Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

[PERSON] (в подальшому позивач) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Кредитної спілки „Добрі гроші (в подальшому відповідач) про розірвання договору про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (в подальшому Договір) та стягнення грошового вкладу і відсотків по ньому, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між нею та відповідачем 15 вересня 2008 року укладений договір № 2052 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 34 000 грн. строком до 15 березня 2010 року. На виконання умов договору позивачем внесені грошові кошти в сумі 34 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1442 від 15 вересня 2008 року. Відповідно до п. 1.3 Договору процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 31 процентів річних. Згідно підпункту 1 пункту 2.2 Договору проценти на вклад нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитною спілкою сумою вкладу і починається з наступного дня після отримання кредитною спілкою суми вкладу, а припиняється в день закінчення строку дії Договору, визначеному в п. 1.2 чи в день дострокового розірвання договору, в порядку визначеному п. 4 Договору. Згідно підпункту 2 пункту 3.3 Договору вкладник має право достроково в односторонньому порядку вимагати розірвання Договору, повернення всієї суми вкладу за вкладом, попередньо письмово повідомивши спілку за 30 (тридцять) робочих днів до запланованої дати розірвання Договору, в порядку та з врахуванням наслідків, передбачених розділом 4 Договору. Перші два місяці, тобто жовтень та листопад 2008 року відповідач сплачував відсотки за користування вкладом згідно умов договору в сумі 878,3 грн. щомісячно, тобто 1\~756,6 грн. А починаючи з грудня 2008 року відповідач перестав виплачувати відсотки по Договору. У звязку з цим 10 червня 2009 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу, але ніякої відповіді до цього часу не отримала. Відповідно до п. 4 договору передбачено, що член кредитної спілки має право в будь-який час достроково розірвати Договір, але зобовязаний письмово повідомити Спілку про свій намір достроково розірвати цей договір за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання. Таким чином, відповідачем порушені умови договору та не нараховані і не сплачені відсотки по Внеску за 13 місяців, що складає 390 днів. Відповідно до договору в разі дострокового одностороннього розірвання договору вкладником перерахунок процентів проводиться з початку дії Договору за процентною ставкою, яка становить 8 процентів річних. Таким чином, загальна сума невиплачених процентів за договором складає 1 229,6 грн. Тому позивач вимушена звернутись до суду та просить суд розірвати Договір і стягнути з відповідача на її користь 34 000 грн. в якості суми внеску за Договором та 1\~229,6 грн. не виплачених відсотків по договору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 34 000 грн., які були внесені на депозитний рахунок та 1\~229,6 грн. невиплачених відсотків згідно депозитного договору та судові витрати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в попереднє судове засідання та судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні позивач 15 вересня 2008 року уклала договір № 2052 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно п. 1.1 Договору внесок позивача склав 34\~000 грн. Згідно підпункту 2 пункту 3.3 Договору вкладник має право достроково в односторонньому порядку вимагати розірвання Договору, повернення всієї суми вкладу за вкладом, попередньо письмово повідомивши спілку за 30 (тридцять) робочих днів до запланованої дати розірвання Договору, в порядку та з врахуванням наслідків, передбачених розділом 4 Договору. Відповідно до п. 4 Договору передбачено, що член кредитної спілки має право в будь-який час достроково розірвати Договір, але зобовязаний письмово повідомити Спілку про свій намір достроково розірвати цей договір за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання. 10 червня 2009 року позивачем була написана заява на імя Голови правління відповідача, в якій вона просила достроково розірвати Договір від 15 вересня 2008 року, що підтверджується копією заяви від 10 червня 2009 року зареєстрованої у відповідача за вхідним номером № 698. Відповідачем порушені умови договору та не нараховані і не сплачені відсотки по Внеску за 13 місяців, що складає 390 днів. Відповідно до договору в разі дострокового одностороннього розірвання договору вкладником перерахунок процентів проводиться з початку дії Договору за процентною ставкою, яка становить 8 процентів річних. Таким чином, загальна сума невиплачених процентів за договором складає 1 229,6 грн., з розрахунку: 34000:100х8:365х390-1\~676,7 = 1 229,6 грн., де: -34\~000 грн. сума вкладу; -100 100 відсотків річних від суми вкладу; -8 сума річних 8 % від вкладу; -365 кількість днів в одному році; -390 - кількість днів користування вкладом відповідачем; -1\~676, 7 сума зайвих виплачених процентів. Згідно ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 613 ЦК України, передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Відповідно до ст. 615 ЦК України, встановлено, що у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Частиною другою та третьою ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач порушив строк виконання зобовязання передбачений договором, а тому Договір підлягає розірванню і вказана сума заборгованості підлягає до стягнення з відповідача. Вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки позивач відповідно до умов договору повідомив про своє бажання достроково розірвати договір. За таких обставин суд вважає за необхідне розірвати Договір та стягнути з відповідача на корить позивача суму внеску на депозитний рахунок, що дорівнює 34 000 грн. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам в розмірі 1\~229,6 грн.. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Враховуючи, що позивач звільнена згідно п. 37 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про відшкодування збитків завданих неповерненням у терміни грошових внесків, які були залучені до кредитних установ, які залучають кошти громадян, то суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в доход держави в сумі 352,29 грн.

Outcome: approved