Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

В жовтні 2009 року відкрите акціонерне товариство „Банк „Фінанси та кредит звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № Ф1-06/48993-110 від 06.11.2006 року в сумі 36\~347,78 доларів США та 146\~088 грн. 48 коп., що в еквіваленті курсу долара США до гривні становить 437\~234 грн. 19 коп. та судових витрат по справі, покликаючись на порушення відповідачем зобовязань за договором. Ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості належного позивача залучено публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та кредит. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 06.11.2006 року між ВАТ „Банк „Фінанси та кредит,правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та кредит і [PERSON] 06.11.2006 року було укладено кредитний договір № Ф1-06/48993-110, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 39\~603,00 долара США зі сплатою 13 % річних строком до 06.11.2013 року на придбання автомобіля. [PERSON] зобовязана щомісячними платежами здійснювати погашення заборгованості, однак в порушення вимог договору та чинного законодавства борг не погашала, в результаті чого станом на 15.10.2009 року борг перед банком складає 36\~347,78 доларів США та 146\~088 грн. 48 коп., а всього 437\~234 грн. 19 коп. Покликаючись на викладені обставини,просить позов задовольнити,стягнути з відповідача 437 234 грн. 19 коп. та судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача, згідно ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06.11.2006 року між відкритим акціонерним товариством „Банк „Фінанси та кредит,правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та кредит та [PERSON] укладено кредитний договір № Ф 1-06/48993-110, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 39\~603,00 доларів США зі сплатою 13 % річних строком до 06.11.2013 року на придбання автомобіля. За умовами кредитного договору, [PERSON] зобовязана погашати заборгованість щомісячно з 1 по 10 число в розмірі щомісячного ануїтетного платежу,розмір якого складає 729,46 доларів США. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконала, на час розгляду справи в добровільному порядку наявний борг за договором не погасила, відсутність своєї вини у невиконанні зобовязання не довела,ви вимогу банку про повернення боргу не відреагувала. Згідно п.3.5 Договору, Банк має право достроково вимагати позичальника повернути кредитні кошти,нараховані проценти та неустойку в разі порушення сплати грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом. У відповідності до п. 6.1 Договору,за прострочення повернення кредитних ресурсів позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума боргу за договором станом на 15.10.2009 року становить 36\~347,78 доларів США та 146\~088 грн. 48 коп., що в еквіваленті курсу долара США до гривні становить 437\~234 грн. 19 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З оглянутих в судовому засіданні платіжних доручень №58 та №24 від 15.10.2009 року вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., які підлягають до стягнення з відповідачки. Тому підстави для стягнення судових витрат в зазначеному розмірі також наявні. На підставі вищевикладеного, ст.ст.526,530,549-552,610-612,625 ЦК України,

Outcome: approved