул.Перемоги в смт. Радісне Іванівського району Одеської області на підставі закону. Суд оглянувши свідоцтво про народження [PERSON], визнає, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] першої черги на підставі закону. Довідкою Радісненської селищної ради підтверджено, що [PERSON] постійно проживала з померлим 20.04.2008 року і на час відкриття спадщини, про відмову від неї не заявляла, отже відповідно до ч.З ст. 1268 спадщину прийняла. Однак отримати в нотаріальному порядку' свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не може, оскільки у праві спільної сумісної власності на квартиру частки учасників не визначені та у правовстановлюючому документі є викреслення не застережені належним чином, посилається на п 224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, згідно п.1 ст.13 Закону України «Про власність». Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини на підставі ч.5 ст.1268 ЦПК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця т народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.І ст. 1258, ч.І ст. 1261 ЦК України) У свідоцтві на право власності на житло від 27 липня 1998 року зазначено, що квартира дійсно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Тобто, згідно ст.ст. 368, 370 ЦК України, ст.ст. 60,70 СК України спадкове майно належить співвласникам в рівних частках. Позивач не надав суду будь яких, у розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України, що будь яка особа не визнає або оспорює зазначене. З наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання часток учасників спільної сумісної власності рівними. Поряд з тим. вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Суд не приймає в якості доказу довідку № 1018 від 03.12.2008 року селищного голови Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області, оскільки вона підтверджує факт проживання та реєстрації в квартирі під № 10 в будинку № 10 по вул.. Перемоги в смт. Радісне Іванівського району Одеської області а не право власності на частину квартири.

Outcome: partial