Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності. Судом у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору були залучені [PERSON], Державна інспекція архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Білгород-Дністровська міська рада. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відмову Білгород-Дністровського виконкому прийняти в експлуатацію будівлю торгівельного комплексу «Наталі», розташованого за адресою: Одеська область, м. Білгород- Дністровський, вул. Першотравнева, 75/7 він пояснив особистими взаємовідносинами між позивачем та заступником Білгород-Дністровського міського голови [PERSON] Представник відповідача, який одночасно є представником третьої особи Білгород- Дністровської міської ради, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, та пояснив, що дозвіл на будівництво [PERSON] не надавався, а надавався попередньому забудовнику, самочинне будівництво збудоване з відхиленням від проекту, а також земельна ділянка передана [PERSON] як субєкту підприємницької діяльності, чим можуть бути порушенні прав субєкта підприємницької діяльності, та пояснив що підставою набуття права власності обєкта закінченого будівництва є акт державної приймальної комісії, яка приймає будівництво в експлуатацію, та перевіряє відповідності будівництва всім будівельним нормам, який є підставою реєстрації права власності. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - головний державний інспектор Державної інспекції архітектурно-будівельного контролю в Одеській області [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі за наявними матеріалами. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, які надані сторонами в обґрунтування своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. 31 жовтня 2002 року [PERSON], на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу (арк. справи 166), продав [PERSON] недобудовану будівлю магазину, готовністю 43%, яка розташована по вул. Першотравнева, 75/7 у м. Білгород-Дністровському Одеської області. 25.01.2007 року між Білгород-Дністровською міською радою, в особі міського голови [PERSON] (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець на підставі рішень Білгород-Дністровської міської ради від 28.09.2006 року за № 110-V «Про затвердження проектів відведення, матеріалів інвентаризації земельних ділянок та надання суб'єктам підприємницької діяльності в оренду земельних ділянок на території м. Білгород-Дністровського» надає, а Орендар приймає у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років земельну ділянку площею 0.0748 га, яка розташована в м. Білгород -Дністровському, вул. Першотравнева, 75/7 для експлуатації та обслуговування торгівельного центру. Будівництво магазину [PERSON] завершив по дозвільним документам попереднього забудовника з незначним відхиленням від проекту забудови, а саме: попереднім забудовником був розроблений проект магазину з ділянкою по виробництву пива, фактично збудований торговельний об'єкт, який по торговельним термінам можливо кваліфікувати як торговий центр - група торгових об'єкті , що розташовані в одному місці і керованих як одне ціле, які по своїх типах, розмірам і місцезнаходженню функціонально відповідають потребам обслуговуваної ними торгової зони; по проекту загальна площа складає 2350 кв.м. торговельна - 1650 кв.м., фактично побудовано будівля (згідно інвентаризації МБТІ) загальною площею - 1214,4 кв.м, торговельною - 1023,5 кв.м. За самовільне будівництво (відхилення від проекту) [PERSON] притягався міською інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю до адміністративної відповідальності. В 2007 році [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради з метою здачі в експлуатацію побудованого торгівельного центру, розташованого в м. Білгород-Дністровському по вул. Першотравневій, 75/7. Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 19.03.2007 року був підписаний всіма членами приймальної комісії, в тому числі і заступником Білгород-Дністровського міського голови [PERSON], однак цей акт не був затверджений [PERSON] по незрозумілим підставам. Згідно висновку № 57/06 судової будівельно-технічної експертизи від 07.10.2008 року, нежилі приміщення першого, другого, третього та напівпідвального поверху торгового комплексу «Наталі», розташованого по вул. Першотравневій, 75/7 в м. Білгород -Дністровський Одеської області із будівельною готовністю 100% відповідає вимогам будівельних норм та правил, враховуючи добрий стан будівлі, можлива подальша експлуатація торгового комплексу «Наталі», розташованого по вул. Першотравнева, 75/7 в м. Білгород-Дністровський Одеської області. Також твердження представника відповідача, що позивач не звертався до виконавчого комітету для прийняття будівлі в експлуатацію не відповідає дійсності, так як в матеріалах справи (арк.с. 132) є відповідь заступника міського голови [PERSON], відповідно якої позивачу повідомляється, що заяву щодо прийняття в експлуатацію будівлі торгівельного комплексу по вул. Першотравневій, 75/7 в м. Білгород-Дністровський Одеської області буде розглядатися після остаточного рішення суду. Підприємець - фізична особа є громадянином України, іноземним громадянином, особою без громадянства, що здійснює підприємницьку діяльність. Громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи. Громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник (користувач) земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Відповідно до ст.376 ч. 3 ЦК України, право власності на самочинно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою , що здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, не відведеному йому для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже побудоване нерухоме майно. Відповідно до ст.376 ч.5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, враховуючи, що будівля магазину літ. «А» торговельного комплексу «Наталі», загальною площею 1214,4 кв.м., в т.ч. торговельною 1023,5 кв.м., розташованого в м. Білгород-Дністровському Одеської області по вул.. Першотравневій, 75/7 відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним нормам та правилам, а також те, що земельна ділянка використовується за її цільовим призначенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved