Jurisdiction: civil
Date: 2009-07-01 00:00:00

В січні 2009 року позивачка звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що згідно із протоколом №9 від 16 травня 1966 року її чоловіка [PERSON] прийнято до членів садівницького товариства «Веселка». Для садівництва, як робітнику РМЗ «Укргазбуд», в його особисте користування була виділена земельна ділянка №44 площею 600 кв.м. по 14-й лінії масиву в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області. 18 травня 1970 року він отримав членську книжку садівника, де зафіксовано сплату членських внесків, як це передбачено Статутом садівницького товариства. Саме з цього часу, після встановлення меж спірної земельної ділянки на місцевості, їхня сімя почала її використовувати за призначенням. Після смерті 19.09.1973 року її чоловіка, окрім іншого майна, в її користуванні як пережитої дружини залишилась спірна земельна ділянка. Зазначеною земельною ділянкою вона з їхніми дітьми добросовісно, відкрито і безперервно користуються і до сьогодні. У звязку з тим, що після смерті чоловіка вона автоматично була прийнята у члени садівницького товариства із переведенням на неї земельної ділянки як передбачено Статутом садівницького товариства «Веселка», вона особисто сплачувала членські внески, що підтверджується записами в членській книжці чоловіка. Пізніше членська книжка садівника була виписана і на її імя. З огляду на її похилий вік в догляді за ділянкою допомагали діти, в тому числі [PERSON]. Після смерті 16.10.2006 року [PERSON] їй стало відомо, що без узгодження з нею та іншими спадкоємцями він одноособово приватизував вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується державним актом серії І-КВ №052990 від 24.04.2001 року. До того ж, на підставі зазначеного державного акта, належного [PERSON], державний нотаріус пятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] були видані свідоцтва на спадкове майно, що складається із спірної земельної ділянки: [PERSON] на 3/8 частку спадкового майна; [PERSON] на 3/8 частку спадкового майна; [PERSON] Іллінішні на 1/8 частку спадкового майна; [PERSON] на 1/8 частку спадкового майна. Доказами того, що відносно [PERSON] ніколи не приймалися рішення івницького товариства «Веселка» про вступ до членів товариства є довідка садівницького вариства «Веселка» від 26 грудня 2008 року №812/261. З довідки вбачається той факт, що у ищенка М.І. підстав для прийняття його у члени садівницького товариства немає. Просила визнати недійсним та скасувати рішення Виконавчого комітету Боярської іської ради Києво-Святошинського району Київської області №338/9 від 23.10.2000 року, та ржавний акт на право власності на землю серії І-КВ №052990 від 24.04.2001 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3789, на імя [PERSON]. Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане пятою Київською державною нотаріальною конторою ЗО травня 2007 року відповідачу - [PERSON] на спадкове майно, яке складається з 3/8 частин земельної ділянки №44 площею 0,0831 га., розташованої на території Боярської міської ради Київської області, с/т «Веселка», лінія 14 в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області переданої для садівництва, після померлого [PERSON] - недійсним. Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане пятою Київською державною нотаріальною конторою 30 травня 2007 року відповідачу - [PERSON] на спадкове майно, яке складається з 3/8 частин земельної ділянки №44 площею 0,0831 га., розташованої на території Боярської міської ради Київської області, с/т «Веселка», лінія 14 в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області переданої для садівництва, після померлого [PERSON] - недійсним. Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане пятою Київською державною нотаріальною конторою ЗО травня 2007 року відповідачу - [PERSON] Іллінішні на спадкове майно, яке складається з 1/8 частини земельної ділянки №44 площею 0,0831 га., розташованої на території Боярської міської ради Київської області, с/т «Веселка», лінія 14 в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області переданої для садівництва, після померлого [PERSON] - недійсним. В судовому представник позивача позовні вимоги підтримала, та доповнила їх просила також відновити строк позовної давності на звернення з зазначеним позовом у суд, пропущений позивачем з поважних причин Відповідачі та їх представник проти позову заперечували, вважають вимоги позивача безпідставними, просили застосувати строк позовної давності на звернення з даним позовом до суду. Представники Боярської міськради в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені. Представники третьої особи у справі просили вирішити спір на підставі чинного законодавства. Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом та матеріалами справи встановлено, що сторони у справі позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON], померлого 16 жовтня 2006 року. У спосіб передбачений положеннями ст.. 1270 ЦК України шляхом подання до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини, прийняли її і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом та зповітом. Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи щодо майна померлого 16 жовтня 2006 року [PERSON]. Згідно із протоколом №9 від 16 травня 1966 року [PERSON] прийнято до членів садівницького товариства «Веселка». Для садівництва, як робітнику РМЗ «Укргазбуд», в його особисте користування була виділена земельна ділянка №44 площею 600 кв.м. по 14-й лінії масиву в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської бласті. 18 травня 1970 року він отримав членську книжку садівника, де зафіксовано сплату енських внесків, як це передбачено Статутом садівницького товариства. Після смерті 19.09.1973 року чоловіка позивача у справі, окрім іншого майна, в її ористуванні як пережитої дружини залишилась спірна земельна ділянка. Зазначеною мельною ділянкою вона з їхніми дітьми добросовісно, відкрито і безперервно ористуються і до сьогодні. У звязку з тим, що після смерті чоловіка позивач автоматично була прийнята у члени Садівницького товариства із переведенням на неї земельної ділянки як передбачено Статутом садівницького товариства «Веселка», вона особисто сплачувала членські внески, що підтверджується записами в членській книжці чоловіка. Пізніше членська книжка садівника була виписана і на імя позивача. Без узгодження з позивачем та іншими спадкоємцями [PERSON] одноособово приватизував вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується державним актом серії I- КВ №052990 від 24.04.2001 року. Дані обставини також підтверджуються доказами наявним в матеріалах справи, та досліджених в судовому засіданні За таких обставин суд вважає, що рішення виконкому Боярської міської ради від 23.10.2000 року, та Державний акт про право власності на земельну ділянку виданий на імя померлого [PERSON] прийнятті та видані в порушення вимог ст.. ст.. 27, 29 ЗК України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» за№ 4 від 24.06.1983 року. Крім цього як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки СТ «Веселка» від 26 грудня 2008 року за № 812/261 [PERSON] ніколи не приймався у члени СТ «Веселка», рішення з цього приводу СТ «Веселка» не приймалися, підстав для прийняття його в члени садівницького товариства не має. Отже зважаючи на вищевикладене є всі підстави для визнання недійсними та скасування рішення виконавчого комітету Боярської міськради від 23.10.2000 року за № 338/9, і Державного акту про право приватної власності на землю виданого 24.04.2001 року на імя померлого [PERSON] Проте позивач пропустила строк позовної давності на звернення з даним позовом у суд передбачений ст.. 257 ЦК України в частині вимог, щодо визнання недійсними і скасування рішення Боярської міської ради від 23.10.2000 року за № 338/9, та Державного акту на право приватної власності на землю від 24.04.2001 року випадного на імя [PERSON] Ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, поважних причин пропуску строку давності позивачка та її представник суду не надали, що є підставою для відмови у позові. Оскільки суд відмовляє у частині позовних вимог щодо визнання недійсними та скасування рішення Боярської міської ради від 23.10.2000 року за № 338/9, та Державного акту на право приватної власності на землю від 24.04.2001 року виданого на імя [PERSON] в звязку з пропуском позивачем без поважних причин строків позовної давності, а вимоги щодо визнання свідоцтв про право на спадщину за законом є похідними від основної вимоги про визнання недійсним рішення Боярської міськради та Державного акту про право приватної власності на землю, то суд в їх задоволенні також відмовляє.

Outcome: dismissed