Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

У вересні 2009 р. [PERSON] звернулася з позовом до Маріупольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання за нею права власності за спадщиною на майно батька, який уточнила в грудні 2009р., зазначивши відповідачкою [PERSON], та доповнивши вимогами про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку від 07.09.2009 р., що видані Другою Маріупольською держнотконторою на ім`я [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що 23.12.2007 р. помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? часток житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по вул. Лавицького, 31 в м. Маріуполі. Вона та мати померлого [PERSON], були спадкоємцями першої черги за законом. [PERSON] у встановлений законом строк подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а вона, позивачка, подала аналогічну заяву після спливу шестимісячного строку в вересні 2008 р., відразу коли дізналася про наявність спадщини, про наявність якої вона не знала на момент смерті батька. Про звернення другого спадкоємця її також ніхто не повідомив, хоча [PERSON] зазначила в заяві нотаріусу про те, що вона також є спадкоємицею померлого. У зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини вона в листопаді 2008 р. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В січні 2009 р. заяву було залишено без розгляду, оскільки 19.01.2009 р. [PERSON] померла. Після її смерті [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені будинок та земельну ділянку в цілому. Вважає, що оскільки [PERSON] права на спадщину після смерті сина належним чином не оформила та не зареєструвала за собою право власності, то [PERSON] мала право на спадкування тільки долі [PERSON], тобто половини спірного майна. Тому просила визнати пропуск нею строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON], та визнати за нею право власності на ? частку спірних будинку за земельної ділянки за спадщиною. Представник позивачки Зінов`єв М.П. позов підтримав, пояснивши, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин. При своєчасному зверненні [PERSON] до нотконтори, [PERSON] мала б успадкувати тільки половину спірного майна, оскільки її бабуся та мати спадкодавця [PERSON] не оформила належним чином спадщину на себе після смерті [PERSON] Тому право власності на половину спірного майна просив визнати за позивачкою, визнавши недійсними в ? частині свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивачка знала про наявність у власності батька частини будинку та земельної ділянки, пропустила строк для прийняття спадщини з неповажних причин, оскільки нотаріус надсилав їй повідомлення про відкриття спадщини. Крім того, після смерті брата та матері, вона, відповідачка, до отримання свідоцтв про право на спадщину в судовому порядку визнавала право власності на самочинне будівництво, витративши на це значні грошові кошти, які їй не повернуті. Просила в позові відмовити. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з неповажних причин. Нотаріус позивачку листами повідомляв про відкриття спадщини, але позивачка не вчинила відповідних дій у встановлений законом строк. Просив в позові відмовити. Державний нотаріус Другої Маріупольської держнотконтори [PERSON] в письмовій заяві просила розглянута справу без її участі та винести рішення відповідно до закону. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених судом обставин справи. Судом встановлено, що 23.12.2007 р. помер [PERSON], матір якого - [PERSON] 26.03.2008 р. звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, зазначивши в ній, що другою спадкоємицею померлого є його дочка [PERSON], адреси проживання якої вона не знає. Листом від 05.09.2008 р. остання повідомила зазначену нотаріальну контору про те, що вона приймає спадщину після смерті померлого 23.12.2007 р. батька, однак нотаріус листом від 03.12.2008 р. відповів їй про пропуск нею строку для прийняття спадщини. 26.03.2008 р. [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON], а 19.01.2009 р. померла. Заявою від 08.07.2009 р. її дочка - [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері та 07.09.2009 р. отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0604 га, що розташовані по вул. Лавицького, 31 в м. Маріуполі. Згідно копій з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.08.2009 р., Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку від 22.01.1999 р., витягу та довідки від 27.01.2009 р. будинок 31 по вул. Лавицького є власністю [PERSON] та [PERSON] в розмірі ? частки за кожним. Земельна ділянка по вул. Лавицького, 31 площею 0,0604 га, кадастровий № 1412300000;02;016;0230 належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. У відповідності із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та батьки. Оскільки [PERSON] є дочкою [PERSON], а [PERSON] його матір`ю, то вони є спадкоємцями [PERSON] за законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Оскільки [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, то вона спадщину прийняла. При цьому законом не встановлено часових обмежень для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином суд вважає, що [PERSON] набула прав на спадщину після смерті [PERSON], а те, що вона не отримала відповідного свідоцтва та не зареєструвала за собою право власності на спадкове майно значення для вирішення спору не має, однак впливає на розрахунок спадкових долів, у зв*язку з чим, ствердження позивачки про відсутність у померлої [PERSON] права на долю у спадщині сина, суд до уваги не приймає. На підставі ч. 1 ст. 1270 та 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що дослідженими матеріалами справи, у тому числі документами, які містяться в спадковій справі, позивачка довела поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, тому її порушене право на спадкування підлягає поновленню судом. Однак, приймаючи до уваги те, що після смерті [PERSON] його мати [PERSON] фактично успадкувала ? частки належного померлому майна, то позивачка має право тільки на ? частку спадщини, що залишилася від батька. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що відповідачці та нотаріусу на момент видачі свідоцтв, які визнаються недійсними, було відомо про наявність іншого спадкоємця, тобто позивачки, однак необхідні заходи для залучення її до процедури оформлення спадщини вжиті не були, в зв*язку з чим, [PERSON] видано два свідоцтва на все спірне майно, тоді як вона мала право на спадкування лише 3/4 часток спадкового майна, тому ці свідоцтва, видані на її ім`я, мають бути визнані недійсними в ? частині. При встановлених судом обставинах позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати з відповідачки суд не стягує, т.я. позивачка таких вимог не заявляє.

Outcome: partial