Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив: -визнати недійсним договір про приєднання до електричних мереж №К-17-08- 6 від 20 червня 2008 року, укладений між відповідачем та позивачем; стягнути з відповідача на користь позивача 14497 грн. 20 коп. незаконно триманих коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначив, що договір про приєднання до електричних мереж №К-17-08-0116 від 20 червня 2008 року, щодо здійснення відповідачем підключення до електричних мереж будинку позивача №68 вул. Косинки у с.Красне Обухівського району Київської області, за умови сплати позивачем суми 14497 грн. 20 коп. відповідачу, був укладений між відповідачем та позивачем, всупереч положенням ч.3, ч.5 ст.203, ч.1 ст.215, ч.1 ст.229, ч.1 ст.233 ЦК України, положенням інших нормативних актів України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів, оскільки: відповідач є монополістом, який значно завищив вартість робіт щодо приєднання до електричних мереж буд.68 по вул. Косинки у с.Красне Обухівського району Київської області, при цьому, постанова РЕ України №983 від 19.07.2007 року, на підставі якої була визначена вартість вказаних робіт була скасована 29 серпня 2008 року; позивач уклав вказаний договір і впливом тяжкої обставини та внаслідок тиску відповідача, крім того, вказаний будинок раніше вже підключався до електромережі. Вищевикладені обставини свідчать про недійсність вказаного правочину. Крім того, виконання своїх зобовязань відповідачем за вказаним договором - робота по приєднанню до електричних мереж вказаного будинку зайняла близько години часу. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та їх обгрунтування, просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Проаналізувавши наведені дані, письмові пояснення позивача та заперечення відповідача (а.с.31-33, 43-45), матеріали справи, в тому числі копії: договору про приєднання до електричних мереж №К-17-08-0116 від 20 червня 2008 року щодо підключення електроустановок позивача до електричних мереж позивача та платіжного доручення №7 від 6 серпня 2008 року на суму 14497 грн. 20 коп. (а.с.6,7); листа Міністерства юстиції України від 29.08.2008 року (а.с.8); акту державної прийомки в експлуатацію домоволодіння - буд.68 по вул. Косинки у с.Красне з технічним описом, а також правовстановлюючих документів на вказаний будинок та фотографій будинку (а.с.34-42), суд вважає встановленими такі факти: - договір про приєднання до електричних мереж №К-17-08-0116 від 20 червня 2008 року, був укладений між відповідачем та позивачем, відповідно до положень -нормативних актів України, які діяли на момент його укладання та виконання, при цьому, зобовязання за вказаним договором були виконані сторонами належним чином. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. З положень ст.627 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Згідно зі ст.629 ЦК України - договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 1-3 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється домовленістю сторін, у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених довором або законом; зміна ціни в договорі після його виконання не скається. Відповідно до положень ст.649 ЦК України, розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в Інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом; розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, Закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. На підставі викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, і доводи позивача не спростовують такого висновку суду, в тому числі, наявність 5удь-якої тяжкої обставини, під впливом якої позивач уклав вказаний договір, позивачем не доведена, які і наявність інших підстав для визнання вказаного договору недійсним. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи належить зарахувати в доход держави, а решту віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed