Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

04.08.2008 року Вознесенський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення невиплаченої орендної плати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги прокурор зазначав, що між позивачем, якому на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого [INFO] року належить земельна ділянка площею 5,88 га, та відповідачем [PERSON] [INFO] року був укладений договір оренди земельної ділянки. Відповідно до умов договору відповідач прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,88 га терміном на три рок і зобов’язався сплачувати орендну плату в розмір не менше 2% від вартості земельної ділянки. Розрахунки повинні були бути проведені до 20 жовтня кожного року. На сьогоднішній день у відповідача існує заборгованість по орендній платі у розмірі 1006,32 грн., яку прокурор просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , а також судові витрати по справі. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні доповнили свої позовні вимоги, просили суд також стягнути пеню в розмірі 4827,68 гривень за несплату орендної плати у строки визначені договором. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з’явився, судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Прокурор та позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечували. Вислухавши пояснення прокурора, позивача та його представника суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,88 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] , виданого [INFO] року. [INFO] року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки. Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 5,88 га строком на три роки. Відповідно до умов договору оренди розмір орендної плати складає 2% від вартості земельної ділянки, які повинні сплачуватися відповідачем не пізніше 20 жовтня кожного року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , користуючись земельною ділянкою по договору оренди, не виконав в повному обсязі розрахунку по орендній платі і має перед позивачем заборгованість за 2007 рік в сумі 1006,32 гривень, яка повинна була бути виплачена позивачу до [INFO] року, дані обставини підтверджуються довідкою [PERSON] за [NUMBER] від [INFO] року та умовами договору оренди від [INFO] року. Таким чином, враховуючи положення ст. 526 ЦК України, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього відповідно до п.14 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 2 % несплаченої суми за кожний день прострочення, що не суперечить вимогам ст. 546 ЦК України, яка передбачає, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ч.2 ст. 551 розмір неустойки встановлюється договором. Таким чином враховуючи, що станом на [INFO] року сума невиплаченої орендної плати становить 1006,32 гривень, а період за який позивач просить стягнути пеню становить з [INFO] року по [INFO] року (кінець дії договору оренди) , саме 211 днів, то нарахуванню підлягає пеня в розмірі 4 245,32 гривень, : 2% від несплаченої суми 1006,32 = 20,12 гривень; 20,12 гривень х 211 днів затримки = 4245,32 гривень; Але враховуючи вимоги ч.3 ст.551 ЦК України, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача. На думку суду достатньою є сума в розмірі 1000 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial