overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Заявник [PERSON] міська рада звернулася до суду з заявою про визнання 148/1000 частин квартири [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передати її у власність територіальної громади м. Одеси. Представник заявника [PERSON] міської ради посилається на те, що 7 жовтня 1999 року померла [PERSON], яка була власником 148/1000 частин квартири [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що право власності на вказану частину квартири зареєстровано за померлою [PERSON] міська рада, просить визнати зазначене нерухоме майно відумерлою спадщиною. Представник зацікавленої особи Виконавчого комітету [PERSON] міської ради у судовому засіданні заявила, що заяву [PERSON] міської ради підтримує. Вислухавши пояснення представника заявника, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 7 жовтня 1999 року померла [PERSON] ([INFO]), актовий запис № 8233 від 8 жовтня 1999 року, складений Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, шо підтверджується довідкою № 5350/08-22 від 6 листопада 2009 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управлінням юстиції в Одеській області. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1995 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської Ради народних депутатів [PERSON] належить на праві приватної власності 148/1000 частин квартири [ADDRESS], вказане свідоцтво видане згідно з розпорядженням органу приватизації від 31 травня 1995 року, № 60753. Як вбачається з відповіді Третьої одеської державної нотаріальної контори вих. № 942 від 3 березня 2010 року, згідно перевірки Спадкового реєстру (спадкові справи) після смерті [PERSON], померлої 7 жовтня 1999 року, спадкова справа не заводилась. До майна померлої ніхто не звертався. Перевірка проведена з 7 жовтня 1999 року по 2 березня 2010 року. . Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» вих. № 2672-06334/7 від 9 квітня 2010 року станом на 26 березня 2010 року 148/1000 частин квартири [ADDRESS] в КП «ОМБТІ та РОН» зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому [PERSON] міської ради від 31 травня 1995 року, №19-3790. Згідно зі ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою. переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] міської ради про визнання 148/1000 частин квартири [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передачі її у власність територіальної громади м. Одеси підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

11.02.2010 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 30 серпня 1997 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Орждонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис № 393. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обов`язку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і суд позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

В червні 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитини - доньки [PERSON] , [INFO] трьох років, а саме до [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що з 05 березня 2005 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач офіційно знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і не має змоги працювати, щоб забезпечити себе та дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дружини. В судовому засіданні позивач позов підтримала та, посилаючись на зазначені в позові обставини, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2005 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.8). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9), яка проживає разом із позивачем по справі. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому не має змоги працювати, а її доходи не забезпечують прожиткового мінімуму. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу. Таким чином,\~суд знаходить\~позов обґрунтованим,\~оскільки відповідно\~до ст.ст.75;77;80;81\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років і\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дружини (аліменти)\~присуджуються одному\~з подружжя\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~другого з\~подружжя або\~у твердій\~грошовій сумі\~з урахуванням\~стану здоров`я\~та матеріальне\~становище сторін,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних,\~а також\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави держмито в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., в зв`язку з тим, що згідно з п.4 ст.81 ЦПК України та ч.5 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про держмито» від 12.02.1993р. позивач звільнений від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та держмита при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

позивачка, з посиланням на те, що вона прийняла спадщину після смерті своєї тітки - [PERSON] в порядку ст.. 548, 549 ЦК України, просить визнати за нею право власності на спадкове майно померлої: домоволодіння № 25 по вул.. Колгоспна в селі Нянівка Малинського району. Встановити факт належності її тітці - [PERSON] на праві власності зазначеного домоволодіння. Представник Іваівської сільської ради до суду не з»явився, надав заяву, в які позов визнав та просить розглядати справу без його участі. Позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Всупереч вимогам ст..ст. 11, 60 ЦПК України позивачка не довела належними доказами свої позовні вимоги. Зокрема, в справі відсутні будь - які правовстановлюючі документи на підтвердження факту належності померлій [PERSON] домоволодіння № 25 по вул. Колгоспній в с. Нянівка. Доказів тому, що позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця також не надано. Вимоги про встановлення факту прийняття спадщини позивачкою не заявлялись. Спадкова справа після емері [PERSON]і. не заводилась. За таких обставин суд не вбачає підстав задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше як 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі шлюб розірвано 25.12.2009 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони спільно не проживають, дитина проживає з позивачкою. В добровільному порядку коштів на утримання дочки відповідач не дає, хоча й працює, тому змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з наведених в позові підстав. Суду пояснила, дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує щодо сплати аліментів в розмірі визначеному законом, але просить врахувати, що він не працює. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії виписки з рішення про розірвання шлюбу встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджено копією її свідоцтва про народження Серія 1-НМ № 040037 виданого 14 червня 2006р. Сторони спільно не проживають, дитина проживає з позивачкою, відповідач протягом тривалого часу добровільно не надає коштів на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, статтею 183 СК України передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 180,182,183,191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з названим позовом в обґрунтування якого зазначає, що 10.06.1978 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Ягоденської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області під актовим записом №16. За час подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. 16.07.2000 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного майже 10 років. Дитина проживає разом з нею. Вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, сама займається вихованням дитини та утримає її за свої кошти. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не прибула, надіславши заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, що заявлений позов вона підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду даної справи в судове засідання не прибув, про причину неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обовязків кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 10.06.1978 року. Під час спільного проживання у них народилася донька. З 16.07.2000 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що стверджується матеріалами цивільної справи дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2000 року. Від спільного проживання сторони мають доньку Крістіну, [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що він може надавати допомогу, яку потребує позивачка. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням кв. 48 в буд. №28 корп. 4 по вул. Волкова в м.Кіровограді. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з 1996 року не користується квартирою, а тому втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання в четверте не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки в суд не сповістив. Суд визнав неявку відповідача не з поважних причин. Прийнявши участь в судовому засіданні 10.02.2010 року позовні вимоги не визнав та пояснив, що його поява в квартирі викликала сварки з колишньою дружиною, остання, звинуватила його в крадіжці, тому, вирішив не зявлятися в квартирі задля не створення конфліктних ситуацій. Окрім, того в квартирі було змінено замок, а тому він не мав змоги користуватися квартирою. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повністю підтвердили пояснення позивача. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідач зареєстрований в кв. 48 в буд. №28 корп. 4 по вул. Волкова в м.Кіровограді на підставі ордеру №1264 від 29.06.1973 року. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору\~ судом. Статтєю 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З наданих суду доказів та особистих пояснень відповідача вбачається, що відповідач не користується жилим приміщенням з 1996 року після припинення шлюбних відносин з позивачем. Вирішуючи спір по суті, згідно наданих доказів, суд вважає недоведеними пояснення відповідача в частині створення перешкод у користуванні жилим приміщенням, оскільки вони є не доведеними, крім того, за період з моменту створення перешкод у корисутванні і до даного часу відповідачем не ставилося питання про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, що на думку суду, опосередковано свідчить про відсутність таких перешкод. За таких обставин суд не знаходить поважних причин не користування жилим приміщенням відповідачем, а тому, відповідач втратив право користування жилим приміщенням, а позовні вимоги підлягабть задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст.71. 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що є власником квартири №3 по пров.Рівненський, 12 в м.Костопіль, що в цілому становить 33/100 будинковолодіння по пров.Рівненський, 12. В квартирі зареєстрований відповідач, який жодного дня не проживав в ній, однак знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає. Вона сплачує всі платежі, що стосуються даної квартири. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в належній їй на праві власності квартирі №3 в будинку №12 по пров.Рівненський в м.Костопіль. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що згідно з довідкою Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області №60/33-2804 від 19.04.2010 року відповідач зареєстрований в [INFO], яка відповідно до договору дарування від 08.07.1997 року та технічного паспорта на домобудівлю належить позивачці на праві власності. Відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 1990 року. Відповідно до ч.І ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач не проживає в квартирі №3 по провул.Рівненський, 12 в м.Костопіль більше шести місяців, суд вважає, що він втратив право на користування вказаним жилим приміщенням. На підставі наведеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, в якій зазначає, що з 1987 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який 22 жовтня 2009 року помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому автомобіль. Оскільки спадкоємці за заповітом та законом першої, другої і третьої черги відсутні, а тому вона має право спадкування за законом у четверту чергу. Для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса у неї недостатньо документів, а тому їй було запропоновано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву, наполягає на її задоволенні пояснивши, що проживала спільно з померлим як дружина з 1987 року. Представник Машівської державної Нотаріальної конторі в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 жовтня 2009 року в смт. Машівка Полтавської області помер [PERSON] (а.с. 5 ). Згідно повідомлення Машівської Державної нотаріальної контори 17.02,2010 року після померлого [PERSON] заведена спадкова справа за № 21, крім [PERSON] JI.M. заяви про прийняття спадщини або про відмову від неї до нотаріальної контори не подавались, спадковий договір або заповіт не посвідчувались( а.с. 9 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому на праві власності автомобіль ВАЗ 2105( а.с. 6 ). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1264 ЦК Україніу четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали; що дійсно [PERSON] та [PERSON] понад двадцять років проживали разом [INFO] в ш, Машівка Полтавської області, вели спільне господарство, називали один одного чоловіком та дружиною, а тому сумнівів утому, що це сімя ніколи не виникало. Як вбачається з наданої заявницею копії паспорта серії КО № 13391, виданого 17.01.2000 року Машівським РВ УМВС України в Полтавській області - 05.12.1989 року вона зареєстрована в [INFO] ( а.с. 4 ). Відповідно до ч. З ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом за загальними правилами, встановленими цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У звязку з наведеним суд вважає, що заявниця та померлий [PERSON] в період з 1987 року по день смерті останнього 22.10.2009 року спільно проживали без шлюбу як чоловік та дружина. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона 18 листопада 2006 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги для виховання доньки не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1 /4 зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1 /4 зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1 /4 зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до частини 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174,175 цього Кодексу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2006 року було зареєстровано шлюб між було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 22 травня 2007 (а.с.4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому, суд вважає, що відповідач може надавати позивачці кошти в розмірі 1 /4 зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, звязку з тим, що він є працездатним, інших утриманців не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved