Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

15 квітня 2010 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області (далі УПФУ м. Добропілля) про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги "дітям війни" за період з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р та з 01.01.2009 по 31.12.2009 р. В обгрунтування своїх вимог в позові [PERSON] зазначила, що за нею визнано статус "Дитини війни". Вона перебуває на обліку в УПФУ в м. Добропілля і згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка фактично їй не нараховувалась. Просить визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України м. Добропілля по не нарахуванню та виплати їй щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії та стягнути на її користь щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії по віку згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р та з 01.01.2009 по 31.12.2009 р. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що після прийняття Конституційним Судом України рішень щодо конституційності зупинення норми закону та зміни редакції, Закону України №2195-IV питання фінансування підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано у подальшому неконституційним. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, а ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено відновлення дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни № в редакції до 01.01.2008 року. Відповідно до постанови КМУ від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" п.8 дітям війни *до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, проводиться виплата підвищення у визначених твердих розмірах. Законом України "Про державний бюджет України на 2009 р." не передбачене виплата підвищення до пенсії "дітям війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи, перевіривши викладені у позовній заяві доводи позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] [INFO], громадянка України - є пенсіонеркою, і згідно пенсійного посвідчення № 23779 має статус " Дитина війни». У відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006 р., встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, в тому числі отримання пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, та підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 3 ст.22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту'та обсягу існуючих прав і свобод. Суд з приводу спірних правовідносин щодо недотриманого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальних пенсії за віком як дитині війни з 1 січня 2007 року зазначає наступне. Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням статті 111 цього Закону, якою було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489-V, яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Щодо позовних вимог позивача про визнання дій УПФУ в м. Добропілля протиправними та про відмову в перерахунку щомісячної державної допомоги за статус «Діти війни» на 2008 рік, суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-17 внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», було передбачено, що «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утриманнями державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу PCP за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у зв'язку з прийняттям нової редакції статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), редакція зазначеної статті що існувала до 1 січня 2008 року втратила свою чинність. На підставі Рішення Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року втратила чинність нова редакція статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», внаслідок чого відновлена попередня редакція закону, з дня визнання цих положень Рушенням Конституційного Суду України не конституційними, а саме починаючи з 22 травня 2008 року. Таким чином, право позивача на виплату підвищення до пенсії за віком як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виникло з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року. Аналіз вищевикладеного, дає підстави для висновку про неправомірність дій відповідача щодо нездійснення виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 по 31.12.2008 р. Встановивши, що відповідач УПФУ м. Добропілля порушив норми права, які регулюють правовідносини у сфері соціального захисту відповідної категорії громадян, суд відповідно до ст. 16 ЦПК України визнає такі дії незаконними і відповідно до ст. 16 ЦК України покладає на відповідача обов'язок здійснити нарахування та виплату на користь позивача як дитині війни доплату до пенсії. Суд не може погодитись з запереченнями відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного. 28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», де пунктом 8 постанови визначено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня - 48,10 гривні, з 1 липня - 48,20 та з 1 жовтня - 49,80 гривні. Таким чином, підвищення дітям війни виплачуються органами Пенсійного фонду відповідно до зазначеної постанови, а не до Закону, внаслідок чого є наявні правові підстави для визнання протиправними дій, бездіяльності управлінь ПФУ в порушенні права на отримання підвищеного розміру пенсії починаючи з 22 травня 2008 ріку відповідно до статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». На час виникнення спірних правовідносин, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність. Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів" затверджений на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривні, з 1 липня - 482 гривень, з 1 жовтня - 498 гривень. Відповідно до ч.І ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Таким чином, позивач має отримати державну соціальну допомогу за 2008 рік як особа, що відноситься до категорії «Діти війни», починаючи з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-УІ було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно до розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із законом "Про соціальний захист дітей війни» залежить від мінімальної пенсії за віком. Тобто нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм закону "Про соціальний захист дітей війни». Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Заперечення представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" для здійснення соціальних виплат, суд вважає необгрунтованими, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючої законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог частин 2 статті 3 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. На виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах, з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Розмір підвищення до пенсії з 1 січня 2009 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2009 році в вищезазначену постанову не вносилося. Тому, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2009 року є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.» Статтею 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", № 835-УІ від 26 грудня 2008 року прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а саме - 498 грн. Також згідно до Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" " 1646-УІ від 20 жовтня 2009 року, який набрав чинності 4 листопада 2009 року, згідно ст. 1 вказаного закону, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 листопада 2009 року - 573 грн. Отже, право позивача на нарахування за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 року відновилося з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі N 10-рп/2008 від 22.05.2008, але в межах при цьому в тому правовому режимі, який існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними. Для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи ст. 257 ЦПК України встановлюється трирічний строк, який, якщо не встановлено інше, починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу яка його порушила. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені ст.267 КАС України, є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до УПФУ м. Добропілля 15 квітня 2010 року. Таким чином, в межах трирічного строку звернення з адміністративним позовом до суду, враховуючи розмір підвищення пенсії, яку позивач отримувала з 1 січня 2007 року у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 1 січня 2009 року по момент розгляду адміністративного позову, позивачці слід нараховувати недоплачену соціальну допомогу за періоди, починаючи з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р, з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р та з 01.01.2009 по 31.12.2009р. Згідно з ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення про відсутність підстав для нарахування підвищення. Враховуючи викладене, суд вважає, що є наявність підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди, починаючи з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р та з 01.01.2009 по 31.12.2009 р. з врахуванням фактично здійснених виплат.

Outcome: approved