Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житлом в будинку №222 по вул. В. Житомирська в м. Радомишль Житомирської області з 15 березня 2009 року. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що вона являється власником зазначеного будинку , відповідачка проживала в будинку із своєю бабусею на час відбування її матір»ю міри покарання в місцях позбавлення волі. Після смерті бабусі відповідачка переїхала на постійне проживання до своєї матері в село Петрівка Миколаївського району Миколаївської області. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житловим будинком та зобовязати паспортну службу Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області зняти її з реєстраційного обліку. Відповідачка в засідання не з»явилася, в протоколі судового засідання Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2009 рок\\ зазначає, що невзмозі приїхати до суду через відсутність коштів, позовних вимог не визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивачка [PERSON] являється власником будинку №222 в м. Радомишль Житомирської області на підставі свідоцтва про право власності на будинок №138 від 11 травня 1983 року. Відповідачка [PERSON] являється рідною племінницею позивачки, за станом здоров»я визнана інвалідом дитинства. Після засудження матері відповідачки дівчинка була поміщена до будинку-інтернату , а тому мати позивачки забрала її на проживання до себе в м. Радомишль. 14 березня 2009 року мати позивачки [PERSON] померла, про що відділом РАГС Радомишльського районного управління юстиції зроблено запис за №53 в Книзі реєстрації смертей. Після смерті бабусі відповідачка забрала свої речі і переїхала на постійне місце проживання до своєї матері в с. Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, де проживає і на даний час. Однак, відповідачка залишається бути зареєстрованою в спірному будинку. Наявність зареєстрованої особи у будинку позивачки перешкоджає їй належним чином використати своє право на власність : оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, та інші пільги, що змусило її звернутися до суду. У відповідності до вимог ст.107 ч.2 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я,. то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Пленум Верховного Суду України в постанові від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в п.11 роз»яснив , що відповідно до ст.107 Житлового кодексу України наймач або член його сім»ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання ( повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім»ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). З акту від 22 вересня 2009 року видно, що відповідачка в будинку № 222 по вулиці В. Житомирській в місті Радомишль не проживає з 15 березня 2009 року. Рішенням виконкому Радомишльської міської ради від 10.11.2009 року за №160 припинено опікунство над [PERSON] у звязку з переїздом її на інше місце проживання (а.с.28). Спірний будинок знаходиться у власності позивачки, не являється спільною власністю покійної матері. А тому суд не приймає до уваги твердження відповідачки щодо необхідності сплатити їй частку після смерті бабусі. При таких обставинах суд вважає, що відповідачка втратила право користування спірним житлом, а тому позовні вимоги позивачки задовольняє. На підставі викладеного та

Outcome: approved