overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів , зазначивши , що вона з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 11.02.2006 року відділом РАЦС Чернівецької області . Від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO] , який в даний час знаходиться на утриманні позивачки .З вересня 2009 року подружжя разом не проживає. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає , і в добровільному порядку надавати не бажає. Він в даний час вона постійної роботи не має , тому позивачка просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного позивачка просить стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в сумі 400грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково , а саме погодився сплачувати аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачкою перебуває у шлюбі зареєстрованому 11.02.2006 року відділом РАЦС Чернівецької області . Від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO] , який в даний час знаходиться на утриманні позивачки .З вересня 2009 року подружжя разом не проживає. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає , постійної роботи не має. Суд знаходить , що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішеням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд виходить з наступного : -згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 58 Закону України « Про державний бюджет України « прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років 1 жовтня 2008 року становить 701 грн. , тому позов підлягає задоволенню в розмірі по 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття .Позивачка не надала суду докази про доходи відповідача, в звязку з чим суд не може стягнути аліменти з відповідача у сумі 400грн. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами . На підставі ст.ст.180,181,184 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

25.11.2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачка зареєстрована та проживає у квартирі № 17 у будинку № 40 п вул. Советська у с. Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області і зобов*язана щомісячно вносити плату за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідачка ухиляється від виконання цих зобов*язань і станом на 01.11.2009 рік виникла заборгованість у сумі 2732, 98 гр., яку вона добровільно не сплачує, тому просив стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка у судове засідання не з*явилась без поважних причин, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, заперечень проти позову не надала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає у [INFO] і зобов*язана щомісячно вносити плату за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідачка ухиляється від виконання цих обов*язків належним чином, і станом на 01.11.2009 рік виникла заборгованість у розмірі 2732, 98 грн.., яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача у повному обсязі та ЗО гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, також необхідно стягнути 51 гр. судового збору на користь держави. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 29.01.1997 року, зареєстрованому в Наталинській сільській раді Красноградського району, Харківській області, актовий запис за №3. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. В позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб тому, що подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам. Вони разом не проживають, оскільки відповідач тривалий час знаходиться в місцях позбавлення волі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що примирення між ними не можливе. Відповідач про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через начальника виправної колонії, де він відбуває покарання, при цьому надав заяву про незгоду з розірвання шлюбу. З урахуванням положення ст.107 СК України суд вважає за можливе провести розгляд справи без відповідача. Суд дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає задовольню за наступних обставин. Як слідує з матеріалів справи, сторони сімейні стосунки не підтримують, подальше спільне життя суперечить їх інтересам та інтересам дитини, розірвання шлюбу не суперечить інтересам позивача. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 17.О6.2009р. відповідач - [PERSON] засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та з урахуванням положення ст.71 КК України йому призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Строк покарання рахувати з 04.10.2006р. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.10.2009 року вирок Красноградського районного суду від 17.06.2009р. було залишено без змін, тобто на даний час вирок набрав чинності. При цьому відповідно до положень ст.107 СК України шлюб розривається за заявою одного з подружжя, як що другий із подружжя засуджений за вчинення злочину до позбавлення волі на строк не менш як три роки. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору. На день прийняття рішення по справі відповідач продовжує знаходитись в місцях позбавлення волі. Крім того, відповідно до пояснень позивача, а також медичних документів [PERSON] знаходиться у стані вагітності, станом на день прийняття рішення вагітність близько 30 тижнів. Згідно з «карткою вагітної жінки» Єпикриз - погроза переривання вагітності, батьком дитини є інший чоловік - не відповідач. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позовних вимог позивача відповідно до ст.107 СК України, а саме відповідач засуджений за злочин більше трьох років позбавлення волі та на день подання заяви про розірвання шлюбу позивачем, відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі. З урахуванням викладеного та положення ст.107 СК України заперечення проти розірвання шлюбу відповідача не мають. Витрати пов'язані з розлученням в органах РАГС необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

17.11.2009 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить житловий будинок, розташований по вул. Кірова, 51 у с. Павлівка, Васильківського району, Дніпропетровської області. З 28 липня 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний 17.11.2009 року. В зв»язку з тим, що вона вирішила продати будинок та переїхати до свого сина у м. Дніпропетровськ - вона неодноразово пропонувала відповідачу звільнити будинок та забрати особисті речі. Після розірвання шлюбу відповідач виїхав у невідомому напрямку. Просила суд виселити відповідача з будинку № 51 по вул. Кірова, с. Павлівка, Васильківського району, Дніпропетровської області. Відділу громадянства, реєстрації та міграції фізичних осіб Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] по вказаній адресі. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи через розміщення оголошення в засобах масової інформації, газету «Вісті Придніпров'я» № 96/1 від 24.12.2009 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

27 жовтня 2009 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, який розірвали 10 вересня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає недостатньо, хоча вона вважає, що у відповідача є можливості сплачувати аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина згідно законодавства України у розмірі на дитину відповідного віку. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю та доповнив у судовому засіданні, що у випадку необхідності, він буде надавати додаткову матеріальну допомогу на неповнолітнього сина [PERSON] до повноліття дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи видно, то сторони розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 73 від 10.09.2009 року (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 04.03.2007року народження, в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (а.с.2). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЩІК України з відповідача слід стягнути судові витрати: 51грн. - судовий збір та 120грн. - оплату за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 160.29 гривень і свої доводи мотивує тим, що відповідачка мешкає в квартирі [ADDRESS], і при перевірці працівниками Докучаєвського РЭМ було виявлене порушення правил користування ел.енергією, а саме самовільне підключення електроустановок до електричної мережі яка не є власністю споживача, шляхом накидання дротів на лінію електропередач, після відключення з причин порушення ПКЕЕН, про що було складено акт № 061127 від 24.04.2008 року і було зроблено розрахунок заподіяної шкоди яка складає 160.29 гривень, і просить стягнути з відповідачки причинену шкоду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердив. Відповідачка у судове засідання не з*явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, про вручення судової повістки, про причину неявки суд не інформувала, тому причину неявки відповідачки суд визнав неповажною. Суд, з*ясувавши думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У виконання Указу Президента України від 19.06.1995 року «Про забезпечення керування майном, що знаходиться в загальнодержавній власності», у процесі приватизації і на підставі постанови КМ України від 03.06.1999 року № - 951 і протоколу передачі повноважень по керуванню державними корпоративними правами № - 6 від 18.08.1999 року Міністерству енергетики України передані суспільства, що входять до складу Міненерго в тому числі і ВАТ «Донецькобленерго», а на підставі завдання по керуванню державними корпоративними правами, затвердженими наказом Національного агенства по керуванню державними корпоративними правами від 17.08.1999 року № - 208 на Міністерство енергетики України покладені обов'язки по забезпеченню зборів засобів по оплаті за спожиту електроенергію, тому позивач відповідно до вимог робить контроль і збір засобів по оплаті за спожиту електроенергію. З акту № 061127 від 24.04.2008 року випливає, що працівниками Докучаєвського РЭМ виявлене порушення «Правил користування електроенергією», а саме самовільне підключення електроустановок до електричної мережі яка не є власністю споживача, шляхом накидання дротів на лінію електропередач, після відключення з причини порушення ПКЕЕН, відповідачка до суду з запереченням на позов не звернулася, що свідчить про те, що вона визнала установлені порушення, зроблений розрахунок збитків нанесених позивачеві, склав 160 гривень 29 копійок. З огляду на те, що відповідачка заподіяла позивачеві матеріальну шкоду, тому у відповідності зі ст. 1166 ЦК У країни підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 160 гривень 29 копійок. Підлягає стягненню з відповідачки згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня і на ГГЗ ЗО гривень на користь позивача. На підставі ст. 1166 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 04.11.1972р. виконкомом Биковецької селищної ради Каларашського району Республіки Молдова за актовим записом №17. Шлюб у позивача перший, у відповідача повторний. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин 2 роки. Позивач вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем порушенням своїх прав та інтересів а тому має на меті шлюб розірвати. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати, витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на сторони в рівних частках. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, погоджується сплатити витрати по реєстрації розлучення в органах РАЦС. Відповідач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, виходячи з чого суд знаходить можливим ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 04.11.1972р. виконкомом Биковецької селищної ради Каларашського району Республіки Молдова за актовим записом №17, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Шлюб у позивача перший, у відповідача повторний. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами став формальним. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини 2 роки, не ведуть спільне господарство та спільно не вирішують сімейні питання, у них немає спільного сімейного бюджету. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів як позивача, так і відповідача Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на позивача, оскільки він про це просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на на наступне. [PERSON], яка померла 15.01.2008р. склала на ім'я позивача заповіт. Після смерті [PERSON] позивач спадщину не прийняла, оскільки під час перебігу строку для прийняття спадщини не перебувала на території України тому не звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною і тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спини не менше трьох місяців. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені обставини. Відповідач [PERSON]Г в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву гсзгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, зважаючи на визнання відповідачами позову, знаходить можливим ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] склала на ім'я позивача [PERSON] заповіт яким заповіла їй все своє майно, що підтверджується копією заповіту. 15.01.2008р. [PERSON] померла, що підтверджується копією Свідоцтв про її смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно. З довідки №444/02-14 від 17.07.2009р. Сторожинецької державної гіальної контори вбачається, що спадкова справа на майно померлої 15.01.2008 р. [PERSON] не відкривалась. З вказаного документу суд робить висновок, що крім позивача, ніхто не претендує на майно померлої [PERSON] І приймаючи до уваги той факт, що відповідачі, являючись дітьми спадкодавця, позовні вимоги визнали, суд знаходить, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причини. І оскільки згідно ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, - тому суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Заявник у грудні 2009 року звернувся в суд з заявою, підтримуючи яку пояснив, що він народився у с. Саджавка Надвірнянського району, Івано-Франківської області. З часу народження до 1980 року проживав в [INFO], а з 1980 по 1993 року проживав за тією ж адресою без реєстрації. На даний час з 1993 року він постійно проживає без реєстрації в [ADDRESS] у квартирі молодшого брата [PERSON]. Наприкінці 90-их років він втратив громадянський паспорт СРСР, а паспорт громадянина України не отримав, тому просить суд, встановити факт його, [PERSON], постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року. Представник ВГІРФО Коломийського МВ УМВС в Івано-Франківській області не заперечує в задоволенні заяви. Заслухавши сторони, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився у с. Саджавка Надвірнянського району, Івано-Франківської області. З часу народження до 1980 року проживав в [INFO], а з 1980 по 1993 року проживав за тією ж адресою без реєстрації. На даний час з 1993 року заявник постійно проживає без реєстрації в [ADDRESS] у квартирі молодшого брата [PERSON]. Наприкінці 90-их років [PERSON] втратив громадянський паспорт СРСР, а паспорт громадянина України не отримав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, на які посилається заявник [PERSON] У відповідності до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є всі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Отже, заявник [PERSON] являється громадянином України, тому слід встановити факт його постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року. Наведене підтверджується: копією свідоцтва про народження, довідкою Саджавської сільської ради № 2902 від 02 грудня 2009 року, копіями паспортів, письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На підставі ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

16 грудня 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню доньку Карину, [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення. align="justify">"tag2:Times New Roman;tag3:5pt;">Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. > Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1996р.. 18.11.2003р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Карину, [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки.-size:12pt;"> </p> У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини, яка не перебуває на диспансенрному обліку у лікарів, обєктів рухомого і нерухомого майна не має і проживає з матірю. Суд враховує також стан здоровя і матеріальне становище відповідача [PERSON], який працює ПП.fy" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.ont-family:Times New Roman;tag3:12pt;"> Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку .tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою держмита.size:12pt;"> span>p> align="justify">На підставі викладеного,

Outcome: approved