Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

16 березня 2010 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком № 40 по вул. Будівельників в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власником жилого будинку № 40 по вул.. Будівельників в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області. В будинку зареєстровані її донька і її колишній чоловік [PERSON]. З січня 1994 року відповідач виїхав з особистими речами проживати до іншого місця проживання і більше в її будинку не з'являвся. 06 січня 1994 року їх шлюб розірваний. Оскільки добровільно знятись з реєстрації в спірному будинку відповідач відмовляється та враховуючи, що будь-яких перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач не створює, тому [PERSON] вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги а підтвердив викладенні обставини, просила позов задовольнити. На стягненні з відповідача понесених нею судових витрат не наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням розглядати позов за його відсутності і відсутності заперечень проти задоволення вимог позивача. Вислухав пояснення представника позивача, відповідача дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, оцінив їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 19.01.1994 року, рішення Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 3 від 05.05.2002 року встановлено, що позивач є власницею жилого будинку розташованого за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Лимани, вул.. Будівельників 40 (а.с. 7-10). Також згідно державного акту на право приватної власності на землю від 18.04.1994 року позивач є власницею і присадибної земельної ділянки, площею 0,1311 га (а.с. 11). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між сторонами розірваний 06.01.1994 року (а.с. 12). Правомірність реєстрації відповідача в спірному будинку сторонами в суді не оспорювалась. Факт не проживання відповідача з 1994 року у спірному будинку і проживання останнього за іншою адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Лимани вул.. Пролетарська, 13, підтверджується довідками Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 435 і № 434 від 15.03.2010 року і 19.11.2009 року (а.с. 15-16). Під час вселення в спірний будинок відповідача письмові договори найму між сторонами по справі не укладались. Суду не надано доказів щодо укладення між сторонами будь-яких інших договорів з приводу спірного .нерухомого майна. Також у судовому засіданні не встановлений і факт наявності перешкод у користуванні відповідачем спірним жилим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 167 Житлового кодексу України у разі вибуття члена сім'ї наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту, то член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї належать дружина, чоловік, їх діти і батьки, а також членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Ст. 405 ЦК України передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлений і доведений факт житлових правовідносин між сторонами, наявність у відповідача підстав для проживання у спірному будинку, що належить позивачу і право власності не оспорюється відповідачем, а також не проживання останнього в спірному будинку протягом більше одного року у зв'язку з вибуттям на інше постійне місце проживання, та з урахуванням того, що відповідач належав до членів сім'ї власника будинку, тому суд відповідно до вищезазначених норм матеріального права приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved