overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

До суду з заявою звернулася лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], який 08 квітня 2010 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням нарколога Житомирського обласного наркологічного диспансеру. В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що на даний час хворий перебуває в такому тяжкому психічному стані, що потребує термінового лікування в умовах стаціонару. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його дочки [PERSON] в якій вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає, що суд має всі підстави для задоволення заяви лікаря-психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 08 квітня 2010 року №1328 за яким [PERSON] на даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворого, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якого йому не буде надана психіатрична допомога, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в порядку примусової госпіталізації. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

До суду з заявою звернулася лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], яка 08 квітня 2010 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу була поміщена до психіатричної лікарні за направленням лікаря-нарколога [PERSON] В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що на даний час хвора перебуває в такому тяжкому психічному стані, що потребує термінового лікування в умовах стаціонару. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява її дочки [PERSON] в якій вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає, що суд має всі підстави для задоволення заяви лікаря-психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 08 квітня 2010 року №1329 за яким [PERSON] на даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворого, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою її здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якого її не буде надана психіатрична допомога, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в порядку примусової госпіталізації. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

До суду з заявою звернулася лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], який 07 квітня 2010 року з неадекватною поведінкою та наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні за направленням лікаря-психіатра [PERSON] В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що на даний час хворий перебуває в такому тяжкому психічному стані, що потребує термінового лікування в умовах стаціонару. Судовий розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його сина [PERSON] в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який вважає, що суд має всі підстави для задоволення заяви лікаря-психіатра, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 07 квітня 2010 року № за яким [PERSON] на даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу. В звязку з безпорадністю хворого, неможливістю самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також в звязку з суттєвою шкодою його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якого йому не буде надана психіатрична допомога, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в порядку примусової госпіталізації. Згідно ст.ст. 14, 22 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду Дзержинського району м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 лютого 2004 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис - 71. Позивач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву, вказавши, що на розірвання шлюбу згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, тобто у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено що сімейні стосунки між сторонами не склалися. Через розбіжності у поглядах на сімейні стосунки і обовязки кожного з подружжя, сторони почали проживати окремо, з того часу не ведуть спільне господарство. При таких обставинах, суд вважає, що збереження сімї неможливо, шлюб сторін підлягає розірванню. Витрати по справі суд накладає на позивача - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач 25.03.2010 р. звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є спадкоємцем після смерті племінника [PERSON], померлого 21.05.2009 р. Після його смерті залишилося спадкове майно: ? частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки утрачено оригінал свідоцтва про право на житло. Просить суд визнати за ним право власності на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позову та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду, без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлого 21.05.2009 р. та інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, судом не встановлено, до складу спадщини входе ? частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки Селидівського БТІ за № 1024 від 07.12.2009 р. ? частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] належить позивачеві. Відповідно до ст. 61 ЦПК України суд вважає, що інші обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В березні 2010 року комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» в особі його директора звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за ко\-ристування тепловою енергією. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відпові\-дач, який зареєстрований в квартирі № 16, що розташовайа в будинку № 10 по вул. Новоросійська в м. Маріуполі, не сплачує спожиті послуги і тому станом на 01 березня 2010 року виникла забор\-гованість в розмірі 5748 грн. 05 кой., яку і просив стягнути та судові витрати. Представник позивача, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задово\-льнити їх в повному обсязі. Відповідач на неодноразові виклики суду в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд за клопотанням представника позивача розглянув справу заоч\-но, без участі відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Статті 64, 162 ЖК України покладають на власника житлового приміщення та членів його родини, що проживають разом з ним, обовязок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до яких, відповідно до ст. 67 ЖК України, належить і теплова енергія. При таких обставинах відповідач, який проживає в квартирі № 16, що розташована в будин\-ку № 10 по вул.. Новоросійська, зобовязаний сплатити заборгованість з комунальних платежів. Як вбачається з розшифровки особового рахунку заборгованість відповідача складає 5748 грн. 05 коп., якій і підлягає стягненню, також з відповідача на користь позивача необхідно стягну\-ти сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В березні 2010 року комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» в особі його директора звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за ко- ристування тепловою енергією. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відпові- дач, який зареєстрований в квартирі № 17, що розташована в будинку № 162 по пр. Нахімова в м. Маріуполі, не сплачує спожиті послуги і тому станом на 01 березня 2010 року виникла заборгова- ність в розмірі 4751 грн. 25 коп., яку і просив стягнути та судові витрати. Представник позивача, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задово- льнити їх в повному обсязі. Відповідач на неодноразові виклики суду в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд за клопотанням представника позивача розглянув справу заоч- но, без участі відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Статті 64, 162 ЖК України покладають на власника житлового приміщення та членів його родини, що проживають разом з ним, обовязок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до яких, відповідно до ст. 67 ЖК України, належить і теплова енергія. При таких обставинах відповідач, який проживає в квартирі № 17, що розташована в будин- ку № 162 по пр. Нахімова, зобовязаний сплатити заборгованість з комунальних платежів. Як вбачається з розшифровки особового рахунку заборгованість відповідача складає 4751 грн. 25 коп., якій і підлягає стягненню, також з відповідача на користь позивача необхідно стягну- ти сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В березня 2010 року комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» в особі його директора звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за ко- ристування тепловою енергією. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відпові- дачі, які зареєстровані в квартирі № 44, що розташована в будинку № 1 по вул. Гагаріна в м. Марі- уполі, не сплачують спожиті послуги і тому станом на 01 березня 2010 року виникла заборгова- ність в розмірі 13117 грн. 10 коп., яку і просив стягнути та судові витрати. Представник позивача, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задово- льнити їх в повному обсязі. Відповідачі на неодноразові виклики суду в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, тому суд за клопотанням представника позивача розглянув справу за- очно, без участі відповідачів. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Статті 64, 162 ЖК України покладають на власника житлового приміщення та членів його родини, що проживають разом з ним, обовязок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до яких, відповідно до ст. 67 ЖК України, належить і теплова енергія. При таких обставинах відповідачі, які проживають в квартирі № 44, що розташована в буди- нку № 1 по вул. Гагаріна, зобовязані сплатити заборгованість з комунальних платежів. Як вбачається з розшифровки особового рахунку заборгованість відповідачів складає 13117 грн. 10 коп., якій і підлягає стягненню, також з відповідачів на користь позивача необхідно стягну- ти сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеним позовом, який просив суд задовольнити повністю і звернути стягнення на майно зазначене у договорі застави, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Відповідач в судове засідання не з'явилась, а направила листа, яким просила слухання справи проводити у її відсутність, позов визнає. На підставі зазначеного судом на підставі положень ст. ст. 130, 174 ЦПК України було постановлено ухвалу про винесення рішення у попередньому засіданні. Суд, проаналізувавши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, приходить до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Зазначені правовідносини врегульовані наступним. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України). Одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі (ст. 16 ЦК України). За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст. 19 Закону України Про заставу). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 20 Закону України Про заставу). У разі задоволення позову всі витрати понесені позивачем і документально підтверджені стягуються з відповідача на користь позивача (ст. 88 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

У березні 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 04.11.2009 р. звернулася до Каховського міськрайонного ЦЗ для взяття її на облік, але їй було відмовлено посилаючись на те, що неналежним чином оформлена трудова книжка (заведена 14.07.1977 р.), а саме на першій сторінці відсутня печатка підприємства (Московський райхарчокомбінат), яке заводило трудову книжку. Для вирішення цього питання вона надала архівну довідку згідно якої вона за наказом від 14.07.1977 р. прийнята на роботу в якості пекаря райхарчокомбінату, але їй все одно було відмовлено у взятті на облік до Центру зайнятості. В звязку з тим, що іншим порядком установити даний факт належності їй трудової книжки не можливо, змушена звертатися до суду. Просила суд встановити факт належності їй трудової книжки, а також те що вона є дійсною. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягала, справу просила розглянути за його відсутністю (а.с.15). Представник третьої особи до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій не запе\-речував проти задоволення вимог [PERSON], справу просив розглядати у його відсутності (а.с.16). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з трудової книжки ЕТ-І № 0878002, яка належить [PERSON], перший запис про прийняття на роботу зроблено 14.07.1977 р. Московським райхарчокомбінатом про прийняття заявниці на роботу в якості пекаря (а.с.7). Відповідно до відповіді Єсильського районного архіву Північноказахстанської області від 04.06.2008 р. № Г-344, з якої вбачається що наказом Московського райхарчокомбінату № 62 від 14.07.1977 р. [PERSON] прийнято на роботу в якості пекаря (а.с.11). У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до наданих документів вбачається, що трудова книжка ЕТ-І № 0878002 належить [PERSON] та є дійсною. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, що передбачено ст.256 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В лютому 2010 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20.08.1999 року до 12.12.2008 рік вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO]. До липня 2009 року відповідач за усною домовленістю між ними надав грошову допомогу на утримання дитини, але потім почав ухилятись від сплати аліментів. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд приймає визнання позову відповідачем відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 51,00 грн., та 120,00 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved