Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-тя особа: Запорізька регіональна філія Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах по визначення порядку користування земельною ділянкою. В позові позивачка зазначила, що вона, проживає у житловому будинку № 5 по вул. Дніпродзержинська у м. Запоріжжі. Даний будинок належить їй на праві приватної власності згідно технічного паспорту на житловий будинок від 23.10.2007 року. Він розташований на відповідній земельній ділянці площею 0.0187 гектарів за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська. б. 5. Власниками іншої частини будинку є відповідачі по справі, а саме: [PERSON] (розмір частки, що їй належить - 1/3 частка власності): [PERSON] ( 1/3 частка власності); [PERSON] (61/300 часток власності); [PERSON] (61/300 часток власності); [PERSON] (61/300 часток власності); [PERSON] (39/100 часток власності); [PERSON] (1/3 часток власності). На теперішній час між співвласниками вказаного будинку виник спір про порядок користування земельною ділянкою. Сусіди - відповідачі по справі, не дають можливості користуватися належній їй земельною ділянкою, оскільки поставили паркан і тепер вона не маю можливості потрапити на свою ділянку. Намагаючись вирішити це питання, позивачка звернулася до компетентних органів, які на підставі геодезичних вимірів запропонували два варіанти можливого встановлення межі для виділення їй земельної ділянки. Тому позивачка просить визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська, 5 згідно розподілу земельної ділянки ТОВ «Проект-комплекс» (Варіант-1) та виділити їй - [PERSON] в користування земельну ділянку площею 0,0180 гектарів за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська, б. 5. У судовому засіданні позивачка суду пояснила, що між нею та відповідачами досягнута угода щодо розподілу земельної ділянки. Так, вони домовилися, що земельна ділянка площею 0,0180 гектарів, буде виділена їй у користування, відповідно до схеми меж земельної ділянки. В свою чергу позивачка довила, що калитка „1" та прохід 0,9 м., буде встановлена біля стіни будинку для Вільного обслуговування вікон та газової труби. Встановлена калитка буде з двосторонньою фіксацією. Вільний доступ до вікон „2", газової труби та стелі буде у будь-який час. Також з її боку не буди ніяких забудівель, які б могли зачиняти вікна та їх зовнішній вигляд. Ніяких забудівель, які б могли прилягати до стіни будинків № 4, № 5, з проходом 0.9 м.. Крім того, не зважаючи на товщу паркану „З" та його конструкції, паркан не повинен бути виходити за кордон кута будинків № № 4,5. Відповідачі проти наданої позивачем пропозиції не заперечували, просили суд задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. Вислухав пояснення позивачки, а також дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно до Земельного законодавства, а саме ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право (у даному випадку користування) на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], ( позивач), проживає у житловому будинку № 5 по вул. Дніпродзержинська у м. Запоріжжя, який належить їй на праві приватної власності згідно Технічного паспорту на житловий будинок від 23.10.2007 року, та який розташований на відповідній земельній ділянці. Позивач є власником земельної ділянки площею 0.0187 гектарів за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська. б. 5. Власниками іншої частини будинку є відповідачі по справі, а саме: [PERSON] (розмір частки, що їй належить - 1/3 частка власності): [PERSON] ( 1/3 частка власності); [PERSON] (61/300 часток власності); [PERSON] (61/300 часток власності); [PERSON] (61/300 часток власності); [PERSON] (39/100 часток власності); [PERSON] (1/3 часток власності). У відповідності з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані позбавленням права володіння земельною ділянкою. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування розпоряджання своїм майном. Однак, у судовому засіданні сторонами доведено, що між ними досягнута угода щодо землекористування між співвласниками. Відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved