Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

У січні 2010 року позивач в особі директора КП «Теплотранссервіс» РМР [PERSON] звернулись до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що Комунальне підприємство «Теплотранссервіс» Рівненської міської ради здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], квартиронаймачем (власником) якого є [PERSON] особовий рахунок №55445). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» квартиронаймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, станом на 01 жовтня 2009 року утворилась заборгованість за використану ним теплову енергію в розмірі 6398,87 грн. Враховуючи вище викладене позивач просить стягнути з відповідача на користь КП «Теплотранссервіс» РМР заборгованість за використану теплову енергію в сумі 6398,87 грн. на р/р 260053018100 в РОФ ВАТ «Ощадбанк», МФО 333368, код ЗКПО 30841056 та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача, позов підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання, 06.04.2010 року не зявився. Про дату та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В минулих судових засіданнях Відповідач, [PERSON], позовні вимоги не визнавала та надала суду заперечення на позовну заяву, в яких просить суд застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог і відмовити позивачеві у позові. Суд, заслухавши думку представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, обєктивно та неупереджено дослідивши письмові докази по справі, суд, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01 жовтня 2009 року у позивача перед відповідачем, утворилась заборгованість за використану нею теплову енергію в розмірі 6398,87 (шість тисяч триста дев'яносто вісім гривень та вісімдесят сім копійок). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання квартиронаймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством України, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України квартиронаймач (власник) зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Як вбачається з Особового рахунку №055445 борг у [PERSON] утворився з січня 2004 року в сумі 6398,87 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, підставою для відмови у позові. Так у судовому засіданні, 12.03.2010 року, Відповідач заявила клопотання про застосування строку позовної давності та просила відмовити в задоволенні позову з цих підстав. Суд, приходить до переконання, що в частині задоволення позовних вимог про стягнення боргу за період з січня 2004 року по 01 жовтня 2006 року слід відмовити, у звязку зі спливом позовної давності. З дослідженого судом Особового рахунку №055445 вбачається, що заборгованість у [PERSON] КП «Теплотранссервіс» РМР за використану теплову енергію, з урахуванням сум сплати у грудні 2007 року та лютому 2008 року сплатила по 500 грн., за період з 01 жовтня 2006 року по 01 жовтня 2009 року становить 4527,41 грн. Отже, позовні вимоги у розмірі 4527,41 грн. підлягають задоволення. Також згідно статті 88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача на користь держави 51 гривні судового збору. Відповідно до ст.ст. 81,82 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 11, 257, 509, 626, 1281, 1299 ЦК України,

Outcome: partial