Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), посилаючись на те, що 16 жовтня 2006 року відбулося ДТП, за участю автомобіля Форд фієста, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіля Фольксваген державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю Форд Фієста державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON]. Згідно з довідкою УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області [NUMBER]від 10.11.2006 року дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок порушення [PERSON] пункту 13.1 правил дорожнього руху України. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2006 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України та накладення штрафу в розмірі 50 грн. 13 квітня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту [NUMBER]. Страховим випадком, згідно договору страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування згідно договору страхування є рахунок станції технічного обслуговування (п.5.2 договору страхування). Відповідно до рахунку [NUMBER] ДП “Сетаб Авто Групп” від 14.11.2006 року та квитанції [NUMBER] КБ “Приватбанк” від 23.10.2006 року вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] складає 13 369,59 грн. Отже сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 13 369,59 грн. про що було складено страховий акт [NUMBER] від 28.12.2006 року. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст.25 ЗУ “Про страхування” на підставі заяви страхувальника та страхового акту [NUMBER] від 28 грудня 2006 року. Платіжними дорученнями [NUMBER] від 28 грудня 2006 року та [NUMBER] від 28 грудня 2006 року страхове відшкодування було сплачене в повному обсязі. У добровільному порядку відповідачі відмовляються виплатити вищевказану суму, а тому позивач просить стягнути з відповідачів суму в межах фактичних затрат ЗАТ СК “ВУСО” у розмірі 13 368,59 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 13.04.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту [NUMBER] автомобіля Форд Фієста, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10-12). 16 жовтня 2006 року відбулося ДТП, за участю автомобіля Форд Фієста, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіля Фольксваген державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. 18.10.2006 року від [PERSON] на адресу позивача надійшла заява про виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку з автомобілем у ДТП, що відбулося 16.10.2006 року (а.с.13). Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2006 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України та накладення штрафу в розмірі 50 грн. (а.с.9). Відповідно до рахунку [NUMBER] ДП “Сетаб Авто Групп” від 14.11.2006 року та квитанції [NUMBER] КБ “Приватбанк” від 23.10.2006 року вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] складає 13 369,59 грн. Отже сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 13 369,59 грн. про що було складено страховий акт [NUMBER] від 28.12.2006 року . Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст.25 ЗУ “Про страхування” на підставі заяви страхувальника та страхового акту [NUMBER] від 28 грудня 2006 року. Платіжними дорученнями [NUMBER] від 28 грудня 2006 року та [NUMBER] від 28 грудня 2006 року страхове відшкодування було сплачене в повному обсязі. На підставі ст.27 ЗУ “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Оскільки встановлено, що винним у заподіянні шкоди є [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача повністю.

Outcome: approved