Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Шпиківської селищної ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 травня 1995 року його мати [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким після своєї смерті заповіла йому усе своє майно. 17 березня 1996 року його мати [PERSON] померла і з цього часу відкрилася спадщина за заповітом на її майно, яке складається з: житлового будинку, розташованого в смт. Шпикові по вул. Бакайна № 73 Тульчинського району відповідно до свідоцтва № 1128 на право особистої власності на жилий будинок та земельної ділянки площею 2,0993 га, розташованої на території Шпиківської селищної ради відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 085760, виданого 31 січня 2003 року. Про існування даного заповіту йому не було відомо, а також на момент відкриття спадщини не існувало частини правовстановлюючих документів. На даний час в старих документах матері він знайшов заповіт і йому стало відомо, що він являється єдиним спадкоємцем майна своєї матері [PERSON] за заповітом. На протязі шести місяців після смерті матері він не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняти спадщини, яка відкрилася після її смерті, так як не знав, що являється єдиним спадкоємцем за заповітом. На даний час він звернувся в нотаріальну контору з метою оформлення права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON], однак, вияснилося, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому оформити право власності на спадкове майно не може. Для того, щоб вона могла оформити право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її діда, їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій попросив суд розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивача та ознайомившись з заявою відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що 10 травня 1995 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким після своєї смерті заповіла [PERSON] усе своє майно (а.с. 5). [PERSON] 17 березня 1996 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 6). Відкрилася спадщина за заповітом на: житловий будинок, розташований в смт. Шпикові по вул. Бакайна №73 Тульчинського району відповідно до копії свідоцтва № 1128 на право особистої власності на жилий будинок (а.с. 7) та земельної ділянки площею 2,0993 га, розташованої на території Шпиківської селищної ради відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 085760, виданого 31 січня 2003 року (а.с. 8). Дані правовідносини регулюються ч.З ст. 1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для надання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як не знав про існування заповіту, а також на момент відкриття спадщини не існувало частини правовстановлюючих документів, то з метою захисту його майнових прав йому необхідно визначити додатковий строк, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори. На підставі викладеного, відповідно до ст. 4, 15, ст. 174, ст. 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220-1223, 1268, 1272 ЦК України, суд, -

Outcome: approved