overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

25.03.2010 року ВАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» звернулося до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В судовому засіданні представник ВАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що відповідачка разом зі своєю сімєю проживає за адресою: [INFO], та користується послугами з газопостачання, що надаються позивачем, але своєчасної та повної оплати отриманих послуг за природний газ не проводила, внаслідок чого за період з листопада 2008 року по 01.03.2010 року у неї склалася заборгованість на суму 850 грн. 45 коп.. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 850 грн. 45 коп. та 81 грн. судових витрат понесених підприємством при зверненні з позовом до суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час, місце судового розгляду справи (а.с.26), про причини своєї неявки суд не повідомила. Заперечень щодо заявленого до неї позову не подала, що фактично вказує на визнання цього позову відповідачем. Відповідно до ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] користується послугами ВАТ «Полтавагаз» з газопостачання і, за розрахунками підприємства-позивача, має заборгованість за спожитий природний газ за період з листопада 2008 року по 01 березня 2010 року в сумі 850 грн. 45 коп. (а.с.12-13). 27.02.2009 року та 28.01.2010 року ВАТ «Полтавагаз» попереджало відповідачку про виниклу заборгованість за спожитий природний газ та необхідність її погашення (а.с.14,15), але вона в добровільному порядку погасити заборгованість за спожитий природний газ не побажала. Відповідно до ст.ст. 610; 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. На підставі вище викладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий природний газ. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

31.03.2010 року ВАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» звернулося до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В судовому засіданні представник ВАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що відповідач проживає за адресою: м.Миргород, пров.Наріжного, 34[ADDRESS], та користується послугами з газопостачання, що надаються позивачем, але своєчасної та повної оплати отриманих послуг за природний газ не проводив, внаслідок чого за період з січня 2005 року по 01.03.2010 року у нього склалася заборгованість на суму 516 грн. 39 коп.. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 516 грн. 39 коп. та 81 грн. судових витрат понесених підприємством при зверненні з позовом до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час, місце судового розгляду справи (а.с.21), про причини своєї неявки суд не повідомив. Заперечень щодо заявленого до нього позову не подав, що фактично вказує на визнання цього позову відповідачем. Відповідно до ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] користується послугами ВАТ «Полтавагаз» з газопостачання і, за розрахунками підприємства-позивача, має заборгованість за спожитий природний газ за період з січня 2005 року по 01 березня 2010 року в сумі 516 грн. 39 коп. (а.с.5-7). ВАТ «Полтавагаз» попереджало відповідача про виниклу заборгованість за спожитий природний газ та необхідність її погашення (а.с.8), але він в добровільному порядку погасити заборгованість за спожитий природний газ не побажав. Відповідно до ст.ст. 610; 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. На підставі вище викладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий природний газ. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 26.09.2002 року, від якого вони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. В звязку з тим, що відповідач не надає допомоги по утриманню дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дитина перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомивши суду причин неявки. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що поскільки сторони мають спільну дитину, обидва записані її батьками, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-СР № 033247, і обидва зобовязані утримувати її до повноліття, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, поскільки вона знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою, виданою Стецівською сільською радою № 952 від 16.03.2010 року. На підставі викладеного, ст. 180, 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому прохала стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина, оскільки він в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, дитина повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та прохала суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки його доходів. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача , дослідивши матеріали справи знаходить, що позов підлягає задоволенню по слідуючих підставах. Судом встановлено , що 23 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Потічанській сільській раді Решетилівського району Полтавської області , від якого мають син [PERSON], [INFO] /а.с.3/ 03 грудня 2009 року Решетилівським районним судом Полтавської області їх шлюб було розірвано./а.с.10/ Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка як мати самостійно забезпечує його всім необхідним, матеріально його утримує, відповідач, як батько не в достатній мірі матеріально забезпечує дитину, хоча має для цього можливість, він здоровий, працездатний, других дітей не має, утримань на користь непрацездатних батьків та інших по виконавчим документам з нього не здійснюється. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою та просила встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу її та [PERSON] з 27 жовтня 1992 року по 20 травня 2009 року для оформлення спадщини: 1/3 частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні пояснила, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1972 року по 27 жовтня 1992 року, після розірвання якого продовжувала проживати разом з чоловіком в одній кімнаті, доглядала під час хвороби, та вела спільне господарство до його смерті 20 травня 2009 року. Заінтересовані особи, діти померлого [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги заяви визнали та підтвердили пояснення заявника. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані у судовому засіданні посвідчили факт того, що [PERSON] та [PERSON] з 1992 року мешкали однією родиною за адресою будинку № 4 квартира № 6 по вул. Каштанова м. Коростеня, вели спільне господарство, ні у кого не викликало сумнівів, що вони розлучені. Дослідивши докази в їх сукупності, суд визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що після розірвання шлюбу в 1992 році (а.с.4) заявник продовжувала проживати однією родиною з [PERSON], який помер 20 травня 2009р. (а.с.7) та вести спільне господарство. Свідчення свідків не протирічать доказам, які є в матеріалах справи та були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування по закону мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Оскільки Цивільний Кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року і законодавець не надав йому зворотної сили в частині заявлених вимог, то положення ст. 1264 ЦК України можливо застосувати до правовідносин, що виникли після цієї дати. Ст. 256 ЦПК України закріплено, що суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Тому виходячи з цієї норми, суд встановлює цей факт починаючи з 01.01.2004р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.71 га., (ділянка № 40), яка знаходиться на території Хоростківської міської ради Гусятинського району, яка належить його батькові [PERSON], померлому у 2007 році. Розпорядженням голови Гусятинської РДА від 21 листопада 2008 року № 811 затверджено Списки померлих громадян, спадкоємцям яких можуть бути передані земельні частки (паї) після визнання права на них на території Хоростківської міської ради. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно на імя батька не видані у звязку із його смертю, немає змоги нотаріально оформити право власності на майно, тому просить у судовому порядку визнати за ним право власності на спадкування по закону на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.71 га., (ділянка № 40), яка знаходиться на території Хоростківської міської ради Гусятинського району. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Представник управління Держкомзему у Гусятинському районі [PERSON] проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. У ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ИД №039756 зазначено, що [PERSON] помер 07.02.2007 року. До складу спадщини [PERSON] дійсно входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.71 га., (ділянка № 40), яка знаходиться на території Хоростківської міської ради Гусятинського району. Відповідно до розпорядження голови Гусятинської РДА від 21 листопада 2008 року № 811 затверджено Списки померлих громадян, спадкоємцям яких можуть бути передані земельні частки (паї) після визнання права на них на території Хоростківської міської ради. У даних списках є [PERSON] Також зясовано, що право власності на дане нерухоме майно за життя спадкодавця належним чином не було оформлено, внаслідок чого позивачу було відмовлено в реєстрації права власності. З огляду на викладенні обставини є підстави прийти до висновку, що померлому [PERSON] дійсно належало право власності на вказане спірне майно. Отже, враховуючи те, що спадкоємців на обовязкову частку у спадщині не було виявлено, є підстави у судовому порядку визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 06 червня 2000 року, який зареєстрований у Самбірському міському відділі РАЦС Львівської області за актовий записом № 74. Від спільного життя подружжя має одну дитину Юлію [INFO]. Позивачка звернулася із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що спочатку жили непогано, але з часом відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовує сварки, скандали. Шлюбні відносини між ними припинилися коли дочці виповнилося 6 місяців. На даний час н е підтримують шлюбних відносин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що втратила до відповідача почуття любові. Примирення між ними не можливе так як подружніх відносин не підтримують, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Судовий збір при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено що сторони перебувають в шлюбі який зареєстрований 06.06.200 року, у Самбірському міському відділі РАЦС Львівської області за актовим записом № 74, (свідоцтво про одруження серія І-СГ № 052357). Від шлюбу сторони мають одну дитину: дочку Юлію [INFO]. У відповідності до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сім»ї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований у Бірківській сільській раді Зміївського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між сторонами -шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб не має майбутнього та носить лише формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 111090, виданого 19 лютого 2000 року Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № З, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2000 року. В попередньому судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та різні характери, не бажають зберегти шлюб. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати, повязані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС за спільною завою сторін покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.10.1986р. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 23.07.1987р.н., та дочка [PERSON], 09.05.1993р.н. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що нормальне спільне життя з відповідачем у них не склалося, з кожним роком вони все більше конфліктували, не могли дійти спільної думки у вирішенні життєвих питань. Останні кілька років відповідач взагалі перестав цікавитися її життям та справами сімї, зловживав спиртними напоями. Вже тривалий час кожен із них живе своїм життям, спільно не проживають. Відповідач утриманням дочок не займається, є здоровою дієздатною людиною, працює, має стабільний дохід, тому вважає, що він має змогу та зобовязаний брати участь в утриманні неповнолітньої дитини (дочки [PERSON]), тобто сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і суду пояснила, що в даний час вони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження сімї не можливе, тому просить їх шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків, поновлення їх не можливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

У березні 2009 р. позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача, яка мешкає в квартирі [ADDRESS] 354,20 грн. заборгованості за надані послуги електрозвязку . Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач надала суду заяву про згоду з позовом та проханням слухати справу в її відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач, дійсно має борг за послуги електрозвязку в розмірі 337,17 грн. за період з жовтня 2006 р. по березень 2007 р., який підлягає стягненню разом з трьома відсотками річних від простроченої суми, що складає 17,03 грн.. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 525, 527, 610, 611, 622, 623-625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із [PERSON], зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 07.12. 2007 року, актовий запис № 1358. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Мотивує тим, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але спільне життя не склалось. Шлюбні відносини фактично припинились з січня 2009 року, спільне господарство не ведеться. Проживають кожен сам по собі, окремим життям, не розподіляють обов'язків у сім'ї. Кожен самостійно, без згоди з іншим із подружжя, розпоряджається своїми коштами. Відповідач позов визнав. Вважає, що збереження сім'ї сторін неможливо і просить шлюб розірвати. Строк на примирення непотрібен. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірне питання регулюється ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно яких судом розглядається позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу і з'ясувавши фактичні правовідносини сторін постановляє рішення. В засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, від шлюбу мають спільну доньку. Спір з приводу поділу майна будуть вирішувати окремо. Сторони не підтримують подружніх відносин. На розірванні шлюбу позивач наполягає, відповідач визнає необхідність розірвання шлюбу. Позивач вказує що збереження сім'ї неможливо, що шлюб існує тільки юридично. Вказує що із січня 2009 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин. Клопотання про надання строку на примирення не заявлено. Через викладене суд вважає, що збереження сім'ї в наведеній ситуації та подальше спільне життя подружжя неможливо і суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини. Витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] у квітні 2010 року звернувся до суду із позовом до Давидівської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки. У судовому засіданні позивач позов підтримав, заявив клопотання про постановления рішення у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач надіслав до суду листа, в якому просить справу за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Давидівської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки слухати у відсутності його представника, проти задоволення позову не заперечує, як і проти постановления рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, визнання Давидівською сільською радою позову [PERSON] в інтересах [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову і постановления рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved