Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

11 листопада 2009 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30.05.2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 231152 cаrd, відповідно до якого відповідачу надано строковий кредит в сумі 15\~000 грн, з процентною ставкою 30,00 % річних на строк 24 місяці, тобто до 25.05.2010 р. Відповідач зобовязаний був щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. В цей же день для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком, останнім укладено договір поруки з [PERSON], який взяв на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Боржник свої зобовязання не виконав. Станом на 29.07.2009 р. заборгованість за кредитним договором склала 13 845,49 грн, з яких заборгованість за кредитом 11\~192,76 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 1 755,33 грн; штраф (фіксована частина) 250 грн і штраф (процентна складова) 647,40 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, просили стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідачі будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявилися. Про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 231152 cаrd, відповідно до якого відповідачу надано строковий кредит в сумі 15\~000 грн з процентною ставкою 30,00 % річних з кінцевим терміном повернення 25.05.2010 р. Згідно Договору [PERSON] зобовязаний був щомісячно погашати кредит, який отримав шляхом перерахування грошової суми на картковий рахунок. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед Банком, останнім укладено договір поруки з [PERSON], який взяв на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч. 1 ст. 554 ЦК). В день укладення договору боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Станом на 29.07.2009 р. заборгованість за кредитним договором склала 13 845,49 грн, з яких заборгованість за кредитом 11\~192,76 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 1 755,33 грн; штраф (фіксована частина) 250 грн і штраф (процентна складова) 647,40 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення у безспірному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved