Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та просить встановити факт належності її чоловікові [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0089801 від 30 січня 1997 року, виданого на ім»я [PERSON]; встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий будинок по вул.[ADDRESS] та на земельну частку (пай) розміром 2,75 га, згідно сертифікату серії ЖТ № 0089801 від 30 січня 1997 року, мотивуючи тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) по-батькові чоловіка вказано «[INFO]», а в усіх інших документах - «[INFO]», тим самим вона не може довести, що її чоловікові належить вищевказаний сертифікат. На момент смерті [PERSON] вона проживала з чоловіком та фактично прийняла спадщину, але оформити її не може, оскільки реєстрація права власності за [PERSON] не проводилася і що сертифікат на право на земельну частку (пай) належав померлому. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився та згідно заяви (а.с.17), просить справу розглядати без їх участі, заявлений позов визнають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0089801, при його видачі, по-батькові [PERSON] записано як «[INFO] (а.с.12). Із копії свідоцтва про смерть та довідки № 124/02-3-51 від 11.08.2008 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Народицького районного управління юстиції видно, що [INFO] року помер [PERSON] та [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] (а.с.10,11). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст.ст.1235 , 1268 , 1269 , 1270 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із довідок №№ 743, 744, 745 від 09.10.2008 року, виданих Стародорогинською сільською радою видно, що [PERSON], який помер 10.01.2004 року, дійсно на праві особистої власності належить будинок, який знаходиться в с[ADDRESS] і що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] дійсно вступила у фактичне володіння його майном, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] (а.с.7-9). У суду немає підстав не довіряти довідкам Стародорогинської сільської ради, показанням представника позивача, а тому, суд вважає факти належності правовстановлюючого документу та прийняття спадщини доведеними. [PERSON] свідоцтво про право власності на домоволодіння при житті не виготовив, а тому позивачка не може оформити спадщину, маючи на це право. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивачкою сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.18 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито»

Outcome: approved