overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і зазначає, що за борговою розпискою від 6.7. 2009 року відповідач мав повернути йому 6192грн., отримані ним в борг для погашення кредиту. Оскільки заборговані кошти , на неодноразові вимоги позивача, відповідач не повернув, позивач уточнив свої вимог і просив стягнути з відповідача суму боргу 5820 грн . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити Відповідач позову не заперечив.( л.с. ) Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач дійсно заборгував позивачу у суму 5820грн. , про що свідчить відповідна розписка ,яка є в справі , підтверджена відповідачем ,і якій суд немає підстав не вірити. Строк повернення боргу відповідачем настав, але борг ним не повернено, тому вимоги позивача є обґрунтованими , зобовязання ,взяті на себе сторонами мають виконуватись відповідно до домовленостей ,така вимога передбачена Законом і врегульована ст.509,526,527,530 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] особа [PERSON] про стягнення боргу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, через оголошення в газету. Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] являється власником транспортного засобу КІА «RIO», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску. 18 січня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем був укладений договір прокату №55, строк дії договору становив з 19 січня 2009 року по 19 квітня 2009 рік. Згідно умов договору позивач передав відповідачу [PERSON] особа [PERSON] свій автомобіль для подальшої передачі відповідачем в прокат третім особам. Відповідно до ч.1 ст.787 ЦК України, за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобовязується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Згідно ст.789 ЦК України, плата за прокат речі встановлюється за тарифами наймодавця. По закінченню терміну договору прокату відповідач повернув позивачу автомобіль, але кошти за його прокат не повернув в повному обсязі. В звязку з виниклою ситуацією відповідач 19 квітня 2009 року на вимогу позивача написав розписку, згідно якої, зобовязується повернути борг у розмірі 650 долларів США, але на теперішній час відповідач суму боргу не повернув та ухиляється від її виплати. Згідно довідки Державного банку України від 24 вересня 2009 року курс української гривні по відношенню до доллара США станом на 24 вересня 2009 рік за 100 доларів США - 880 грн. 68 коп.. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання в строк у позивача виникло право на звернення до суду про стягнення суми боргу. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 978 грн. 68 коп. за період з 01.11.2005 року по 01.01.2010 року. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі протягом зазначеного часу оплату проводять не в повному обсязі, а тому утворилася сума боргу у розмірі 978 грн. 68 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені В позовній заяві обставини. Просив задовольнити позовні вимоги, стягнути суму боргу з відповідачів на користь позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Пояснила, що борг виник у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та Місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі за адресою: м.Полтава, вул.Курчатова, 13,кв,28 одержали від позивача послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Будинок №13 по вул.Курчатова у м.Полтаві знаходиться на балансі КП «ЖЕО №5» (а.с.З). Особовий рахунок відкритий на ім'я відповідача [PERSON] (а.с.З). За період з 01.11.2005 року по 01.01.2010 року відповідачами оплата витрат на утримання будинку та прибудинкової території проводилась не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 978 грн. 68 коп. На підтвердження суми боргу позивачем надано розрахунки за зазначений період (а.с.4). На день розгляду справи судом заборгованість не погашена. Позовна заява подана до суду в межах строку позовної давності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 978 грн. 68 коп. заборгованості та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при подачі позову до суду, всього необхідно стягнути 1008 грн. 68 коп. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути на користь держави державне мито у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 08 вересня 1995 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно а саме, житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район с. Матроска вул. Шевченко, №48. Ще за життя [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала все належне їй майно своєму сину [PERSON], який помер 13.01.1993р., та його дружині, позивачці по справі - [PERSON] Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, через ту обставину, що відсутній право встановлювальний документ на будинок, право власності за життя спадкодавця на вищезазначене майно не було в установленому законом порядку оформлено та зареєстровано. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13 вересня 1990 року [PERSON] склала заповіт посвідчений, [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області №2, яким, заповідала усе належне їй майно в рівних долях, своєму сину - [PERSON], померлого 13.01.1993р., свідоцтво про смерть серії ІІІ-ЖД № 452070, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, та його дружині [PERSON], позивачці по справі. Спадкодавець - [PERSON] померла 08 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 08.09.1995 року, серія І-ЖД № 070236. Право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно підтверджується довідкою на право особистої власності на будинок №1638 від 30.11.2009р. Позивачка постійно проживала однією сімєю із спадкодавцем і відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивачка позбавлена можливості через ту обставину, що відсутній право встановлювальний документ на будинок. Згідно з записом в господарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району №735, спадкодавцю належить вищезазначений будинок на праві особистої власності. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07 серпня 2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зої Космодем`янської, №49. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її сит [PERSON], який своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але прийняв спадщину, так як до смерті матері так і після її смерті проживає у спадковому будинку. В цей час позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що не була проведена первинна реєстрація права власності на незакінчений будівництвом будинок. З наведених підстав позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника. Представник третьої особи КП «[PERSON] МБТІ» у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. [PERSON]М померла 07 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл, Ізмаїльського МУЮ Одеської області від 07.08.2009 року, серія І-ЖД № 199569. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 грудня 1962 року, серія ІІІ-УР № 598134, тобто являється спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. Те що позивач проживав у спадковому будинку підтверджується записом у його паспорті про його реєстрацію у спадковому будинку Право власності спадкодавця на незакінчений будівництвом житловий будинок № 49 по вул. Зої Космодемянської в м. Ізмаїл підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.09.1986 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості через ту обставину, що спадковий житловий будинок є незакінчений будівництвом. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що примирення між ними неможливе, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідачка в судовому засіданні з позовними вимогами погодилась, зберігати сім'ю не бажає, просить шлюб розірвати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2001 року у відділі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (а.с.5). Від шлюбу мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с.7,8). Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують, примирення неможливе, відповідачка згодна на розірвання шлюбу. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому, що це протирічить моральним основам суспільства. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], просить встановити факт родинних відносин з [PERSON], з яким вона перебувала в шлюбі з 21 серпня 1963 року. Однак у свідоцтві про одруження ім.»я чоловіка було помилково вказано «Адік». 17 травня 2001 року [PERSON] помер. Крім того, позивачка просить виділити частку померлого у спільній сумісній власності і визнати за нею право власності на частку у спадковому майні, посилаючись на те, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина, яка складається з частки у двохкімнатній квартирі №27 в будинку №2 на Дослідній станції в м.Сарни Рівненської області. Вона та син як спадкоємці першої черги не в змозі оформити право власності за законом на спадкове майно, так як квартира згідно розпорядження органу приватизації №353 від 26.08.1993 року передана у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] без визначення часток. Для визначення частки майна у спільній сумісній власності померлого, яка становить 1/4 частину квартири вона змушена звернутись до суду. Вважає себе такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживає в даній квартирі з дня її отримання. Син позивачки [PERSON] від своєї частки в спадщині після смерті батька відмовляється на її користь. Підтримавши позов в повному обсязі позивач просить задоволити вимоги, оскільки іншим шляхом, ніж судовим не можливо закріпити за собою право власності на спадкове майно, яке належало її чоловіку. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем провадиться в порядку ст. 174 ЦПК України , згідно якої суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Суд приходить до висновку, що є законні підстави для задоволення позову, оскільки суду надані докази того, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про шлюб 111-УР №331253 від 21.08.1963р), факт передачі квартири №27 в будинку №2 на Дослідній станції в м.Сарни Рівненської області у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.08.1993 року, виданого згідно розпорядження органу приватизації №353, свідоцтвом про смерть 1-ГЮ №096294 стверджується факт смерті 17.05.2001 року [PERSON]. На підставі ст. ст. 370, 1216, 1217, 1258, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

12.01.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідачі ухиляються від виконання цих зобов*язань і станом на 01.01.2010 рік виникла заборгованість у сумі 1754, 77 гр., яку вони добровільно не сплачують, тому просив стягнути її на користь позивача примусово. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не з*явились без поважних причин, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, заперечень проти позову ке надали, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обов»язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 68 ЖК України, відповідач зобов*язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, шо відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі № 13 у будинку № З по вул. Запорожца у с. Володимирівка. Волноваського району Донецької області і зобов*язані щомісячно вносити плату за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідачі ухиляються від виконання цих обов*язків належним чином, і станом на 01.01.2010 рік виникла заборгованість у розмірі 1754,77 грн., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у повному обсязі, також необхідно стягнути 30 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51 гр. судового збору, що були сплачені позивачем при подачі позовної заяви. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує значного часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 19 березня 2010 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 24 січня 1998 року, районним відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, номер актового запису №3. Спільну дитину - [PERSON] залишити з матірю для подальшого виховання. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 24 січня 1998 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований районним відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, за актовим записом № 3. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Втратили повагу і почуття одне до одного, виникла неприязнь, в зв'язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам їх малолітньої дитини. Між сторонами виникла і тривалий час існує психологічна несумісність у взаємовідносинах і мають різні погляди на побудову сімейних відносин. Така поведінка відповідача створила обставини при яких спільне проживання стало неможливим, а тому з травня 2009 року не проживають як подружжя. За час окремого проживання ні з сторони позивачки ні з сторони відповідача спроб для примирення не було, не зважаючи на те, що судом сторонам надавався час на примирення терміном шість місяців. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Зазначенні взаємовідносини не відповідають моральним засадам сім»ї та не характерні для подружніх відносин і суперечать статті 55 СК України. Примирення між сторонами не можливе, оскільки шлюбні відносини не підтримують, втратили повагу і почуття одне до одного, виникла неприязнь та психологічна несумісність, в звязку з чим сім»я розпалась остаточно. Всі намагання позивачки зберегти сім»ю позитивних наслідків не дало, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та негативно відображається на вихованні дитини. Позивачка просить суд неповнолітню дитину залишити з нею, оскільки відповідач своєю поведінкою може зашкодити розвитку дитини та не створити їй належних умов для виховання. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 112 СК України з якої слідує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Позивач стверджує, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено, а також таке рішення суду не зачіпає права та законні інтереси дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу зазначивши, що між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб 03.11.1990 р. Подружнє життя не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, пояснив, що фактичні шлюбні відносини між подружжям остаточно припинені з вересня 2009 року, поновлення подружніх стосунків неможливе, через те що він фактично створив нову сімю, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей та розподіл майна відсутній. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки в судове засідання не вказала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі матеріалів справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03.11.1990 р. в Анатольевській селищній раді Нижньосірогодського району Херсонської області за актовим записом № 6. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з вересня 2009 року, сторони не ведуть спільното господарства. Поновлення подружніх стосунків неможливе, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Спір щодо розподілу майна та місця проживання неповнолітніх дітей на час розгляду справи (зі слів позивача) відсутній. Враховуючи викладене,

Outcome: approved