Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

30.03.2009р.позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.02.2010р., посилався на те, що з відповідачем було укладено угоду № 3651671 від 23.06.2007р. про надання послуг стільникового звязку та Додаткову угоду від 23.06.2007р. Для обслуговування вказаного номеру ЗАТ "УМЗ" надало йому особистий рахунок № 1.11709098. Згідно з умовами вказаного договору, абонент зобов'язаний сплачувати вартість наданих послуг, проте в порушення цих умов відповідач не сплатив рахунки та за період з 01.10.2007р. по 01.12.2007р. у нього виникла заборгованість в розмірі 100грн. 43коп. Крім того, у звязку із порушенням відповідачем умов договорів, була нарахована сума договірної санкції, яка склала 797грн. 34коп., а загальна сума заборгованості, яку просили стягнути з відповідача складає 897грн. 77коп. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача понесені при подачі позову судові витрати в розмірі 81 грн., розглянувши справу за його відсутності з винесенням по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання, призначене на 01.02.2010р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя», про причини не явки суд не сповістив. За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що ЗАТ «Український мобільний звязок» уклало з відповідачем угоду № 3651671 від 23.06.2007р. про надання послуг стільникового звязку та Додаткову угоду до неї ( а.с. № 12-14). Для обслуговування вказаного номеру ЗАТ "УМЗ" надало відповідачу особистий рахунок № 1.11709098 ( а.с.№12). В порушення умов Договору та загальних умов виконання зобовязань, відповідач не сплатив за надані послуги стільникового звязку за особистим рахунком, через що у нього з 01.10.2007р. по 01.12.2007р. виникла заборгованість в розмірі 100грн. 43коп. та була нарахована штрафна санкція в розмірі 797грн. 34коп., а разом 897грн. 77коп. ( а.с. № 15-16). З огляду на те, що відповідач порушив умови договору, не виконавши у строк умови договорів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ЗАТ «Український мобільний звязок» в особі Дніпропетровського територіального управління відокремленого підрозділу ЗАТ «УМЗ» суму заборгованості в розмірі 897грн. 77коп. Обговорюючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 51 грн., а також суму коштів на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.(а.с. № 5-6). На підставі викладеного,

Outcome: approved