overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка на задоволенні позову наполягала, також просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження доньки Кароліни [INFO]; копія свідоцтва про народження сина [PERSON] [INFO]; копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб; свідоцтво про шлюб сторін. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 01 жовтня 2002 р., зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, за час спільного життя переконалися, що у них не має спільних інтересів, поступово перестали розуміти один одного, під час спільного життя кожен жив своїм життям і не намагався перейнятися проблемами іншого. З 2009 р. сторони подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. За обоюдною згодою сторін, суд визначає місце проживання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки Кароліни, 30.01.2009 р. із матірю - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти стягнення аліментів на дитину не заперечує, розмір аліментів не оспорює, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], згідно якого батьком неповнолітнього є відповідач; копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб; свідоцтво про шлюб сторін; копія квитанцій. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з відповідача [PERSON], з яким перебуває у зареєстрованому шлюбу і який є батьком дитини. Відповідач матеріально сина не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має фінансову змогу сплачувати аліменти. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про збільшення розміру аліментів посилаючись на наступні обставини: Відповідач виплачував аліменти на 2-х дітей , оскільки донька стала повнолітня і їй відповідач вже не виплачує аліментів ,а на сина виплачує лише по 1/6 частині доходів, вона хоче щоб збільшити розмір аліментів з 1/6частини на 1/4частину доходів аліментів на утримання сина [PERSON] . В судовому засіданні позов підтримана . Відповідач позов визнав і згідний виплачувати на утримання сина [PERSON] 21.01. 1994року народження аліменти по 1/4частині всіх його доходів Вислухавши сторін, дослідивши докази суд приходить до висновку ,що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі і від шлюбу в них мається двоє дітей донька Наталія повнолітня 1990р.н. на яку відповідач вже не виплачує аліментів а на сина позивачка просить стягувати по 1/4 частині його доходів ,а не по 1/6 частині Відповідач не заперечує сплачувати в такому розмірі аліменти. Суд вважає ,що позов підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] та просить визнати за нею, як спадкоємицею першої черги за законом, право власності на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані по вул.Незалежна,14 в с.Порубка Дубровицького району Рівненської області та належали померлому 24.07.2008 року її батьку [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її батька залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул.Незалежна,14 в с.Порубка Дубровицького району Рівненської області. Спадкоємцями першої черги за законом є також її мати [PERSON] та її брат [PERSON], які відмовились від спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися. В своїх заявах просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають. Вислухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] помер 24.07.2008 року. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі від належних їм часток спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], відмовились на користь позивачки. Як вбачається з довідки №147 від 20.01.2010 року (а.с.10) згідно погосподарської книги №8 особовий рахунок №614 будинок №14 по вул.Незалежна в с.Порубка рахується за [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, оскільки відповідачі користуються послугами, які надає позивач і їх не оплачують. На попередження сплатити борг або укласти угоду на реструктуризацію заборгованості не реагують. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання та понесені судові витрати . Відповідачі в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі тривалий час не оплачують житлово - комунальні послуги з теплопостачання, хоча ними користуються в результаті чого утворилась заборгованість за спожиті послуги. Довідкою адміністрації позивача від 25.03.2010 року стверджується, що заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання становить в сумі 3421,16 грн., яка виникла за період з лютого 2009 року по лютий 2010 року. Останні неодноразово попереджувалися про сплату заборгованості за надані послуги з теплопостачання та укладення угоди про реструктуризацію заборгованості. Проте відповідачі на це не реагують і не приймають ніяких мір для погашення боргу. Виходячи з наведеного та змісту ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, які зазначають, що повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, щодо оплати житлово-комунальних послуг та повинні своєчасно у встановлені строки вносити плату за комунальні послуги, які випливають із зазначеного договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд прийшов до переконання, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачі в повному обсязі, відповідно до виникнення відповідальності за зобов'язанням, щодо оплати житлово-комунальних послуг .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини: шлюб зареєстрували 09 червня 2005року в відділі реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області а/з № 182 Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] . З самого початку життя не склалось відповідач не допомагав її не доглядав дитини не давав грошей не працював протягом трьох років не проживають разом не ведуть спільного господарства вона втратила повагу ,любов до відповідача подальше проживання разом не можливе подружні стосунки не підтримують. Спільного майна не мають. В судове засідання позивачка не з»вилась написала заяву слухати її справу в відсутності її Відповідач не з»явився в судове засідання . Оцінивши зібрані докази ,суд приходить до висновку,що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , мають дочку [PERSON] 22 жовтня 2005року народження , живуть окремо, фактично сім»ї не має і три роки не проживають разом ,тому позов слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, [PERSON], в зв`язку з тим, що відповідно до витягу з наказу № 137 про прийняття на роботу від 13.09.2007 року, ТОВ Авангард Гуляйпільського району Запорізької області в особі директора [PERSON] на підставі заяви, відповідач був прийнятий на роботу на посаду водія легкового автомобіля в гараж з 13.09.2007 року з оплатою праці згідно тарифної ставки. Як вказав позивач, 07.08.2009 року відповідач, згідно видаткового касового ордера № 19, отримав аванс в сумі 1000 грн., який відповідач повинен був повернути зі своєї заробітної плати. Згідно з витягом наказу № 73 від 14.09.2009 р., в зв'язку з тим, що відповідач 10.09.2009 р. самовільно залишив роботу без поважної причини, відповідно до ст. 40 ч.4 КЗпП України був звільнений з посади, а борг у сумі 1000 грн. повернув частково, відповідно до квитанції № 8 від 10.08.2009 року та квитанції № 11 від 10.09.2009 року до прибуткового касового ордеру ООО Авангард в сумі 351 грн., яка незважаючи на неодноразові усні прохання і письмове попередження до цього часу залишається не сплаченою. Тому позивач прохає стягнути з відповідача на його користь 648 грн. 75 коп., а також спрачені судові витрати у сумі 171 грн., які складаються з 51 грн. державного мита та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] на задоволенні заявлених позовних вимог наполягає. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про що є підтверджуючі документи в матеріалах справи. Справа розглянута в відсутність відповідача. Суд, вислухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, відповідно до витягу з наказу № 137 про прийняття на роботу від 13.09.2007 року, ТОВ Авангард Гуляйпільського району Запорізької області в особі директора [PERSON] на підставі заяви, відповідач був прийнятий на роботу на посаду водія легкового автомобіля в гараж з 13.09.2007 року з оплатою праці згідно тарифної ставки. Як вказав позивач, 07.08.2009 року відповідач, згідно видаткового касового ордера № 19, отримав аванс в сумі 1000 грн., який відповідач повинен був повернути зі своєї заробітної плати. Згідно з витягом наказу № 73 від 14.09.2009 р., в зв'язку з тим, що відповідач 10.09.2009 р. самовільно залишив роботу без поважної причини, відповідно до ст. 40 ч.4 КЗпП України був звільнений з посади, а борг у сумі 1000 грн. повернув частково, відповідно до квитанції № 8 від 10.08.2009 року та квитанції № 11 від 10.09.2009 року до прибуткового касового ордеру ООО Авангард в сумі 351 грн., яка незважаючи на неодноразові усні прохання і письмове попередження до цього часу залишається не сплаченою. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 648 грн. 75 коп., в рахунок погашення заборгованості, а також 51 грн. сплаченого держмита та 120 грн. сплачених затрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач добровільно не сплачує кошти за надані послуги з теплопостачання, внаслідок чого з 01.03.2007р. станом на 01.03.2010р. виникла V заборгованість в сумі 8243 грн. 08 коп., яку необхідно стягнути. Крім того позивач просить справу слухати у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не зявився. В своїй заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із приєднаних до справи документів вбачається, ще відповідач допусти з заборгованість за надані послуги з теплопостачання на загальну суму 8243 грн. 08 коп. в добровільному порядку відповідач заборгованість не погасив, поточні платежі не сплачує. Договір про реструктуризацію між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, на підставі „Правил- надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630. ст. 64, 67, 68 ЖК, ст.ст. 509, 526, 610-612, 815 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що позивач є наймачем квартири у будинку № 2 «б» вулиці Цюрупи в місті Каховка. Будинок знаходиться на балансі ЖК «Перемога»ю Відповідачі перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, але з 2002 року в цьому житловому приміщенні не проживають. Позивач змушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, їй створені перешкоди в реалізації у повному обсязі права користування на житло, які просить усунути шляхом зняття [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання. В судове засідання позивач, представники третіх осіб не зявилися - подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких [PERSON] на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, представник ЖК «Перемога» позов підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявилися вдруге, про дату, час і місце розгляду справи оповіщені належним чином у встановленому порядку, про причини неявки їх поважність суд не повідомили. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від них не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, представників третіх осіб. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], 07/тшпня [INFO], з 10 грудня 2002 року перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою гуртожитку: м. Каховка Херсонської області, вул. Цюрупи, б. № 2, кім. № 11 (а.с. 9). Рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради від 14 квітня 2009 року № 221 будівлі житлового кооперативу «Перемога» у м. Каховка по вул. Цюрупи, № 2 присвоєний адресний номер: Цюрупи, № 2 «б» (а.с. 14). [PERSON] є членом житлового кооперативу «Перемога» та уповноваженим наймачем квартири № 4 у будинку № 2 «б» по вулиці Цюрупи у місті Каховка Херсонської області (а.с. 5). Як зазначено в довідці, виданій ЖК «Перемога», після реконструкції гуртожитку за адресою: м. Каховка, вул. Цюрупи, б. № 2 «б» в багатоквартирний будинок кімнати №№ 10-12 становлять площу квартири № 4 (а.с 27). Відповідно до акту від 10 березня 2010 року [PERSON], [PERSON], за адресою реєстраційного обліку - в кімнаті № 11 гуртожитку по вул. Цюрупи, № 2-6 у м. Каховка, який перебуває на балансі ЖК «Перемога» - не проживають з дня постановления на облік. Згідно ст. 71 ЖК України при відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд. дослідивши письмові докази, вважає, що факт відсутності відповідачів за адресою реєстраційного обліку місця проживання більше встановленого законом терміну знайшов своє підтвердження. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку за адресою житла, наймачем якого є позивач, створює останній перешкоди у реалізації її прав, які слід усунути.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, який між ними в жовтні 2009 року розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 06.08.2001р.н., який перебуває на утриманні позивачки. Після розірвання шлюбу відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. Знаючи, що неповнолітній син навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків. Просить стягувати із відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, підтримала обґрунтування, наведене у позовній заяві, додатково повідомила, що стан здоров"я позивача нормальний, непрацездатних батьків на своєму утриманні він не має. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи, в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено при розгляді справи, син сторін Андрій, 06.08.2001р.н., знаходиться повністю на утриманні позивача. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільного сина з позивачкою, немає, на стан здоровя не скаржився, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він не працює, проте, він не визнаний інвалідом, не подав документів, які б свідчили про протипоказання до будь-якої роботи, відповідно, має можливість працевлаштуватися, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, а враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3022 грн. 64 коп. заборгованості по заробітній платі та 6649 грн. 81 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і пояснила, що працював на підприємстві прибиральницею службових приміщень. Після звільнення з роботи з нею не повністю проведено розрахунки по заробітній платі, а тому просить стягнути не виплачені кошти та середній заробіток за час затримки розрахунку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не сповістив. За згодою з позивачем, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем працюючи на підприємстві прибиральницею службових приміщень з 20.06.2008 року по 03.06.2009 року. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. При звільненні позивача з посади з ним не було проведено повний розрахунок, згідно довідки заборгованість становить 3022 грн. 64 коп. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток за час затримки розрахунку по день постановлення судового рішення складає 6649 грн. 81 коп. Наданий позивачем розрахунок судом перевірено та встановлено його правильність За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст. 116, 117 КзпП України,

Outcome: approved