overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

В процесі перевірки [PERSON] дотримання побутовими споживачами правил користування електричною енергією для населення встановлено, що житель [ADDRESS] [PERSON] . являючись побутовим споживачем використовував електроенергію шляхом самовільного підключення нагрівача поза приладом обліку. Згідно рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн [PERSON] та методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення [PERSON] . 12.11.2008 року зроблено нарахування суми збитків за без облікове використання електроенергії в сумі 5218 грн. 64 коп. Добровільно відповідачка борг не має наміру погасити, а тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] . заподіяні збитки в сумі 5218 грн.64 коп. Представник позивача, Сива В.Д., в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просить їх задовольнити в сумі 500 гривень. В судове засідання відповідач не зявився, хоча надав суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, оскільки він, людина похилого віку, інвалід ІІ-ї групи, а також просить зменшити розмір нарахованих збитків. Оцінивши зібрані по справі матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] . на користь позивача заподіяні збитки в сумі 500 грн., так як заподіянні збитки підтверджуються показами представника позивача в судовому засіданні, а також копією акту №016206 від 08.11.2008 року про порушення правил користування електричною енергією для населення ( а.с.4); розрахунком по акту №016206 від 08.11.2008 року ( а.с.6), в решті позову відмовити, в зв’язку з тим, що [PERSON] . дійсно людина похилого віку, пенсіонер, являється інвалідом ІІ-ї групи, малозабезпечений, не має змоги погасити борг в повному обсязі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] В обґрунтування позову позивачі вказали, що їм на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] З літа 2007 року, з їх згоди в будинку був зареєстрований співмешканець [PERSON] - відповідач [PERSON]к як для влаштування на роботу йому була потрібна реєстрація. Але відносини між ними не склалися і з 21 січня 2008 року він в їх будинку не проживає, речей які б йому належали не має, оплату за комунальні послуги не проводить. В добровільному порядку відповідач з будинку не виписується. На даний час вони мають наміри оформити субсидію, а через його реєстрацію цього зробити не можуть. В зв»язку з наведеним просили задовольнити їх вимоги. В судовому засіданні позивачі підтвердили обставини зазначені в позові і просили визнати відповідача [PERSON]. втратившим право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, належним чином оформлених заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачів, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Допитані судом свідки, кожен окремо, показали, що в помешканні [PERSON] відповідача [PERSON].. вони не бачили з січня 2008 року. Його речей в будинку не має, за комунальні послуги він не сплачує. Також зазначили, що в добровільному порядку виписатись з будинку він не бажає. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Також судом встановлено, що позивачам на праві власності належить житловий будинок № 5, розташований в м. Ізюмі, Харківської області, по вул. Пржевальського. В даному будинку, зі згоди власників, з літа 2007 року зареєстрований відповідач, який там не проживає з 21 січня 2008 року. Оплату за комунальні послуги він не проводить, речей які б йому належали в цьому будинку не має. На неодноразові прохання позивачів виписатись з будинку в добровільному порядку він не реагує. З таких підстав позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між відповідачем та ВАТ "Укртелеком" був укладений договір на надання послуг електрозв'язку від 07.11.2001 року № 631. В період з серпня 2007 року по лютий 2008 року включно [PERSON] були надані послуги міського та міжміського зв'язків на суму 132,01 грн., та міжміського та міжнародного телефонного зв»язку на загальну суму 493,37 грн. У добровільному порядку зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена. У зв”язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ВАТ „Укртелеком” центр зв»язку №4 заборгованість у сумі 493,37 грн., а також судові витрати у сумі 81грн. Представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги ВАТ „Укртелеком” центр електрозв'язку №4 м.Краснодон Луганської філії підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням, долученим до матеріалів справи, про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, пояснення представника позивача, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 07.11.2001 року між сторонами по справі був укладений договір №631 про надання послуг електрозв'язку. Пунктом 3.2. даного договору передбачені обов'язки абонента, зокрема, своєчасно вносити плату за міжміські та міжнародні телефонні розмови. Відповідно до пункту 4.5. даного договору розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом 10-ти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У порушення зазначених умов договору відповідачем [PERSON] за надані послуги електрозв'язку оплата не зроблена, його заборгованість за період з серпня 2007 року по лютий 2008 року включно складає 493,37 грн. Згідно ст.526 ГК України зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного Кодексу України. