Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

27.07.2009року [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про поділ спадкового майна, в обгрунтування якого зазначили, що 26 листопаду 1990 року померла її бабка (мати її батька) [PERSON]. На день смерті бабусі вона мала будинок, який розташований в смт.Овідіополь, по вулиці Пушкіна, 4, в якому в цей час мешкають відповідачі по справі. Після смерті бабки її батькові [PERSON] Овідіопольська селищна рада, на підставі рішення від 9 грудня 1991 року, видала свідоцтво про право власності на цей будинок. 11 лютого 1993 року шлюб між її батьком та відповідачем [PERSON] був розірваний. 4 лютого 1994 року її батько помер. На день смерті батька їй виповнилося 14 років і у зв'язку з цими обставинами її мачуха - [PERSON], була призначена її опікуном. Замість того, щоб відстоювати її інтереси, та діяти в її інтересах, [PERSON]. направила всі свої зусилля в напрямку залишити її без житла та рухомого майна, яке належало батькові, що вона за допомогою посадових осіб селищної ради і зробила. Вона діяла тільки на свою користь, користь свого сина від першого шлюбу [PERSON] та її брата по батькові [PERSON]. Але рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 квітня 2009 року справедливість була встановлена і за нею було визнано право власності на ? частину будинку, який розташований в смт.Овідіополь по вулиці Пушкіна, 4. У зв'язку з тим. що в неї немає житла вона має бажання поділити спадковий будинок, який залишився після смерті батька тільки в натурі. Відповідачі по справі її право на ? частину будинку не визнають і визнавати не бажають і поділити будинок та побутово-господарські споруди також відмовляються. Крім того, вона претендує на ? частину і рухомого майна згідно акту опису майна від 24 лютого 1997 року із 39 найменувань, яке належало її батькові і на яке можуть претендувати тільки вона та її звідний брат [PERSON]. На день смерті батька вона мешкала разом з спадкодавцем. У зв'язку з тим, що відповідачі довгий час користувалися ним. а деяке майно використане повністю за призначенням, а також розпорядилися ним на свій розсуд, на її погляд, вони повинні їй сплатити за її долю в рухомому майні грошову компенсацію (акт опису майна додаю до позовної заяви). Все це майно вона оцінює в 60000 грн. її доля в грошовому вираженні дорівнює 30000 грн. ( 60000 : на 2 = 30000 грн.) Спірне домоволодіння складається з будинку з верандою, житлової кухні, підвалу, гаражу та інших господарсько-побутових споруд. Вона претендую на половину будинку, а також на половину господарсько-побутових споруд, в натурі. Будинок та всі господарські споруди вона оцінює в 60000 грн. на свій розсуд. Вона просила суд ухвалити рішення, за яким поділити спадкове майно, виділити їй на праві власності ? частину будинку в натурі з господарсько-побутовими спорудами та прибудовами, яке розташоване в смт.Овідіополь по вулиці Пушкіна, 4, Одеської області, стягнути з відповідачів на її користь 30000 грн. грошової компенсації за рухоме майно, а також всі судові витрати. 25.09.2009 року [PERSON] було надано до суду заяву про зміну та доповнення позовних вимог, у відповідності до якої вона просила суд стягнути з відповідачів на її користь грошову компенсацію за рухоме майно в сумі 45000 грн., а також 20000 грн. в відшкодування морального збитку. 10.12.2009року відповідач [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку нерухомого майна, в обгрунтування якого зазначила, що вона в 1986 році познайомилася із [PERSON], з яким розпочала проживати однією сім'єю та вести спільне господарство, без державної реєстрації шлюбу. В 1988 році, вони офіційно зареєстрували шлюб. За час спільного життя, у них народився син, [PERSON], [INFO] Також, поряд з ними, однією сім'єю, проживали мати чоловіка, [PERSON], дочка чоловіка від першого шлюбу, [PERSON] та її син від першого шлюбу, [PERSON]. В1990 році, померла мати чоловіка, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом у вигляді житлового будинку та господарчих будівель і споруд, що розташовані за адресою: 67801. Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4. У спадковому будинку залишився проживати її син та її чоловік - [PERSON], який таким чином в строк і своєчасно прийняв як спадщину, цей житловий будинок та у встановленому порядку оформив своє право власності на нього. В 1993 році вона офіційно розлучилися з [PERSON]. Але не зважаючи на це, проживали вони однією сімєю та вели спільно господарство. 