Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.06.2001 року уклала з відповідачкою на товарній біржі "Таврійська" угоду купівлі-продажу квартири № 2, розташовану в с. Тополівка Новокаховської міської ради по вул. Ушакова № 7, проте у нотаріальному порядку цю угоду не посвідчили, що у теперішній час перешкоджає позивачці належним чином розпоряджатися квартирою. З цих підстав просить визнати угоду дійсною. В адресованій суду заяві просила розглянути справу в свою відсутність. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, проте надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу у свою відсутність. Заслухавши позивачку, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 01 червня 2001 року в простій письмовій формі на Регіональній універсальній товарній біржі "Таврійська" був укладений договір купівлі-продажу квартири №2, розташованою за адресою: Херсонська область, с. Тополівка Новокаховської міської ради, вул. Ушакова під № 7. Вказаний договір сторонами нотаріально не посвідчений. В теперішній час позивачка запропонувала відповідачці зареєструвати та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, проте за станом здоров'я відповідачка не може це зробити. Спірні правовідносини сторін з приводу купівлі-продажу спірного житла регулюються нормами ЦК 1963 року та законодавчими актами, які діяли станом на 01.06.2001 року. Відповідно до ст. 47 ЦК України редакції 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, визначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 ЦК. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухилилася від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною, в цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Наявність вказаного положення у спеціальному законі «Про товарну біржу» зумовило недодержання умови ЦК щодо обов'язкового нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу від 03.01.2001 року сторонами^ Актами цивільного законодавства України є Цивільний кодекс та інші закони Україщщжі приймаються відповідно до Конституції та Цивільного кодексу. Цивільний кодекс України 2003 року у п. З ч. 2 ст. 4 ввів важливу новелу, зі зміі^г? якгії випливає верховенство ЦК щодо всіх інших законів у частині норм цивільного прййа, що включаються у них. 1і Натомість Цивільний кодекс України 1963 року не містив аналогічного положення, тому норма ст. 47 ЦК 1963 року та норма ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» створили колізію у цивільному законодавстві, оскільки за змістом суперечили одна одній та мали однакову юридичну силу. З огляду на положення ЦК 1963 року підстав вважати пріоритетною норму саме ЦК України на час укладення договору не було, тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власнсоті на частку будинку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на товарній біржі, оскільки діяв добросовісно, у спосіб, визначений Законом «Про товарну біржу», і підстави вважати цей договір нікчемним відсутні, тим більше, що право власності на нерухоме майно на підставі цього договору в подальшому було зареєстровано позивачем в КП «Каховське БТІ». При цьому суд враховує, що за новим ЦК України редакції 2003 року з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню дійсним судам необхідно враховувати, що норма частини 2 ст. 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки на момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Проте, до спірних правовідносин, слід застосувати норму ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки вони виникли до набрання чинності новим ЦК. Враховуючи, що на даний час відповідачка за станом здорво*яя ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, сторони повністю виконали умови угоди, суд вважає за можливе, з метою захисту7 порушеного права власності позивачки, враховуючи принцип справедливості судового рішення визнати укладений 01.06.2001 року на товарній біржі договір купівлі-продажу дійсним на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Outcome: approved