Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що являється власником житлового будинку по [ADDRESS], де з його згоди, згідно договору найму житлового будинку від 18.07.2006 року проживали відповідачі у справі, його рідний брат [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх малолітні діти, [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження. Відповідачка [PERSON] з 28.12.2007 року разом з дітьми припинила користуватись належним позивачу житловим будинком та проживає в м.Біла Церква, тоді як відповідач [PERSON] і надалі проживає у вказаному будинку, який потрібен позивачу для власного використання, про що він попередив завчасно брата та його бувшу дружину, а тому просить розірвати договір найму житлового будинку з відповідачами, зобов»язати виконавчий комітет Узинської міської ради зняти їх з реєстрації у вказаному житлі, визнати відповідачами такими, що втратили право користування належним йому житловим будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив та підтримав заявлені позовні вимоги, суду показав, що згідно договору купівлі-продажу від 22.10.2005 року він являється власником житлового будинку [ADDRESS], однак проживає в м.Київ, так як працює в м.Київ та наймає там житло. В зв»язку з тим, що будинок був вільний, він погодився на проживання в ньому відповідачів у справі разом з їх двома дітьми та 11.07.2006 року уклав з відповідачами письмовий договір найму житлового будинку без встановлення строку дії договору, після чого за його письмовою заявою в будинку були зареєстровані з 18.07.2006 року відповідачі разом з дітьми. З 28 грудня 2007 року відповідачка [PERSON] забрала з будинку всі свої речі та дітей, переїхала проживати в м.Біла Церква, після чого розірвала з братом шлюб, однак продовжує залишатись зареєстрованою в будинку позивача, в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації, розірвати договір найму житлового будинку, тоді як брат погоджується розірвати договір найму, а тому він змушений звернутись до суду, так як договір найму житла фактично не існує, житловий будинок потрібен для його власного використання, так як він збирається в зв»язку з фінансовою кризою займатись роботою на комп»ютері у своєму власному будинку, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та суду показав, що він згоден розірвати договір найму житлового будинку з позивачем по справі, його рідним братом, так як вважає, що не має права чинити перешкоди в користуванні житлом власнику. Зазначає, що йому відомо, що він у випадку розірвання договору найму повинен добровільно звільнити займане ним житло. Пояснює, що відповідачка [PERSON] сама залишила займане ними житло та переїхала проживати в м.Біла Церква разом з дітьми, після чого розірвала з ним шлюб, житловим будинком не користується, однак не бажає знятись з реєстрації в будинку брата. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, однак суду пояснила, що дійсно, з 30 грудня 2007 року не користується житловим будинком брата свого чоловіка, позивача по справі та в подальшому його не збирається використовувати та проживати в ньому. Позов не визнає, так як не бажає знятись з реєстрації в будинку, власного житла не має, а тому наймає квартиру в м.Біла Церква, де проживає разом з дітьми без реєстрації. Вказує, що комунальні платежі нею не сплачуються, так як вона не користується будинком. Представник третьої особи у справі, опікунської ради при виконкомі Узинської міської ради за довіреністю Семянівський К.А. в судовому засіданні пояснив, що заслухавши сторони, вважає, що законних підстав для відмови в задоволенні позову ним не вбачається, однак в інтересах неповнолітніх дітей, які не мають власного житла, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Суд, заслухавши сторони, представника третьої особи, оглянувши та дослідивши Матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до висновку щодо необхідності розірвання договору найма житлового будинку між сторонами, відповідачку [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS], тобто позов слід задовольнити частково по таким підставам. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.10.2005 року являється власником будинку [ADDRESS] Білоцерківського району, проживає та працює в м.Київ, де наймає для власного проживання інше житло. За згодою сторін, 11.07.2006 року між позивачем та відповідачами виникли договірні зобов»язання, які регулюються цивільним законодавством України, а саме, було укладено договір найму житлового будинку, термін дії якого визначений як довічно, згідно якого позивач здав в найм власний житловий будинок, а відповідачі разом з малолітніми дітьми, зобов»язались використовувати будинок для проживання, проводити там поточні ремонти та сплачувати комунальні платежі, після чого, зі згоди позивача, з 18.07.2006 року були зареєстровані в житловому будинку позивача, де проживали до 30 грудня 2007 року, коли відповідачка [PERSON] добровільно залишила займане нею житло та переїхала проживати в м.Біла Церква разом з двома малолітніми дітьми, сином [PERSON],1997 року народження та дочкою [PERSON], 2001 року народження. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10 вересня 2008 року шлюб між відповідачами розірваний, відповідачка [PERSON] не бажає використовувати житло згідно договору найму, однак в добровільному порядку не бажає знятись з реєстрації в будинку позивача, чим створює перешкоди позивачу у вільному використанні та володінні належним йому майном, бувший чоловік [PERSON] погоджується розірвати договір найму житла з позивачем та звільнити займане ним житлове приміщення, а тому позов слід задовольнити, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, договір найму житлового будинку між сторонами розірвати. Вищезазначене підтверджується показаннями сторін, договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.10.2005 року, договором найму житлового будинку від 11.07.2006 року, свідоцтвами про народження дітей, довідкою Ф-5 позивача , технічним паспортом на житловий будинок, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10.09.2008 року про розірвання шлюбу між відповідачами. Відповідно до вимог ст.ст. 810,811 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно вимог статей 815,820 ЦК України наймач житла зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані, а також зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно ст.825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк. Відповідно до п.5 договору найму житла між сторонами від 11.07.2006 року наймачі зобов'язались вносити до останнього дня кожного місяця грошові кошти в касу за комунальні послуги та квартирну плату згідно діючих тарифів. Аналізуючи вищенаведене, норми Закону, суд прийшов до висновку, що відповідачка [PERSON] добровільно звільнила помешкання без попередження позивача, не використовує житлове приміщення згідно договору найму строк майже один рік та не вносить плату згідно договору найму, чим відмовилась від належним чином виконання договірних зобов»язань в односторонньому порядку, тобто у суду є достатні підстави вважати, що відповідачка [PERSON] добровільно відмовилась від договору найма житлового приміщення з позивачем, про що також свідчить факт невнесення нею комунальних платежів за використання житла згідно договірних зобов»язань терміном більше 6 місяців, що є підставою для розірвання договору найма житлового приміщення. Відповідач [PERSON] визнає позов, а тому договір найма житлового приміщення слід розірвати, позов в цій частині підлягає до задоволення. В добровільному порядку відповідачка [PERSON] не бажає знятись з реєстрації у належному позивачеві житловому будинку, хоча не проживає в будинку термін близько одного року, членом сім»ї власника житлового будинку не являється, а тому суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням згідно вимог ст.167 ЖК України, відповідно до вимог якої у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Водночас, враховуючи вимоги ст.29 ЦК України, відповідно до вимог якої місцем проживання неповнолітньої чи малолітньої особи являється місце проживання її батьків у разі відсутності спору про місце проживання дітей між батьками. Відповідач [PERSON], батько дітей, проживає в [ADDRESS], де зареєстрований разом з своїми дітьми, спір між батьками щодо місця проживання дітей відсутній на час розгляду справи в суді, а тому в інтересах дітей суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо визнання дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, вказаним житловим будинком, слід відмовити, так як названі вимоги заявлені необґрунтовано. Крім цього, суд вважає такими, що суперечать вимогам закону, вимоги позивача про зобов»язання виконкому Узинської міської ради зняти з реєстрації в будинку позивача, так як виконавчий комітет Узинської міської ради не являється відповідачем у справі, в компетенцію виконавчого комітету не входить реєстрація та зняття з реєстрації громадян по місцю їх проживання, а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст.ст.60, 131 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, сторони зобов"язані подати свої докази суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial