overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

14 грудня 2009 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON], 14 лютого 2009року народження, трирічного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. В попереднє судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву, в якій підтримала свої вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. ustify">Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні&nbsp;позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. yle="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 14 лютого 2009року народження. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання.;"> ="justify">Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дружини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню.man;tag3:12pt;"> Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.e:12pt;"> Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку .pt;"> У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору. n="justify">style="font-family:Times New Roman;tag3:11pt;">На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що вона з 18 вересня 1957 перебувала у шлюбі з [PERSON]. Дітей від шлюбу вони не мають. В період шлюбу ними був побудований будинок № 98 по вулиці Мелітопольській у м. Дніпродзержинську. 26 березня 2009 року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння №98 по вулиці Мелітопольській у м. Дніпродзержинську. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі їй свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. Однак у видачі вказаного документу їй було відмовлено з тих підстав, що відсутній оригінал акту прийому в експлуатацію вказаного домоволодіння. З яких причин відсутній акт прийому в експлуатацію їхнього домоволодіння їй невідомо. Разом з тим, домоволодіння зареєстроване на імя її покійного чоловіка у Бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська. Все своє життя вона з чоловіком прожили у будинку. В теперішній час із-за відсутності акту прийому в експлуатацію домоволодіння вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом. При житті її покійним чоловіком заповіту складено не було. Просить позов задовольнити. Відповідач та 3-я особа у судове засідання не заявились. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлені. Відповідач надіслав листа, у якому просив суд розглянути справу у їх відсутність. 3-я особа про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. При таких обставинах суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача та 3-ї особи. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1261 ЦК України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця..., той з подружжя, який його пережив, та батьки.» Згідно зі ст.1268 ЦК України «Спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.» У судовому засідання було встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої за законом та у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі їй свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом було відмовлено з тих підстав, що на спадковий будинок відсутній акт прийому його в експлуатацію. Разом з тим, згідно рішення Баглійської районної ради народних депутатів від 08 січня 1988 року №15 був затверджений акт прийому в експлуатацію жилого будинку № 98 по вулиці Мелітопольській загальною площею 80,2 м.кв. та жилою 48,8 м.кв. Вказаний житловий будинок зареєстрований на імя її нині покійного чоловіка у БТІ м. Дніпродзержинська. При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 29 серпня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на ті обставини, що вони з відповідачем мають : -іі характери та погляди на сімейне життя. Це призвело до того, що вони тривалий час не підтримують дружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно та примирення є неможливим, оскільки між ними втрачені почуття взаємної поваги та кохання. При розірванні шлюбу неповнолітню дитину позивачка просить залишити на проживання з нею. ІКОЖ вона вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки , а тому просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Окрім того, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в сумі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3 років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що бажає розірвати шлюб та погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі частки свого заробітку. Позовні вимоги щодо утримання позивачки визнає частково, погоджується надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак вважає, що сума, вказана позивачкою, є значною для нього, оскільки він отримує невисоку заробітну плату Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги такими, до підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. На даний час позивачка створила іншу сім'ю. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Неповнолітню дитину на подальше проживання суд залишає при матері. Статтями 180, 181 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У випадку, коли батьки не досягли згоди щодо способу утримання дітей, кошти на їхнє утримання стягуються за рішенням суду. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON],[INFO]. Враховуючи вищезазначене, суд стягує з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає неповнолітня дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, право на аліменти у дружини може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Враховуючи вищезазначене суд стягує з відповідача аліменти на утримання позивачки в сумі 150 грн. щомісячно. При встановленні розміру аліментів, суд виходить з матеріального становища сторін, враховує те, що відповідач є працездатним за станом здоров'я може надавати таку допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

22.10.2009 року позивач \вернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено: 02 жовтня 2004 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем від якого має неповнолітню дитину, сина - Владислава,[INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через часті непорозуміння, які виникали в сім'ї через несхожість характерів та поглядів на життя. При таких обставинах подальше сумісне подружнє життя та збереження сім'ї не можливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що спільне життя з дружиною не склалося через часті сварки та непорозуміння, які виникали в сім'ї через їх різні характери. На даний час [PERSON] мешкає з іншою жінкою з якою має намір створити нову сім'ю. За таких обставин примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні була відсутня, проте від неї мається заява про розгляд справи за її відсутності. Проте в попередньому судовому засіданні відповідач позов визнала та пояснила, що вона не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши докази, що є у справі та вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 2 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І- ВЛ № 004209 від 2 жовтня 2004 року, видане Шарівською сільською радою Валківського району, Харківської області, (а.с. 17) Як вбачається з пояснень сторін подальше їх подружнє життя не можливе та суперечить іх інтересам, оскільки у позивача існує нова сім'я, до того ж відповідач не має наміру відновлювати шлюбні стосунки. Всі ці обставини свідчать проте, що сім'я сторін розпалась остаточно. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб на даний час носить формальний характер і повинен бути розірваний. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Витрати по справі необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 5278.92 гривень і свої доводи мотивує тим, що відповідачка мешкає в квартирі [ADDRESS]. Волноваського району Донецької області, і своєчасно не сплачує за спожиту електроенергію і станом на 13.12.2006 року борг склав 5278,92 гривень, за період з 1.12.200 року і по 01.11.2005 року, яку відповідачка визнала оскільки уклала з позивачем графік погашення боргу, але і згідно графіку борг не погашає, тому позивач і просить стягнути з відповідача борг в сумі 5278,92 гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердив, Відповідачка у судове засідання не з*явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином ,що підтверджується поштовим повідомленням, про вручення судової повістки, про причину неявки суд не інформувала, тому причину неявки відповідачки суд визнав неповажною. Суд, з*ясувавши думку представника позивача,який не заперечував проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У виконання Указу Президента від 19.06.1995 року «Про забезпечення керування майном, що знаходиться в загальнодержавній власності», у процесі приватизації і на підставі постанови КМ України від 03.06.1999 року № - 951 і протоколу передачі повноважень по керуванню державними корпоративними правами № - 6 від 18.08.1999 року Міністерству енергетики України передані суспільства, що входять до складу Міненерго в тому числі і ВАТ Донецькобленерго» , а на підставі завдання по керуванню державними корпоративними правами, затвердженими наказом Національного агенства по керуванню державними корпоративними правами від 17.08.1999 року № - 208 на Міністерство енергетики України покладені обов*язки по забезпеченню зборів засобів по оплаті за спожиту електроенергію, тому позивач відповідно до вимог робить контроль і збір засобів по оплаті за спожиту електроенергію. З графіка погашення боргу свідчить, що на підставі особистого рахунку № 0215016 на ім.»я [PERSON] свідчить, що борг за спожиту електроенергію в квартирі [ADDRESS] за період з 01.12.2000 року і по 01.11.2005 року станом на 13.12.2006 року складає 5278 гривень 92 копійки і відповідачка взяла зобов*язання погасити борг до 13.12.2011 року рівними долями щомісячно по 87 гривень 89 копійок, але борг не погашає, що свідчить, що відповідачка самоусунулася від виконання взятих зобов»язань, а на підставі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов*язання не допускається. З огляду на те, що відповідачка заподіяла позивачеві матеріальну шкоду, тому у відповідності зі ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 5278 гривень 92 копійки. Підлягає стягненню з відповідачки згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня і на ІТЗ ЗО гривень на користь позивача. На підставі ст.ст. 525.526, 1166 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, згідно якої прохала суд винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що 12.09.1987 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2009 року та з вказаного часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені по причині того, що відповідач зловживав алкогольними напоями та перебуваючи в нетверезому стані принижував позивачку. Вони намагалися неодноразово відновити нормальні стосунки, однак ці спроби позитивних результатів не дали. Шлюб існує лише формально, зберегти та відновити його вже неможливо. Позивачка до судового засідання не з»явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з»явився, подав до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази по справі вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 12.09.1987 року у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради м.Комсомольська Полтавської області, актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 12.09.1987 року серії І-КЕ № 484774. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Подружжя не підтримує шлюбних відносин з липня 2009 року та з вказаного часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в звязку з виникненням непорозумінь, різними поглядами на життя , відсутності спільних інтересів, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Все вищевикладене негативно впливає на стан здоровя позивачки, її самопочуття. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. . Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. З урахуванням обставин справи та майнового стану сторін, державне мито за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить за рахунок [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, згідно якої прохав суд винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 04.11.2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них народилася дитина дочка [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені по причині того, що відповідачка виявилася не готовою до сімейного життя, у них постійно виникали сварки, дружина постійно була незадоволена їхніми відносинами, її не влаштовував матеріальний стан сім»ї, залишала дитину без догляду, часто була відсутня дома. Через вказані обставини вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюб існує лише формально, зберегти та відновити його вже неможливо. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану 04.11.2006 року між ним та [PERSON], місце проживання малолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] встановити з ним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини з позивачем не заперечувала. Суд, вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши надані докази по справі вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 04.11.2006 у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 1076, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.11.2006 року серії І-КЕ № 021876. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №067551, що видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ 21.03.2008 року. Подружжя не підтримує шлюбних відносин з листопада 2009 року та з вказаного часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Малолітня дочка сторін [PERSON] [INFO] з вказаного часу проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Спільне життя сторін не склалося в звязку з тим, що відповідачка виявилася не готовою до сімейного життя, через що між сторонами виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Все вищевикладене негативно впливає на стан здоровя позивача та дитини, їх самопочуття. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. . Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання малолітньої дитини з батьком позивачем по справі і суд це вважає правильним та таким, що відповідає інтересам дитини. З урахуванням обставин справи та майнового стану сторін, державне мито за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить за рахунок [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач вказав, що працював у ВАТ „Тепловозоремонтний завод, наказом №333 від 30.03.2009 року був звільнений з роботи відповідно до п. 1 ст. 40 КЗПП України, за скороченням штатів. Посилаючись на те, що на день звільнення його з роботи, а також по даний час, відповідачем йому не було виплачено заробітну плату та вихідну допомогу, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив суд стягнути з останнього на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 874 грн. 79 коп. та середній заробіток за весь час затримки у розмірі 3188 грн. 86 коп. а всього, 4063 грн. 65 коп. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, справу розглянув заочно, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими а тому, підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві ВАТ „Тепловозоремонтний завод, наказом №333 від 30.03.2009 року був звільнений з роботи відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штатів. Як вбачається із оголошеної в судовому засіданні довідки, виданої адміністрацією підприємства, відповідач має заборгованість перед позивачем по заробітній платі у розмірі 874 грн. 79 коп., в тому числі вихідна допомога в розмірі 403 грн. 54 коп., а його середній заробіток складає 403 грн. 54 коп. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 цього ж кодексу, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до ст. ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України, визначаючи належні до виплати позивачу суми, приходить до висновку, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є обґрунтованим та вважає, що відповідач повинен виплатити позивачу - 874 грн. 79 коп. заборгованості по заробітній платі та вихідній допомозі та 3188 грн. 86 коп. - середнього заробітку за весь час затримки, а всього, 4063 грн. 65 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

20.07.2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 4584 грн 54 коп. та 30 грн у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявою повідомила, що позов підтримує і згодна на заочний розгляд справи. Відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач проживає в [INFO] і є споживачем послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання" він зобов'язаний своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідач за послуги теплопостачання не розраховується, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 02.2009 року складає 4584 грн 54 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, що є підставою її стягнення.

Outcome: approved