Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2007 року уклав з відповідачем кредитний договір № 30.1.07/СЖ-17 про надання останньому кредиту в сумі 111 000 гривень, строком по 25.11.2017 року із сплатою 15,35 відсотків річних, в подальшому, внаслідок змін, під 28 процентів. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належно не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.09.2009 року заборгованість зі сплати процентів та погашення кредиту становить 133 015 гривень 24 копійки, які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, за обставин викладених вище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заперечень щодо позову не надіслав, та не надіслав повідомлення про причини неявки, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем 26.11.2007 року було укладено договір № 30.1.07/СЖ-17, відповідно до умов якого, банк зобов'язався надати позичальнику у кредит 111 000 гривень на поточні потреби терміном по 25.11.2007 року включно, а позичальник, в свою чергу, зобов'язався використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом із розрахунку 15.35 процентів річних З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2008 року договором про внесення змін до Кредитного договору № 30.1.07/СЖ-17 було збільшено процентну ставку за користування кредитом до 28 процентів річних. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе договірні зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку № 220355012952, відкритого відповідно до п. 2.2 договору(а.с. 18). Згідно до п. 3.3.5 Договору, відповідач зобов'язався починаючи з травня 2008 року щомісяця до «05»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 974 гривні на рахунок, вказаний у п. 2.2 Договору. Крім того, умовами Договору чітко регламентовано строки погашення процентів за користування та банківської комісії за обслуговування кредиту. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати відсотків за користування належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість. З наданих суду пояснень вбачається, що маючи на меті в досудовому порядку врегулювати договірні відносини, позивачем до відповідача неодноразово направлялись вимоги про усунення порушень договору, однак останні в односторонньому порядку були проігноровані. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Цивільним законодавством, а саме ст. 530 ЦК України передбачено, що у випадку якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно до ч. 2 цієї ж статті ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Статтею 629 ЦК України передбачена обов'язковість виконання умов договору сторонами. Згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання і зміна умов договору не допускається. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, що також передбачено п. 3.2.4 Договору. Частинами 1 та 2 ст. 625 ЦК України регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Умовами кредитного договору, а саме п. 5.1 передбачено, що за несвоєчасне погашення кредиту та/або сплату процентів банк має право стягнути з відповідача пеню у розмірі діючої на період прострочки подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки та штраф у розмірі 20 відсотків від загальної суми простроченої заборгованості на день її виникнення. Встановлено, що за порушення договірних зобов'язань відповідачу, в силу вищевказаних норм та умов договору, нарахована пеня, згідно наданого розрахунку заборгованості, в розмірі 133 015 гривень 24 копійки, з яких: 103 582 гривні сума заборгованості за тілом кредиту, 23 083 гривні 83 копійки сума заборгованості за процентами за період користування та 6 349 гривень 41 копійка - штраф за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами та кредитом. Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1 450 гривень 15 копійок, а саме: судовий збір в сумі 1 330 . гривень 15 копійок (а.с.36), витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. (а.с.37). На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629,1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved