overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

18 листопада 2009 року позивач предявила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 вересня 1997 року у відділі РАГСу Франківського району м. Львова, про що є актовий запис № 468. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є двоє дітей Руслан, [INFO] та Назар, [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. У них постійно виникали конфлікти та сварки. Через це у 2005 році відповідач залишив сімю та з того часу вони стали проживати окремо. Вони не спілкуються, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В звязку з цим вона звертається до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення між ними не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вказав, що погоджується на розірвання шлюбу. Ствердив, що дійсно вони з позивачем не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин на протязі тривалого часу. Шлюб існує лише формально, примирення між ними не можливе. Вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на сторони в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

30 жовтня 2009 року позивач пред'явив суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04 листопада 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2841. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільното шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей - донька [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2009 року, відповідач -забрав свої речі та залишив квартиру і проживає у батьків на селі. Шлюб існує формально, примирення з відповідачем неможливе. У сім! останній час постійні сварки та з»ясування відносин у присутності дітей. В судовому засіданні позивач як свідок дала показання аналогічні, зазначеним у позовній заяві та додатково пояснила, що їй стало відомо про те, що її чоловік зраджує. Між перервами судових засідань намагалися примиритися, але такого не сталося, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про що є повідомлен¬ня у матеріалах справи та за згодою позивача, суд у відповідності до ст.224-226 ЦПК України проводить розгляд справи у заочному порядку. Заслухавши показання позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність спільних дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з вересня 2009 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. З показань свідка [PERSON] вбачається, що у сім»і відбуваються постійні сварки з ініціативи відповідача, в т.ч. і у присутності дітей. Відповідач не цікавиться сім»єю, забрав свої речі та проживає разом зі своїми батьками у с.Андріянів. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з мамою за адресою [ADDRESS]. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповівдача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

11 листопада 2009 року [PERSON] Н І. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов з посиланням на вимоги ст.ст. 180,182 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки, але не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, хоча має можливість її надавати. Просила стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі чверті доходів відповідача щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, а тому суд на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Судом встановлено обставини, які відповідають сімейним правовідносинам. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с.4-7). Встановлений ст. 180 СК України обовязок батька утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище сторін, а також їх згоду щодо розміру аліментів та встановлює їх в розмірі чверті від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 11.11.2009 року. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

11 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до громади про визнання права власності за нею та її дітьми [PERSON] та [PERSON] на незакінчений будівництвом житловий будинок № 154 по вул. Відродження в с. Довжик, Житомирського району. Позов мотивовано тим, що цей будинок відноситься до спадщини внаслідок смерті її чоловіка, [PERSON], однак отримати спадщину не може з причин відсутності правовстановлюючих документів. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги. Вказала, що за час проживання у шлюбі з [PERSON] вони розпочали будівництво вказаного житлового будинку. 24.06.2007 року її чоловік помер. Посилаючись на те, що позивачка як дружина померлого фактично є власником половини недобудованого житлового будинку, просила визнати за нею 2/3 його частини, а за її дітьми [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частини. В судовому засіданні позов було підтримано позивачкою. Сільський голова звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Позов визнав, а тому суд на підставі п.4 ст.130 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Судом встановлені правовідносини, які відповідають цивільному праву. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є дружиною [PERSON], померлого 24 червня 2007 року (а.с.7). Дочками померлого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). За час проживання у шлюбі [PERSON] під забудову була виділена земельна ділянка та було розпочато будівництво спірного житлового будинку №154 по вул. Відродження в с. Довжик Житомирського району. Відсоток готовності зазначеного будинку становить 52%. Постановою державного нотаріуса від 30.09.2009 року за № 1425/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності правовстановлюючих документів(а.с. 19). З долученої до матеріалів справи довідки другої Житомирської державної нотаріальної Ф контори № 1565/02-31 від 10.06.2009 року спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] було надано земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, на які в подальшому розпочалося будівництво будинку. Відповідно до вимог чинної на той час ст. 22 КпШС УРСР (у редакції 1970 року) майно нажите подружжям за час шлюбу є спільною власністю. Ці положення кореспондуються із положеннями ст.ст. 60,61 СК України, тому позивачка фактично є власником половини наведеного недобудованого житлового будинку. Разом з тим, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на другу половину будинку, а тому позивачка та діти є спадкоємцями першої черги цієї половини у рівних частках. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

КЖП № 16 м. Кривого Рогу звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам посилаючись на те, що відповідачі порушують вимоги законодавства, не своєчасно та не в повному обсязі сплачують квартирну плату та комунальні послуги, в зв`язку з чим виник борг у загальній сумі 141 грн 67 коп. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи належним чином сповіщені, що підтверджено письмовими матеріалами справи, причини не явки не повідомили. У письмових матеріалах справи містяться дані щодо адреси проживання відповідачів: [ADDRESS], за вказаною адресою проводилися виклики у судове засідання. Конверти із судовими повістками про виклики відповідачів до суду поверталися з відмітками працівників поштового відділення про повернення у звязку із закінченням строгу зберігання. Суд розцінює факт неявки відповідачів у судове засідання, як ігнорування суду та небажання зявлятись у судове засідання. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. В судовому засіданні встановлено. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. Дана квартира є приватизованою. Відповідачі тривалий час не сплачували квартирну плату та комунальні послуги, тому станом на 01 квітня 2009 року утворилася заборгованість у сумі 141 грн 67 коп. Дана обставина підтверджується довідкою, наданої позивачем. Згідно вимог статті 160 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог статті 162 Житлового кодексу України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязання, що випливають з договору. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню в дохід держави з відповідачів, солідарно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 25 лютого 2006 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 294. Дітей від даного шлюбу немає.. Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначила, що стосунки між нею та відповідачем не склалися, що призвело до того, що вони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та проживають окремо. В судове засідання не з'явилася від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд встановлює заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено, що стосунки між сторонами не склалися, що призвело до того, що вони спільне господарство наведуть, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 08 листопада 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 518. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що з відповідачкою постійно виникають непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з серпня 2009 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є те, що з відповідачкою постійно виникають непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з серпня 2009 року та примирення між ними не можливе. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з відповідачкою. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухав думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 08 листопада 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 518, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями сторін, причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї постійно виникало непорозуміння, шлюбно - сімейні відносини припинені з серпня 2009 року. Спільне господарство і спільний бюджет не ведеться. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Затрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від сплати витрат звільнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося відкрите акціонерне товариство „ ВАТ „ Державний ощадний банк України в особі Бородянського відділення № 3037 мотивуючи її тим, що згідно до кредитного договору №985 від 01 червня 2007 року, укладено договір між Банком та [PERSON] про надання кредиту в розмірі 125\~000 гривень терміном на сто двадцять місяців. Згідно Договору, Позичальник ( [PERSON]О.) зобовязаний здійснювати погашення кредиту щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця За умовами кредитного договору [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 125 000,00 гривень. Банк повністю виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором від 01. червня 2007 року. Станом на 22 січня 2010 року [PERSON] не виконав умови кредитного договору, заборгованість по погашенню кредиту становить 10318,16 гривень; заборгованість за користування кредитом становить 8781,92 гривень. За порушення забовязань по поверненню чергової суми кредиту та сплати відсотків користування кредитом [PERSON] зобовязаний сплатити банку неустойку- пеню в розмірі 1365,53 гривень. Згідно іпотечного договору №034 від 01 червня 2007 року, [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору №985 від 01червня 2007 року, передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру- загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], договірна оцінка предмету іпотеки визначена сторонами, становить 195900,00 гривень. А тому, відповідно до ст. ст. 526,527, 530, 608, 611, 623, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України позивач просить суд стягнути з [PERSON] 113163,61 гривень в тому числі: 10318,16 гривень, як заборгованість по погашенню кредиту; 8781,92 гривень, як заборгованість по відсоткам за користування кредитом; пеню в розмірі 1365,53 гривень, залишок основного боргу 92698 гривень. Представник позивача заявлений позов підтримав і викладене підтвердив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча судом належним чином був попереджений про час та місце слухання справа. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що за кредитним договором № 985 від 01 червня 2007 року [PERSON] від ВАТ „ Державний ощадний банк України отримав кредит в розмірі 125\~000,00 гривень. За договором іпотеки №034 від 01 червня 2007 року, [PERSON] для забезпечення крединого договору №985 від 01червня 2007 року, передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру- загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], договірна оцінка предмету іпотеки визначена сторонами, становить 195900,00 гривень. Оцінюючи дослідженні докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач [PERSON] заборгували позивачу 113163,61 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] мотивуючи їх тим, що вона наказом №37-к від 23.07.2001 року працює головним бухгалтером в ДПТНЗ „ Бородянському професійному аграрному ліцеї раніше ПТУ№26. Після проведеної ревізії представниками контрольно-ревізійного відділу у Бородянському районі з 10.07. по 04.09.2009 року її було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 164-12 КУпАП у вигляді штрафу. Наказом № 93-к від 23.10.2009 року її було незаконно звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.43 КЗпП України. Після звернення зі скаргою до Бородянського районного прокурора, наказом №81 від 03.12.2009 року її було поновлено на роботі і їй була виплачена середня заробітна плата за час вимушеного прогулу. Позивачка вважає, що директор ДПТНЗ „Бородянського професійного аграрного ліцею своїми незаконними діями завдав їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 10\~000,00 гривень. А тому, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, Постанови Пленому Верховного суду України №9 від 6 листопада 1992 року „ Про практику розгляду судами трудових спорів , Постановою Пленому Верховного суду №4 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкодист. 1167 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 10\~000,00 гривень моральної шкоди. Позивач заявлену позовну заяву підтримала і викладене підтвердила. Представник відповідача заявлений позов не визнала, так як допущена помилка була виправлена і позивачка була поновлена на роботі, і їй була виплачена заробітна плата за час вимушеного прогулу. Третя особа без самостійних вимог- директор ДПТНЗ Бородянського професійного аграрного ліцею в судовому засіданні позов не визнав зазначивши, що [PERSON] поновлена на роботі і їй була виплачена середня заробітна платня за час вимушеного прогулу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] за протестом прокурора була наказом № 81/2 від 03.12.2009 року поновлена на посаді і їй була нарахована та виплачена середня заробітна плата за час вимушеного прогулу. Суд вважає, що позивачці незаконними діями директора [PERSON] була завдана моральна шкода в розмірі 1000 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані житлово -комунальні послуги, станом на01.12.2009 року в сумі 1569 грн. 57 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, визнає борг в розмірі 40 грн. 32 коп., який утворився за період із вересня 2008 року по грудень 2009 року, решту позову не визнає та просить відмовити позивачу решті позовних вимог за необгрунтованістю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не заявилися, але були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не зявилися. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково із наступних підстав. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], буд, 12, кв. 2. Вказаний будинок знаходиться на балансі ГЖЕД № 7 із 01.09.2008 року, про що свідчить копія виписка з особового рахунку боржника ( а.с. 4). ГЖЕД № 7 надає власникам та користувачам квартир послуги з утримання будинку і споруд та при будинкової території, а саме: прибирання при будинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення та утилізація побутових відходів, послуги аварійно-диспетчерської служби, ведення паспортного контролю мешканців та інше. Нарахування за надання послуг ГЖЕД № 7 проводилося відповідно до встановлених тарифів, які були затверджені розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації № 121 від 21.03.2000 року та із 01.03.2008 року проводяться за рішенням виконкому Полтавської міської ради № 50 від 20.02.2008 року. За час надання послуг позивачем, а саме - із вересня 2008 року, нарікань, з боку відповідачів, не було. Представник позивача в судовому засіданні не змогла пояснити та надати будь-які докази на підтвердження того боргу, який утворився у відповідачів перед ГЖЕД № 7 до 01.09.2008 року. Однак, відповідачі за надані послуги не розрахувалися, а тому за період із 01.09.2008 року по 01.12.2009 року утворилася заборгованість в розмірі 40 грн. 32 коп. Статтею 162 ЖК України передбачено обов'язок відповідача утримувати своє особисте майно, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі покладені на них обовязки не виконували, кошти за отримані послуги не сплачували, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у сумі 40 грн. 32 коп. у солідарному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає до стягнення на користь позивача сплаченівитрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., а державне мито в сумі 51 грн. віднести за рахунок держави.

Outcome: partial