Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 7/9 та зняти арешт з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, який було накладено на згадану квартиру 08.04.1999 року, зняти заборону на відчуження майна за реєстраційним номером № 4248149 та контрольною сумою Д7ЕГ8ВЕ509. В обгрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що на їх імя 31.07.2009 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру № 9, що знаходиться у м. Львові, по вул. Мазепи, 7 та зазначають, що відповідач [PERSON] не проживав на той час в даній квартирі та участі у її приватизації не брав. Позивачі, хоча розподілили частки в згаданій квартирі для подальшого відчуження, були позбавлені права розпорядження ними у звязку з накладенням арешту на дане помешкання, тому вважають таку заборону на відчуження обєктів нерухомого майна незаконною, просять суд постановити рішення, яким будуть задоволені їх позовні вимоги. Позивач [PERSON], яка також і є представником позивача [PERSON], згідно довіреності від 05.02.2010р., яке знаходиться в матеріалах справи, в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, крім того вказала, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.05.2009р. № 2-1265/09 [PERSON] визнано таким, що втратив право на користування квартирою № 9 по вул. Мазепи, 7 в м. Львові, також додала, що згідно акту ЛКП «Балатон - 409» від 10.02.2010р. [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 2007 року, просить позов задовольнити. Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій остання просить суд дану справу розглядати без її участі, у звязку з її зайнятістю на навчанні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, не надав суду відомості про причину неявки, тому на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішувати справу на підставі наявних у ній доказів. Представник відповідача [PERSON] відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в судовому засіданні заявив письмове клопотання, в якому вказав, що визнає позовні вимоги позивачів в повному обсязі та просить в подальшому дану цивільну справу розглядати без його участі. Представник третьої особи Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Від завідуючого Першої Львівської Державної нотаріальної контори до суду надійшов лист з проханням розглядати справу у відсутності представника. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, оглянувши письмове клопотання позивача [PERSON], в якому остання просить суд слухати дану справу без її участі, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.05.2009р. № 2-1265/09 [PERSON] визнано таким, що втратив право на користування квартирою № 9 по вул.1 Мазепи. 7 в м. Львові Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 31.07.2009 року № 1731-Ж-Ш[ADDRESS], що в будинку № 7 по вул. Мазепи в м. Львові належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON] На момент проведення приватизації відповідач [PERSON] не був зареєстрований.в даній квартирі та не проживав в ній, участі в приватизації не брав. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.05.2009р. № 2-1265/09 [PERSON] визнано таким, що втратив право на користування квартирою № 9 по вул. Мазепи, 7 в м. Львові та згідно акту ЛКП «Балатон - 409» від 10.02.2010р. [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 2007 року. Вироком від 31.01.1997 р. [PERSON] було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України та обрано міру покарання у виді двох років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. Із витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, виданого 06.10.2009 року, вбачається, що 08.04.1999 року було накладено арешт на квартиру за адресою - м. Львів, вул. Мазепи, 7/9 та відповідно до зазначеного документу - у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Першою Львівською державною нотаріальною конторою 19.12.2006 року накладено арешт на майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження за реєстраційним номером № 4248149 та контрольною сумою Д7ЕГ8ВЕ509, на підставі постанови державного виконавця ВДВС [PERSON] районного управління Юстиції. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього ж кодексу, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім випадків встановлених законом. Оскільки, суд не вбачає підстав для обмеження у користуванні правом власності позивачами, а саме, правом розпорядження розподіленими між ними частками в згаданій квартирі, тому слід визнати право власності на квартиру за адресою - м. Львів, вул. Мазепи, 7 9 за [PERSON], [PERSON], [PERSON], зняти арешт з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, який було накладено 08.04.1999 року на квартиру за адресою - м. Львів, вул. Мазепи, 7/9 та оголошену заборону на його відчуження за реєстраційним номером № 4248149 та контрольною сумою Д7ЕГ8ВЕ509.

Outcome: approved