Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, який уточнив в судовому засіданні та просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зобовязати третю особу зняти його з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що відповідач з часу реєстрації у належній йому на праві приватної власності квартирі ніколи не проживав. Відповідач є чоловіком його доньки, за дорученням своєї дружини позивач зареєстрував відповідача у належній позивачу квартирі, проте коли позивач вселився до квартири, ні доньки ні відповідача у квартирі не було, будь який звязок з ними відсутній, де останні мешкають позивачу невідомо. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача та за згодою позивача та його представників ухвалити у справі заочне рішення /а.с. 20/. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, проте неявка представника третьої особи не є перешкодо для розгляду даної справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності /а.с.5/. Відповідно до довідки Ф № 3 у вказаній квартирі зареєстровані сторони, відповідач є чоловіком доньки позивача/а.с. 8/. Відповідно до актів обстеження квартири відповідача вбачається, що відповідач у квартирі не проживав з часу реєстрації, тобто з 23.01.2009 року без поважних причин /а.с.6, 7/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року без поважних причин, факт вчинення перешкоди у проживанні в квартирі відповідачу з боку позивача в судовому засіданні не встановлений, а будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вищевказаній квартирі відсутні. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги про зобовязання третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку, оскільки дана вимога має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства в разі відмови посадової особи органу державної влади вчинити відповідні дії та зняти відповідача з реєстраційного обліку у житловому приміщенні на підставі рішення суду. Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненою судові витрати. Враховуючи вище наведене та

Outcome: partial