Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON], в якій зазначає, що 23 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області дані особи між собою зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що одруження з відповідачем вдалось невдалим, сторони з травня 2008 року проживають окремо, відповідач мешкає з іншою жінкою, веде з нею спільне господарство, чоловік фактично створив нову сім»ю. В зв'язку із цим позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON]. заявлений позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснила, що у сторін це перший шлюб. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки 11 листопада 2008 року (а.с.12), направив до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просить справу розглядати в попередньому судовому засіданні без його участі (а.с.14). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. зареєстрували шлюб 23 серпня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 29 (а.с.04). У сторін це перший шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.05). Судом встановлено, що між подружжям [PERSON] шлюбні стосунки припинені з травня 2008 року. На даний час сторони проживають окремо, між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство. Відповідач фактично створив нову сім»ю. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. підлягає розірванню. Відповідно до п.4.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., згідно з п/п “б” п.5 ст. 3 Декрету Кабінета Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 “Про державне мито”, виходячи з матеріального стану сторін, у яких це перший шлюб, позивач є особою безробітною, вина в тому що розпалась сім»я є відповідача, суд вважає необхідним при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути держмито з [PERSON] 17 грн. 00 коп. в прибуток держави, при цьому позивача від сплати державного мита звільнити.

Outcome: approved