Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до Красноармійської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно спадкодавця. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з земельної частки (пай) розміром 6,03 га. Вказана земельна частка посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] та зареєстрована 24 лютого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 11526. [PERSON] ще за життя залишила заповіт на його ім'я на житловий будинок та на земельну частку (пай) розміром 6,03 га, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER]та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)за № 11526. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 06 грудня 1999 року по реєстру № 2057. Заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не подавав, але у відповідності до Цивільного Кодексу України у редакції 1963 року він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління майном спадкодавця, бо у нього на руках залишилися усі документи, які підтверджують наявність у спадкодавця спадкового майна. Незалежно від заповіту він, як спадкоємець першої черги, мав право на спадщину за законом. Таким чином позивач вважає, що він прийняв спадщину після померлої[INFO] [PERSON], і вимушений звернутися до суду. Виходячи з наведеного позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини ним, [PERSON], після померлої [INFO] матері [PERSON] на майно, що складається з сертифікату на право на земельну частку, яка знаходиться у Красноармійському районі, Донецької області КСП ім. Маршала Москаленко, розміром 6,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно заяви позивача на а.с. 11, позивач на позові наполягає і просить справу розглядати в його відсутність. Відповідач визнав позовні вимоги, про що надав суду письмову заяву, він не заперечує проти встановлення факту прийняття спадщини позивачем, та визнання за ним права власності на спадкове майно, що вбачається з заяви на а.с. 9. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 1268 ч.5 Цивільного кодексу України позивач, вважається таким, що прийняв спадкове майно, оскільки у нього знаходяться усі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а також є заповіт від 6 грудня 1999 року. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших особи. На підставі викладеного та,

Outcome: approved