Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності 1/3 частину жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Москвитянівка Полонського району по вул. Шевченка, 6, Хмельницької області. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що на виділеній для її батька земельній ділянці в 1950 році було побудовано зазначений будинок та господарські споруди, головою двору був [PERSON], членами - його дружина [PERSON], вона, її чоловік та двоє дітей. Зазначила, що вона зі своєю сім'єю у вказаному будинку проживає з 1987 року по даний час. В 2000 році помер батько, а в 2005 році - мати. Після їхньої смерті вона як спадкоємиця за заповітом не може оформити спадщину на дкилий будинок, оскільки на будинковолодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. Зазначила, що спадкоємцями за законом можуть бути також її рідні брат та сестра. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що він не заперечує проти визнання за сестрою права власності на спадкове майно та у встановлений законодавством шестимісячний термін про своє право на спадщину до державної нотаріальної контори не заявляв. Представник сільської Ради та відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про визнання позову та розгляд справи у їхній відсутності. Заслухавши позивачку, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1950 році покійні [PERSON] та [PERSON] побудували згаданий вище жилий будинок та господарські сйоруди, котрі на той час відносилися до колгоспного двору, про що свідчить довідка сільської ради. Позивачка з часу свого народження, а її чоловік [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON] з 1987 року стали проживати у вказаному домоволодінні, яке в той період та станом на 15.04.1991 року являлося колгоспним двором, а тому вони за час свого проживання до часу існування колгоспних дворів (15.03.1990 рік) набули відповідно до ст.123 бувшого ЦК УРСР права власності на домоволодіння кожний на 1/6 частку. 23.07.2000 року помер [PERSON], а 13.10.2005 року померла [PERSON] (батьки позивачки), котрі заповіли своє майно для дочки [PERSON] та вони як бувшії члени колгоспного двору мали право власності у будинку в розмірі 1/3 частини, тому саме на таку частку після їхньої смерті відкрилась спадщина. Після смерті [PERSON] позивачка, як спадкоємниця за заповітом, відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, так як продовжувала проживати у частині будинку, що належить їй як члену колгоспного двору, а тому згідно до ст. 534 названого ЦК набула право власності на 1/6 частину вказаного житла. Після смерті [PERSON], вона прийняла спадщину в порядку визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України. Діти спадкодавців - [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, про своє право на спадщину у встановленому законодавством порядку не заявили та заповіти, складені батьками, не оспорили. [PERSON], як голова колгоспного двору за свого життя не отримав правоустановчий документ на будинок з господарськими спорудами, що унеможливлює спадкоємниці оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать пояснення сторін, дані технічного паспорту, рішення виконкому та довідок сільської Ради, заповіту.

Outcome: approved