overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Закрите акціонерне товариство Ей-І-Рівнеенерго (далі - ЗАТ Ей-І-Рівнеенерго) звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення 333,98 грн., мотивуючи свою заяву тим, що відповідач не вносить плату за комунальні послуги (електричну енергію) у вказаному розмірі. Позивач просить стягнути судові витрати з відповідача понесені судові витрати судовий збір в розмірі 51 гривні та 250 гривень судово-інформаційних послуг. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обємі і просить суд стягнути з відповідача зазначену суму. Відповідач позов визнав повністю. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З довідки б/н вбачається, що відповідач, який проживає [INFO], заборгував підприємству суму 333,98 грн. за надані послуги з постачання електричної енергії. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідач несплатою за надані послуги з постачання електричної енергії порушив вимоги ст.ст. 525, 526, 901-903 ЦК України, а тому заявлена сума підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 257 ЦК України в межах боргу за останні три роки в розмірі 333,98 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються документально підтверджені судові витрати 120 гривень понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справ та 51 гривня судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 901-903 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 28 листопада 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № ROXRF619900518, згідно якого відповідачем було отримано в кредит суму 4294 грн. з терміном повернення 27 листопада 2009 року. Однак відповідач не виконує своїх договірних зобовязань, станом на 5 травня 2009 року виникла заборгованість в сумі 11522, 36 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підт-римала в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Згідно домовленості між сторонами (заяви позичальника № ROXRF619900518 від 28 листопада 2007 року та Умов надання споживчого кредиту) позивач як кредитор надав [PERSON] як позичальнику кредит в сумі 4 294 грн. з терміном його погашення 27 листопада 2009 року та нарахуванням процентів за користування кредитом (процентна ставка 5,04 % річних), сплатою комісійних, пені та штрафів за невиконання умов договору. З довідки позивача вбачається, що відповідач [PERSON] допустив прострочення щомісячних виплат заборгованості за кредитом та відсотками, станом на 5 травня 2009 року заборгував 4294 грн. основної суми наданого кредиту, 213,30 грн. процентів, 1897,88 грн. комісійних, 4092,31 грн. пені та 1024,87 грн. штрафу. Доводи позивача, що [PERSON] порушив строки повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, є доведеними, а тому позов в силу ст.ст. 1048, 1050 ЦК України слід задовольнити, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 11 522 грн. 36 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідача такими, що втратив право користування житловою кімнатою в гуртожитку № 12 по вул. Белгородській, 38 в м. Сарни Рівненської області, посилаючись на те, що останній протягом шести місяців не проживає в кімнаті гуртожитку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснивши, що кімната гуртожитку перебуває у комунальній власності та належить територіальній громаді м. Сарни в особі Сарненської міської ради, факт непроживання відповідача в зазначеній кімнаті більше ніж шість місяців підтверджується актами підприємства балансоутримувача КП „Житлосервіс. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Оскільки [PERSON] не проживає в спірній кімнаті гуртожитку більше шести місяців, у відповідності до вимог ст. 72 ЖК України його слід визнати таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладеного, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

29.01.2010 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 4 в будинку № 7 по вул. 8-ї Повітряно-десантної дивізії в м. Первомайську Миколаївської області, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу № 6454 від 09.09.2005 р., їй на праві приватної власності належить вищевказана квартира, в якій 29.12.2005 р. були зареєстровані її син [PERSON] разом з співмешканкою [PERSON], де вони фактично проживали. Шлюбні стосунки між ними не склалися та в липні 2007 р. відповідачка переїхала на постійне місце проживання в [INFO]. Протягом двох років [PERSON] жодного разу не зявлялася в спірній квартирі та не сплачувала за комунальні послуги. Тому просить позов задовольнити. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, підтвердила, що з липня 2007 р. за вищевказаною адресою не проживає та має постійне місце проживання в м. Котовську. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін і розяснивши їм наслідки визнання позову, дослідивши матеріали справи ксерокопію договору купівлі-продажу (а.с. 10), ксерокопію витягу Первомайського МБТІ (а.с. 11), довідку ПП «Водолій» (а.с. 5), копію домової книги (а.с. 6), - суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідачка визнала позов, визнання відповідачкою позову [PERSON] не суперечить закону, ст. 405 ч. 2 ЦК України, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] пред»явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на одну дитину: дочку [PERSON] [INFO] посилаючись на те, що з 06 червня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася одна дитина. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка в підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві, крім того пояснила, що дитина повністю перебуває на її утриманні, а відповідач не цікавиться дитиною. [PERSON] інших утриманців, крім їхньої дитини не має і спроможний надавати кошти на її утримання, так як, є фізично здоровий, має самостійний заробіток і може надавати кошти на утримання своєї дитини. Позов просить задовольнити, аліменти стягувати у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав згідний сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження: серії І-СГ № 193587 ( актовий запис № 113 ), виданого відділом РАЦС міста Самбора Самбірського МРУЮ Львівської області, 23.04.2009 року на ім.»я [PERSON] батьком цієї дитини записаний [PERSON], а матір»ю [PERSON]. Із наявної в матеріалах справи довідки № 2710 від 28.12.2009 року, виданої ЖЕК № 1 м. Самбора вбачається, що [PERSON] [INFO], прописана та проживає разом із матір»ю [PERSON] вм. Самборі по вул. І.Франка,35, львівської області і перебуває на її утриманні. Суд вважає, що позов слід задоволити в частині твердої грошової суми щомісячно 500 гривень на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] пред»явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на одну дитину: дочку [PERSON] [INFO] посилаючись на те, що з 15 травня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася одна дитина. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає В судовому засіданні позивачка в підтримання позовних вимог посилається на обставини, викладені в позовній заяві, крім того пояснила, що дитина повністю перебуває на її утриманні, а відповідач не цікавиться дитиною. [PERSON] інших дітей та утриманців, крім їхньої дитини не має і спроможний надавати кошти на її утримання, так як, є фізично здоровий, має самостійний заробіток і може надавати кошти на утримання своєї дитини. Позов просить задовольнити, аліменти стягувати у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав у зв»язку з тим що не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступник підстав. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи свідоцтво про народження І-СГ № 075649 ( актовий запис № 10 ), виданого П»яновицькою сільською радою Самбірського району 10.10.2006 року на ім.»я [PERSON] батьком цієї дитини записаний [PERSON], а матір»ю [PERSON]. Із наявної в матеріалах справи довідки № 1291 від 11.12.2009 року, виданої П»яновицькою сільською радою вбачається, що [PERSON] [INFO], прописана та проживає разом із матір»ю [PERSON] в с. Максимовичі Самбірського району Львівської області і перебуває на її утриманні. Суд вважає, що позов слід задоволити в частині твердої грошової суми щомісячно 400 гривень на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач просить суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 15.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, Львівської області, актовий запис № 97. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що сім»ю створити вони не змогли, оскільки в них різні погляди на життя і вони не розуміють один одного, між ними часто виникали сварки та скандали. Виявилося, що їх одруження було великою помилкою. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, а тому він змушений ставити питання про розірвання шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з»явилася повторно, хоча про день час та місце слухання справи була повідомлена, про причини неявки суд неповідомила. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, Львівської області, актовий запис № 97. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сім»ю сторони створити не змогли, оскільки в них різні погляди на життя і вони не розуміють один одного, між ними часто виникали сварки та скандали. Виявилося, що їх одруження було великою помилкою. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, а тому він змушений ставити питання про розірвання шлюбу. При таких обставинах на думку суду сім'я сторін розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

З 14 березня 1979 року сторони перебувають в юридичному шлюбі. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають (а.с.5). [PERSON] звернувся до суду з даним позовом з тих мотивів, що сімейне життя сторін не склалось через подружню зраду відповідачки. Тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, а відповідачка заперечила сам факт своєї подружньої невірності перед позивачем та заперечила проти задоволення даного позову. За таких обставин, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши наявні по справі докази, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні даного позову, оскільки позивач не надав доказів по справі на підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачка повністю заперечила твердження відповідача щодо підстав розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивачка \~звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати за нею право власності на самочинне будівництво, яке споруджене нею за власний рахунок без необхідного дозволу \~на виконання будівельних робіт, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі продажу від 17.02.89 їй належить недобудований житловий будинок за адресою: м. Маріуполь, вул. Отрадна,42. В 2003 році за власні кошти, але самочинно, без відповідного дозволу вона добудувала вищезгаданий будинок (літ.А-1), загальною площею 43 кв. м, а також побудувала сені (літ. а -1, а - 1), сараї (літ Б-1, В-1, Д-1), туалет (літ.Г-1), душ (літ.Е-1), огорожу №1-2. Після завершення будівництва вона звернулася до Маріупольського БТІ, останнім було видано технічний паспорт на житловий будинок №42 по вул. Отрадній в м. Маріуполі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. В судовому засіданні встановлено, що 14.07.71 року рішенням виконкому Приморської районної ради м. Жданова (Маріуполя) [PERSON] \~була надана земельна ділянка для забудови будинку за адресою: м. Маріуполь, вул. Отрадна,42. У 1974 році [PERSON] отримав дозвіл на виконання будівельних робіт на вищезазначеної ділянці. Зазначена земельна ділянка добросовісно і відкрито використовувалась позивачкою з часу придбання у [PERSON] недобудованого будинку. На підставі Рішення Маріупольської міської ради від 27.10.09 за №5/36-5962 позивачці затверджено матеріали попереднього узгодження місця розташування та дозволено розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки площею 0,04963 га для обслуговування жилого будинку, господарських споруд, побудованих самочинно по вул. Отрадной, 42 в Приморському районі. 29.02.2008 року Маріупольським БТІ було складено технічний паспорт на житловий будинок №42 по вул. Отрадній в м. Маріуполі, згідно якого до самовільної забудови відноситься будинок (літ.А-1), загальною площею 43 кв. м, сені (літ. а -1, а - 1), сараї (літ. Б-1, В-1, Д-1), туалет (літ.Г-1), душ (літ.Е-1), огорожа №1-2. Відповідно до висновку будівельнотехнічного обстеження, збудовані споруди відповідають діючим будівельним нормам та правилам, не порушують права та законні інтереси інших осіб. Згідно з ч.5 ст.376 ЦК України на \~вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати \~за \~ним \~право \~власності \~на \~нерухоме \~майно, \~яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, вказуючи на те що він є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 30.10.2005 року. Вона на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 28.01.1970 року є співвласником будинку №94-а по вул. Свердлова в м. Маріуполі, спільно з [PERSON] та [PERSON] При подачі заяви про прийняття спадщини у нотаріальній конторі йому повідомили, що необхідно визначити частки у вказаному будинку для кожного власника і вже потім оформити та прийняти спадщину. Прохав визначити за [PERSON] по ? частку будинку, за [PERSON] 1/3 частку, за [PERSON] 1/6 частку та визнати за ними право власності на вказані частки. Позивач у письмовій заяві підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у письмових заявах не заперечували проти задоволення позову, прохали розглянути його без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Як вбачається з акту приналежності в реальних та ідеальних долях співвласників домоволодіння за адресою: м. Маріуполь, вул. Свердлова, буд. 24-а визначені наступні частки співвласників: за [PERSON] - ? частка, за [PERSON] 1/3 частка, за [PERSON] 1/6 частка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачки з позовом, указуючи на те, що знаходиться з нею у другому зареєстрованому шлюбі з 17.11.1978 року, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON],[INFO]. їх шлюбні відносини припинилися майже 10 років тому, але вони мешкали разом заради дітей. Вважає, що сім'я розпалася з причини того, що між ними