Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

В лютому 2010 р. Комунальне підприємство „Санітарна очистка міста" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги. В позовній заяві зазначено, що відповідно довідки Комунального підприємства „Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації" №6980 від 25 вересня 2009 р., [PERSON] належить на праві власності ? частка житлового будинку №27, що розташований по вулиці Маяковського в місті Вознесенськ Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 16 березня 1995 р., [PERSON] належить на праві власності ? частки вищевказаного будинку на підставі свідоцтва про право власності від 16 березня 1995 р., виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 16 березня 1995 р. Згідно довідки від 25 вересня 2009 р., виданої головою вуличного комітету, в даному будинку зареєстровані та проживають відповідачі - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За вищевказаною адресою КП „Санітарна очистка міста" відповідачам надавались послуги по вивозу твердих побутових відходів, за які вони зобов'язані щомісячно, на підставі тарифів на вивезення та знешкодження твердих побутових відходів, встановлених виконавчим комітетом Вознесенської міської Ради Миколаївської області вносити плату. Посилаючись на те, що послуги відповідачам надавалися, але вони їх взагалі не сплачували, внаслідок чого утворилась заборгованість за комунальні платежі, позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь КП „Санітарна очистка міста" заборгованість за надання послуг по вивозу твердих побутових відходів в розмірі 160 (сто шістдесят) грн. 20 коп. за період з 01.01.2003 р. по 01.10.2009 р. Також просив стягнути з відповідачів витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцять) грн. 00 коп., сплачені підприємством при зверненні до суду з позовом. В судовому засіданні від 30 березня 2010 р. представник позивача [PERSON] надала уточнену позовну заяву, відповідно до якої просила стягнути з відповідачки [PERSON] на користь КП „Санітарна очистка міста" заборгованість по вивозу твердих побутових відходів за період з 01.01.2003 р. по 01.03.2010 р. в розмірі 185 (сто вісімдесят п'ять) грн, 90 коп., з відповідача [PERSON] на користь КП „Санітарна очистка міста" заборгованість по вивозу твердих побутових відходів в розмір 17 (сімнадцять) грн. 80 коп. за період з 01.11.2009 р. по 01.03. 2010 р., та вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, які складаються з оплати витрат - інформаційне - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцять) грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на відсутність для цього будь - яких правових підстав. Так, договорів про надання послуг на вивезення твердих побутових відходів з вищевказаним комунальний підприємством він не укладав та послугами не користувався, а збирання, зберігання знищення та вивезення твердих побутових відходів здійснювалося ним самостійно. Крім того, останнім було надано в судовому засіданні письмову заяву від 26 березня 2010 р про застосування позовної давності відносно існуючої заборгованості перед КП „Санітарна очистка міста". Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачки [PERSON], оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, згідно довідки за №6980 від 25 вересня 2009 р., виданої КП „Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації", 1/4 частка житлового будинку №27, що розташований по вулиці Маяковського в місті Вознесенськ Миколаївської області на праві власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину законом від 16 березня 1995 р., виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, ? частки вказаного будинку належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16 березня 1995 р., виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області та свідоцтва про право на спадщину законом від 16 березня 1995 р., виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON]М, зареєстровані та проживають за вищевказаною адресою. При цьому, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] проживає у [INFO] починаючи з листопада 2009 р. За зазначеною адресою КП „Санітарна очистка міста" відповідачам надаються комунальні послуги по вивозу твердих побутових відходів, за які вони, як споживачі даних послуг, зобов'язані своєчасно вносити плату. Так, відповідно до п.5 ч.З ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 р., Закону України "Про відходи" від 05 березня 1998 р. (з наступними змінами та доповненнями), споживач комунальних послуг повинен здійснювати оплату за користування ними, у строки встановлені договором або законом, на відповідні рахунки на підставі встановлених тарифів, в даному випадку, щодо вивезення та знешкодження твердих побутових відходів. Оскільки, розрахунки за отримані комунальні послуги відповідачами взагалі не здійснювалися, виникла, як видно з особового рахунку, складеного на ім'я відповідачки [PERSON], заборгованість перед комунальним підприємством „Санітарна очистка міста" в розмірі 203 (двісті три) грн. 70 коп. за період з 01.01.2003 р. по 01.03,2010 р, В добровільному порядку зазначена сума заборгованості відповідачами не погашена. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог щодо стягнення заборгованості перед КП „Санітарна очистка міста" відповідач [PERSON] посилається на те, що договір з такою комунальною службою, як КП „Санітарна очистка міста", він та його родинна не укладали та послугами даного підприємства не користувалися. Також зазначав, що ним здійснювалось зберігання, вивезення та знешкодження твердих побутових відходів самостійно. Відповідно до п.1 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 р. на споживача покладено обов'язок укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем (суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору) на основі типового договору, а виконавець згідно п.З ч.2 ст.21 даного Закону, зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Доводи відповідача щодо безпідставності позовних вимог позивача у зв'язку з відсутністю укладених договорів з даним комунальними підприємствами, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки при не укладенні окремих договорів, обсяг прав та обов'язків сторін, які, відповідно до ст.4 ЦК України (в редакції 1963 р.) та ст.11 чинного ЦК України виникають також з дії та вчинків осіб, визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Враховуючи те, що за з боку відповідачів на адресу вищевказаної комунальної служби заяв щодо наміру відмовитися від користування послугою по вивозу твердих побутових відходів не надходило та протягом усього часу існування заборгованості перед даним підприємством послуга надавалась (доказів протилежного в судовому засіданні не встановлено), суд вважає доведеним факт надання комунальної послуги по вивозу твердих побутових відходів. Безпідставними є також посилання відповідача на те, що він самостійно здійснював зберігання, вивезення та знешкодження твердих побутових відходів, оскільки останній не надав належних доказів, які б підтверджували наявність вищевказаного, а також звернення з цього приводу до КП „Санітарна очистка міста". За таких обставин, суд приходить до висновку, про те, що між сторонами по справі склалися договірні відносини, а тому обсяг прав та обов'язків сторін повинен визначатися чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами таких послуг. Відповідно до ч.З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доводи відповідача [PERSON] про те, що послугою по вивозу твердих побутових відходів він та його родина не користувалися не знайшли свого підтвердження в судово».' , засіданні, а отже не можуть бути взяті судом до уваги, інших документальних підтверджень того, що послуга КП „Санітарна очистка міста" не надавалась та нею не користувалися, відповідачем не надано. На підставі викладеного та враховуючи вимоги ст.ст.256,267 ЦК України, що передбачають можливість захисту цивільного права або інтересу лише в межах строку позовної давності, тривалістю в три роки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП „Санітарна очистка міста" обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Таким чином, відповідно до вимог ст.526 ЦК України з відповідачки [PERSON] на користь КП „Санітарна очистка міста" підлягає стягненню заборгованість по оплаті за комунальні послуги по вивозу твердих побутових відходів за період з 01.01.2003 р. по 01.03.2010 р., врахуванням строку позовної давності, в розмірі 103 (сто три) гри. 84 коп., а з відповідача [PERSON] на користь КП „Санітарна очистка міста" підлягає стягненню заборгованість по оплаті за комунальні послуги по вивозу твердих побутових відходів за 01.11.2009 р. по 01.03. 2010 р. в розмірі 17 (сімнадцять) грн. 80 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені останнім судові витрати, які складаються з оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечена розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн. 00 коп., та судовий збір в розмірі 51грн. (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: partial