Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Фізичної-особи підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості за невиконане зобовязання. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 22 жовтня 2008 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким він, як покупець, зобовязаний був здійснити попередню оплату за те, що в майбутньому, протягом 60 календарних днів, ФОП [PERSON] доставить йому чотири міжкімнатні двері. Позивач свої зобовязання за договором виконав, сплатив відповідачу всю суму передоплати у розмірі 10000 гривень. Станом на травень 2009 року, відповідач, не зважаючи на численні звернення позивача, свої зобовязання за договором не виконав. У звязку зі значною затримкою виконання свого зобовязання відповідачем, він втратив інтерес до товару. Ця затримка також призвела до значних душевних та моральних страждань, його численні звернення до відповідача ні до чого не призвели. Замість того, щоб займатися своїми справами, приділяти більше уваги своїм близьким, вимушений постійно розшукувати відповідача та очікувати, коли відповідач поверне кошти. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснивши суду, про обставини, викладені вище, просив їх задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи попереджався заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом надати заперечення стосовно позовних вимог не скористався, заяви з проханням розглядати справу за його відсутності суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою представників позивачів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22.10.2008 року між ФОП [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу, за яким покупець зобовязаний був здійснити авансовий платіж у розмірі 10000 гривень за те, що продавець з моменту підписання договору і отримання авансового платежу, зобовязується в строк не більше 60 календарних днів доставити покупцю міжкімнатні двері. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства… Згідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.1 ст. 662 ЦК України, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу… Позивач [PERSON] взяті свої зобовязання виконав вчасно, сплативши ФОП [PERSON] 10000 гривень у якості передоплати, як було зазначено у договорі, що підтверджується товарним чеком від 22.10.2008 року. Відповідач в свою чергу взяті на себе зобовязання не виконує. Відмова Відповідача виконати свої зобовязання та відшкодувати збитки завдані позивачу порушує встановлений порядок передбачений чинним законодавством України, у звязку з чим права позивача підлягають захисту. Оскільки товар замовлявся позивачем для особистого споживання, він є споживачем і його права підлягають захисту відповідно Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У звязку з порушенням зобовязання продавцем настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржником виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. У звязку зі значною затримкою виконання свого зобовязання відповідачем, позивач втратив інтерес до товару. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу від 22.10.2008 року та стягнення з відповідача коштів, отриманих в рахунок сплати за товар у сумі 10000 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з договором, у разі затримки поставки виробів більш ніж на 10 рабочіх днів, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості виробів за кожен день прострочки. Розмір пені на момент прийняття позову складав 1865 гривень 19 коп.,про що позивачем були надані усі необхідні докази. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача пені у розмірі 1865 гривень 19 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі. Окрім того, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань, позивачу була завдана моральна шкода, яка виразилась у моральних страждань, які позивач зазнавав у звязку з протиправними діями відповідача, втраті нормальних життєвих звязків. При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. На підставі ст. 22 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням характеру правопорушення, виходячи з вимог розумості та справедливості. Суд вважає, що сума у розмірі 6000 гривень є обєктивною та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму у розмірі 6000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди. Згідно зі ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2500 гривень підлягають задоволенню. Позивачами при подачі позовної заяви було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією. Судовий збір у справі визначається судом виходячи з Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", а саме з відповідачів у частковому порядку підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру удоволених вимог по позові, але не менш 51 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.3 ст.. 88 ЦПК України, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір у розмірі 203 гривень 65 копійок , сплачені позивачем при подачі позовної заяви, суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved