Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

23 червня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КП “Зміївське бюро технічної інвентаризації”, [PERSON] про визнання незаконними дій КП “Зміївське бюро технічної інвентаризації” з реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]; про визнання недійсним договору дарування цієї квартири, укладеного 24 листопада 2006 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. реєстр №2652; та про визнання за [PERSON] права власності на вказану квартиру. Представник позивачки [PERSON] в обгрунтування позовної заяви зазначив, що за договором купівлі-продажу, посвідченим 5.11.1998 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Сапком М.Г., [PERSON] придбала у [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.12.1999 року (справа №2-1434) задоволено позов [PERSON] до колишнього чоловіка [PERSON] про примусовий розподіл житла, постановлено переселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. На час винесення вказаного рішення суду [PERSON] і [PERSON] розірвали шлюб і проживали в квартирі [ADDRESS]. Оскільки спільне проживання було неможливим, [PERSON] дала згоду проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Від свого права власності на вказану квартиру [PERSON] не відмовлялась і питання про право власності на квартиру [ADDRESS] не було предметом розгляду в судовому засіданні. [PERSON] погоджувалась на передачу [PERSON] в безоплатне тимчасове користування квартири [ADDRESS] відповідно до ст. 324 ЦК України в редакції 1963 року. Крім того, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Відповідно, у разі, коли б мова йшла про відчуження майна, то належало б залучити до справи орган опіки та піклування. [INFO] [PERSON] помер, після чого [PERSON] мала намір повернутися в свою квартиру і привести її в належний стан. Але, як стало відомо, [PERSON] подарував цю квартиру своїй сестрі [PERSON] З'ясувалося, що КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» зареєструвало право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] [PERSON] не мав правових підстав для укладення договору дарування квартири [ADDRESS], оскільки ця квартира належить [PERSON], яка не передавала [PERSON] право власності на квартиру. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримали зазначені позовні вимоги і просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації” в судове засідання не з'явився. Директор КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації” Святуха К.Г. в листі від 9.09.2008 року просила розглядати справу на розсуд суду за відсутністю представника КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації”. По суті заявленого позову зазначила, що 16.05.2000 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі рішення Зміївського районного суду від 15.12.1999 року. Вказане рішення суду, як вид правовстановлюючого документа, згідно п. 11 Переліку - Додатку 1 до Інструкції «Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року №121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 року за №399/2839, не містило чітких реквізитів, передбачених п.п. б) п. 1.10 Інструкції: не зазначена загальна площа об'єкта нерухомості; не зазначена повна адреса об'єкта нерухомості; не вирішена доля попереднього правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сапком М.Г. 05.11.1998 року р-р №431, його не розірвано і не визнано недійсним, право власності за [PERSON] рішенням суду не скасовано. Реєстратор повинен був врахувати вказані відомості і вчинити дію, передбачену п. 1.10 Інструкції, тобто відмовити в реєстрації. Відповідачка [PERSON], представник відповідачки [PERSON] позов не визнали, мотивуючи тим, що [PERSON] набув право власності на квартиру за рішенням суду, постановленим за позовом [PERSON], яка була присутня під час розгляду справи та проголошення рішення, і мала змогу його оскаржити. Зазначене рішення набрало законну силу і фактично виконане. Дарування квартири [PERSON] своїй сестрі [PERSON] відбулося згідно діючому законодавству. Просили відмовити у задоволенні позовної заяви. Вислухавши учасників судового розгляду, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про розірвання шлюбу, виданому Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 20.02.1998 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20.02.1998 року зроблено актовий запис за №45. (а. с. 6). Згідно свідоцтву про народження, у [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. (а. с. 7). За договором купівлі-продажу, посвідченим 5.11.1998 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Сапком М.Г. р-р №431, [PERSON] придбала у [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано в Зміївському МДПТІ 21.12.1998 року в реєстрі за №1237. (а. с. 5, 58-65). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.12.1999 року (справа №2-1434) задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про примусовий розподіл житла. Вирішено переселити [PERSON] в кв. [ADDRESS], тим самим визнавши за ним право власності на вказану квартиру. [PERSON] з сином залишити проживати в квартирі [ADDRESS], зобов'язавши ЖКВ Зміївської ТЕС укласти договір найму з [PERSON] на вказану квартиру. Рішення набрало законну силу. Право власності за [PERSON] зареєстровано в КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації” 16.05.2000 року за р. №13-1237. (а. с. 66, 67, 22). З листа Комсомольської селищної ради від 18.08.2008 року вбачається, що [PERSON] 21.01.2004 року за рішенням суду був знятий з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] в кв. [ADDRESS]. (а. с. 47, 48). За довідкою КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації” від 18.08.2008 року, згідно архівних матеріалів БТІ квартира [ADDRESS] належить в цілому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради 12.10.2006 року. (а. с. 46). З аналізу копій декларацій про доходи державного службовця [PERSON] за період з 1996 року по 2005 рік вбачається, що після придбання квартири [ADDRESS] [PERSON] зазначила відомості про квартиру в графі 3 розділу ІV декларації за 1998 рік, а після постановлення судом рішення про визнання права власності на цю квартиру за [PERSON], відомості про квартиру в наступних деклараціях не внесені. (а. с. 35-45) За договором дарування, посвідченим 24.11.2006 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Трубніковою В.В. р-р №2652, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано в КП «Зміївське БТІ» 19.12.2006 року в реєстрі за №1237 в книзі: 13. (а. с. 21, 22). З копії свідоцтва про смерть, виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 46 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №110. (а. с. 8). У відповідністю з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.12.1999 року (справа №2-1434) за позовом [PERSON] до [PERSON] про примусовий розподіл житла, визнано право власності за [PERSON] на кв. [ADDRESS]. Рішення не було оскаржено і набрало законну силу. Право власності за [PERSON] було зареєстровано в установленому порядку. Обставина щодо визнання права власності за [PERSON] на спірну квартиру не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Відповідно до Переліку - Додатку 1 до Інструкції «Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року №121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 року за №399/2839, яка була чинною на час реєстрації права власності на квартиру за [PERSON], рішення суду про визнання права власності входить до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводилася державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Таким чином, реєстрація права власності на спірну квартиру за [PERSON] була здійснена КП «Зміївське БТІ» на підставі правовстановлюючого документу, передбаченого вищевказаною Інструкцією. Посилання на неправомірність зазначення в рішенні суду про визнання права власності на спірну квартиру за [PERSON], а також на невідповідність рішення суду Інструкції «Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року №121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 року за №399/2839 в частині неповноти інформації щодо об'єкта нерухомості, суперечать вимогам ч. 3 ст. 61 ЦПК України щодо підстав звільнення від доказування, ст. 14 ЦПК України щодо обов'язковості судових рішень, що набрали законної сили. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з підстав, передбачених ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не враховуються як докази правомірності чи неправомірності набуття [PERSON] права власності на спірну квартиру за рішенням суду. За таких обставин, позовна вимога [PERSON] про визнання незаконними дій КП “Зміївське бюро технічної інвентаризації” з реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] є необгрунтованою і задоволенню не підлягає. У відповідністю з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідністю з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з того, що не встановлені підстави для визнання незаконною реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], який на підставі рішення суду набув право власності на квартиру, мав права володіння, користування та розпорядження квартирою і здійснив своє право власності шляхом дарування квартири своїй сестрі [PERSON], відсутні передбачені ч. 1 ст. 215 ЦК України підстави недійсності правочину, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору дарування спірної квартири [PERSON] своїй сестрі [PERSON], та про визнання за [PERSON] права власності на квартиру є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed