Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] (позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, посилалася на те, що вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2002 року; мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]; дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2010 року заочне рішення суду від 05.02.2010 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Відповідач у судовому засіданні та у запереченнях на позов позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він має можливість сплачувати аліменти лише у розмірі 300 грн., оскільки має неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] на користь якої сплачує аліменти в сумі 500 грн. на місяць. Позивач не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська 20.09.2002 року, актовий запис № 643. Від сумісного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями сторін. Згідно ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. На підставі викладеного, враховуючи пояснення відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на доньку у судовому порядку в розмірі 300 грн., починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до її повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом відповідач до суду не надав. Допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, на підставі вимог ст. ч.3 ст. 88, ч. 3 ст. 81 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: partial