Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися до відповідача з позовами про визнання дій відповідача неправомірними,зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити їм основну та , додаткову пенсію з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2009 року відповідно до ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,\~які постраждали\~ внаслідок Чорнобильської катастрофи» їх позови ухвалою суду від 16.04.2010 року об`єднані в одне провадження. Позивачі посилаються на те, що вони є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, пов`язаного з ЛНА на ЧАЕС. Вони звернулися до відповідача із заявою про перерахування їм пенсії, як інвалідам 2 групи, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи та перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю особам, віднесеним до категорії 1 (інвалід 2 групи), оскільки відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і\~соціальний захист\~громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до категорії 1 (інвалідам 2 групи) відповідно до ст. 50 цього ж закону складає 75%\~мінімальної пенсії\~за віком. У перерахуванні такої пенсії їм було відмовлено. Позивачі вважають відмову відповідача у перерахуванні та виплаті недоотриманих сум відповідно до визначених Законом розмірів незаконними, просять визнати такі дії неправомірними, зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити недотриману пенсію та додаткову пенсію відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 50 зазначеного Закону. Позивачі у судове засідання не зявились, написали заяву про те, що позов підтримують, просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в\~Іванківському районі\~діяло в межах чинного законодавства України,\~визнавши,\~що відповіднодо ч.4 ст. 54 Закону України ,Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. \~ \~ \~ \~Проте, ч.3 ст. 28 Закону України „ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено,\~що мінімальний\~розмір пенсії\~за віком,\~встановлений абзацом\~1\~цієї статті,\~застосовується виключно\~для визначення\~пенсій,\~призначених згідно\~із цим\~законом,\~а тому\~щодо пенсіонерів,\~яким призначена\~пенсія за\~іншими законами,\~він не\~застосовується.\~Законом України\~„Про статус\~і соціальний\~захист громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи визначено\~пенсії,\~виходячи з\~мінімальної пенсії\~за віком,\~який для\~цієї категорії\~пенсіонерів законодавчо\~встановлений не\~був.\~Відповідач діяв\~у межах\~бюджетного законодавства,\~постанов КМ\~України,\~якому відповідно\~до ст..\~62\~Закону України\~«Поро статус\~і соціальний\~захист громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи» надано\~право роз`яснення\~порядкузастосування цього\~закону.\~Крім того\~у запереченні\~зазначено,\~що позивачі\~працюють,\~а тому не отримують пенсійному фонду доплату, передбачену ст.. 39 Закону - за проживання та роботу у радіоактивно забрудненій зоні - такі виплати проводяться за місцем роботи. Відповідач просить у задоволенні позову позивачу відмовити. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є учасниками ЛНА на\~ЧАЕС 1986\~року,\~потерпілими 1\~категорії,\~інвалідами 2\~групи,\~що підтверджено\~відповідними посвідченнями,\~довідками МСЕК\~(\~а.с.).\~Позивачі,\~проживаючи у\~с.Болотня Іванківського району Київської області, отримають нараховані відповідачем пенсії: [PERSON] 1851,67 грн. ( основна пенсія), [PERSON] - 1090 грн. ( основна пенсія). Додаткова пенсія у обох з 01.02.1997 року по 31.12.2007 року - 12,47 грн., з 01.01.2008 року по 31.03.2008 року - 94 грн., з 01.04.2008 року по 30.06.2008 року - 96,20 грн., з 01.07.2008 року по 30.09.2009 року - 96,40 грн.ю, з 01.10.2009 року по 31.10.2009 року 99 60 грн. а з 01.11.2009 року 114,60 грн. (а с). Відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірах ... інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.4 ст. 54 цього ж закону „ в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим ... по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Позовні вимоги позивачів охоплюють періоди, коли діяли зазначені вище норми Закону (виключено періоди, коли дія призупинялась і до визнання змін неконституційними). Посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком. Пенсія та\~додаткова пенсія\~позивачу нараховувалася\~та виплачувалася\~саме відповідачем,\~а тому\~посилання на\~те,\~що вони\~не є\~розпорядниками коштів\~Фонду,\~з якого\~виплачуються такі\~видатки,\~є некоректним,\~як і\~посилання на\~те,\~що коштів\~на такі\~виплати Пенсійний\~фонд немає,\~оскільки вони\~не фінансуються\~з коштів\~пенсійного фонду.\~Так,\~Європейський Суд\~зправ людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі „Кечко проти України в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги необхідні\~для цього,\~органи державної\~влади не\~можуть свідомо\~відмовити у\~цих виплатах\~доки відповідні\~положення є\~чинними.\~П.\~26\~Суд не\~приймає до\~уваги аргумент\~Уряду щодобюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов`язків». З ст.62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає роз`яснення порядку застосування Закону,\~і аж\~ніяк не\~встановлює розмір\~компенсацій,\~чи змінює\~той,\~що вже\~вказаний в\~Законі.\~А отже\~постанови КМ\~України,\~на які\~посилається у\~своєму запереченні\~відповідач,\~як на\~підставу відповідності\~своїх дій\~чинному законодавству\~(\~№ 523\~від 30.05.1997\~року,\~№ 530\~від 28.05.2008\~року,\~№ 654\~від 16.07.2008\~року)\~є такими,\~що не\~відповідають нормам\~ст.\~50\~та ч,4\~ст.54\~Закону України\~«Про статус\~і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6). Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 50, 54 Закону, є неправомірною. Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права та свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх у твердження і забезпечення є головним обов`язком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22). Окрім того, встановлений ч 2 ст.\~95\~Конституції України, ч 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. За змістом положень ч.2 та З ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод. Таким чином,\~враховуючи те.\~що зазначені\~вище зміни\~до ст.\~50,\~54\~Закону України\~„Про статус\~і соціальний\~захист громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи 09.07.2007\~року та\~22.05.2008\~року визнані\~неконституційними,\~а отже\~втратили чинність\~саме з\~цього дня,\~відповідно чинними\~на з\~того ж\~дня і\~по даний\~час є\~попередня редакція\~цих статей,\~тому позов\~слід задовольнити\~частково):\~визнати дії\~відповідача неправомірними\~та зобов`язати\~відповідача провести\~перерахунок та\~виплату позивачу\~недоплачених сум\~основної та\~додаткової пенсій\~у розмірах,\~визначених цимистаттями\~за період\~з 09.07.2007 року по 31.21.2007 року та з 22.05.2008 року. Подальший перерахунок та виплата пенсій позивачам має проводитись відповідачем з урахуванням змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком. В частині позовних вимог перерахування та виплати допомоги, передбаченої ст. 39 Закону слід відмовити, оскільки позивачі працюють і відповідачем їм така допомога не нараховується та не виплачується. На підставі викладеного, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Outcome: approved