Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] комунального майна Броварської міської ради Київської області, [PERSON], [PERSON], третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на праві спільної сумісної власності їй та її чоловіку [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. 30.03.2005 року вони подарували 2/3 частини квартири [PERSON] Таким чином, у їх спільній сумісній власності залишилася 1/3 частка квартири. 25.05.2007 року помер чоловік позивача. В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про право власності на житло не визначені частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності, тому для вирішення даного питання вимушена звернутися до суду. Іншими спадкоємцями є їх діти [PERSON] та [PERSON], спадщину після смерті чоловіка позивача не прийняли. У судовому засіданні позивач доводи позову підтримала та просила його задовольнити. Від відповідача [PERSON] комунального майна Броварської міської ради Київської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Від третьої особи Броварської міської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх представника. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.01.1995 року, квартира №69 по вулиці Постишева в будинку 1 в м. Бровари належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно договору дарування частини квартири від 30.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували 2/3 частини спірної квартири [PERSON]. 25 травня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а. с. 4 ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема квартиру № 9 по вулиці Постишева в м. Бровари Київської області. Із спадкової справи до майна померлого вбачається, що позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій просить видати свідоцтво про право на спадщину. З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.12.2009 року, виданої [PERSON], вбачається, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення частки померлого. За змістом ч. 1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівним, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на викладене вбачається, що 1/3 частина квартири [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Так як [PERSON] помер, не виділивши за життя свою частку у спільному майні, та оскільки чинне законодавство передбачає, що частки співвласників є рівними, то частка позивача у спільному майні становить ? частину, тобто 1/6 частину спірної квартири. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином дослідивши, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved