overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. [PERSON] покликається на те, що під її піклуванням перебувають двоє неповнолітніх племінників [PERSON], [INFO], та [PERSON], 09.02.1995 народження, які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, так як позбавлені батьківського піклування; матір дітей [PERSON], яка позбавлена батьківських прав, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, в зв»язку з чим просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів її доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини її доходу, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Судом достовірно встановлено, що позивач не відмовляється від заявлених позовних вимог, які підтвердила долученими до заяви доказами, відповідач визнав позов без будь-яких умов на стадії попереднього судового розгляду, не заперечуючи проти задоволення позову. Оскільки для задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів є законні підстави, не порушуються цивільні права відповідача [PERSON], що перевірено судом на стадії попереднього розгляду, необхідно задовольнити позов, який є законним і обґрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 4 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 298, шлюб у нього та у відповідача перший. У шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO]. З червня 2009 року сімейні стосунки між ним та відповідачем фактично припинені. Від того часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що причиною розірвання шлюбу є те, що він зараз проживає з іншою жінкою. Відповідач позов визнала у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб зареєстровано 4 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції, актовий запис № 298 (а.с.6а). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Із пояснень сторін вбачається, що вони не бажають відновлювати сімейні стосунки та зберегти сімю, вважають, що збереження шлюбу суперечить їх особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. Від строку на примирення сторони відмовились. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови в позові про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне витрати по розірванню шлюбу покласти на позивача за його клопотанням. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 20 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 135, шлюб у неї та у відповідача перший. У шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. З червня 2009 року сімейні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені. Від того часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач тривалий час не працює і не утримує сімю. Окрім того відповідач зловживає алкогольними напоями та у відношенні до позивачки чинить насильство. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб зареєстровано 20 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції, актовий запис № 135 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Із пояснень сторін вбачається, що вони не бажають відновлювати сімейні стосунки та зберегти сімю, вважають, що збереження шлюбу суперечить їх особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. Від строку на примирення сторони відмовились. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови в позові про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача за його клопотанням. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

КП «Водоканал» звернувся в суд з позовом до відповідачів, що проживають по вул.Узбекистанська буд.№ 3 кв.№ 5 про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги аналізації, указавши в заяві, що відповідачі користуються послугами КП «Водоканал». Відповідачі повинні були щомісяця провадити оплату за воду і послуги каналізації, однак оплату не зробили, у зв'язку із чим з 01.06.00р. по 07.09.2009р. утворився борг у сумі 4561 грн. 77 коп. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водоотведння» збір абонентської плати з населення за водокористування і водоотведення провадиться окремо від інших комунальних послуг на розрахунковий рахунок КП «Водоканал». У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають. Представник позивача просить стягнути з відповідачів заборгованість за воду і послуги каналізації в сумі 4561 грн. 77 коп., і витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30 грн.. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, у зв»язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача. Суд, вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 66 - 68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити квартирну плату й оплаті за комунальні послуги. У відповідності зі ст.64 ЖК України члени родини наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях з договору наймання житлового приміщення. Із пред'явлених суду документів установлено, що відповідачі проживають у кв.№ 15 буд.№ 3 по вул.Узбекистанській в м. Запоріжжя і з 01.06.00р. по 07.09.09р. у відповідачів є заборгованість по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 4561 грн. 77 коп., що підтверджується копією особового рахунку, тому суд вважає можливим стягнути з відповідачів на корсить КП «Водоканал» 4561 грн. 77 коп. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати держмита, то вона підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в сумі 51,00 грн. Також підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

[PERSON] просила суд розірвати шлюб, вказуючи, що в період спільного проживання відповідач вчиняв скандали, став дуже агресивним, що робить неможливим спільне проживання. Відповідач [PERSON] в попередньому розгляді позов визнав,оскільки разом стало неможливо проживати і просив задоволити позов.Вислухавши пояснення сторін,дослідивши докази,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Сторони подружні відносини не підтримують, обом байдужа доля їх сім»ї, що дає підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона була звільнениаз підприємства відповідача 21 вересня 2009 року, на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. На момент звільнення утворилася заборгованість підприємства перед нею по заробітній платі в сумі 4381 грн. 99 коп., яка не була виплачена при звільненні, в звязку з чим вона звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу. 2711.09 року Олександрійським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача 4381 грн., 99 коп. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 117КЗпП України, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, що складає 6587 грн. 20 коп. Вказує, що невиплата заробітної плати призвела до її моральних страждань. Моральну шкоду вона оцінює в сумі 1000 грн. В попередньому судовому засіданні позивач відмовилася від позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та підтримала позовні вимоги в частині стягнення с ер едньо г о з ар о б іт ку. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала повніст ю. З урахуванням повного визнання змінених позовних вимог відповідачем у попередньому судовому засіданні, суд вважає за можливе постановити рішення по суті позову у попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 130 п. 4 ЦІЖ України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач працювала на підприємстві відповідала, була звільнена з підприємства 21 вересня 2009 року, на підставі ст, 38 КЗпП України, за власним бажанням. На момент звільнення утворилася заборгованість підприємства перед позивачем по заробітній платі в сумі 4381 грн. 99 коп., яка не орта виплачена при звільненні, в звязку з чим позивач звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу. 27.11.09 року Олександрійським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача 4381 грн. 99 коп. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з розрахунком, наведеним позивачем, ця сума складає 6587 грн. 20 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача [PERSON] позивач при подачі позову звільнена від сплати судових витрат (її вимоги виникли з трудових відносин), їх необхідно віднести на рахунок відповідача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, шо вона була звільнена з підприємства відповідача 15 вересня 2009 року, на підставі ст. 38 КЗпІІ України, за власним бажанням. На момент звільнення утворилася заборгованість підприємства перед нею по заробітній платі в сумі 2285 гри. 08 коп., яка не була виплачена при звільненні, в звязку з чим вона звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, 20.11.09 року Олександрійським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача 2285 грн. 08 коп. заборгованості по заробітній план. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, що складає 4789 грн, 20 коп. Вказує, що невиплата заробітної плати призвела до її моральних страждань. Моральну шкоду вона оцінює в сумі 1000 грн. В попередньому судовому засіданні позивач відмовилася від позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та підтримала позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала повністю. З урахуванням повного визнання змінених позовних вимог відповідачем у попередньому судовому засіданні, суд вважає за можливе постановити рішення по сеті позову у попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 130 п, 4 ЦШС України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач працювала на підприємстві відповідача, була звільнена з підприємства 15 вересня 2009 року, на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. На момент звільнення утворилася заборгованість підприємства перед позивачем по заробітній платі в сумі 2285 грн. 08 коп., яка не була виплачена при звільненні, в звязку з чим позивач звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу. 20.11.09 року Олександрійським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача 2285 грн. 08 коп. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з розрахунком, наведеним позивачем, ця сума складає 4789 грн. 20 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача Оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судових витрат (її вимоги виникли з трудових відносин), їх необхідно віднести на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 23 жовтня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області актовий запис № 15. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на повному матеріальному забезпеченні. Посилалася, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні характери та погляди на життя не має взаєморозуміння внаслідок чого постійно виникали сварки та скандали, відповідач зловживає спиртними напоями . Все призвело до того, що вони припинили шлюбно-сімейні відносини та на протязі тривалого часу проживають окремо. Позивач в судове засідання не з»явилася від неї до суду поступила письмова заява, в якій позов підтримує в повному розмірі на примирення не згідна, просить справу розглянути у її відсутність. Неповнолітнього сина [PERSON] залишити на її вихованні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважав, що є всі підстави для збереження шлюбу . Суд заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони 23 жовтня 1999 року зареєстрували шлюб у виконкомі Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області , актовий запис № 15, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Ухвалою суду сторонам було надано строк на примирення шість місяців. Збереження сім'ї і шлюбу між сторонами стало неможливим. Вони на протязі двох років проживають окремо, позивач тривалий час перебуває на заробітках за кордоном, спільного господарства не ведуть, на примирення позивач не згідна. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України „суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якшо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення ". Положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України, передбачено,що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано належних доказів, що шлюб між позивачем може бути збережено. Враховуючи те, що у сторін відсутнє бажання зберегти сім»ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім»ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст. 110,112,114, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить (з урахуванням уточнень у судовому засіданні) стягнути з відповідача 51985,63 грн. за договором банківського вкладу. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився виплатити суму вкладу по закінченню строку внесення вкладу. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача у судовому засідання позов визнала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.06.2009 між сторонами укладено договір про банківський вклад (депозит) № 707/09/982, за умовами якого відповідач прийняв від позивачки 53000 грн. під 12 % річних на строк до 02.09.2009. Внесення коштів підтверджується копією меморіального ордеру № 63 від 02.06.2009. По закінченню строку вкладу кошти виплачені не були, незважаючи на письмове звернення позивачки від 25.09.2009. Виплата проведена частково. Згідно виписки з особового рахунку сума заборгованості відповідача становить 51985,63 грн. Відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 15000 доларів США, в т.ч. 11148 доларів США неповернутого вкладу; 1368,44 доларів США відсотків за період з 04.06.2008 по 10.06.2009; 1050,63 долари США відсотків за період з 11.06.2009 по 11.03.2009; 1433 долари США у відшкодування моральної шкоди та повернення судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в порушення умов договору відповідач не виплатив їй суму вкладу та відсотки по закінченню строку дії договору. Позивачка у судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача позов не визнала. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04.06.2008 між сторонами укладено договір банківського вкладу № 040608/02-07, за умовами якого відповідач прийняв від позивачки грошові кошти в сумі 11148 доларів США під 11,5 % річних на строк до 10.06.2009. По закінченню строку вкладу сума вкладу та відсотки в повному обсязі виплачені не були. Внесення коштів підтверджується копією прибуткового касового ордеру № 1 від 04.06.2008. Правовідносини між сторонами регулюються договором та § 3 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад зі спливом встановленого договором строку, а також на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Як вбачається з виписки по рахунку, на даний час відповідач заборгував позивачці 12516,44 доларів США. Дана сума підлягає стягненню на користь позивачки. Ні договором ні законом не передбачено нарахування відсотків по закінченню строку внесення вкладу, а так само право позивачки на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах банківського вкладу, тому в даній частині позову слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вкладу у банківських металах: золото у зливках (ХАИ) 999,99 номіналом 250,00 грам в кількості одна шт., що складає 8,04 тройських унцій з нарахованими відсотками 0,60 тройських унцій. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на даний час вклад позивачки переведений з строкового банківського вкладу на поточний, тому позовна вимога про видачу вкладу з строкового рахунку не може бути задоволена. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2008 між сторонами укладено договір № 804714/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий вклад для фізичних осіб», строком на 18 місяців - до 24.07.2009, зі сплатою 5 % річних. Відповідно до умов договору, вкладник передає, а банк приймає банківські метали - золото у зливках 999,9 проби номіналом 250,00 грам в кількості 1 шт., що складає 8,04 тройських унцій, і банк зобов'язується забезпечити повне збереження та повернення вкладу з нарахованими процентами вкладникові. Згідно п.4.6 договору у разі неотримання вкладником у день закінчення строку вкладу, сума вкладу та відсотки на наступний день перераховується на поточний рахунок вкладника. Поточний рахунок позивачки відкритий на підставі договору від 24.01.2008. м. Чернігів Згідно ч. 1 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта в будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановленими банківськими правилами. Відповідно до ч. 2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч.І ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Статтею 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В порушення вимог Закону та умов договорів відповідач вклад не повернув ні з строкового, ні з поточного рахунків, незважаючи на письмові звернення позивачки від 16.11.2009 та від 05.03.2010. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved