Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку. У своєму позові позивач вказав, що він є власником земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована в м. Запоріжжі вул. Каспійська, біля буд. 43г відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку. По сусідству з ділянкою позивача у домоволодінні № 43 «І» по вул. Каспійській мешкають [PERSON] та [PERSON]М, які придбали будинок у [PERSON] На території їх домоволодіння збудована будівля, яка по зовнішньому вигляду представляє собою майстерню по ремонту автомобілів. Позивачем було виявлено, що відповідачами було встановлено сітковий паркан на його земельній ділянці , який відгороджує зазначену майстерню. Позивач неодноразово звертався до власників сусідської земельної ділянки до [PERSON], а потім до [PERSON], але вони відмовляються зносити парка. У зв*язку з цим, позивач не може нормально користуватися та володіти своєю земельною ділянкою, не може поставити огорожу, не може почати закладати фундамент під житловий будинок, оскільки заважає паркан, якій встановили відповідачі по справі. Позивач просить позов задовольнити і зобов*язати відповідачів по справі знести сітковий паркан. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] підтримав і просить його задовольнити. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні та у письмовому відгуку на позов [PERSON] пояснив, щ позов не визнає повністю, оскільки акт перевірки № 589 не відповідає вимогам закону. Крім цього відповідач пояснив, що він придбав житловий будинок у [PERSON], якій будинок №43 «І» по вул. Каспійській належав на підставі заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2009року, а земельна ділянка [PERSON] була відведена ще у 1992 році на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради від 29.10.1992 року № 387/14, згідно якого ділянка [PERSON] була виділена у тимчасове користування. Відповідач [PERSON] пояснив судові, що на теперішній день земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каспійська, 43 «І» знаходиться на оформленні в ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут» Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить 0,1000 га за адресою: м.Запоріжжя, вул..Каспійська (біля будинку № 43г) на підставі рішення 32 сесії Запорізької міської ради № 61/7 від 16.04.2009 року. Із рішення Запорізької міської ради № 61/7 від 16.04.2009 року встановлено, що [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул..Каспійській (біля буд. 43г). Із акту № 589 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10 листопада 2009 року, який складено Держземінспекцією у Запорізькій області, встановлено, що на момент перевірки виявлено встановлення сіткового паркану власником буд. 43и на земельній ділянці, яка на праві власності належить [PERSON] Із листа Управління земельних ресурсів у м.Запоріжжі Запорізької області віл 17.06.2009 року № 01-02/4095 встановлено, при обстеженні ділянок під час виїзду фахівцями було встановлено, що біля земельної ділянки (напроти будинку 43г), яка передана у власність [PERSON] знаходиться збудована будівля з поштовою адресою: вул..Каспійська,43и, дана будівля по зовнішньому огляду представляє собою майстерню по ремонту автомобілів, яка також виключена з відводу [PERSON] з урахуванням відмостки. Із технічного паспорту на житловий будинок № 43о вул.. Каспійській в м.Запоріжжі із змінами від 19.11.2009 року вбачається, що власниками його є [PERSON] та [PERSON]. Судом було встановлено, що позивачу [PERSON] видано державний акт на земельну ділянку, а у відповідачів [PERSON] та [PERSON] такий акт відсутній. Крім цього, компетентним органом було встановлено порушення межі земельної ділянки [PERSON] відповідачами [PERSON]. Відповідно до п.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до п.3 ст.125 ЗК України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст..152 п.2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов*язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст..158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до п.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування території сіл. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування і підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved