overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Позивам звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 03 травня 2001 року у Кпенівській сільській раді Богодухівського району Харківської області, запис № 03. При цьому посилається на те, що разом з відповідачем не проживають з жовтня 2007 року, оскільки відповідач не бажала спільно промивали з ним тому виникали сварки та конфліктні ситуації. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Позивам у судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій проти заявлених вимог про розірвання шлюбу не заперечує, та просить розглядати справу за її відсутності. Суд вважає що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 травня 2001 року у Кпенівській сільській раді Богодухівського району Харківської області, запис № 03, що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим 03 травня 2001 року Кпенівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, але перебували у шлюбу в подальшому не бажають. Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 15 грудня 2009 року Відділом реєстрацї актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, запис №09 від 10 вересня 2001 року виконаний Кпенівською сільською радою Богодухівського району Харківської області. Відповідно до сг. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають примирення і їх спільне проживання не можливо, суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі сг. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Витрати, пов`язані в видачею свідоцтва про розірвання шлюбу у розмірі 17 гривень 00 коп., покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Представник позивача подав до суду позов та просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги газопостачання у розмірі 8878,31 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що відповідач промиває за адресою: [ADDRESS] та за укладеним договором є користувачем природного газу, який постачає позивач. Відповідач свої обов`язки щодо сплати за спожитий газ не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 8878 гривень 31 коп., за період 01 грудня 2007 року по 30 червня 2009 року, яка підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач та з нею позивачем укладено договір № 300955 від 28.03.2006 року про надання послуг з газопостачання. Відповідач свої обов`язки щодо сплати за спожитий газ не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 8878 гривень 31 коп., за період з 01 грудня 2007 року по 30 червня 2009 року, про що свідчить довідка розрахунок на ім`я відповідача та визнано відповідачем, тому зазначена обставина не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 13; 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з газопостачання віднесено до комунальних та відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 зазначеного закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Статті 67 та 68 Житлового Кодексу України визначають, що плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти, здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначену за результатами розрахункового періоду, тобто попереднього місяця. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому враховує, що відповідач користуючись природним газом, надану послугу не оплачувала, тому сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача. Судові витрати в частині стягнення оплати на інформаційно-технячне забезпечення судового розгляду справи підлягають стягненню з відповідача згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання на території Української PCP та України. З наданих заявником до суду матеріалів вбачається наступне. [PERSON] , уродженець с.В.Наур Надтеречного района ЧІАРСР в 1989 році приїхав до Української Радянської Соціалістичної Республіки СРСР на постійне місце проживання. В період з липня 1989 року по 1993 рік [PERSON] мешкав у с.Перемога Миколаївського району Одеської області. У зв`язку з працевлаштуванням був прописаний у Біляївському районі Одеської області за адресою: [ADDRESS] , потім переїхав до м.Одеси де зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] у с.Перемога Миколаївського району Одеської області підтверджується довідкою Миколаївської селищної ради Одеської області № 374 від 16.03.2010р., згідно до якої [PERSON] в період з 1989 по 1993 рік дійсно проживав в с.Перемога Миколаївського району Одеської області Крім того, факт його проживання в с.Перемога Миколаївського району Одеської області підтверджує [PERSON] , що в той же час проживала за вказаною адресою. \~ \~ \~ \~ На даний час у заявника виникла необхідність встановлення місця його проживання в період з 1989 року по теперішній час для встановлення його належності до громадянства України. Відповідно до ст.4 Цивільного процесуального кодексу України,здійснюючі правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України Згідно до ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, то мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі й справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.І ст.3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001р. громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991р.) постійно проживали на території України. Суд вважає доказаним факт постійного проживання [PERSON] на території Української Радянської Соціалістичної Республіки СРСР та України, а саме в с.Перемога Миколаївського району Одеської області та в місті Одесі в період з 1989 року по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 15.08.2008 року центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї, зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] [PERSON], актовий запис № 1909. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. З серпня 2008 р. позивачка з відповідачем не проживає, оскільки він залишив її і виїхав у невідомому напрямку. Проте розірвати шлюб у відділі РАЦС позивачка не може з вищевказаної причини. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Спільного майна, яке б підлягало розподілу, з [PERSON] [PERSON], немає, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився і про причини неявки не повідомив, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне у відповідності до ст. 56 СК України позов задоволити повністю, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні 15.08.2008 року центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї, зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] [PERSON], актовий запис № 1909. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. З серпня 2009 р. позивачка з відповідачем не проживає, оскільки він залишив її і виїхав у невідомому напрямку. Проте розірвати шлюб у відділі РАЦС позивачка не може з вищевказаної причини. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Спільного майна, яке б підлягало розподілу, з [PERSON] [PERSON], немає, а тому позов підлягає до задоволення. Майновий спір не вирішувався. Судові витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-26 00:00:00

Позивач прохає розірвати шлюб, зареєстрований 26 вересня 2003 р., від якого вони мають малолітню дитину. Своє прохання мотивує тим, що між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В звязку з цим вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Відповідач позов визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки сторони не ведуть спільне господарство і не підтримують подружніх стосунків, що свідчить про розпад сімї. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на відповідача, враховуючи її думку та те, що вони перебувають в першому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-26 00:00:00

В грудні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 29 вересня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №626 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просив покласти на нього. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Адвокат [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 29 вересня 2001 року уклали шлюб. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за теплову енергію в розмірі 3118,97грн. за період з 1.11.07р. по 1.02.2010 р. В судове засідання представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Згідно ст.174 ЦПК України , суд не заслуховував пояснення сторін. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно виписки з лицьового рахунку відповідача заборгованість становить станом на 1.02.10р. в сумі 3118,97 грн. за отримані послуги з теплопостачання. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, одностороння відмова від їх виконання є неприпустимою. Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 лютого 1994 року відділом РАЦСу м. Ханти-Мансійська Тюменської області був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку Анастасію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В червні 2006 року відповідач виїхав до Росії залишивши сім'ю і почав жити з іншою жінкою. Позивачка вважає, що сімя розпалась і примирення між сторонами не можливо. Бажає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки його подальше існування суперечить моральним принципам її сімї та інтересам дітей. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18.02.1994 р. у відділі РАЦСу м. Ханти-Мансійська Тюменської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився та надіслав до суду заяву в якій проти позову не заперечував та просив слухати справу у його відсутність. Суд. вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, знаходить позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.02.1994 року відділом РАЦСу м. Ханти-Мансійська Тюменської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №40. Від спільного подружнього життя мають троє неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку Анастасію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В червні 2006 року відповідач виїхав до Росії залишивши сімю і почав жити з іншою жінкою. Позивачка вважає, що сім'я розпалась і примирення між сторонами не можливо. Бажає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки його подальше існування суперечить моральним принципам сім'ї та інтересам дітей. Майнового спору між сторонами не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що 07.02.2000 року помер її чоловік [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті залишилося майно, яке складається з житлового будинку та надвірними господарськими будівлями які розташовані в Коростишівському районі, с.Студениця, вул.Садова, 41 та який рахується в по господарській книзі сільради за померлим. Спадкоємцем першої черги всього майна померлого є позивач. [PERSON], за життя не оформив правовстановлюючих документів на будинок, а тому позивач не має змоги оформити спадщину після померлого. Позивач в судове засідання не з»явилася надіслала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд даної справи провести у відсутність їх представника, заявлені вимоги визнають в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача та відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, будинок не є самочинним будівництвом, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.331,328,1216,1223,1261,1268 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що 25.05.2008 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося майно, яке вона згідно заповіту заповідала позивачу, а саме житловий будинок з надвірними господарськими будівлями який розташований в Коростишівському районі, с.Слобідка, вул.Гранітна, 55 та який рахується в по господарській книзі сільради за померлою. [PERSON], за життя не оформила правовстановлюючих документів на будинок, а тому позивач не має змоги оформити спадщину після померлої. Позивач в судове засідання не з»явився надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд даної справи провести у відсутність їх представника, заявлені вимоги визнають в повному обсязі. Суд, заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, заяву відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.331,328,1216,1223,1268 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути із відповідача 16770 грн. 66 коп. заборгованості по кредиту та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд вважає причину неявки відповідача не поважною та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів відповідно до ст. 224 ЦПК України з винесенням заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.06.2006 року між ЗАТ ПриватБанк та [PERSON] був укладений договір № KGНЗRX03122500 (надалі Договір) (а. с. 7-9), відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 2000,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.06.2007 року. Згідно умов Договору позивач прийняв на себе зобовязання надати відповідачу[PERSON], а відповідач в свою чергу взяв на себе обовязок по поверненню кредиту, сплаті відсотків за використання кредиту в обумовлені договором строки. Відповідач в порушення вимог договору свої зобовязання за цим договором не виконує в повному обсязі, що виразилось в строках погашення кредиту та відсотків, чим допустив заборгованість по сплаті кредиту та відсотків. Згідно з розрахунком заборгованість за договором кредиту станом на 26.06.2009 року складає 16770 грн. 66 коп., з яких 2000,90 грн. - сума заборгованості по кредиту; 7304,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 432,24 заборгованість по комісії за користування кредитом, 5758,43 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Стаття 1052 ЦК України закріплює право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 167,71 грн. судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. ст. 525, 526, 1050, 1052, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 126189 грн. 66 коп. безпідставно отриманих у вигляді пенсії. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачу призначено пенсію по вислузі років, однак, з 2004 року він працює на посаді, яка дає підстави для виходу на пенсію по вислузі років та отримує пенсію. Відтак, ним безпідставно отримано 126189 грн. 66 коп., чим завдано шкоду позивачу. Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився та пояснила суду, що відповідач є застрахованою особою, а відтак, УПФ мало б бути відомо про отримання відповідачем заробітної плати, оскільки з даної заробітної плати утримуються податки до Пенсійного фонду. У звязку з цим, просить застосувати строк позовної давності, оскільки про початок роботи відповідачем, позивач мав би дізнатися у 2004 році. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. З липня 2004 року відповідачу призначено пенсію за вислугу років, як працівнику льотних екіпажів. В заяві про нарахування пенсії позивач поставив свій підпис під попередженням про необхідність повідомляти органи ПФУ про прийняття його на роботу. Листом від 18.03.2009 року авіакомпанія "Аеро-Чартер" повідомила УПФ про те, що дійсно відповідач працює з 16.07.2004 року на посаді шеф-пілота та отримує заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Таким чином, при повторному працевлаштуванні, на роботу, яка дає підстави для призначення пенсії за вислугу років, відповідач втрачає право на отримання пенсії за вислугу років. В той же час, з липня 2004 року відповідач працював на посаді шеф пілота, яка дає підстави для отримання пенсії за віком та безпідставно отримував дану пенсію. Всього, з липня 2004 року відповідачем отримано 126189 грн. 66 коп. в якості пенсії за вислугу років, чим завдано УПФ шкоду на дану суму. Згідно ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути безпідставно отриману пенсію в сумі 126189 грн. 66 коп.. При цьому, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності з поважних причин, оскільки про порушене право дізнався з листа авіакомпанії 18.03.2009 року і не мав можливості дізнатися про порушене право раніше. Даний строк підлягає поновленню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ,

Outcome: approved