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ВАТ „Укртелеком” центр електрозв'язку №4 м.Краснодон Луганської філії заборгованість за надані послуги електрозв'язку у сумі 493,37 грн. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований 25 грудня 1982 р. у відділі ЗАГС м.Золочева Львівської області, актовий запис № 206. В обґрунтування позову зазначає, що півтора року тому відповідач покинула його, зовсім не цікавиться його життям, здоров'ям. Вони протягом цього часу разом не проживають, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. На даний момент нічого спільного між ними немає. Вважає, що вони стали чужими людьми, сім'я фактично розпалась, шлюб існує лише формально. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити, а крім того повідомив, що за час наданий судом для примирення такого фактично між ними не відбулося, оскільки ні він ні відповідач жодних дій для примирення не вчиняли. Суд, за згодою позивача, ухвалив справу розглядати без участі відповідача, яка будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про що свідчить публікація в газеті «Високий замок» № 213 від 12.11.2008 року /в матеріалах справи/ про виклик до суду, в судове засідання не з'явилась і про причини неявки суд не повідомила, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи, одружившись у 1982 році подружжя з липня 2007 року і по даний час спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, не ведуть спільного господарства. Причина розладу в сім'ї - різні погляди сторін на шлюб та сім'ю, наслідком чого стало припинення подружніх стосунків між сторонами. Позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги, вжиті судом заходи для збереження сім'ї, а саме, надання терміну для примирення, позитивного результату не дали, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Враховуючи наведене подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2005 року, про що відділом РАЦС Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, зроблено актовий запис № 99. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Позивач просить шлюб розірвати з тих причин, що між подружжям виникали непорозуміння на сімейно-побутовому грунті, не було взаємопорозуміння і довіри. Шлюбні стосунки припинені в 2008 році. Майнового спору не має. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. З показань позивача судом установлено, що шлюбні стосунки між позивачем і відповідачем фактично припинились, тому що не було взаєморозуміння в родині, подальше спільне життя стало не можливим. Позивач втратила до відповідача почуття любові і поваги. Ці обставини перешкоджають сторонам відновити стосунки. Крім цього, позивач настоює на розірванні шлюбу. З огляду на сформовані відносини сторін, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2004 року по 2006 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. В судове засідання позивач не зьявилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі так як буде з дитиною знаходиться у лікарні. В позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Запоріжжя прож.:[ADDRESS], працюючого в Орджонікідзівському РО ЗГУ УМВД України в Запорізькій області аліменти, на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі ј частини із всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем з 08.04.1992 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. На даний час сторони однією родиною не проживають, дочка мешкає з позивачкою, та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку на утримання дитини не надає. Вихованням дочки не займається та не виконує своїх батьківських обов”язків. У зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно від дня подання позовної заяви до досягнення повноліття дитиною. У попереднє судове засідання позивачка не з”явилась, надала письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в якій просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач також у судове засідання не з”явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони з 08.04.1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, яка додана до матеріалів справи. Від спільного життя сторони мають дочку: [PERSON],[INFO], та у свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, матеріальне становище відповідача, те, що дитина находиться на утриманні позивачки, про що свідчить довідка,яка долучена до матеріалів справи, інших аліментів нікому не сплачує, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1\4 частини заробітку відповідача щомісячно від дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дитиною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2008 року звернулася до суду з позовом до Сасинівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що після смерті її двоюрідної сестри [PERSON], залишилась спадщина: земельна ділянка площею 4,7945 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Оскільки позивач уважала, що спадщину успадкували родичі ближчої черги, вона своєчасно не змогла звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини і просить визначити їй додатковий строк для її прийняття. Представник відповідача у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд уважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено: [INFO] померла [PERSON], двоюрідна сестра позивачки і після смерті якої залишилась спадщина: земельна ділянка площею 4,7945 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Позивач уважала, що спадщину успадкували родичі ближчої черги. Лише після спливу передбаченого для подачі заяви про прийняття спадщини строку вона дізналася, що спадкове майно ніким не успадковане. У зв'язку з цим та необхідністю звернення до суду про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], позивач пропустила шестимісячний строк для подачі заяви, тому оформити спадщину у Пирятинській державній нотаріальній конторі не може. Викладене також підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON](а.с.5); копією державного акту на право власності на земельну ділянку(а.с.6); копією рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12.06.2008 року(а.с.7); іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки[PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд уважає необхідним визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] у листопаді 2008 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить визнати за [PERSON] право власності на літню кухню «Б», прибудову «б» та погріб під «б» у будинковолодінні, розташованому [ADDRESS]. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено: Позивач [PERSON] є власником будинковолодіння [ADDRESS], яке вона отримала у спадщину. На земельній ділянці вказаного будинковолодіння позивачкою було самочинно переобладнано сарай в літню кухню, побудовано прибудову до літньої кухні та погріб під літньою кухнею і які не були узаконені відповідним чином. У даний час виникла необхідність визнання права власності на самочинно збудоване майно . Викладене, крім пояснень учасників розгляду справи, підтверджується: довідкою-характеристикою КП ”Лубенське МБТІ” (а.с.5); копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.08.2004 року(а.с.7); копією технічного паспорта на житловий будинок приватного житлового фонду [ADDRESS](а.с.9-11); планом земельної ділянки будинковолодіння [ADDRESS] гр.[PERSON] з вказанням самовільно побудованих споруд (а.с.15); іншими матеріалами справи. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]., посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки він не піклується про створення нормальних сімейних відносин, про належне матеріальне становище сім'ї. Поведінка відповідача призвела до припинення фактичних шлюбних відносини між подружжям. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися не бажає, тому просить позов задовольнити, шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із зазначених у позовній заяві підстав і суду пояснила, що подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просив позов задовольнити, наслідки визнання позову йому роз'яснені і зрозумілі. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 жовтня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції, актовий запис [NUMBER] що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 24.10.2006 року (а.с. 5). Від даного шлюбу подружжя має дочку[PERSON],[INFO]народження, що стверджується свідоцтвом про народження серії[NUMBER], виданим 18.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції (а.с. 6). Враховуючи те, що сторони певний час подружні відносини не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, збереження сім'ї є неможливим, суд дійшов висновку про те, що шлюб за вимогою позивача слід розірвати, а неповнолітню дитину за спільною згодою батьків та з урахуванням інтересів дитини залишити проживати з матір'ю. На підставі статей 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

28.10.2008 році [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. У судовому засіданні позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач є його батьком. До досягнення позивачем повноліття відповідач сплачував йому аліменти на його утримання на користь [PERSON] в розмірі ј частини доходів з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до повноліття позивача. 21.11.2008 р. позивачу виповнилося 18 років, однак він продовжує навчання у Приазовському державному технічному університеті на першому курсі денного відділення. Навчання закінчується 30.06.2012 році. Він мешкає з матір'ю [PERSON] Він самостійного доходу не має, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини доходів до закінчення навчання - 30.06.2012 році Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] має сина [PERSON]., якому 21.11.2008 р. виповнилося 18 років, та який мешкає з матір'ю [PERSON], знаходиться на її утриманні, продовжує навчання у Приазовському державному технічному університеті на першому курсі денного відділення. Навчання закінчується 30.06.2012 року, доходів не має, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved