Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулася ло суду iз позовом та уточненими позовами про збільшення позовних вимог до [PERSON], в яких остаточно просила про стягнення з відповідача алiменти на утримання неповнолгтнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій cyмі у poзмipi 776грн.00коп. з 19.11.2006року. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги позову підтримали. Відповідач збільшені позовні вимоги визнав частково. Вислухав пояснения сторін, показания свідків, вивчивши доводи позову i дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до наданих письмових доказів, [PERSON] i [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на користь якого відповідач аліментів не виплачує та з лютого 2005року проживає окремо. Неповнолітній в даний час проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні i вихованні. Позивач є фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності отримує середньохмісячний дохід в poзмірі 3050грн.00коп., інших доходів i власності не має. Згідно до пояснень відповідача та наданих доказів, останій є працездатним, але працює неофіційно в якості механіка в ЗАТ "Кемжалс Індустрк", де отримує неофіційний заробіток у середньому poзмірi 2600грн. на місяць, перебуває в іншому шлюбі від якого має двох дітей, які знаходяться на його утриманні, має у власності 1/2 частину автомобшя "БМВ", інших доходів i власності не має. При цьому, матеріальну допомогу в достатній i будь-якій встановленій офіційній формі на утримання сина не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітнього сина [PERSON]. 24.09.2001року народження, зобов'язаний до його утримання, проте матеріальної допомоги достатньої для задоволення його розумних потреб, добровшьно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про оплату відповідачем аліментів в добровольному порядку між позивачем i відповідачем досягнуго не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180. 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. При цьому, суд враховує матеріальний i сімейиий стан сторін, те що відповідач немає постійного офіційного заробітку i має інших утриманців. 3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача частково i стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в poзмipi 500грн., починаючи з часу пред'явлення вимог - 19.1.2009року. Правових підстав для стягнення ліментів за три роки до звернення до суду немає, оскільки суду не надано жодного достеменного доказу на звернення позивача до відповідача з приводу надання допомоги на утримання сина та його ухилення від сплати, у тому числі з урахуванням того, що відповідач [PERSON] повернувся на постійне проживания на територію України тільки в середині 2008 року. Що стосується показань свідків, то останнім достеменно відомо тільки про наявність конфлікту між сторонами з приводу звернення позивача до відповідача з пропозицією відмовитися від батьківства та здійснення позивачем дзвінків на адре\ відповдіача з питання надання допомоги перед зверненням до суду. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповдача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп. i інформаційно-технічні послуги у розмірі 120 грн.00коп.

Outcome: partial