Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

20 січня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 4 липня 2009 року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Вона, позивачка, є єдиною спадкоємицею після смерті батька за законом. Крім того, 16 липня 2008 року [PERSON] було складено заповіт, за яким він все належне йому майно, в тому числі квартиру [ADDRESS], заповідав їй, своїй доньці, [PERSON] Проте, з незалежних від неї обставин, вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску встановленого законом строку позивачка посилалася на те, що з 1997 року вона постійно проживає в [INFO] Російської Федерації, працює у виправній колонії № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Сахалінській області. Відпустку їй було надано лише 11 січня 2010 року, і вже 13 січня 2010 року вона приїхала до м. Харкова. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати поважними причини пропуску встановленого строку, визначивши їй додатковий строк в три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], діючий на підставі довіреності, підтримав позов в повному обсязі. Відповідач, в особі свого представника, до суду не зявився. Подав письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 4 липня 2009 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 228115, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира належала [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 11 зворотна сторона). [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) є донькою померлого [PERSON] та спадкоємицею 1-ї черги за вимогами ст. 1261 ЦК України (свідоцтво про народження серії ЯЖ № 183904 (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2008 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований за № 1-1907, за яким [PERSON] все належне йому майно, в тому числі квартиру [ADDRESS] заповідав своїй доньці [PERSON] (а.с. 13). 14 січня 2010 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори було письмово відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку із пропуском останньою встановленого законом строку для звернення з відповідною заявою (а.с. 15). За умовами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини за правилами ст. 1220 ЦК України слід вважати день смерті особи, зазначений в свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З інформації Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, отриманої на запит суду, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття після померлого [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З копії паспорту [PERSON] вбачається, що з 18 квітня 1997 року вона зареєстрована та постійно проживає в [INFO] Російської Федерації (а.с. 5), працює у виправній колонії № 2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Сахалінській області. З копії відкріпного посвідчення вбачається, що відпустку [PERSON] було надано лише 11 січня 2010 року. Цього ж дня позивачка виїхала до м. Харкова (а.с. 18). З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску [PERSON] встановленого законом строку на прийняття спадщини та, враховуючи умови ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити позивачці додатковий строк в три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved