overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Посилався на те, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" відповідачам відкрило особовий рахунок і видало абонентську книжку №36819 на безперебійне протягом опалювального періоду центральне опалення квартири [ADDRESS], опалювальною площею 62, 90 м/2 по тарифах, затверджених розпорядженням облдержадміністрації від 11.12.1999 року № 804-р, із наступними змінами. Послуги в центральному опаленні згідно договору надавались безперебійно, протягом опалювального періоду, із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Відповідачі в порушення умов ст. 526, п.2 ст. 615 ЦК України, відмовляються від оплати за послуги з центрального опалення, в результаті чого утворилась заборгованість з 01.01.2008 р. по 31.10.2009 р. в сумі 2123 грн. 90 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачі проживають [INFO] та внаслідок несвоєчасної сплати за теплову енергію у відповідачів утворилася заборгованість за період з 01.01.2008 р. по 31.10.2009 р. в сумі 2123 грн. 90 коп. Наведені обставини підтверджуються дослідженими по справі доказами, зокрема: розрахунковими даними за спожите тепло. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку та аліменти на її утримання у сумі 300 гривень о досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 29 серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] року народження. У грудні 2009 року відповідач пішов жити до своїх батьків і з того часу належної допомоги на утримання дитини не надає. Вказує, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач працює, має стабільний заробіток, а тому може надавати допомогу на її утримання та на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач позов визнав, пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1263, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №039741, виданим 29 серпня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ГЮ № 098688 видане 07 липня 2009 року). Як убачається з довідки про склад сімї №351 від 16 березня 2010 року, неповнолітня [PERSON] проживає з матірю [PERSON] Відповідач участі у вихованні сина не бере, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від заробітку, а також 300 гривень на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок чого у них народилася донька [PERSON].В., [INFO]. Відповідач, який є батьком дитини., добровільно не надає кошти на утримання неповнолітньої дитини, а тому вона просить стягувати з нього аліменти у мінімальному розмірі, встановленому законодавством. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок чого у них народилася донька [PERSON].В., [INFO]. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії !-ГЮ №103523 від 30 вересня 2003 року та свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №158139 від 30 жовтня 2003 року, батьком неповнолітньої дитини [PERSON]В,[INFO], є [PERSON]. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, як убачається з пояснень позивача [PERSON], відповідач добровільно не надає кошти на утримання неповнолітньої доньки. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у мінімальному розмірі, визначеному ст.182 СК України, щомісячно від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.180,182 СК України, ст.ст. 169 ч.4, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 03 жовтня 1981 року Відділом РАГС м. Рівне, актовий запис № 1459. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони припинили подружні стосунки, шлюб між ними існує формально. Подальше збереження сімї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати, дітей залишити проживати з матірю. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнала, вказала, що на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч.4 ст.174 КК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності на те законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 1981 року Відділом РАГС м. Рівне, актовий запис № 1459, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №068575 від 03 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно. На підставі ст.112 СК України, ст.ст. 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що відповідачу були надані підприємством послуги по теплопостачанню. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися користувачем щомісячно, коштами на розрахунковий рахунок КП „Павлоградтеплоенерго. Однак відповідач оплату за спожиту теплову енергію не проводив. У результаті чого утворилася заборгованість у сумі 2361, 57 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30.00 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Судом було ухвалено слухати справу в заочному судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно довідки позивача заборгованість складає 2361,57 гривень. Згідно зі статтею 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія „та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» - споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У зв'язку з тим, що позивача, згідно з рішенням Павлоградської міської ради від 30.01.2009 року під № 833 звільнено від сплати держмита при подачі позовних заяв про стягнення сум заборгованості за комунальні послуги, державне мито в порядку ч. З ст.88 ЦПК України стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8030 грн. боргу за договором позики, 702 грн. 63 коп. відсотків за користування коштами, пені за невиконання грошового зобов'язання в сумі 8551 грн. 95 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. та судові витрати., а всього 19030 грн. 42 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, неодноразово повідомлявся судовою повісткою, згідно з матеріалів справи - відмовився від отримання судової повістки, що вважається належним повідомленням. За згодою з позивачем, суд ухвали постановити по справі заочне рішення. В судовому засіданні встановлено наступне. 25.12.2008 року між сторонами укладено договір позики грошей. За умовами договору відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] 1000 доларів СІЛА строком до 25.03.2009 року. До даного часу кошти відповідачем не повернуто. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, відповідач має сплатити позивачу 1000 доларів США, що становить 8030 грн. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно п. 2.2. договору сторонами передбачено сплату відсотків в розмірі 1,25 1 о від суми позики щомісячно. Розмір заборгованості по сплаті відсотків становить 702 грн. 63 коп. Пунктом 5.4. договору передбачено сплату пені в розмірі 0,3 % від суми позики за кожний день прострочення платежу. Відповідачем прострочено по 15.03.2010 року 355 днів, що становить 1065 доларів США, що становить 8551 грн. 95 коп. Однак, дані суми мають бути стягнуті з відповідача [PERSON] Вимоги до ГШ "Ляшук" пред'явлено безпідставно, оскільки дана особа не є стороною за договором позики чи поручителем і не несе будь-яку відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] За таких обставин позовні вимоги в підлягають частковому задоволенню. В силу ст. 69, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені судовий збір, витрати на ІТЗ та витрати на правову допомогу і на користь держави недоплачений судовий збір На підставі ст. 1046, 1048 ЦК України , 69, 88, 224-229 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Враховуючи складність викладення мотивувальної частини рішення, часу, необхідного для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення з оголошенням його вступної та резолютивної частини

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

У березні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 жовтня 1981 року Старо-Суркінською сільською радою Альметьєвського району РТ РФ, актовий запис № 31 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17 жовтня 1981 року уклали шлюб. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що відповідачу по справі надаються комунальні послуги. У відповідача перед Комунальним підприємством Управління житлово-комунального господарства є борг по квартирній платі у сумі 549, 65 гривен. Добровільно борг відповідачами не сплачується, тому позивач просить стягнути вказану суму боргу. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Суд ухвалив слухати справу в заочному судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено що, у відповідача перед Комунальним підприємством Управління житлово-комунального господарства є борг по квартирній платі у вказаній вище сумі. Борг до теперішнього часу не виплачений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду с позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11.08.2007 року за актовим записом №149. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Розривати шлюб органах РАЦС відповідач не бажає. \~ \~ \~ \~В обгрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилається на те, що у них з відповідачем не склалося спільне життя через відсутність взаєморозуміння з питань спільного життя та різних поглядів на сумісне життя. Відповідач не проявляє до неї поваги, вживає алкогольні напої, вчиняє сварки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом року не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейні відносини. \~ \~ \~ \~Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що відповідачам були надані підприємством послуги по теплопостачанню. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися користувачами щомісячно, коштами на розрахунковий рахунок КП „Павлоградтеплоенерго. Однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не проводили. У результаті чого утворилася заборгованість у сумі 3387, 97 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30.00 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про слухання справи. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає що позов підлягає задоволенню. Так, згідно довідки позивача заборгованість складає 3387, 97 гривень. Згідно зі статтею 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» - споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальний організації за фактично отриману теплову енергію. У зв'язку з тим, що позивача, згідно з рішенням Павлоградської міської ради від 30.01.2009 року під № 833 звільнено від сплати держмита при подачі позовних заяв про стягнення сум заборгованості за комунальні послуги, державне мито в порядку ч. З ст.88 ЦПК України стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідач, яка повідомлялась належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник ВАТ „[PERSON] Аваль підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ „[PERSON] Аваль 4026 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~ Суд, заслухавши представника ВАТ „[PERSON] Аваль, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, 30 вересня 2008 року між ВАТ [PERSON] банк Аваль та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/53-05/74889, згідно якого відповідачу було відкрито кредитну лінію на суму 3000 грн. і отримано дані кошти на кредитну картку з терміном погашення 28 вересня 2010 року. Позивачем зобовязання, покладені на нього кредитним договором, виконані належним чином. Проте, відповідач свої договірні зобовязання не виконує, передбачених кредитним договором обовязкових платежів по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплатила, тобто, порушила умови кредитного договору. Від повернення кредиту та сплати процентів ухиляється, на виклики до банку не зявляється. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору, позивач має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за користування кредитом у випадках невиконання боржником умов договору. Відповідно до п. 7.2 кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 1% від суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Як вбачається зі змісту ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Сума заборгованості відповідача по кредиту перед позивачем становить 4026, 99 грн., з них: 2997, 50 грн. залишок заборгованості за кредитом, 1004, 06 грн. заборгованість по відсоткам та 25, 43 грн. розмір пені, яку слід стягнути з відповідача на користь ВАТ [PERSON] банк Аваль. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

[PERSON], уточнивши у судовому засіданні позовні вимоги, просить зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкод в здійснені права власності, а саме дозволити оформлення правовстановлюючих документів на оформлення проекту виділу і розподілу об'єкту у самостійне домоволодіння та оформленню самостійного домоволодіння, шляхом виводу його із частки, затвердження розрахунку ідеальних часток, без надання їх згоди, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки по вулиці Обільній, 68 у м.Одесі, на зазначеній ділянці ним був побудований будинок, в зв'язку з чим позивач звернувся до КП «ОМБТІ та РОН» для оформлення документів по виділенню будинку в окрему одиницю з присвоєнням поштової адреси та реєстрації, однак [PERSON] було відмовлено через відсутність згоди співвідповідачів. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися, про причини неявки суд не сповістили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ІДПК України. 3-тя особа - [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши позивачку, 3-тю особу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно договору дарування від 28 жовтня 2000 року реєстр №3-3445, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками 2/3 частин будинку №68 по вулиці Обільній у м.Одесі. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0593 га по вулиці Обільній №68 у м.Одесі. На вищезазначеній земельній ділянці [PERSON] побудував будинок, загальною площею 243,7 кв.м., який відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та відповідно до свідоцтва №15001649 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил був введений в експлуатацію. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є співвласниками будинку №68 по вулиці Обільній у м.Одесі, однак останні відмовляються надати згоду позивачу для оформлення правовстановлюючих документів на збудований будинок. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах та враховуючи, що збудований будинок не порушує права співвласників, крім того земельна ділянка, що була використана позивачем під будівництво знаходиться у його власності, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved