Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

У жовтні 2008 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що є власником квартири [ADDRESS]. 20.09.2008 р. його квартира була залита водою з належної відповідачам квартири № 28 у тому ж будинку, розташованої поверхом вище, внаслідок зриву гранбукси вентилю водовідвідної системи. У звязку з залиттям в квартирі позивача були пошкодженні стеля, покриття стін, покриття підлоги, телефонна та електрична проводки, розташоване у квартирі майно, чим йому заподіяна матеріальна та моральна шкода. Під час розгляду справи позивач заявлені вимоги неодноразово уточнював (а.с. 115, 149, 150), в їх останній редакції просив суд стягнути на його користь 36.733, 00 грн., у тому числі 26.717, 00 грн. відповідно до експертного висновку у відшкодування матеріальної шкоди, 5.000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 5.016, 00 грн. витрат, повязаних з розглядом справи. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги в уточненій редакції підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на недотримання позивачем форми документів, що підтверджують повязанні з залиттям обставини, та процедури їх складання, відсутність їх вини у заподіянні шкоди позивачеві, невідповідність висновків експерта фактичному обсягу заподіяної позивачеві шкоди. Відповідач [PERSON], що приймала участь у справі від власного іменні та як законний представник неповнолітнього [PERSON], залучена участі у справі під час її розгляду (а.с. 51), надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 48). Відповідач КЖЕП № 3 та третя особа Міське комунальне виробниче підприємство Дніпроводоканал явку свої представників до суду не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлялися (а.с. 155). Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.04.1994 р. (а.с. 6) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2008 р. (а.с. 7) належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Власниками квартири № 28 у тому ж будинку, розташованої поверхом вище, згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1995 р. є відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] (а.с. 49). Близько 02:30 годин 20.09.2008 р. у квартирі відповідачів відбулася аварія у системі водопостачання, а саме була зірвана головка (гранбукса) латунного вентилю, що подає воду до зливного бачку туалету. Оскільки у викликаних співробітників КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська не було ключів від підвалу будинку, перекрити стояк холодного водопостачання виявилося неможливим. Викликаними через диспетчера АВС співробітниками аварійної служби МКВП Дніпроводоканал було перекрите водопостачання всього будинку, після чого слюсар КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська здійснив у квартирі відповідачів заміну вентилю зливного бачку у зборі та водопостачання будинку було відновлене (а.с. 55, 111, 112). Внаслідок аварії відбулося витікання з системи водопостачання у квартирі відповідачів значної кількості води, якою була залита розташована поверхом нижче квартира, належна позивачеві, чим йому заподіяна шкода. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, що заподіяла шкоду майну, зокрема відшкодувати заподіяні збитки у розмірі вартості виконання робіт, необхідних для відновлення речі. Вирішуючи питання про наявність у спірних правовідносинах вини власників квартири [ADDRESS], суд виходить з наступного. Так, згідно ст. 322 ЦК України зазначені особи, будучи власниками квартири, набутої ними в порядку приватизації державного житлового фонду, одночасно разом з іншими власниками жилих приміщень у тому ж будинку є співвласниками сантехнічного обладнання зовні та всередині квартири, що обслуговує більше, ніж одну квартиру. Враховуючи, що елемент обладнання, з виходом з ладу якого повязане заподіяння шкоди позивачеві, призначений для подання води до зливного бачку туалету, а отже обслуговує лише сантехнічне обладнання у квартирі відповідачів, за змістом зазначеної норми він є власністю лише останніх. У спірних правовідносинах забезпечення безпечної експлуатації зазначеного обладнання визначалося ніяким чином не повязаними з позивачем односторонніми діями власників квартири [ADDRESS] в частини належного догляду за його станом, забезпечення його обслуговування, своєчасної заміни тощо. Враховуючи, що такі дії відповідачами вчинені не були, або були вчинені у недостатньому обсязі, суд вбачає вину останніх у заподіянні шкоди позивачеві. За таких обставин у спірних правовідносинах не вбачається вини обслуговуючої організації КЖЕП № 3, оскільки заподіяння шкоди повязане не з внутрішньобудинковими комунікаціями, а з сантехнічним обладнанням особисто відповідачів. Враховуючи, що подія, внаслідок якої була залита квартири позивача, сталася з вини власників квартири [ADDRESS], суд доходить висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з них на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди суми у розмірі 20.373, 00 грн., визначеної експертним шляхом (а.с. 68-106). При цьому суд виходить з розміру шкоди, визначеного експертом на підставі акту від 02.10.2008 р., складеного після збігу 10 днів з дня залиття, та шкоди, заподіяної пошкодженням підлоги, що не була зазначена в актах та виявлена експертом під час огляду, оскільки звязок між її виникненням та залиттям квартири позивача є очевидним. Вирішуючи питання про обгрунтованість вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах йому була заподіяна певна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з пошкодженням належної йому квартири, необхідністю докладання додаткових зусиль до організації свого життя, у тому числі для звернення до суду за захистом свого права. Разом з тим, суду не надані будь-які докази, що об'єктивно свідчили б про істотність заподіяної йому моральної шкоди і настання внаслідок залиття квартири суттєвих негативних наслідків для її психологічного та фізичного стану. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги у відповідній частині такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 1.500, 00 грн. Сума відшкодування визначена судом з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачеві страждань, переживань та незручностей, а також фактичних обставин справи та характеру дій відповідачів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 212,23 грн., від якого позивач звільнений, підлягає стягненню з відповідачів в доход держави, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30, 00 грн. (а.с. 2) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial