Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

У грудні 2009 року комунальне підприємство „ Бердичівтеплоенерго " (надалі позивач)звернулося в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплопостачання у сумі 4 674 грн. 88 коп. станом на 01.11.09 року. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідачі не сплачують належно за обігрів оселі: квартири №31 у будинку №20 по площі Соборна у місті Бердичеві. У судовому засіданні представник позивача підтримав розмір позовних вимог у повному обсязі. При цьому пояснив, що просить стягнути заборгованість з співвласників нерухомого майна відповідно до їх часток у праві власності. Відповідач [PERSON] вимоги визнала у повному обсязі. Пояснила, що заборгованість допущена через скрутне матеріальне становище, у лютому 2004 року сплатили за тепло 10 грн., бо більше не було грошей, хоча знали, що треба було заплатити набагато більше, оскільки перед цим платежем у січні 2001 року заплатили за тепло 50 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з тешися. Про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 19,20). Про причину неявки не сповістили. Засувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 04 жовтня 2001 року квартира №31 у будинку №20 по площі Соборній у місті Бердичеві належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.21,3). Всупереч вимог пунктів 14,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.92року №572, підпункту 1 п.ЗО Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, відповідачі не вносили належно (своєчасно) за затвердженими тарифами (у повному обсязі) плату за комунальне теплопостачання, чим грубо порушили права позивача, який такі послуги надавав, тобто опалював (обігрівав) житлове приміщення. Станом на 01.11.09 року утворилася заборгованість у сумі 4 674 грн. 88 коп., що підтверджується розрахунком (а.с.4-5). Відповідач [PERSON]І заявила про застосування позовної давності (а.с.14). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Проте, як вбачається зі змісту частин 1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як видно із розрахунку у січні 2001 року відповідачі сплатили за тепло 50 грн. та у лютому 2004 року - 10 грн. Позивачу стало відомо про порушення його прав після 10 числа березня місяця 2001 року, оскільки за тепло, що спожили у лютому місяці 2001 року, відповідачі мали розрахуватися до 10 березня 2001 року. Перебіг загальної позовної давності перервався у лютому 2004 року, коли відповідачі сплатою визнали борг. Далі також йдуть платежі, що переривають перебіг позовної давності: у січні 2005 року сплатили 100 грн., у червні 2005 року - 50 грн., у листопаді 2005 року - 50 грн., у березні 2006 року - ЗО грн., у червні 2006 року - 40 грн., у липні 2006року - 55 грн., у вересні 2006року - 70 грн., у жовтні 2006року -100 грн., у грудні 2006 року - 46 грн., у січні 2007 року - 50 грн., у березні 2007 року -110 грн., у квітні 2007 року -110 грн., у травні 2007 року - 120 грн., у червні 2007 року 110 грн., у жовтні 2007 року - 500 грн., у січні 2008 року - 150 грн., у лютому 2008 року -115 грн., у квітні 2008 року - 120 грн., у травні 2008 року 200 грн., у вересні 2008 року -150 грн., у червні 2009 року -100 грн. Таким чином, позовна давність не сплинула, тому вона не може бути підставою для відмови у позові. Оскільки власність зобов»язує, тому заборгованість не може бути стягнута з відповідача [PERSON] Судові витрати, згідно ст.88 ЦПК України, покладаються на відповідачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки з їх вини справа доведена до суду (а.с.1,6).

Outcome: partial