Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

30 липня 2009 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що згідно договору позики від 12 лютого 2008 року, посвідченого нотаріально він, позивач, передав [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 35\~000 грн., які відповідач зобовязався повернути у строк до 15 березня 2008 року. У вказаний строк відповідач борг не повернув, на усні та письмові його вимоги в добровільному порядку повернути грошові кошти за договором позики відповів відмовою. Зазначав, що вказаними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн., яка полягала в тому, що він, як приватний підприємець не був спроможний проводити свою реєстрацію, був позбавлений можливості сплачувати за лікування свого батька, внаслідок чого у нього та у членів його родини погіршився стан здоровя. Крім того, враховуючи інфляційні процеси в державі, бізнесові втрати, індексацію, компенсацію бізнесу та втраченого часу просив стягнути з відповідача на його користь 72\~150 грн., а також відшкодувати витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Позивач в судове засідання не зявився. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], який діяв на підставі та в межах виданої йому довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України судом було проведено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2008 року сторони уклали договір позики на суму 35\~000 грн. з кінцевим терміном повернення до 15 березня 2008 року, не пізніше 17.00 год. Договір посвідчений нотаріально (а.с. 2). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача основного зобовязання в сумі 35\~000 грн., а також 3% річних, що становить на час ухвалення рішення по справі 2100 грн., індексу інфляції в сумі 8505 грн. 70 коп. При цьому суд враховує Рекомендації Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 62-97 щодо порядку застосування індексів інфляції під час розгляду судових справ відповідно до яких при розрахунку індексу інфляції індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, так, сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується з урахування цього місяця, а якщо суму було внесено з 16 по 31 число розрахунок починається з наступного місяця, та приводить наступний розрахунок: за 2008 рік: березень 35000*103,8%/100=363,3; квітень35000*103,1/100= 360,85 грн., травень 35000*101,3/100=354,55, червень35000*100,8/100=352,8, липень35000*99,5/100=348,25, серпень 35000*99,9/100=349,65, вересень 35000*101,1/100=353,85, жовтень - 35000*101,7/100=355,95, листопад35000*101,5/100=355,25, грудень35000*102,1/100=357,35 всього 3551 грн. 80 коп.; за 2009 рік: січень 35000*102,9/100=360,15, лютий 35000*101,5/100=355,25, березень 35000*101,4/100=354,9, квітень-35000*100,9/100=353,15, травень-35000*100,5/100=35,75, червень-35000*101,1/100=353,85, липень-35000*99,9/100=349,65, серпень 35000*99,8/100=349,3, вересень 35000*100,8/100=352,8, жовтень 35000*100,9/100=353,15, листопад 35000*101,1/100=353,85, грудень 35000*100,9/100=353,15 всього 4240 грн. 95 коп.; за 2010 рік січень 35000*101,8/100=356,3, лютий 35000*101,9/100=356,65 всього 712 грн. 95 коп. Вимоги про відшкодування моральної шкоди суд задовольняє частково в сумі 2000 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення відсотку «бізнес втрат» в сумі 7000 грн. суд відмовляє за безпідставністю. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: partial