Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 08 листопада 1999 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно а саме, житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район с. Утконосівка вул. Свердлова, буд. № 97. Ще за життя [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав усе належне йому майно своєї дружині [PERSON] - позивачці по справі. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, через ту обставину, що відсутній право встановлювальний документ на будинок. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ» в судове засідання не зявилося, але надало суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу без участі його представника. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] помер 07 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 08.11.1999 року, серія І-ЖД № 200254. 05 листопада 1999 року [PERSON] склав заповіт посвідчений, [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області № 104, яким, заповідав усе належне йому майно, своєї дружині [PERSON], - позивачці по справі, свідоцтво про одруження серії І-ЖД № 266558, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно підтверджується довідкою на право особистої власності на будинок за №552 від 17.03.2010р. Позивачка постійно проживала однією сімєю із спадкодавцем і відповідно до ст.549 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивачка позбавлена можливості через ту обставину, що відсутній право встановлювальний документ на будинок. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved