Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В березні 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк», яке за рішенням загальних зборів від 30.04.2009 року змінило тип банку з Закритого акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство, а також зі зміною типу банку змінило найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку « ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк», звернулося до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 14991,30 дол. США, що еквівалентно 115 433 грн. 01 коп., за кредитним договором № ZRSWGA00000200 від 29 серпня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просять виселити відповідача із зазначеної вище квартири, зі зняттям його з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м. Бердичеві. Свої вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до укладеного договору № ZRSWGA00000200 від 29 серпня 2007 року відповідачу було надано кредит в розмірі 16510,00 доларів США зі сплатою 11,04 відсотків за користування кредитом на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.08.2017 року, згідно якого останній зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 29.08.2009 року був укладений договір іпотеки нерухомого майна ( квартири) № ZRSWGA00000200, у якому іпотекодавцем виступив відповідач, як власник нерухомого майна. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав повністю. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, чим грубу порушує законні права позивача та умови кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, згідно вимог ст. 76 ЦПК України ( а.с. 92). Суд, зі згоди представника позивача , ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2007 року у письмовій формі між ПАТ КБ « ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ZRSWGA00000200 ( а.с. 5-7). Згідно п. 7.1 позивач зобов»язався надати [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок на строк з 29 серпня 2007 року по 28 серпня 2017 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 15000,00 дол. США, на споживчі цілі, а також у розмірі 1510,00 дол. США на сплату страхових платежів, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони узгодили наступний порядок погашення заборгованості : відповідач [PERSON] зобов»язався щомісячно в період з «01» по « 05» число кожного місяця надавати позивачу кошти ( щомісячний платіж) у сумі 238,27 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії ( а.с.7). Як вбачається зі змісту ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Як вбачається зі змісту наданих позивачем письмових доказів, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов»язання, що доводиться розрахунком заборгованості ( а.с.4). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні відповідачем будь - якого зобов»язання, передбаченого п.п. 2.2.2,2.2.3 кредитного договору банк має право нарахувати, а відповідач зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті на курсом НБУ на дату щоденного нарахування. На момент сплати діяв курс : 1 долар США = 7,70 грн. ( а.с. 4 - зворот). Згідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом. У відповідності до розрахунку курс НБУ становив 7,70 грн. за 1 дол. США ( 14991,30 дол. США х 7,70 грн. = 115433 грн. 01 коп.: з яких 14285,03 дол. США х 7,70 грн. = 109994 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом; 578,34 дол. США х 7,70 грн. = 4453 грн.22 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 90,00 дол. США х 7,70 грн. = 693 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 37,93 дол. США х 7,70 грн. = 292 грн. 06 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором). Заборгованість нарахована станом на 23 січня 2009 року ( а.с.4). Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов»язання. Відповідач [PERSON] прострочив повернення чергової частини кредитних коштів, умовами кредитного договору передбачено щомісячне повернення, тому позивач має право на дострокове повернення кредитних коштів. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Виконання зобов»язання було забезпечено іпотекою заставою нерухомого майна. Так, згідно нотаріально посвідченого договору іпотеки від 29 серпня 2007 року № ZRSWGA00000200, відповідач [PERSON] надав в іпотеку позивачу однокімнатну квартиру, загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 17,7 кв.м, яка розташована за адресою за адресою : [ADDRESS] ( а.с.9). У пункті 33.4 договору іпотеки сторони зазначили , що вартість предмета іпотеки складає 95950,00 гривень. Відповідно до ст. 12 Закону України « Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ч.2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов»зання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена ,- звернути стягнення на предмет застави : в інших випадках, встановлених договором. Пунктом 16.7 договору іпотеки нерухомого майна передбачено таке право позивача. Таким чином, вимога про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки. Позивач просить застосувати процедуру продажу, встановлену статтею 38 Закону України « Про іпотеку», тобто реалізувати право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь якій особі покупцеві в порядку, встановленому законом. Суд не вправі відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ « ПриватБанк» про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником ( іпотекодавцем) порушення основного зобов»язання змінює обсяг прав. Що стосується вимоги про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м. Бердичеві, суд вважає, що в задоволенні даної вимоги слід відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б свідчили, що в спірній квартирі зареєстрований чи проживає один відповідач, оскільки позов пред»явлено лише до нього і клопотання про витребування доказів чи залучення до участі в справі інших співвідповідачів представником позивача не заявлялось. Крім того, суд вважає дану вимогу передчасною, оскільки при набранні даним рішенням законної сили, дане питання можна вирішити при виконанні рішення суду, або в порядку продажу квартири та наявності спору між [PERSON] та новими власниками житла в порядку передбаченому чинним цивільним законодавством України. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ( а.с.1) . На підставі викладеного,

Outcome: partial