втрачені довіра, порозуміння. Зберегти сім'ю вважає за неможливе. Прохав шлюб розірвати, також прохав визначити місцем проживання дочки його місце проживання. У судовому засіданні змінив позивні вимоги та пояснив, що прохає суд розірвати шлюб, але не розглядати позов в частині визначення місця проживання дочки з причини того, що вони з відповідачкою вирішили, що дочка буде проживати з матір'ю. Відповідачка позов в частині розірвання шлюбу визнала та пояснила, що також бажає розірвати шлюб, оскільки сім'я розпалася остаточно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб розірвати, оскільки сім'я розпалася остаточно, причини розпаду сім'ї серйозні. Витрати по оплаті держмита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд з урахуванням думки сторін покладає на позивача, відповідачку від витрат звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи та підтримуючи який в судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2008 року відповідача були визнані винним у скоєнні злочину передбаченого ст.125 ч.2 КК України. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 20.08.2008 року вказаний вирок було визнано обґрунтованим, але його було скасовано в зв»язку із закінченням строків давності. Цивільний позов під час розгляду кримінальної справи заявлений не був. Проте в результаті винних дій відповідача, які були встановлені вищевказаним вироком йому було заподіяно тілесних ушкоджень і як наслідок значної моральної шкоди, яка полягає у фізичних та моральних стражданнях які він пережив внаслідок злочинних дій відповідача, при цьому дана подія сталась на очах інших співробітників, чим принизило його людську гідність, крім того судовий процес тягнувся майже два роки , що також впливало на стан його душі, тому враховуючи вищенаведене він просить суд стягнути з відповідача на його користь 100000,00 грн. моральної шкоди, а також 4000,00 грн. понесених ним витрат на юридичну допомогу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та зазначив що вказана позивачем сума моральної шкоди є цілком необгрунтованою та завеликою, тому не може бути взята судом як належно визначена при співвідношенні з її заподіянням, з цих підстав він просить суд у позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши проаналізувавши та оцінивши в сукупності наявні докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2008 року (а.с.3-6) [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ст.125 ч.2 КК України, тобто за нанесення умисного легкого тілесного ушкодження. При цьому ухвалою Апеляційного суду Київської області (а.с.7-9) від 20.08.2008 року вказаний вирок був скасований, з підстав закінчення строків давності, проте зі змісту даної ухвали слідує, те що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про доведеність вини [PERSON] Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], та користується послугами з теплозабезпечення та гарячого водовідведенню. Але в період з 01 листопада 2005р., по 01 жовтня 2009р., відповідач за надані послуги оплату своєчасно не проводив, у звязку з чим, станом на 01.10.2009р., утворилась заборгованість в сумі 1022грн.64коп., яку просить стягнути з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго», а також сплачену суму витрат на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 30грн.00коп., та судовий збір у розмірі 51грн. на користь держави. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги щодо суми заборгованості та просила стягнути з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованість за надані послуги по теплозабезпеченню, яка станом на 27.01.2010р., складає 409грн.83коп., сплачену суму витрат на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 30грн., та судовий збір у розмірі 51грн. на користь держави. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне: Згідно довідки, виданої ТОВ «Україна», [PERSON] проживає в [INFO], разом із сімєю. Згідно, розрахунку за особовим рахунком №0413020, заборгованість [PERSON], за наданні послуги по теплозабезпеченню станом на 27.01.2010р., складає 409грн.83коп. Відповідно до ст.68 ЖК України, користувач зобовязаний своєчасно, до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, вносити плату за надані послуги по теплозабезпеченню. Відповідач свої зобовязання щодо оплати вказаних послуг не виконував, у звязку з чим, виникла заборгованість у сумі 409грн.83коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго». Також стягненню з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго» підлягає сума сплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.00коп., та сума судового збору в розмірі 51грн.00коп., на користь держави, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved