Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Дубинівської сільської ради Савранського району звер\-нувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] є матір'ю неповно\-літніх [PERSON] та [PERSON]. їхній батько [PERSON] помер 10 червня 2008 року. Діти в даний час проживають в сім'ї [PERSON], [PERSON] вихованням та утриманням дітей не займається, разом з дітьми не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На неодноразові за\-уваження, бесіди і попередження з боку ради опіки та піклування Дубинівської сільської ради про неприпустимість подібного відношення до виховання та матеріального забезпе\-чення дітей - відповідачка не реагує. В судовому засіданні представник ради опіки та піклування Дубинівської сільської ради просить позбавити [PERSON] батьківських прав, вважає, що дана міра відповідає інтересам неповнолітніх дітей. В частині призначення піклувальником [PERSON] Власі\-вни над [PERSON] та [PERSON] від позову відмовля\-ється, оскільки [PERSON] на даний час не подала повний пакет документів, необхідних для призначення її піклувальником. Прокурор також вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відпові\-дає інтересам її неповнолітніх дітей. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про роз\-гляд справи за її відсутності, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Вислухавши пояснення представника ради опіки та піклування Дубинівської сіль\-ської ради, прокурора, взявши до уваги думку відповідача, викладену у заяві, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що [PERSON] має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], але ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріаль\-ному забезпеченню дітей, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з дітьми не спілкується. Батько дітей [PERSON] помер 10 червня 2008 року. В даний час діти проживають в сім'ї [PERSON], яка займається їхнім вихованням та матеріальним забезпеченням. з наданням правової допомоги в сумі 1000 грн., витрати понесені ним на комп'ютерні по\-слуги на виготовлення ксерокопій в розмірі 95 грн. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимо\-ги підтримав у повному обсязі. Вказав, що при винесенні наказів адміністрацією Савран\-ської ЦРЛ, а саме, головним лікарем [PERSON], було порушено законодавство про працю - ст. 103 КзпП України, (при винесенні п. 4 наказу № 35 від 1 липня 2009 року), яка передбачає, що про нові, або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення влас\-ник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. Вказані вимоги закону керівництвом закладу не було виконано. Вважає незаконними та такими що підлягають скасуванню п. «г» ч. 1 на\-казу № 58 від 22 жовтня 2009 року про попередження [PERSON] про скорочення по\-сади лікаря-хірурга хірургічного відділення стаціонару (1 посада) в зв'язку зі скорочен\-ням наднормативних посад згідно п. 1 ст. 40, ч. 2 ст. 492 КЗпП України, в зв'язку з тим. що попереднім наказом (№ 35 від 1 липня 2009 року) позивача було переведено лікарем- хірургом поліклінічного відділення, а як наслідок і пункт «в» частини 1 наказу № 86 від 22 грудня 2009 року, і пункт 14 частини 3 наказу № 8 від 5 лютого 2010 року. Також представник позивача доповнив, що відповідно до ст. 42 КЗпП України - при скороченні чисельності штату працівників, переважне право на залишення на роботі на\-дається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Для вияв\-лення працівників, які мають «переважне право» на залишення на роботі, роботодавець повен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. В даному випадку, головниу лікарем не враховані такі обставини, як наявність відповідної освіти, післядипломн; освіти, підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заох чень за успіхи у роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт. Такі: аналіз ніким не був зроблений, що позбавило адміністрацію виконати вимоги закону. Представник відповідача [PERSON] у запереченнях проти позову пояснив, що каз [PERSON] ЦРЛ № 35 від 1 липня 2009 року щодо переведення [PERSON] в по." - клінічне відділення з хірургічного відділення пов'язаний з проведення ремонту в осін\-ньому. Видання наказів [PERSON] ЦРЛ № 58 від 22 жовтня 2009року та № 86 від 22 грудня 2009 року є вимоги наказу МОЗ України № 33 від 23 лютого 2000 року „Про тні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я» та затверджений штатний пис [PERSON] ЦРЛ на 2009 рік. відповідно до якого по хірургічному відділенню тверджено 1.5 ставки (1 ставка лікаря-травматолога та 0,5 ставки лікаря-хірурга). На конання рішення Савранського районного суду Одеської області від 7 вересня 2009 лікар-інтерн [PERSON] переведений на посаду лікаря-хірурга [PERSON]Г призвело до зменшення посадового навантаження лікарю-хірургу [PERSON] з 1.5 . вки до 0,5 ставки. Про зміну умов праці та системи її оплати [PERSON] попередж за два місяці, для доповнення навантаження йому було запропоновано вакантні пос три хірургічного профілю та чотири не хірургічного, які [PERSON] не зацікавили. Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтвердив факти ви\-ні в заперечені на позов. Крім того, надав суду акт від 23 жовтня 2009 року, з якого чається, що лікаря-хірурга [PERSON] ознайомлено з наказом № 58 від 22 жовтня . року, його копія була вручена [PERSON], але від підпису про ознайомлення з наказом [PERSON] відмовився. Просить в задоволенні позову [PERSON] відмое Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов пі задоволенню частково за таких підстав. Судом встановлено, що наказом № 20 [PERSON] ЦРЛ [PERSON] з 24 2006 року прийнятий на посаду лікаря-хірурга хірургічного відділення на 1 ставк\\ казом № 29 [PERSON] ЦРЛ від 26 травня 2006 року надано 0,5 ставки лікаря-^ поліклінічного відділення за сумісництвом (а. с. 119). Наказом [PERSON] ЦРЛ № 35 від 1 липня 2009 року лікаря-хірурга Бара-_ переведено в поліклінічне відділення на 1 ставку. Із вказаним наказом [PERSON] В ознайомлений. Наказом [PERSON] ЦРЛ № 58 від 22 жовтня 2009 року пункт 1 підпункт „г" пе- гедбачено попередити його про скорочення посади лікаря-хірурга хірургічного відділен- я стаціонару (1 посада) у зв'язку із скороченням наднормативних посад. Згідно акту від ІЗ жовтня 2009 року копія наказу [PERSON] ЦРЛ № 58 від 22 жовтня 2009 року була -адана позивачу, але від підпису про ознайомлення він відмовився.( а. с. 115). Наказом [PERSON] ЦРЛ № 86 від 22 грудня 2009 року [PERSON] переведено ікарем-хірургом поліклінічного відділення на 0,5 ставки з 23 грудня 2009 року. З вказа\-ним наказом [PERSON] ознайомлений 23 грудня 2009 року. 5 лютого 2010 року наказом головного лікаря [PERSON] ЦРЛ № 8 частина З пункт 14 «внесено уточнення до п «г» наказу № 58 від 22 жовтня 2009 року» який викла\-дено в такій редакції: « попередити про зменшення посадового навантаження (1 посади) :<аря-хірурга хірургічного відділення [PERSON] в зв'язку з рішенням [PERSON] -айонного суду Одеської області від 7 вересня 2009 року «Про поновлення на посаді лі- -:.:зя-інтерна [PERSON] для подальшого переведення на посаду лікаря-хірурга Сав\-ойської ЦРЛ». Згідно зі ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення томадянина права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, (кий він вільно обирає або на який вільно погоджується та гарантує захист від незакон\-ного звільнення. Разом з тим, виходячи з положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної іди та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на дставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами країни. За загальновідомими правилами, встановленими ст. 4 Конвенції Міжнародної оганізації Праці № 158, 04.02.1994 року ратифікованої Верховною Радою України, яка набула чинності 16.05.1995 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною -тіонального законодавства, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаного зі здібностями або ведінкою працівника, або викликаного виробничою необхідністю підприємства, уста- -/ви або служби. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на то- ж підприємстві, в установі, організації допускається тільки за згодою працівника, а винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, "гоедбачених законодавством. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 33 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу : 5оту, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного псяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, з оплатою "аці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою ро- 5 тою. Тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим л говором, допускається лише за його згодою. Нормами п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинність бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації. 5анкг>тст^ " ерепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельн ість працівників. Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1.2 Ї6 ї статті, допускається, якщо неможливо перевести причину. роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисгимюсті «штату пра\-цівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на зали\-шення на роботі надасться працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Згідно до ч. 1 ст. 49" КЗпП України про наступне вивільнення працівни- нально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівник : ках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на : на роботі, передбачене законодавством. Нормою ст. 103 КЗпП України передбачено повідомлення працівника про н а . зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власником або уповноважені: орган не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. За вимогами ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поное.є- роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату пр:^ і середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час в; - нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення - роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який г трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час ві ного прогулу. Згідно п."з" п. 1 розділу І Порядку обчислення середньої заробітної плати, гг женим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року зі зу - далі Порядку /, цей порядок обчислення застосовується у випадку вимушеного пг Відповідно до п. 2, абзацу 3 п. 4 Порядку заробітна плата позивача за оста- місяця , які передували звільненню, складає 4667,74 грн. ( а. с. 138). Таким чином, з моменту звільнення до часу винесення рішення суду / з 1 липн року по 21 жовтня 2010 року /складає 15 місяців 14 днів - розмір середнього заробітку час вимушеного прогулу складає 36563,96 грн. / 2333,87 21*14 р.д.х 14 р.д. у жсе них виплачено 16646,55 грн. З урахуванням індексу інфляції за 2009 рік -184.82 гг 2010 рік- 483,02 грн. Тобто остаточно підлягає виплаті 20585,25 грн. Статтею 237-1 КзпП України зазначено, що у разі порушення власником аб< новаженим ним органом законних прав працівника, що призвело до моральних дань, втрати ним нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових для організації свого життя, власником або уповноваженим ним о відшкодовується завдана працівнику моральна шкода. Було встановлено, що позив законних підстав було переведено, а в подальшому скорочено посадове навантг що призвело до його душевних страждань, було порушено ритм його повсяіс життя, сукупний доход його сім'ї зменшився. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу у зв'язку із н ним звільненням, суд враховує характер порушених прав позивача, глибину його них страждань і тому вважає, що розмір моральної шкоди, який просить стягнуї вач 15000 грн., не відповідає ступеню завданої йому моральної шкоди, тому в тині позов підлягає частковому задоволенню. На засадах розумності і справедлив вважає за можливе за наявних обставин визначити розмір грошового відшко моральної шкоди у сумі 1000 грн. Частина 3 ст. 79 ЦПК України встановлює вичерпний перелік витрат, пов" розглядом судової справи, а витрати на комп'ютерні послуги, витрати на вигої ксерокопій до даного переліку не входять, тому суд вважає, шо в частині відшкс витрат понесених на комп'ютерні послуги на виготовлення ксерокопій в розмір необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ІДПК України стороні, на користь якої ухвалено суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні с; трати. У зв'язку зі зверненням до суду за захистом своїх прав позивачем понесеї ти на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Вказана сума підлягає стягненню з в ча в повному обсязі. Крім того, відповідно до статтей 81, 88 ЦПК України з відповідача також стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial