Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 03.06.2009 року було задоволено її позовні вимоги і стягнуто з відповідача на її користь заборгованість за договором банківського вкладу в розмірі 30000 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в сумі 30 грн.00 коп. Відповідно до умов договору укладеного між сторонами банк зобоязувався за першою вимогою вкладника достроково повернути депозит або його частину протягом 5-ти робочих днів . З заявою про повернення банківського вкладу вона звернулась 12.. 12.2008 року і тому не пізніше 19.12.2008 року відповідач повинен був повернути їй банківськогий вклад і лише 06.07.2009 року відповідач добровільно виконав рішення суду і повернув позивачці банківський вклад в сумі 30000 грн.00 коп. У звязку з прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання , вважає, що відповідач повинен сплатити їй за весь час прострочення з 20.12.2008 року по 05.07.2009 року інфляційні збитки в сумі 2571 грн.00 коп. та 3% річних в розмірі 488 грн.22 коп. та судові витрати по справі . В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково і не заперечує стягнення інфляційних збитків за період січень-травень 2009 року , оскільки 03.06.2009 року було винесено рішення суду про стягнення банківського вкладу і оскільки рішення суду є актом правосуддя, який остаточно вирішив спір по суті й припинив правовідносини сторін за депозитним договором і правовідносини між сторонами перейшли в сіеру виконання судового рішення, які регулюються нормами ЦПК України, а не ст.625 ЦК України , тому не заперечують проти позовних вимог в частині стягнення на користь позивачки інфляційних збитків в сумі 2220 грн.00 коп. та 35 відсотків річних в сумі 409 грн. 31 коп. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено , що 06.10.2008 року між сторонами було укладено депозитний договір № 2300 строкового банківського вкладу згідно якого позивач передав, а банк прийняв грошові кошти в сумі 30000 грн.00 коп. на строк по 16.10.2009 року зі сплатою Банком Вкладнику процентів із розрахунку 20% річних за зазначений період. Пунктом 3.6 депозитного договору передбачено, що банк зобовязується за першою вимогою вкладника достроково повернути депозит або його частину протягом п'яти робочих днів з дня одержання письмової вимоги вкладника. На підставі зазначеного пункту договору позивачка звернулась до відповідача 12.12.2008 року із заявою про дострокове повернення банківського вкладу, однак отримала відмову, тому вона звернулась з позовом до суду .(а.с.6-7). Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 03.06.2009 року було задоволено позовні вимоги позивачки і стягнуто з відповідача на користь позивачки вклад за депозитним договором від 06.10.2008 року в розмірі 30000 грн.00 коп. та судові витрати по справі ( а.с.8). Рішення суду було виконано відповідачем в добровільному порядку 06.07.2009 року , що підтверджується заявою на видачу готівки ( а.с.9). Відповідно до ст. ст.598. 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках , встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, ст.625 ЦК України передбачено , що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, на письмову вимогу позивачки про повернення банківського вкладу , з яким вона звернулась 12.12.2008 року відповідач, відповідно до умов договору, повинен був повернути вклад не пізніше ніж 19.12.1008 року, відповідач прострочив виконання грошового зобовязання і зобовязання припинились лише шляхом повернення суми банківського вкладу, що підтверджується заявою на видачу готівки від 06.07.2009 року . Таким чином , відповідач прострочив виконання грошового зобовязання і тому повинен нести відповідальність за порушення грошового зобовязання відповідно до вимог ст.625 ЦК України. За таких підстав суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки інфляційній збитки за час прострочення грошового зобовязання ( з 01.01.2009 року по 30.06.2009 року) в розмірі 2571 грн.00 коп. ( (30000x108,57%): 100)-30000) та три проценти річних ( з 20.12.2008 року по 05.07.2009р.) в сумі 488 грн.22 коп. ( 30000 х 3%х198):365). Також необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати по справі в загальній сумі 81 грн.00коп. Па підставі вищенаведеного та

Outcome: approved