Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивач ДП "Тешюенргоцентраль" ТОВ "Високі технологічні технології " у вересні 2009 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію. Позивач в судове засідання надав заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за використану теплову енергію та просить стягнути 118 грн.65 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що, сторони перебувають в договірних відносинах по постачанню теплової енергії, однак відповідач вчасно не сплачує отриманні послуги. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, крім того зазначив, що борг за використану теплову енергію склався в відповідача в період до 16.11.2005 року тобто до моменту встановлення індивідуального опалення. Пропуск строків звернення до суду обґрунтував відсутністю необхідної численності юристів на підприємстві позивача. Відповідач позовні вимоги не визнав в зв'язку з пропуском строку звернення до суду які встановленні чинним законодавством в три роки, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача наданих в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, суд находить позов який не підлягає частковому задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] в М.Кіровограді власником особистого рахунку № 8825530 згідно якого сторони вступили в договірні відносини та відповідно до якого надається теплова енергія в опалювальний сезон. Але відповідач з 2002 року не здійснює належним чином вказане зобов'язання, оплату послуг позивача, в результаті чого утворилась заборгованість сума якої, відповідно до виписки з особистого рахунку, та внесених уточнень становить 118,65 грн., які відповідач не сплачує в добровільному порядку, тому представник позивача просить стягнути з нього заборгованість на користь підприємства. Між позивачем та відповідачем діють договірні зобов'язання, а відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Крім того згідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти -виконання особисто. Відповідно до ст. ст. 256, 257 позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А ч. 5 ст. 267 ЦК України свідчить про те що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Але в судовому засіданні представник позивача жодної поважної причини пропуску даного строку не представив. На підставі викладеного, враховуючи те, що представник позивача поважних причин пропуску строку позовної давності не навів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати відповідно до ст.. 88 ЦПК України необхідно віднести на рахунок позивача по фактично понесеним. На підставі ст. ст. 256, 257, 267 ч.5, 526, 527 ЦК України, ст.ст.202, 203 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed