Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок знищення майна. В обгрунтування позовних вимог вона зазначила, що на підставі заповіту її батька - [PERSON] та відповідно до спадкової справи, відкритої за її заявою від 02.11.2007 року про прийняття спадщини за заповітом, Покровською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованою в реєстрі за № 4987, має в особистій власності житловий будинок та земельну ділянку біля нього, що розташовані в с. Маломихайлівка, вул. Пушкіна, 69 Покровського району Дніпропетровської області. На території її присадибної ділянки, біля межі, з боку відповідача, ще її дідами, були насаджені фруктові дерева, які для неї були дорогі і як пам'ять про рідних, плодоносили для її харчування, а також слугували для її харчування, а також слугували як засіб захисту огородніх культур від сонця та вітру. 11.09.2007 року в денний час, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпідставно та безпричинно відповідач вчинив сварку в ході якої навмисно, пошкодив, шляхом спилу, зазначені вище дерева в кількості 7 штук, чим спричинив матеріальні збитки на суму 600 грн., що підтверджується постановою ДІМ Покровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 18.09.2007 року. Даний інцидент привів до моральних страждань. Позивачка втратила душевний спокій, багато часу витратила на оформлення відповідних документів, поїздки до правоохоронних органів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн., матеріальні збитки на суму 710 грн. та моральну шкоду в сумі 600 грн., а всього на загальну суму 1810 грн. У відкритому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн., матеріальні збитки на суму 710 грн. та моральну шкоду в сумі 600 грн., а всього на загальну суму 1810 грн. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що відповідач [PERSON] безпідставно спиляв дерева, що знаходились на території присадибної ділянки позивачки [PERSON]. В судовому засіданні не встановлено на підставі якого нормативного документу, тобто рішення сільської ради чи іншого дозволу відповідач здійснив спил дерев. Таким чином, відповідно до акту обстеження від 13.01.2008 року в ході якого було виявлено вісім спиляних дерев його довірителька [PERSON] зазнала матеріальної шкоди, яку розраховано на підставі постанови КМУ № 559 від 08.04.1999 року та складає 710 грн.. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 500 грн., матеріальні збитки на суму 710 грн. та моральну шкоду в сумі 600 грн., а всього на загальну суму 1810 грн. Відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечує та суду пояснив, що у 2004 році померла його сусідка та після її смерті він зі своєю жінкою користуються її земельною ділянкою та сплачують податки до сільської ради. На межі з сусідкою [PERSON] ростуть дерева, крони яких затіняють значну частину його городу в результаті чого з року в рік не збирає відповідного врожаю. У розмові з позивачкою, коли він запропонував спиляти дерева [PERSON] зазначила, що вона лише доглядає батьків та не являється господаркою даного будинку, іншого разу вона вказала на те, що в неї немає коштів здійснити спил дерев. В результаті був змушений звернутись до голови сільської ради для вирішення даного питання. Дійшовши згоди з [PERSON] було вирішено здійснити спил дерев восени, коли вже буде зібрано врожай. Тому 11.09.2007 року виконував лише усне рішення сільської ради. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її рідна сестра, яка доглядає за хворою матірю, після смерті батька [PERSON], померлого 22.08.2007 року та проживає за адресою: [INFO]. їхня земельна ділянка межує з землею, що належить [PERSON], на межі росли фруктові дерева, які ще садили її діди. Після того, як [PERSON] скаржився до сільської ради, з сестрою були змушені спиляти гілки дерев, а одного дня [PERSON] навмисно пошкодив дерева, шляхом спилу. Свідок [PERSON] працює на посаді голови Маломихайлівської сільської ради, суду пояснив що влітку 2006 року до нього звернувся [PERSON] з проханням вирішити питання стосовно межі, на якій ростуть дерева [PERSON] Через деякий час сусіди дійшли згоди, що восени 2006 року, коли буде зібраний врожай спиляти дерева. Також додав, що письмового рішення сільської ради на спил дерев не має. Свідок [PERSON] працює на посаді інженера-землевпорядника Маломихайлівської сільської ради. Суду пояснила, що неодноразово виїжджала на виклики разом з дільничним інспектором міліції та в складі адміністративної комісії з приводу межі розташованої між присадибними ділянками, що належать [PERSON] та [PERSON] Адміністративною комісією було вирішено спиляти дерева, так як вони заважають оранню та культивації, а також затінюють земельну ділянку, що приватизована [PERSON], в результаті чого земля дає поганий врожай. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 109 Земельного кодексу України кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Свідок [PERSON] суду пояснила, що на даний час присадибна ділянка рахується за нею, так як вона сплачує встановлені чинним законодавством податки до Маломихайлівської сільської ради. У звязку з тим, що дерева, які ростуть на межі їх ділянок та які посадив ще її дід, по-перше, затіняють її присадибну ділянку, тому неможливо зібрати добрий врожай, по - друге, [PERSON] належним чином не дбає про дерева, це виражається в тому, що відростки від дерев проростають на її земельній ділянці та псують врожай. Відповідно до ст. 105 земельного кодексу України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КИ № 173952 виданого виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер 22.08.2007 року у віці 81 рік. Актовий запис № 47. (а.с.17) Згідно заповіту посвідченого Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області 19.12.2006 року, [PERSON], [INFO] заповів усе своє майно [PERSON] (а.с.5), а відповідно до заяви посвідченої Покровською державною нотаріальною конторою № 4987, [PERSON] прийняла після смерті батька [PERSON], померлого 22.08.2007 року спадщину, (а.с.5); Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.10.2007року, встановлено, що згідно ЗК України та свідчення суміжних сторін було спиляно 7 дерев громадянки [PERSON], що росли 0,5 м. від межі, (а.с.9); З технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду розташований за адресою: с. Маломихалівка, вул. Пушкіна, 69 Покровського району Дніпропетровської області вбачається, що даний житловий будинок належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.14-16). Згідно довідки наданої КП «Синельниківське МЕТІ» № 20 від 16.11.2007 року вбачається, що житловий будинок розташований за адресою: с. Маломихайлівка, вул. Пушкіна, 69 Покровського району Дніпропетровської області належить [PERSON] (а,с.19). Таким чином позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок знищення майна є обгрунтованими, так як позивачем надано доказів щодо зазначених витрат, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне в частині задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок знищення майна виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості відмовити, так як позивачкою не надано суду доказів, що підтверджують моральну шкоду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial