Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою вказуючи, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який уклали 10.04.1993 року. Шлюб зареєстровано Республіканською сільською радою Володарського району Донецької області за актовим записом № 3. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходиться на її вихованні. З 2009 року відповідач з сімєю не проживає. Відповідач ухиляється від сплати аліментів покладених на нього ст. 180 СК України по утриманню та вихованню дітей. Згоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач за останні три місяці перераховував на місяць на її імя по 400 грн. на утримання дітей, але ця сума менше ніж мінімальний розмір стягнення по аліментам на двох дітей встановлений законодавством. Інших дітей у відповідача не має. Він працює і може надавати таку допомогу. Просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання двох дітей у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття доньки [PERSON], 27.06.1994 року, а потім в розмірі ? заробітної плати (доходу) до повноліття [PERSON], 30.06.2002 року. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Суду пояснила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, які проживають разом з нею та знаходяться на її вихованні. Відповідач проживає окремо, допомагає їй матеріально - останні три місяці, перераховує по 400 грн., але цих грошей не вистачає на утримання двох дітей. Вона не працює. Дітей утримує за рахунок матеріальної допомоги відповідача та близьких родичів. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей не менше ніж мінімальний розмір стягнення по аліментам на двох дітей встановлений законодавством. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву в якій проти задоволення позову заперечував та зазначив, що його заробіток складає 1000 грн. і він добровільно сплачує аліменти на утримання двох доньок по 400 грн. щомісяця, також просив справу розглянути без його участі. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення позивачки, розглянувши заяву відповідача, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Згідно довідки про склад сімї позивачка проживає разом з доньками [PERSON] і [PERSON]. Згідно квитанцій відповідач перераховував на користь позивачки за жовтень, листопад, грудень 2009 року та за січень 2010 року по 400 грн. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що позивачка не працює і не виконує належним чином покладений на неї обовязок по утриманню дітей, також позивачкою не надано доказів про її матеріальне становище та про необхідність стягнення з відповідача аліментів щомісяця в розмірі саме ? частини його заробітку доходу, а відповідачем не надано доказів про його доходи і його матеріальне становище, і перерахування на користь позивачки по 400 грн. щомісяця не підтверджує його неможливість надавати допомогу в більшому розмірі, що дає суду право вважати, що стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей є розумним і справедливим. Відмовляючи позивачки в задоволення її вимоги щодо продовження стягнення аліментів з відповідача після досягнення повноліття донькою [PERSON], 27.06.1994 року на доньку [PERSON], 30.06.2002 року в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) до її повноліття, суд виходив з того, що вважає, що ця вимога заявлена на майбутнє, а суд виходячи з норм діючого законодавства не може визначати правовідносини сторін на майбутнє. Судові витрати по даній справі складають 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, а витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи не підлягали сплаті при зверненні до суду. Суд задовольнив 66 % заявлених позивачкою позовних вимог, тому на підставі ст. 88 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату на користь держави судового збору у розмірі 33,66 грн. - суму пропорційно задоволених позовних вимог та покласти сплату витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 79,20 грн. а на позивачку слід покласти сплату на користь держави витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 40,80 грн. пропорційно тій частині позовних вимог, в якій їй було відмовлено.

Outcome: partial