Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачем, [PERSON], подано до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, виконавчого комітету Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, у якому позивач просить визнати право особистої приватної власності на жилий будинок з господарськими спорудами як на новозбудоване майно, яке розташоване в с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області за нею, тобто [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] послалася на те, що « в с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області вона та її чоловік [PERSON] у 1988 році для своїх потреб збудували жилий будинок з господарськими спорудами у якому її чоловік мешкав все своє життя. 25 січня 2001 року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті вона у даному будинку мешкала до 2004 року, де була зареєстрована по місцю проживання, що підтверджується довідками Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Так як будинок було збудовано на колгоспних землях, то 20 травня 1988 року рішенням №\~122 виконавчий комітет Семенівської районної ради Чернігівської області видав свідоцтво на право власності на колгоспний двір, яке зареєстроване в реєстраційній книжці № 1 за реєстровим номером № 55, 20 липня 1988 року, де головою даного колгоспного двору визнаний її покійний чоловік [PERSON]. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований вже не на землях колгоспу, а на землях Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, її чоловік не переоформив право власності на жилий будинок на своє ім»я у якому вона після його смерті мешкала тривалий час. Вона є спадкоємцем першої черги, але в спадкуванні жилого будинку їй було відмовлено, у зв»язку з тим, що на нього право власності було оформлено як на колгоспний двір, а не на її покійного чоловіка, бо її покійний чоловік вважався тільки як головою колгоспного двору. Так як на даний час колгоспних дворів з 1990 року не існує, то вона не має можливості отримати як спадщину вказаний спірний будинок і розпорядитися ним на свій розсуд. Фактично на даний час вона є власником даного жилого будинку з надвірними спорудами, так як не має ніяких перепон, які б були заборонені законом про набуття нею права власності». У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, була повідомлена про час і місце судового засідання, доручила представляти її інтереси в суді [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що він просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених позивачем у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача - Іванівський сільський голова [PERSON] не зявився, але надав до суду письмову заяву, згідно даних якої в суд зявитися не може, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Семенівського відділення комунального підприємства „Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської області, [PERSON], у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, згідно даних якої з»явитися не може, просила розглянути справу за її відсутності, у задоволенні позову не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що в с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області позивач та чоловік позивача [PERSON] у 1988 році для своїх потреб збудували жилий будинок з господарськими спорудами, у якому чоловік позивача мешкав все своє життя. 25 січня 2001 року чоловік позивача [PERSON] помер. Після його смерті, позивач у даному будинку мешкала до 2004 року, де була зареєстрована по місцю проживання, що підтверджується довідками Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Так як будинок було збудовано на колгоспних землях, то 20 травня 1988 року, згідно рішення №\~122, виконавчий комітет Семенівської районної ради Чернігівської області видав свідоцтво на право власності на колгоспний двір, яке зареєстроване в реєстраційній книжці № 1 за реєстровим номером № 55, 20 липня 1988 року, де головою даного колгоспного двору визнаний покійний чоловік позивача [PERSON]. В середині 1990 року колгоспні двори були ліквідовані і з цього часу вважається, що будинок розташований вже не на землях колгоспу, а на землях Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Після ліквідації колгоспних дворів, чоловік позивача не переоформив на своє ім»я право власності на жилий будинок, у якому позивач після його смерті мешкала тривалий час. Позивач є спадкоємцем першої черги, але в спадкуванні жилого будинку позивачу було відмовлено, у зв»язку з тим, що на нього право власності було оформлено як на колгоспний двір, а не на покійного чоловіка позивача, бо покійний чоловік позивача вважався тільки як головою колгоспного двору. Так як на даний час колгоспних дворів з 1990 року не існує, то позивач не має можливості отримати як спадщину вказаний спірний будинок і розпорядитися ним на свій розсуд. Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області вказаний будинок розташований за адресою: Чернігівська область, Семенівський район, с. Іванівка, вулиця Центральна, 66. На підставі викладеного,

Outcome: approved