Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

09.04.2010 року позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.02.2007 року між ними та відповідачкою було укладено в простій письмовій формі Договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,25 га, кадастровий номер 3220880900:04:001:0014, що розташована за адресою: с. Мала Олександрівка, Бориспільський р-н, Київська обл., відповідно до якого відповідачка продала позивачам кожному по ? зазначеної земельної ділянки, а позивачі сплатили відповідачці 128000 гривень. Також позивачі та відповідачка домовилися нотаріально оформити Договір в нотаріальній конторі. Проте, відповідачка ухиляється від виконання свого обовязку щодо нотаріального посвідчення Договору. В зв язку з чим позивачі просять визнати дійсним вищезазначений Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.02.2007 року, визнавши за ними право власності на ? частину за кожним земельної ділянки, оскільки відбулося повне виконання Договору. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] янова Н.М. просила задовольнити позов, підтримавши письмовий текст позовної заяви та пояснивши, що Договір купівлі-продажу від 12.02.2007 року може бути визнаний судом дійсним на підставі ст.220 ЦК України. Відповідачка проти позову не заперечила, пояснивши, що дійсно Договір не було нотаріально посвідчено, хоча вони досягли згоди з усіх істотних умов, які влаштовують сторони. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову (заяви) проводиться в порядку, встановленому ст.ст.174, 175 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 12 лютого 2007 року між позивачами, [PERSON] та [PERSON], та відповідачкою, [PERSON], був укладений в простій письмовій формі Договір купівлі-продажу земельної ділянки, що підтверджується останнім, та про що зазначили представник позивачів і відповідачка. Спірна земельна ділянка розміром 0,25 га, кадастровий номер 3220880900:04:001:0014, що розташована за адресою: с. Мала Олександрівка, Бориспільський р-н, Київська обл., була продана позивачам за 128000 гривень, згідно розписок від 12.02.2007 року. Дана земельна ділянка належала відповідачці, відповідно до державного акту серії ЯА № 572202 від 11.07.2005 року. Після підписання Договору земельна ділянка знаходиться в розпорядженні, володінні та користуванні позивачів, що підтвердила відповідачка. Позивачі та відповідачка домовилися нотаріально посвідчити Договір до 12.04.2007 року в нотаріальній конторі. Протягом визначеного строку відповідачка ухилялась від виконання свого обовязку щодо нотаріального посвідчення Договору. Разом з тим, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), що зазначено в ч.2 ст.207 ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, ті, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивачі передали відповідачці гроші, а остання передала позивачам земельну ділянку, згідно Договору. Проте, відповідачка ухилилася від нотаріального посвідчення Договору, але відбулося його повне виконання. Таким чином, на підставі вищевикладеного та на підставі того, що відповідачка визнала позов, Договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,25 га, кадастровий номер 3220880900:04:001:0014, що розташована за адресою: с. Мала Олександрівка, Бориспільський р-н, Київська обл., укладеного 12 лютого 2007 року між відповідачкою та позивачами, необхідно визнати дійсним, визнавши за позивачами право власності на земельну ділянку у відповідних частках на підставі ч.3 ст.334 ЦК України. З урахуванням наведеного, на підставі, ст.ст.207 ч.2, 220 ч.2, 334 ч.3, 630, 638 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 60, 130 ч.4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved