Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з цим позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача 31.259грв.02коп. матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Волноваського райсуду від 30.01,2008року відповідач визнан винним за ст.286 ч.І КК України, у зв*язку з чим позивач виплатив потерпілому [PERSON], який постраждав під час цієї ДТП и знаходився під час виконання службових обов*язків (травма на виробництві), загальну суму 31.259грв.02коп., в яку увійшли лікарняний, единоразова допомога, витрати на лікування, виплати заробітної плати, тобто на відшкодування завданної йому матеріальної шкоди. Цю суму вони сплатили повністю і просять у порядку регресу оскільки винними діями відповідача було завдану цю шкоду, стягнути цю сумму з відповідача на їхню користь. Прокурор і представник позивача у судовому засіданні на позові наполягають. Відповідач позовні вимоги не визнав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, показала суду, що Мазур заподіяну шкоду [PERSON] відшкодував повністю у добровільному порядку, а оскільки він заподіяв [PERSON] шкоду під час виконання трудових обов*язків. то йому фонд виплатив всю суму, оскільки [PERSON] був застрахований за загальнообов'язковим державним страхуванням, тому держава (в особі позивача - фонда) повністю сплатили йому шкоду і у даному випадку законом не передбачене право зворотньої вимоги, тобто регресу, тому підстав у прокурора і позивача для звернення з таким позовом в порядку регресу немає, оскільки сплачені гроші - це не відшкодування шкоди, а виплати по страхуванню. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав. Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України у разі заподіяння шкоди винна особа повинна відшкодувати завданні збитки. Вироком Волновахського райсуду від 30.01.2008року відповідач визнан винним у скоєні ДТП з травмуванням [PERSON] (а.с.15-16), позивачем сплачені на , користь потерпілого [PERSON] сума шкоди в загальному розмірі (лікарняний, единоразова допомоги, витрати на лікування, витрати банку за переклад та ін.) - 31,259грв.02коп. (а.с.5-14). Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, моє право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченного відшкодування. Але у данному випадку правовідносини між сторонами (фондом і відповідачем [PERSON]) випливають із обов'язкового страхування, а відповідно до ст.999 ч.2 ЦПК України до таких правовідносин застосовуються положення ЦК України лише якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється захист, охорона житті та здоровя громадян у процесі їх трудової діяльності. На підставі ст.46 цього Закону фонду соціального страхуванням від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування, яке здійснюється за рахунок внесків роботодавців: для підприємств - з віднесенням на валові витрати виробництва, для бюджетних установ та організаций - з асігнувань, виділеннях на їх утримання та забезпечення; капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; прибутку, одержаного від тимчасово вільних коштів Фонду на депозитних рахунках; коштів, одержаних від стягнення відповідно до цього Закону штрафів і пені з страхувальників, штрафів з працівників, винних у порушенні вимог нормативних актів з охорони праці, а також адміністративних стягнень у вигляді штрафів з посадових осіб підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; добровільних внесків та інших надходжень, отримання яких не суперечить законодавству. Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не передбачено право Фонду соціального страхування, який здійснив страхову виплату застрахованій особі, зворотної вимоги (регресу ) до винної особи. Таке право страховика передбачено ст.993 ЦК України лише у разі виплати ним страхового відшкодування за договором майнового страхування. У данному випадку дійсно винним у настанні нещасного випадку на виробництві з потерпілим [PERSON] є відповідач, що потягло за собою проведення йому Фондом страхових виплат, але здійснювані та відшкодовані Фондом соціального страхування соціальні послуги та виплати є обов*язком Фонду в разі настання страхового випадку, а тому проведення ним таких виплат застрахованій особі не є заподіяною Фонду (позивачу) шкодою в розумінні ст.1166 ЦК України і тому відповідно. Фонд не є особою, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, і не набуває права зворотної вимоги до винної особи згідно із ч.І ст.1191 ЦК України. Тому у задоволенні заявлених вимог слід відмовити. Судові витрати слід віднести на користь держави, оскільки позивач, в інтересах якого звернувся прокурор і у задоволенні вимог якого відмовлено, звільнений від сплати судових витрат відповідно до ст.4 п.7 Декрету КМ України "Про державне мито". На підставі викладенного, ст.ст.1166, 1191,993 ЦК України. Закону України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності',

Outcome: dismissed