Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу і відсотків за договором позики, вказуючи на те, що 07 грудня 2008 року вона позичила відповідачці 4500 грн. Згідно розписки відповідачка зобов»язалася повернути позичені гроші не пізніш як до 07 лютого 2009 року. А також відповідачка забов"язалась за здійснену позику сплачувати позивачці щомісячно відсотки в розмірі 30 % від позиченої суми. Але відповідачка ухиляється від виконання свого зобов»язання: уникає зустрічей, на дзвінки не відповідає. Тому позивачка змушена звертатися до суду про стягнення боргу за договором позики і просить стягнути з [PERSON] на її користь 4500 грн. боргу та 18 900 грн. відсотків за 14 календарних місяців, а всього 23 400 гривень боргу та судові витрати, оскільки відповідачка не виконала взятого на себе зобов»язання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити.Виклала мотиви зазначені в позовній заяві. Також пояснила, що умовами представленої розсписки відповідачка зобов»язувалась перед нею за здійснену позику сплачувати відсотки щомісячно в розмірі 30 % від позиченої суми. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав: Згідно ч.2 ст.1046 Цивільного кодексу України договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ч.2 Цивільного кодексу України вказує, що підтвердженням укладення договору позики та його умов може бути представлена розсписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов»язання. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 07.12.2008 року в простій письмовій формі уклали договір позики, згідно якого [PERSON] позичила у [PERSON] гроші в сумі 4500 гривень строком на три місяці, які зобов'язувалася повернути готівкою у визначений в розсписці строк, тобто до 07.03.2009 року.Підтвердженням укладення договору позики та його умов є представлена позивачем розсписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем вищевказаної грошової суми та строк її повернення. Доказів повернення боргу відповідач суду не надав. Оцінюючи докази по справі, суд вважає, що договір позики, який сторони уклали в письмовій формі є підставою для задоволення позову в частині стягнення боргу в сумі 4500 грн. Що ж стосується позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь за 14 календарних місяців 30 процентів щомісячних відсотків в сумі 18 900 грн, то суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.І ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця і до дня повернення позики. Як вбачається із наданої позивачкою в судове засідання розсписки, то відповідачка позичила в борг у позивачки 4500 грн. під 30 % терміном на 3 місяці. Інший розмір і порядок одержання процентів у розсписці не встановлений. А отже, в даному випадку сторони спеціально передбачили умову щодо певної періодичності виплати процентів за договором позики, а саме 30 % від суми позики. А тому суд вважає, що в даному випадку підлягає стягненню на користь позивачки 1350 грн. процентів від суми позики ( 4500:100х 30). Також суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial