Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись нате, що вона є власником 50/100 частиь житлового будинку №177, розташованого на земельній ділянці, площею 630 кв.м., по вул.Пархоменко, е м.Каховка Херсонської області. Відповідачам належить 19/100 частин вказаного будинку і, оскільки мі» ними постійно виникають суперечки стосовно користування спільною земельною ділянкою, просила су і визначити варіанти користування останньою. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], мо\-тивуючи свої вимоги тим, що остання перешкоджає їм у користуванні спільною земельною ділянкою са\-мовільно побудувавши на ній огорожу. Просили зобовязати [PERSON] не чинити перешкод у користу\-ванні земельною ділянкою шляхом демонтажу самовільно збудованої нею огорожі. Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 14.12.2009 року до участі у справі в якості третьої особи притягнуто Каховську міську [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги уточнила, остаточно вимагаючи визначити по\-рядок користування спірною земельною ділянкою, який у висновку експерта вказано на плані варіант\ №2. Позов [PERSON] та [PERSON] не визнала, зазначивши, що збудована нею огорожа є необхід\-ною, оскільки подружжя [PERSON] постійно конфліктує з нею, самовільно заходять до її подвіря. Бережи: Р .В. просила її позов задовольнити, а в задоволенні зутрічного позову відмовити. Представник позивачки [PERSON] первинний позов підтримала, просила задовольнити його, ви\-значивши порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до запропонованого судовий експертом варіанту №2. Зустрічний позов не визнала, пояснивши, що [PERSON] ніяких перешкод Ко\-стенкам не створювала, а зведення огорожі є вимушеним, оскільки останні постійно заходять до подвіря позивачки, сворюють конфліктні ситуації. Просила позов [PERSON] задовольнити, а в задоволенні зустріч\-ного позову [PERSON] та [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав частково, не заперечував проти визначена порядку користування та розпорядження земельною ділянкою, але просив встановити порядок, який запро\-понований судовим експертом у першому варіанті висновку. Свій зустрічний позов [PERSON] під\-тримав, просив його задовольнити, зобовязавши [PERSON] знести самовільно збудовану нею огорожу. Відповідач [PERSON] мала аналогічну позицію. Представник третьої особи, - Каховської міської [PERSON], в судове засідання неодноразово не зявився з невідомих суду підстав, про причини неявки суду не повідомив, виправдовувальних документів не надав. Про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд вважав можливим розглядати справу за відсутністю представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися правовідносини, врегульовані ч.І ст.319 ЦК України, згідно якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивачка [PERSON], дійсно, є власником 50/100 частин житлового будинку №177, розташова\-ного по вул.Пархоменко, в м.Каховка Херсонської області, шо підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.09.1985 року. Згідно договору купівлі-продажу від 12.06.2000 року, [PERSON] є власником 19/100 частин вищевказаного будинку №177. Власником 31/100 частин наведеного будинку, згідно договору купівлі-продажу від 22.08.1989 ро\-ку, є [PERSON], яка, відповідно довідці Каховського РАГСу від 04.11.2009 року, померла 15.06.2006 року ( актовий запис №281). Як вбачається з довідки Каховської міської державної нотаріальної контори від 01.12.2009 року, після смерті [PERSON], яка мешкала по вул.Пархоменко 177, в м.Каховка, і померла 15.06.2006 року, спадкова справа не заводилася, із заявами про прийняття (відмову) спадщини ніхто не звертався. Згідно ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні та міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здій\-снюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Консти\-туцією України, цим та іншими законами. Частиною 1 статті 11 ЦГГК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які бе\-руть участь в справі. Відповідно вимогам ст.88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпоряджен\-ня земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх спів\-власників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володін\-ня, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. На час розгляду справи суду не надано доказів визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, яка раніше належала померлій [PERSON] і визначити користу\-вачем даної земельної ділянки після смерті [PERSON] територіальну громаду в особі Каховської місь\-кої [PERSON] суд, також, не має можливості, оскільки останньою не виконано вимоги ст.1277 ЦК України. Висновком судової будівельно-технічної експертизи №2 від 23.01.2008 року (а.с.а.с. 16-24) запро\-поновано два варіанта порядка користування земельною ділянкою по вул.Пархоменко 177 в м.Каховка. Вивчивши зауваження кожної зі сторін відносно обох визначених судовим експертом варіантів, суд враховує, що при першому зі вказаних експертом варіантів [PERSON] та [PERSON] мають можливість користуватися проходом до своєї господарської споруди під літ. «Д» та розташованої поруч з ним земельної ділянки шириною 2 м 50 см, який є достатнім і для проїзду, в разі необхідності, до вказаних споруди та земельної ділянки транспортом, а при другому варіанті [PERSON] та [PERSON] бу\-дуть мати можливість проходити до сараю під літ. «Д» та розташованої за ним земельної ділянки лише по\-за будинком, де ширина проходу складає 1 м 30 см, а це виключає проїзд транспорту до вказаної споруди і а земельної ділянки і створює для відповідачів певні незручності, а тому, виходячи з принципів розум\-ності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити сторонам порядок користування та розпоряд\-ження земельною ділянкою, який вказаний судовим експертом у першому варіанті (а.с.18 та а.с.21). Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки в частині зобовязання останньої знести самовільно збудовану нею огорожу, встановлену від огорожі під №1 до житлової будівлі під літ. «А1», то суд вважає їх обгрунтованими, оскільки [PERSON], в порушення вимог ч.З ст.10 ЦПК України, нею не надано суду доказів, що зведена нею вищенаведена огорожа не є самовільним будівництвом, а тому, відповідно до частини ст.4 ст.376 ЦК України, вона підлягає знесенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial