Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Представник ВАТ «Укртелеком» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги зв'язку у розмірі 372 грн. 79 коп. та судові витрати. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 16 липня 1997 року між Обласним підприємством електрозв'язку «Одесателеком» (Одеська міська телефонна мережа), правонаступником якого є ВАТ «Укртелеком» в особі Центру телекомунікаційних послуг Одеської філії ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг телефонного зв'язку. Відповідно до умов договору абонент зобов' язаний своєчасно сплачувати отримані телекомунікаційні послуги, В період з червня 2008 року по липень 2009 року за абонентом [PERSON], виникла заборгованість по сплаті абонентської плати, міських телефонних розмов, а також міжміських та міжнародних переговорів на загальну суму 372 грн. 79 коп. Відповідачем ніяких виплат не здійснювалось. Таким чином представник позивача просить стягнути суму заборгованості у розмірі 372 грн. 79 коп. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, наслідки заочного розгляду справи їй відомі та зрозумілі Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, У судовому засіданні встановлено, що 16 липня 1997 року між Обласним підприємством електрозв'язку «Одесателеком» (Одеська міська телефонна мережа), правонаступником якого є ВАТ «Укртелеком» в особі Центру телекомунікаційних послуг Одеської філії ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг телефонного зв'язку. Відповідно до умов договору абонент зобов'язаний своєчасно сплачувати отримані телекомунікаційні послуги. Строк дії договору закінчився у 2006 році, але згідно з пунктом 7.4 зазначеного договору у разі відсутністю претензій у сторін договір продовжується щорічно на наступний рік. Сторони один до одного з заявами про розірвання договору не звертались, тому договір вважається дійсним на теперішній час. Відповідно п.2.2.3 зазначеного договору споживач зобов'язаний своєчасно вносити абонентську плату та плату за надані послуги. Відповідно до п.32 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» №>720 від 09 серпня 2005 року - споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги. В період з червня 2008 року по липень 2009 року за абонентом [PERSON] виникла заборгованість по сплаті абонентської плати, міських телефонних розмов, а також міжміських та міжнародних переговорів на загальну суму 372 грн. 79 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості та пояснювальною запискою (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позовні вимоги ВАТ «Укртелеком» про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги зв'язку у розмірі 372 грн. 79 коп. є доведеними та обгрунтованими. У зв'язку з розглядом справи позивач сплатив державне мито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що судові витрати, які сплатив позивач мають бути відшкодовані на його користь за рахунок відповідача.

Outcome: approved