Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що 07.09.2009 року помер її чоловік - [PERSON] Леонідович.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 18 по вул.Чапаєва в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,35га. для ведення сільського господарства.Дане майно раніше належало матері чоловіка [PERSON]померлої 17.05.2009 року,яка залишила заповіт від 17.12.2008 року згідно якого усе своє майно заповіла своєму синові [PERSON] Але він за свого життя не встиг оформити свої спадкові права так як помер сам.Однак фактично він прийняв спадщину після смерті своєї матері так як проживав з нею в одному будинку до дня її смерті. Спадкоємцями за законом є сторони. Відповідач спадщини не прийняв,позивач прийняла спадщину,проживаючи з спадкодавцем в одному будинку до дня його смерті.Але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця),та вона не має змоги довести факт прийняття спадщини її чоловіком [PERSON] після смерті його матері [PERSON] Просила встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] по вул.Чапаєва,18 в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області, визнати за нею право власності на будинок № 18 по вул.Чапаєва в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0.35га. для ведення сільського господарства розташовані за тією ж адресою,як на спадщину за законом. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі,обгрунтувати його наведеними в позові обставинами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав,проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши сторони,дослідивши матеріали справи, суд встановив: 07.09.2009 року помер [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 18 по вул.Чапаєва в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0.35га. для ведення сільського господарства розташовані за тією ж адресою (а.с.7,8);позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON];спадкоємцями за законом є сторони,відповідач спадщини не прийняв,позивач прийняла спадщину, проживаючи з спадкодавцем в одному будинку до дня його смерті (а.с.9- 11) . Зазначені обставини визнані відповідачем в судовому засіданні, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.325,328,380,1216,1220,1222,1225,1268 ч.З ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».Згідно ст.1268 ч.З ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким,що прийняв спадщину.Згідно ст.120 ЗК України позивач набуває право власності на зазначені земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,встановлює факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] по вул.Чапаєва,18 в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області,визнає за позивачем право власності на будинок № 18 по вул.Чапаева в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0.35га. для ведення сільського господарства розташовані по вул.Чапаєва,18 в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved