Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

30 листопада 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за послуги електрозв'язку з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем 16 січня 2003 року, було укладено договір № 11536 про надання послуг телефонного зв'язку, у зв'язку з чим, відповідачу було надано в користування номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Станом на 30 листопада 2008 року відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 117 гривень 06 копійок. На підставі заборгованості відповідача, позивач направляв йому претензію № 194 від 01.09.08 року про необхідність сплати заборгованості, але оплата не надійшла. Тому позивачем 29 липня 2008 року було направлено повідомлення про припинення договору про надання послуг зв'язку. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги зв'язку в розмірі 117 гривень 06 копійок; а також суму держмита в розмірі 51 гривні та судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 гривень, сплачені позивачем. У судовому засіданні інтереси позивача представляла представник - Нестеренко Оксана Борисівна, що діє на підставі довіреності від 08 січня 2008 року ВКЕ № 082585, яка позов позивача підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач жодного разу у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно і належним чином, про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала і не подала заяв про розгляд справи за її відсутності. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому зсіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до особового рахунку, виданого Комунальним підприємством «Дирекція єдиного замовника» (а.с.№13) відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2003 року між позивачем та відповідачем про справі було укладено Типовий договір №11536 про надання послуг електрозв»язку (а.с.№5-7). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Уклавши даний договір, кожна із сторін, взяли на себе певні зобов»язання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, згідно Розділу 1 даного договору (а.с.№5-7), підприємство зв»язку (позивач по справі) надає відповідачу послуги електрозв»язку, надавши в користування номер телефону 50-1-52, а останній відповідно до п.з.2.8. Розділу 3 Договору (а.с.№5-7) повинен був своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем взяте на себе зобов'язання було порушено. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача 29 липня 2008 року, було направлено повідомлення (а.с.№12), про наявну у останньої заборгованості за спожиті телекомунікаційні послуги на суму в 117 грн. 06 коп. На адресу відповідача, 01 вересня 2008 року позивачем було направлено претензію №194 «про несплату заборгованості за послуги електрозв»язку» в розмірі 136 грн. 64 коп.(а.с.№9). Однак ні претензія (а.с.№9), ні повідомлення, які позивачем було направлено на адресу відповідача, на підставі укладеного між сторонами Договору (а.с.5-7), останнім не виконані. Згідно ч.1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Виходячи з вище викладеного, в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачем, взяте на себе зобов'язання за Договором було порушено, і тому відповідач має заборгованість перед позивачем, за надані йому послуги електрозв»язку на суму 117 гривень 06 копійок, що підтверджується Таблицею нарахувань та оплат за весь період заборгованості (а.с.№8) та довідкою про наявний борг відповідача перед позивачем станом на момент подачі позову та розгляду справи. Виходячи з викладеного, на підставі досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, суд знаходить позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованість за послуги електрозв'язку на суму в 117 гривень 06 копійок такими, що підлягають задоволенню. В своїй позовній заяві позивач прохає суд стягнути з відповідача витрати, які позивачем було понесено при зверненні до суду з даним позовом, а саме судовий збір на суму в 51 грн. 00 коп. та ви трати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді на суму в 30 грн. 00 коп. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 406 (а.с.№2), судовий збір на суму 51 грн. 00 коп. - платіжними дорученнями № 400 (а.с.№1) На підставі вищевикладеного, суд стягує на користь Лозівського центру електрозв'язку № 4 Харківської філії ВАТ «Укртелеком» з[PERSON] - судовий збір в розмірі 51 гривні 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень 00 коп..

Outcome: approved