Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

01 грудня 2008 року [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду з вказаним позовом (а.с.4-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно державного акту на право власності на землю за № 2061055 від 30.03.2004 року він (позивач) є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На зазначеній земельній ділянці він (позивач) самочинно збудував нерухоме майно, яке зазначене у технічному паспорті на викопіровки з плану земельної ділянки, наданим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 24.10.2008 року інвентарний №4022. В Іллічівській міській раді Одеської області йому (позивачу) було повідомлено, що отримати право-встановлювальні документи можливо лише у судовому порядку, так як вказане будівництво зроблено без належного дозволу та належно затвердженого проекту. За таких обставин він(позивач) вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні при попередньому слуханні справи позивач підтримав заявлені вимоги та просить їх задовольнити. Представник відповідача - представник Іллічівської міської ради Одеської області позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Відповідно до державного акту на право власності на землю за №2061055 від 30.03.2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). На вищезазначеній земельній ділянці позивачем було самочинно побудоване нерухоме майно, яке зазначене у технічному паспорті на викопіровки з плану земельної ділянки, наданим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 24.10.2008 року інвентарний №4022 (а.с.8-12). Згідно технічного висновку № 198 про відповідність житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою [ADDRESS], будівельним нормам та можливості використання їх по цільовому призначенню, складеного спеціалістом, який має вищу технічно-будівельну освіту та кваліфікацію судебного експерта по спеціальності: «Досліджування об'єктів нерухомості, будівництво матеріалів, конструкцій і відповідних документів» (свідоцтво №1161 від 26.09.2007 року), встановлено, що використовувати житловий будинок та господарські споруди згідно цільового призначення та не порушуючи прав суміжних землевласників можливо (а.с.15-21). Відповідно з ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Норма ч.5 ст.376 ЦК України зазначає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved