Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В квітні 2004 року позивач звернулася до суду з даним позовом та в обґрунтування своїх вимог зазначила, що на квартиру 4 в будинку 7 по пров. 2-му Паровозному в м.Житомирі видано свідоцтво про право власності на квартиру, згідно якого вона та [PERSON] є співвласниками вказаної квартири. Просить визнати вказане свідоцтво в 3/4 частинах недійсним з тих підстав, що [PERSON] у вказаній квартирі ніколи не проживали, [PERSON] згоди на приватизацію її не давав, його реєстрація у вказаній квартирі проведена неправомірно. В судовому засіданні позивач позов підтримала з тих самих підстав, пояснити, чому нею пропущений строк позовної давності не змогла. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на момент приватизації квартири він та його сім»я були зареєстровані та проживали у вказаній квартирі, а тому мають право на її приватизацію. Відповідач [PERSON] та представник органу опіки та піклування в судове засідання не з»явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Представник ДТГО «Південно-Західна залізниця» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Судом встановлено наступне. Відділом приватизації Коростенського відділу залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд 09.03.1994 року за № 780 видано свідоцтво на право власності на житло - квартиру 4 в будинку 7 по пров. 2-му Паровозному в м.Житомирі на [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с. 123 т.1). Дане свідоцтво видане на підставі спільної заяви повнолітніх членів сім»ї [PERSON] (а.с. 122 т.1). Як вбачається з висновку почеркознавчої експертизи, підпис від імені [PERSON] в зазначеній заяві вірогідно вчинено не ним, а іншою особою (а.с. 198-199 т.1). Рішенням Житомирського районного суду від 31.03.2005 року визнано неправомірними дії посадової особи паспортної служби у частині реєстрації в 1992 році у спірній квартирі [PERSON] (а.с. 451-452 т.1). У відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартир, що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій законом, зазначені квартири передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Оскільки відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі без відповідної підстави, суд вважає, що він не мав право на приватизацію цієї квартири, а тому, враховуючи наведене, а також ту обставину, що з заявою про приватизацію квартири він не звертався, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання свідоцтва про право власності в частині належності квартири [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки щодо інших відповідачів позивачем не подано будь-яких доказів того, що вони у спірній квартирі не проживали, були зареєстровані з порушенням закону або не зверталися з заявою про її приватизацію, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю.. Позивачем пропущено строк позовної давності і відповідач наполягає на його застосуванні. Оскільки суду не надано будь-яких доказів поважності причин пропуску строку позовної7 давності, суд вважає необхідним застосувати цей строк, відмовивши В задоволенні позовних вимог до [PERSON] за цим строком.

Outcome: dismissed