04.02.1994 року [PERSON] Сергійович, помер. Протягом 1986 - 1994 років, за спільні кошти із [PERSON] Сергійовичем та її батьків, постійно здійснювали покращення житлового будинку і господарчих будівель та споруд, що розташовані за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4, а після 1994 року та по теперішній час, всі покращення поточні та капітальні ремонти вищевказаного будинку, здійснювалися за її особистий рахунок. Починаючи з 1989 року та по день смерті її чоловіка, [PERSON], вона знаходилася у відпустці за доглядом малолітнього сина, [PERSON], до досягнення ним шестирічного віку, тобто перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Після смерті [PERSON]., відкрилася спадщина за законом у вигляді житлового будинку та господарчих будівель і споруд, що розташовані за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4. У спадковому будинку залишилися проживати однією сім'єю вона, дочка спадкодавця від першого шлюбу, ГолубовичАльона Олександрівна, її син від першого шлюбу, [PERSON] та їх син [PERSON] Олександрович. Таким чином в строк і своєчасно вони прийняли як спадщину, цей житловий будинок. В вересні 2009 року, вона дізналася, що [PERSON] звернулася до суду з позовом до неї та до [PERSON] і [PERSON], про поділ спадкового майна і визнання за [PERSON] 1/2 частки права власності з виділенням у натурі спадкового майна, що лишилося після смерті батька, [PERSON]. Спадкове майно складається із житлового будинку і господарчих будівель та споруд, що розташовані за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4. Вона є спадкоємицею за законом, майна що лишилося після смерті [PERSON]. Крім неї, спадкоємцями за законом також є дочка спадкодавця від першого шлюбу [PERSON] та їх син, [PERSON]. На підставі вищевикладеного вона просить суд визнати за нею право приватної спільної часткової приватної власності на спадкове майно, що лишилося після смерті спадкодавця ГолубовичаОлександра Сергійовича та складається із 1/3 частки житлового будинку та господарчих будівель і споруд знаходяться за адресою: 67801, Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська, 4. Ухвалою Овідіопольського районного суду одеської області від 10.12.2009 року зустрічний позов обєднано в одне провадження з первісним позовом. За заявою [PERSON], ухвалою Овідіопольського районного суду одеської області від 16.03.2010 року, позовну заяву [PERSON]О в частині заявлених позовних вимог про стягнення ? частини вартості рухомого спадкового майна та стягнення судових витрат залишено без розгляду та продовжено розгляд справи за первісним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ нерухомого спадкового майна, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності. Первісний позивач [PERSON] та її представник позовну вимогу поділ нерухомого спадкового майна підтримали та просять суд її задовольнити, зустрічну позовну заяву не визнали та просять суд відмовити в її задоволенні. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник первісний позов не визнала та просять суд в його задоволенні відмовити, свій зустрічний позов підтримала та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав, просить суд вйогозадоволенні відмовити, зустрічну позовну заявувизнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов [PERSON] не визнала та просить суд відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає первисний позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягаючим, з наступних підстав: У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.04.2009 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Овідіопольської селищної ради Одеської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності у порядку спадкування, стягнення судових витрат встановлено та не потребує доказування, що 26 листопада 1990 року померла [PERSON] (бабкая позивачки), що стверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-ЖД №368621 від 26.11.1990 р. за актовим записом №103. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з господарськими спорудами, якій розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська,4. Житловий будинок належав [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право власності від 19.09.1983 р., яке видане Овідіопольською селищною радою на підставі рішення №8 від 25.08.1983 р. Свідоцтво було зареєстроване в БТІ в реєстровій книзі №9 під №1234 від 20.10.1983 р. У спадковому житловому будинку залишився проживати її син (батько позивачки) [PERSON], який таким чином в строк і своєчасно прийняв як спадщину цей житловий будинок з господарськими спорудами, який належав його померлої матері. 22.08.1991 року, Овідіопольська селищна рада прийняла рішення №262, відповідно якого видала на прізвище батька позивачки [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок. Другим пунктом цього рішення було скасовано свідоцтво про право власності на будинок, яке було видане у 1983 році на прізвище [PERSON] На підставі цього рішення 09 грудня 1991 року батько позивачки [PERSON]. одержав свідоцтво на право власності на спадковий будинок №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, за №1234, яке видане на його прізвище Овідіопольською селищною радою. 04.02.1994 року помер батько позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №021306, яке видане Овідіопольським відділом РАГС. Після смерті [PERSON] Сергійовича відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з господарськими спорудами, якій розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул.Пушкінська,4. Позивачка до смерті батька, так і після його смерті проживала в цьому будинку. За життя [PERSON] займався її вихованням та утриманням. 07.03.1994 року, тобто вже після прийняття Закону України «Про власність», Овідіопольська с/рада прийняла рішення №44, відповідно якого, в звязку зі смертю голови колгоспного двору ([PERSON]С.), визнала право власності на весь будинок за [PERSON], так як вона є жінкою померлого, хоча на момент смерті [PERSON], шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. Позивачка, відповідачка [PERSON]., а також її малолітній син - [PERSON] Олександрович (сумісний син), а також син відповідачки [PERSON] (від першого шлюбу) залишились проживати в цьому будинку після смерті батька позивачки [PERSON]. 17.03.1994 року відповідно рішення Овідіопольської с/ради за №47 відповідачка [PERSON] була призначена опікуном над [PERSON] яка на той час була малолітньою дитиною. Таким чином опікун [PERSON]. була повинна захищати інтереси позивачки [PERSON]. по всіх життєво важливих питаннях, в тому числі і по прийняттю спадщини від померлого [PERSON]. (батька позивачки), але 20 липня 1994 року, на підставі рішення с/ради за №44 відповідачка ГолубовичОлена Анатоліївна одержала свідоцтво про право власності на весь будинок №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області. Позивачка як рідна донька померлого [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом не одержала. Позивачка залишена відповідачкою [PERSON]. батьківської спадщини, все майно, яке належало бабусі позивачки [PERSON], а потім [PERSON]., перейшло у власність відповідачки [PERSON]., яка не є спадкоємцем [PERSON]. Позивачка залишалась жити в будинку, фактично своєчасно прийняла батьківську спадщину: на частку житлового будинку, так як інший законний спадкоємець [PERSON], [INFO], також є спадкоємцем ? частки житлового будинку. В 1997-1998 р. позивачка стала хворіти, відповідачка [PERSON], скориставшись цим, а також тим, що документів на будинок у позивачки немає, вигнала її з цього будинку. Так як сумісне життя стало неможливим, позивачка була вимушена піти з цього будинку в інше місце проживання, ще до виповнення її 18 років. При цьому позивачка писала заяви в відділ опіки та піклування, Овідіопольську с/раду, про те, що її вигнали з батьківського будинку, але відповідачка не це не реагувала. Оформити документи на спадщину позивачка не мала можливості, так як в неї не було ніяких правовстановлюючих документів, відповідачка забрала все, тобто всі батьківські документи на будинок. Позивачка фактично в неповнолітньому віці, зісталась без притулку, тривалий час жила на різних квартирах у знайомих і інших людей, знімала житло по найму, ніде не може працевлаштуватись, так як не має прописки. 29 листопада 2001 року Овідіопольська селищна рада прийняла рішення №217, відповідно якого провела поділ спірного будинку на частки, в якому вказала, про видачу свідоцтва на право власності на будівлю №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь на прізвище ГолубовичОлени Анатоліївни, [PERSON] (сина відповідачки від першого шлюбу) і померлого батька позивачки [PERSON] Сергійовича - всім в рівних частках. Суд рахує, що це рішення є незаконним, так як селищна рада видавши його грубо порушила норми Закону України «Про власність» в частині непорушності права власності та Цивільного Кодексу в частині переходу права власності в порядку спадкування. На підставі цього рішення 23 грудня 2001 року на прізвище [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право власності на житловий будинок, кожному по 1/3 частці. Це свідоцтво видане на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування і підлягає скасуванню. В звязку з тим, що на померлого [PERSON] було видане свідоцтво про власності на 1/3 частку житлового будинку, відповідачка [PERSON] почала оформлювати спадщину. При цьому вона приховала від нотаріуса, те, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька. На прізвище [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] за реєстровим №1780 від 18.12.2001 р., на 1/3 частину зазначеного житлового будинку. 28.01.2004 року на підставі вказаних свідоцтв про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, Овідіопольским РБТІ зареєстровано право власності (за реєстровим №4524745) кожному по 1/3 частці житлового будинку на імя [PERSON] (сина [PERSON]А.), [PERSON] і спадкоємця [PERSON]. 30.01.2004 року відповідачка [PERSON]. подарувала свою частку житлового будинку своєму синові від першого шлюбу [PERSON], що стверджується договором дарування за реєстровим №309, посвідченого нотаріусом від 30.01.2004 року. 11.02.2004 року Овідіопольським РБТІ на підставі договору дарування за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частку житлового будинку №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області. Договір дарування спрямований на порушення прав позивачки як власника спадкового майна, укладений внаслідок того, що [PERSON] неправомірно одержала правовстановлюючі документи на нерухоме майно. А тому, даний правочин, в силу ст.203, 228 ЦК України, є недійсним. Позивачкою пропущений строк для звернення до суду (позовна давність). Суд за клопотанням позивачки вважає за можливим поновити їй строк для захисту порушених прав, так як цей строк пропущений з поважних причин. Так на момент смерті батька позивачка була неповнолітньою особою, після смерті батька відповідач змусила її залишити будинок. Про існування рішень селищної ради та договору дарування відповідач дізналася тільки у 2006 році коли звернулась до суду з адміністративним позовом. В звязку з викладеним на підставі ст.ст. 203, 215, 228 ЦК України, ст.ст.548, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 4, 17, 19, 55, 56, 57 Закону України «Про власність», судом було вирішено позовні вимоги ГолубовичАльони Олександрівни до Овідіопольської селищної ради Одеської області, ГолубовичОлени Анатоліївни, [PERSON], ГолубовичаМиколи Олександровича про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності у порядку спадкування, стягнення судових витрат - задовольнити, визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на 1/3 частину жилого будинку №4 по вул.Пушкінській у смт.Овідіополь Одеської області, видане Овідіопольською селищною радою 03 грудня 2001 року на прізвище ГолубовичОлени Анатоліївни, на підставі рішення №217 від 29 листопада 2001 року, визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на 1/3 частину жилого будинку №4 по вул.Пушкінській у смт.Овідіополь Одеської області, видане Овідіопольською селищною радою 03 грудня 2001 року на прізвище [PERSON], на підставі рішення №217 від 29 листопада 2001 року, визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на 1/3 частину жилого будинку №4 по вул.Пушкінській у смт.Овідіополь Одеської області, видане Овідіопольською селищною радою 03 грудня 2001 року на прізвище ГолубовичаМиколи Олександровича, на підставі рішення №217 від 29 листопада 2001 року, визнати недійсним договір дарування за реєстровим №309 від 30.01.2004 року, відповідно до якого ГолубовичОлена Анатоліївна подарувала [PERSON] 1/3 частку житлового будинку №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Одеської області, визнати за ГолубовичАльоною Олександрівною право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті її батька [PERSON], померлого 04 лютого 1994 року, на 1/2 частину житлового будинку №4 по вул.Пушкінська в смт.Овідіополь Одеської області, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 1250 (тисяча двісті пятдесят) грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.06.2009 року апеляційну скаргу ГолубовичОлени Анатоліївни відхилено, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.04.2009 року залишено без змін. Таким чином, встановленні рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.04.2009 року обставини не доказуються. В звязку з викладеним зустрічна позовна заява [PERSON] задоволенню не підлягає. У відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи б/н від 11.11.2009 року експерт визначив ринкову вартість житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці по вул.Пушкінська, 4 в смт.Овідіополь Одеської області в сумі 106619, визнав за можливе розподіл зазначеного житлового будинку, запропонувавши 1 варіант розподілу, у відповідності до якого запропонував першому співвласнику по літ. «А, а» виділити: 1 - 1 (І) - веранда 8,8 кв.м - 4619 грн.; 1 - 2 - коридор 3,9 кв.м - 3124 грн.; 1 - 5 - житлова 13,0 кв.м - 10413 грн.; Б літня кухня 27815 грн.; б - веранда-2598 грн.; 6(1) - навіс - 1353 грн.; № 1 колодязь питний - 819 грн.; № 2 - паркан - 3537 грн.; № 3 - ворота - 1239 грн.; № 4 - паркан - 1953 грн.; № 5 - мощення - 1424 грн.; № 6 - трубопровід - 224 грн., що складає 56/100 ідеальної частки, загальна ринкова вартість якої складає 59650 грн.; другому співвласнику політ. «А»: -1 - 3 житлова 26,5 кв.м -21226 грн.; -1 - 4 кухня 5,8 кв.м - 4648 грн.; -В - погріб з шийкою - 1755 грн.; -Е - гараж - 15786 грн.; -Г - сарай - 3135 грн., що складає 44/100 ідеальної частки, загальна ринкова вартість якої складає 46969 грн. Також експерт визначив різницю між вартістю виділених часток в сумі 12681 грн., яка підлягає стягненню з першого співвласника на користь другого співвласника та визначив вартість витрат по переобладнанню та переплануванню житлового будинку в сумі 10100 грн. Таким чином, з урахуванням висновку експертизи, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовної вимоги [PERSON] та задовольняє її позов.

Outcome: approved