overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» у період часу з 04 січня 2007 року по 16 лютого 2008 року, зробило поставку електроенергії на об'єкт відповідача, що перебуває за адресою : [ADDRESS]. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживача, 16 лютого 2008 року було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказані обставини підтверджують факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актом № 005008 від 16 лютого 2008 року. Своїми діями відповідач грубо порушив п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявші цим збитки позивачеві у сумі - 4198 грн. 18 коп. Відповідачеві був виписаний і вручений платіжний документ для оплати суми збитків, однак завдані збитки споживачем відшкодовано не було. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування збитків - 4198 грн. 18 коп. У судове засідання представник позивача, що діє за дорученням, не з'явився надавши руду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, проживає за адресою: [INFO]. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії 16 лютого 2008 року, за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживача, після відключення за несплату, було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказані обставини розкрадання електроенергії підтверджуються актом № 005008 від 16 лютого 2008 року. Своїми діями відповідач грубо порушив п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявші цим збитки позивачеві в сумі - 4198 грн. 18 коп., нараховані на підставі Методики нарахування розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ для населення. У відповідності до ст.623 ЦК України, боржник, порушівші зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору спричинені цим збитки. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» у період часу з 20 листопада 2008 року по 04 вересня 2009 року, зробило поставку електроенергії на об'єкт відповідачів, що перебувають за адресою : м. Павлоград, вул. Ленінградська, буд.З кв.49. При контрольному відвідуванні споживачів електроенергії за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживачів, 08 лютого 2009 року, 04 вересня 2009 року було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказані обставини підтверджують факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актом № 014478 від 08 лютого 2009 року та актом № 004374 від 04 вересня 2009 року. Своїми діями відповідачі грубо порушили п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявші цим збитки позивачеві у сумі - 394 грн. Відповідачам був виписаний і вручений платіжний документ для оплати суми збитків, однак завдані збитки споживачами відшкодовано не було. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування збитків - 394 грн. У судове засідання представник позивача, що діє за дорученням, не з'явився надавші суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідачів провести заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, проживають за адресою: [INFO], буд.З кв.49. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії 08 лютого 2009 року, 04 вересня 2009 року за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживачів, після відключення за несплату, було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказані обставини розкрадання електроенергії підтверджуються актом № 014478 від 08 лютого 2009 року та актом № 004374 від 04 вересня 2009 року. Своїми діями відповідачі грубо порушили п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявші цим збитки позивачеві в сумі - 394 грн., нараховані на підставі Методики нарахування розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ для населення. У відповідності до ст.623 ЦК України, боржник, порушівші зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору спричинені цим збитки. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві позивачка посилається на те, що вона з 15 грудня 1980 року до 02 березня 1987 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка не має можливості для всебічного та повного забезпечення дитини. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, у тому числі копію свідоцтва про народження, згідно ст. 180-183 СК України вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~посилаючись на\~те,\~що згідно\~кредитного договору\~№ 030407\~від 03\~квітня 2007\~року ПАТ\~КБ "Кредит-Дніпро" було надано відповідачу споживчий кредит у сумі 250715 гри. Згідно з договором поруки № 030407-П від 03 квітня 2007 року ТОВ "Новол-України" виступило і поручителем перед банком за виконання відповідачем своїх обов'язків за зазначеним кредитним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань, 01 червня 2009 року ТОВ "Новол-Україна" згідно з договором поруки виконала перед ПАТ КБ "Кредіт-Дніпро" зобов'язання по погашенню боргу в сумі 223909,75 грн. 03\~грудня 2009\~року відповідачем\~була здійснена\~часткова сплата\~боргу ТОВ\~"Новол-Україна"\~за Договором\~поруки в\~сумі 124112\~грн.\~Заборгованість відповідача\~перед ТОВ\~"Новол-Україна"\~в теперішній\~час становить\~99797,75\~грн.\~яку позивач\~просить стягнути з відповідача. У попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору № 030407 від 03 квітня 2007 [PERSON] акціонерним товариство комерційним банком "Кредит-Дніпро" було надано [PERSON] '[PERSON] споживчий кредит у сумі 250715 (двісті п'ятдесят тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. ? Згідно з договором поруки № 030407-П від 03 квітня 2007 року ТОВ "Новол-України" виступило поручителем перед банком за виконання відповідачем своїх обов'язків за зазначеним кредитним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань, 01 червня 2009 року ТОВ , "Новол-Україна" згідно з договором поруки виконала перед ПАТ КБ "Кредіт-Дніпро" зобов'язання по погашенню боргу в сумі 223909,75 грн. Відповідно до п.2.4 Договору поруки № 030407-П від 03 квітня 2007 року відповідач мав перерахувати суму сплачену ТОВ "Новол-Україна" до 01 липня 2009 року. 03 грудня 2009 року відповідачем була здійснена часткова сплата боргу ТОВ "Новол-Україна" в сумі 124112 грн. з Заборгованість відповідача перед ТОБ "Новол-Україна" в теперішній час становить 99797,75 грн. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошовоію зобов'язання. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному'задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з дру'гої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, згідно з якою просить встановити факт, що вона перебувала на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер 10 квітня 2003 року. Заявниця посилається на те, що вона є дружиною, померлого 10 квітня 2003 року [PERSON]. 29 лютого 2000 року вона звільнилася з роботи та з того часу більше не працювала і знаходилася на утриманні чоловіка. її чоловік до лютого 2003 року працював та отримував заробітну плату на Одеській залізниці. Всі гроші які отримував чоловік заявниці, він віддав їх їй, а вона витрачала на оплату комунальних платежів, придбання одягу, продуктів харчування та інші витрати. Вказані грошові кошти були для неї постійним та основним джерелом для існування. 16 квітня 2003 року їй виповнилося 55 років, та вона звернулася до Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси для призначення пенсії, та їй була призначена пенсія за віком. В 2009 році їй стало відомо, що відповідно до ст. 36 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона має право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту, що [PERSON] до 10 квітня 2003 року знаходилася на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер 10 квітня 2003 року. Вислухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Палацом одружень м. Києва, актовий запис № 1922 від 14 жовтня 1992 року. 10 квітня 2003 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 3638 від 11 квітня 2003 року. Знаходження заявниці на утриманні її чоловіка підтверджується її трудовою книжкою, в якій останній запис зроблений 29 лютого 2000 року - звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. З довідки № 55 від 23 лютого 2010 року, виданої Одеською залізницею про заробітну плату для обчислення пенсії вбачається, що [PERSON] працював на Одеській залізниці з березня 2000 року по лютий 2003 року. З довідки № 321 виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси вбачається, що з січня 2002 року [PERSON] отримував пенсію. З довідки № 322 виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси вбачається, що [PERSON] отримував пенсію по квітень 2003 року. При викладених обставинах у суду не виникає сумнівів у тому, що [PERSON], [INFO], в період з 29 лютого 2000 року по 10 квітня 2003 року знаходилася на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер 10 квітня 2003 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, згідно з якою просить встановити факт, що вона перебувала на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер 10 квітня 2003 року. Заявниця посилається на те. що вона є дружиною, померлого 10 квітня 2003 року [PERSON]. 29 лютого 2000 року вона звільнилася з роботи та з того часу більше не працювала і знаходилася на утриманні чоловіка. Її чоловік до лютого 2003 року працював та отримував заробітну плату на Одеській залізниці. Всі гроші які отримував чоловік заявниці, він віддав їх їй, а вона витрачала на оплату комунальних платежів, придбання одягу, продуктів харчування та інші витрати. Вказані грошові кошти були для неї постійним та основним джерелом для існування. 16 квітня 2003 року їй виповнилося 55 років, та вона звернулася до Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси для призначення пенсії, та їй була призначена пенсія за віком. В 2009 році їй стало відомо, що відповідно до ст. 36 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона має право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту, що [PERSON] до 10 квітня 2003 року знаходилася на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер 10 квітня 2003 року. Вислухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Палацом одружень м. Києва, актовий запис № 1922 від 14 жовтня 1992 року. 10 квітня 2003 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 3638 від 11 квітня 2003 року. Знаходження заявниці на утриманні її чоловіка підтверджується її трудовою книжкою, в якій останній запис зроблений 29 лютого 2000 року - звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. З довідки № 55 від 23 лютого 2010 року, виданої Одеською залізницею про заробітну плату для обчислення пенсії вбачається, що [PERSON] працював на Одеській залізниці з березня 2000 року по лютий 2003 року. З довідки № 321 виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси вбачається, що з січня 2002 року [PERSON] отримував пенсію. З довідки № 322 виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси вбачається, що [PERSON] отримував пенсію по квітень 2003 року. При викладених обставинах у суду не виникає сумнівів у тому, що [PERSON], [INFO], в період з 29 лютого 2000 року по 10 квітня 2003 року знаходилася на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер 10 квітня 2003 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований на Одеській товарній біржі 17 вересня 1997 року під №21468 між [PERSON] та [PERSON], діючою від себе та від імені [PERSON], дійсним, посилаючись на те, що нотаріальна контора не визнає цій договір відповідним закону за формою. Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлялись, відповідно до ст..74 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.,224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 17 вересня 1997 року сторони уклали угоду, по якій [PERSON], діюча від себе та від імені [PERSON] продали, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Умови договору сторонами цілком виконані: покупець цілком сплатила вартість вищезазначеної квартири, а продавці одержали за продану квартиру обумовлену суму грошей і ніяких претензій матеріального характеру до позивачки не пред'являли. Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON], уточнивши у судовому засіданні позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 700 гривень з усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], до його повноліття, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №263 від 04 вересня 1996 року). Син знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина добровільно не надає. При таких обставинах суд вважає, що уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

18.02.2010 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 60 000 доларів СІНА згідно розписки від 10.06.2007 року. [PERSON] в своїй позовній заяві зазначив, що 10 червня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 60 000 доларів СІНА, згідно договору відповідач був зобов`язаний повернути кошти до 1 січня 2009 року, однак відповідач грошей не повернув і повертати відмовляється. У судове засідання з`явився представник позивача, який позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будичи належним чином повідомлений про день розгляду справи, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Судом ухвалено про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`зується повернути позиковавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавчем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В матеріалах справи наявна розписка, згідно якої [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США, які зобов`язаний повернути до 01.01.2009 року. Стаття 1049 ЦК України закріплює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визнані родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний повернути позивачу позику, а саме 60 000 доларів США; у строк до 01.01.2009 року, враховуюючи, що отримана позика не була повернута. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі в розмірі 205 гривень суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] , державне мито в розмірі 1615 гривень стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

15.03.2010 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги і пояснила суду, що не має наміру перебувати в шлюбі з відповідачем, оскільки відповідач перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою особою. Відповідач прибув до суду за судової повісткою, але перед судовим засіданням залишив приміщення суду, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача і дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.04.1988 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Палацом Одружених «Жовтневий» м. Харкова, актовий запис № 200. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З пояснень позивача судом встановлено, що позивач не має наміру перебувати з відповідачем у шлюбі, оскільки це суперечить її істотним інтересам, відповідачем не надано суду заперечень проти позову, не повідомлено будь-яких доказів, що підтверджують можливість збереження шлюбу, тому на підставі ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню у судовому порядку.

Outcome: approved