Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

До Носівського районного суду Чернігівської області звернувся [PERSON], який в поданій позовній заяві зазначив, що він, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]є спадкоємцями [PERSON], яка померла [INFO]. Після того, як [PERSON] померла, спадкоємці прийняли спадщину. Однак, через те, що спадкодавець не оформила належним чином право власності на будинок, спадкоємці не можуть оформити право власності на нерухоме майно через нотаріальну контору, тому позивач просив суд визнати за ним, [PERSON], [PERSON]та [PERSON]право власності на будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що [PERSON] проживала в [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким визначили спадкоємцями своїх дітей. Лише після того, як мати померла, спадкоємці дізналися, що право власності на будинок не оформлене належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшов лист, в якому голова Макіївської сільської ради зазначив, що визнає позов та просить розглядати справу без представника сільської ради. Вислухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки відносини щодо спадкування майна [PERSON] виникли в день її смерті, тобто [INFO], то застосуванню підлягають акти цивільного законодавства, які були чинними на той час. Відповідно до довідки (а.с. 35), виданої виконавчим комітетом Макіївської сільської ради, будинком, який розташований в [ADDRESS], володіла [PERSON]. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Оскільки законом встановлена презумпція правомірного володіння майном, в матеріалах справи немає доказів про інше, тому немає жодних підстав вважати, що [PERSON] володіла будинком незаконно. Відповідно до ст.ст. 524, 534 ЦК України (1963 р.) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]є спадкоємцями [PERSON] та прийняли спадщину (а.с. 14-18). Суд визнає, що через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна спадкоємці не можуть набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин це право підлягає захисту в судовому порядку. Оскільки питання щодо застосування позовної давності вирішується відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення, то відповідно до змісту ст. 5 ЦК України при вирішенні цього питання необхідно застосувати правила щодо застосування позовної давності, викладені в ЦК України, який чинний в даний час. Суд не застосовує позовну давність до вимог позивача, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки такої заяви немає, відповідач визнав позов, то суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно застосувати наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, і задовольнити позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved