overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача виплатити йому заробітну плату в розмірі 15236,64 грн. за період з 04.04.2008 по 21.07.2008; а також компенсацію в розмірі 54315,80 грн. за весь час затримки. В обґрунтування позову посилається на те, що 03.04.2008 був поновлений на роботі рішенням суду, однак відповідач виконав рішення суду з затримкою. На роботі позивача поновлено 22.07.2009. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач представника у судове засідання не направив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду [PERSON] від 03 квітня 2008 року позивача поновлено на посаді монтажника ДП „135 Домобудівельний комбінат" ТОВ „Реноме". Скасовано наказ про звільнення [PERSON] як такий, що не відповідає вимогам закону. Стягнуто з ДП „135 Домобудівельний комбінат" ТОВ „Реноме" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Згідно ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.236 КзПП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, враховуючи попереднє прийняття судом рішення про скасування наказу про звільнення позивача та про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вимога позивача про виплату середнього заробітку за період з 04.04.2008 по 21.07.2008 обґрунтована і підлягає задоволенню. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 05 березня 2009 року встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складала 141,08 грн. Сума середнього заробітку з 04.04.2008 по 21.07.2008 дорівнює 15236,64 грн. Оскільки дана сума не стосується періоду роботи, на даний випадок не поширюються правила ст.117 КзПП України щодо відповідальності власника або уповноваженого ним органу за затримку розрахунку при звільненні. В даній частині позову слід відмовити. Оскільки вимога про зобов'язання вчинити дії є тотожною вимозі про стягнення, суд вважає за доцільне задовольнити позовну вимогу таким чином.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 18.07.1998 року був зареєстрований виконкомом Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей же день зроблено запис за №5. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог та в судовому засіданні позивачка повідомила, що протягом останнього року подружнього життя відповідач влаштовує вдома сварки, ображає її в присутності дітей, тому вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть і проживають окремо. Потребу надання строку для примирення заперечує. Судові затрати просить покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розлучення. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільно не проживають, у них немає взаєморозуміння в сімї. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її дітей. Судові витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, який 30.01.1982 року був зареєстрований Горбівською сільською радою народних депутатів Куликівського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей же день зроблено запис за № 4. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. В обґрунтування своїх вимог позивач повідомив, що протягом останніх дванадцяти років вони з відповідачкою шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примирення вважає неможливим. Розірвати шлюб через органи РАЦС не вбачає можливим, оскільки відповідачка відмовляється іти до відділу РАЦС. Судові витрати просить покласти на себе, як ініціатора розлучення. В судовому засіданні позивачка позов визнала і повідомила, що згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши позивача та відповідачку і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у позивача склалися фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, а тому, за таких обставин, подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Розірвати шлюб через органи РАЦС позивач не має можливості, оскільки відповідачка відмовляється іти до відділу РАЦС. Необхідності надання строку для примирення не вбачається. Відповідачка визнала позов. Визнання нею позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати необхідно покласти на позивача, згідно його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та в обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго в особі Павлоградського району електричних мереж здійснило відповідачу [PERSON] поставку електричної енергії у кількості 9139,1 кВт/ч, за що він, як споживач електроенергії, який мешкає у кв. 23 буд. 11 А по вул. Перемоги м. Тернівки, зобов'язаний своєчасно сплачувати за спожиту електроенергію та дотримуватися Правил користування електричною енергією для населення. За спожиту електроенергію відповідачеві був нарахований борг на підставі чинних тарифів у сумі 2226 грн. 32 коп., що станом на жовтень 2009 року залишився не сплаченим. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.п. 20, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. В зв'язку з несплатою відповідачем боргу у добровільному порядку позивач вимушений був звернутися до суду з позовом та просить стягнути суму боргу. Представник позивача у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила суд, посилаючись на документи, які маються в матеріалах справи, задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступник підстав, так як позивач є споживачем електроенергії, він зобов'язаний своєчасно сплачувати за використану ним електроенергію відповідно до п.п. 20, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач здійснив поставку електричної енергії у кількості 9139,1 кВт/ч, за що відповідач [PERSON], споживач електроенергії, який мешкає у кв. 23 буд. 11 А по вул. Перемоги м. Тернівки, був зобов'язаний своєчасно сплатити. За спожиту електроенергію відповідачеві була нарахований борг на підставі чинних тарифів у сумі 2226 грн. 32 коп., що станом на жовтень 2009 року залишився не сплаченим, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за спожиту електроенергію у сумі 2226,32 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати сплачені останнім при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

13.11.2006 року помер [PERSON], який за час свого життя отримав сертифікат на земельну ділянку (пай) на території Кабичівської сільської Ради І-АГ № 027401, розмір якої складає 5,7 га, вартістю 64020,58 грн. У день його смерті відкрилася спадщина за місцем проживання спадкодавця, тобто в с. Кабичівка Марківського району. Протягом більш ніж одного року після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується відповідною довідкою нотаріуса. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги та просить заяву задовольнити. В судовому засіданні Голова Кабичівської сільської ради позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вислухавши доводи прокурора, заслухавши пояснення Голови Кабичівської сільської Ради, досліджуючи матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розрядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Частиною 1 ст. 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 14 Конституції України , ст.. 1 ЗК України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Що обумовлює наявність державних інтересів у сфері визначення власника земель та її раціонального використання відповідно до вимог земельного законодавства. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.. Відповідно до ч. 1 ст. 10 загального Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. При здійсненні перевірки прокуратурою Марківського району було виявлено, що протягом більш ніж одного року після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується відповідною довідкою нотаріуса. При таких обставинах заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

25.11.2002 року помер [PERSON], який за час свого життя отримав сертифікат на земельну ділянку (пай) на території Кабичівської сільської Ради І-ЛГ № 051032, розмір якої складає 11,53 га, вартістю 83819,84 грн. У день його смерті відкрилася спадщина за місцем проживання спадкодавця, тобто в с. Кабичівка Марківського району. Протягом більш ніж одного року після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується відповідною довідкою нотаріуса. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги та просить заяву задовольнити. В судовому засіданні Голова Кабичівської сільської ради позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вислухавши доводи прокурора, заслухавши пояснення Голови Кабичівської сільської Ради, досліджуючи матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розрядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Частиною 1 ст. 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 14 Конституції України , ст.. 1 ЗК України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Що обумовлює наявність державних інтересів у сфері визначення власника земель та її раціонального використання відповідно до вимог земельного законодавства. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 10 загального Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. При здійсненні перевірки прокуратурою Марківського району було виявлено, що протягом більш ніж одного року після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується відповідною довідкою нотаріуса. При таких обставинах заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 21 у будинку № 18-б по вулиці Рокоссовського у м.Чернігові, в зв'язку з не проживанням в ній понад рік без поважних причин. Відповідач є сином позивачки, має особисте житло. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що відповідач дійсно тривалий час не проживає за місцем реєстрації, але з поважних причин, а саме через поведінку позивачки. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Зазначена вище квартира належить позивачці на праві власності, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 04.11.1991. Згідно довідки Обєднання житлово-будівельних кооперативів м.Чернігова від 04.09.2009 відповідач зареєстрований у даному житловому приміщенні з 31.03.1992. З акту ОЖБК м.Чернігова від 07.09.2009, показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації кілька років (не менше двох). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.11.2004, відповідач має у власності квартиру № 51 в буд.№ 53 по вул.Рокоссовського у м.Чернігові. Наявні у матеріалах справи копії квитанцій свідчать, що відповідач двічі (у 2008 та 2010 роках) сплачував за комунальні послуги. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач на підставі ст.ст.383, 405 ЦК України втратив право користування квартирою № 21 у будинку № 18-б по вулиці Рокоссовського у м.Чернігові. Доводи представника відповідача є необґрунтованими, оскільки не подано жодних доказів того, що позивачка перешкоджала проживанню відповідача. Епізодична сплата комунальних послуг не свідчить про обставини, що мають значення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 07.12.2009 року, позивач прохає розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що був зареєстрований 02.02.2001 року в Дмитрівській сільській раді, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. В обґрунтування позову зазначено, що сторони не мають спільних дітей, під час спільного проживання між ними постійно виникало взаємонепорозуміння, на підставі чого виникали сварки з приводу ведення домашнього господарства, ініціатором яких була дружина. В звязку з чим, сторони припинили вести спільне господарство, та з 21.01.2005 року стали мешкати окремо за різними адресами. В найближчому майбутньому позивач має намір створити нову сімю з іншою жінкою. Внаслідок цього подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору про поділ спільного майна на цей час немає. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу за невідомих причин та не бажає його розірвати в порядку, передбаченому ст.ст. 105,106 СК України, що спонукало позивача звернутися з даним позовом до суду. Шлюб сторони розривають вперше. Відповідач відмовляється надати копію свідоцтва про укладення шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і заявив, що примирення з відповідачкою неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Він має намір створити нову сімю. Всі витрати у справі прохає покласти на нього, в тому числі, сплату державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС. Шлюб розриває вперше. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Додатково пояснила, що примирення неможливе. Визнання нею позову не суперечить обставинам справи і не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Шлюб розриває вперше. Раніше була в шлюбі, але чоловік помер. Правильне прізвище її - [PERSON], паспорт, в звязку з зміною прізвища на [PERSON], не отримувала. Стригіна прізвище, яке мала від попереднього шлюбу. Приймаючи до уваги, що шлюб між сторонами фактично розпався, подальше його збереження суперечить суттєвим інтересам сторін, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать закону та фактичним обставинам справи, визнані відповідачем в повному обсязі, що, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на позивача, згідно його заяви, всіх судових витрат: в виді судового збору в сумі 08.50 грн., витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30.00 грн., та про стягнення з нього державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС в сумі 17.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачу, відповідно до кредитного договору від 28.05.2008 року був наданий кредит у розмірі 5000 гривен зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.05.2009 року. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач виконував не належним чином й тому станом на 20.09.2009 року вона має заборгованість 2666,20 грн., а саме: заборгованість та кредитом - 1762,94 гри,, заборгованість по процентам за користування кредитом - 538,20 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 115,06 грн. Зазначену суму просить стягнути з відповідача, також просить стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн Представник позивача, у судовому засіданні, позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, шо в матеріалах справи досить доказів про правовідносини сторін, а тому по справі можливо ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даному позові регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність». Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, та кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернута кредит та сплатиш проценти. У судовому засіданні встановлено, що позивач надав кредит відповідачу у розмірі 2666,20 гривен а сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 22.05.2009 року (а.с. 7-9). Оскільки відповідач не належним чином сплачував кредит та проценти за користування кредитом у нього утворилася заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом - 1762,94 три. заборгованість по процентам за користування кредитом - 538,20 грн, штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 115,06 грн. (а.с. 6). Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості та кредитним договором підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові виграш по даній справі, які були сплачені позивачем при звертанні до суду судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і зазначає,що 22.5.2008 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді автомобіля,грошових вкладів на рахунках в відділенні № 281 ощадбанку України та земельної ділянки пл.0.12 га., для ведення садівництва і городництва в кооперативі «Меліоратор» на території земель Щорсівської сільської [PERSON] Коростенського р-ну. На спадкове майно померлого , у вигляді автомобіля і грошових вкладів, вона отримала через нотаріальну контору свідоцтво про право власності, однак право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, позивач не може нотаріально оформити через відсутність державного акта про право власності на земельну ділянку, який померлий не встиг отримати. Після смерті чоловіка, позивач фактично цю спадину прийняла, розпорядилась нею, доглядає земельну ділянку та садовий будиночок, в звязку з чим просить суд підтвердити факт прийняття нею цієї спадщини та визнати право власності на неї. Позивачка свій позов підтримала, подавши суду відповідну заяву.(л.с ) Відповідачі проти позову не заперечили(л.с. ) Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.5.2008 року помер чоловік позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді автомобіля,грошових вкладів на рахунках в відділенні № 281 ощадбанку України та земельної ділянки пл.0.12 га., для ведення садівництва і городництва в кооперативі «Меліоратор» на території земель Щорсівської сільської [PERSON] Коростенського р-ну. На спадкове майно померлого , у вигляді автомобіля і грошових вкладів, позивач отримала через нотаріальну контору свідоцтво про право власності, однак право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, позивач не може нотаріально оформити через відсутність державного акта про право власності на земельну ділянку, який померлий не встиг отримати. Позивач фактично цю спадщину прийняла, розпорядившись нею, доглядає садибу, користується земельною ділянкою. Ці обставини стверджуються свідоцтвом про смерть (л.с.6), свідоцтвом про шлюб (л.с. 5), рішенням Щорсівської сільської ради про виділення земельної ділянки [PERSON] (л.с. 8), свідоцтвом про право позивачки спадщину по смерті чоловіка(л.с. 12). До цих правовідносин, суд застосовує ст.1268 ЦК України. Оскільки позивач позбавлена можливості іншим шляхом захистити своє порушене право, суд вважає за можливе задоволити її вимоги.

Outcome: approved