overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

ШКЗ „Імпульс” звернувся з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за квартирну плату в сумі 480, 09 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про перенесення справи не надавав, а тому суд вважає за можливе справу слухати без його участі. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS], користується послугами позивача. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний оплачувати надані послуги в установлені строки. Крім того, згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення в такій редакції: «На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивачка, [PERSON]., звернулась у суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, [PERSON]., посилаючись на те, що протягом спільного проживання між нею та чоловіком було відсутнє взаєморозуміння, у подружжя різні погляди на сімейне життя. Примирення з відповідачем позивач вважає не можливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 18.06.1994 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]року народження. На протязі останніх років спільного проживання між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, з серпня 2007 року проживають окремо. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Клопотання позивача, стосовно покладення подальших витрат пов'язаних з розірванням шлюбу на відповідача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь [PERSON]. заборгованість по заробітній платі, посилаючись на наступне. [PERSON]. працювала покоївкою на базі відпочинку «Сокольники» Харківського державного авіаційного виробничого підприємства. Наказом №272-к від 18.03.2008 р. її звільнено за власним бажанням. Однак, при звільненні з нею не проїзведено остаточний розрахунок. Станом на 1.09.2008 р. заборгованість по заробітній платі складає 2086,66 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Зацікавлена особа [PERSON]. підтримала позовні вимоги, просила стягнути на її користь зазначену суму. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час слухання справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності і винесення рішення на підстави наданих доказів. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши зацікавлену особу [PERSON]., дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обгрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON]. працювала покоївкою на базі відпочинку «Сокольники» Харківського державного авіаційного виробничого підприємства. Наказом №272-к від 18.03.2008 р. [PERSON]. звільнено за власним бажанням, що підтверджується представленою суду копією наказата трудової книжки. Відповідно до наданої суду довідки Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, станом на 1.09.2008 р. заборгованість по заробітній платі перед позивачем з боку Харківського державного авіаційного виробничого підприємства складає 2088,66 грн. Відповідно до ст.ст. 116,117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законом строки при відсутності спору про їх розмір підприємство повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд стягує з відповідача на користь [PERSON]. заборгованість по заробітній платі в розмірі 2088,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

ЗАТ «УМЗ» звернулося до суду з позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 940 грн. 16 коп., мотивуючи тим, що відповідач порушуючи договір на надання послуг мобільному зв'язку своєчасно не проводив оплату вказаних послуг. У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що згідно договору [NUMBER] між ЗАТ «УМЗ» і відповідачем від 09.06.2007 року йому були надані послуги мобільного зв'язку на номер телефону [NUMBER] Відповідно до договору відповідач зобов'язаний був проводити оплату послуг до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Проте, з 01.08.2007 року до 01.01.2008 року послуги відповідачем не оплачувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 940 грн. 16 коп., яка складається з суми боргу за послуги зв'язку - 82 грн. 54 коп.; 857 грн. 62 коп. - сума штрафних санкцій. Просить стягнути вказану суму, а також держмито в сумі 51 грн., сплачене при подачі позовної заяви та витрати на інформаційно-технічно забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заперечень на позов не надав. Маючихся матеріалів справи достатньо для розгляду справи у відсутності відповідача, заочно. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем бул поміщений договір [NUMBER] от 09.06.2007 року на надання послуг мобільному зв'язку, згідно якого, відповідач, будучи абонентом ЗАТ «УМЗ», користуючись послугами зв'язку, зобов'язаний був оплачувати вартість наданих позивачем послуг 15 - го числа місяця, наступного за розрахунковим. Проте, він свої зобов'язання по оплаті виконував неналежним чином, та за період з 01.08.2007 року до 01.01.2008 року оплату не проводив. У зв'язку з цим відповідач має заборгованість в сумі 940 грн. 16 коп. Дана сума підтверджується розрахунком заборгованості за послуги мобільного зв'язку[PERSON] (а.с. 8). Позивач своєчасно і якісно надавав відповідачеві послуги мобільного зв'язку, скарг на якість послуг зв'язку не поступало. Відповідач повідомлявся про наявність у нього боргу, проте своєчасно з боргом не розрахувався (а.с. 15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про телекомунікації» при неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному об'ємі, якщо інше не встановлене договором або законом. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що відповідно до ст. 88 ГПК України їх необхідно покласти на відповідача, а також на користь позивача стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду в якому вказав , що 20 серпня 1978 року зареєстрував шлюб з відповідачем в Текучанській сільській раді Уманського району Черкаської області , актовий запис № 19 . Від даного шлюбу дітей немає. [PERSON] просить розірвати шлюб, мотивуючи тим, що однією сім'єю з відповідачем не проживають з серпня 1985 року . Причиною розпаду сім&cent;ї є те, що з відповідачем різні погляди на життя , наші відносини носять формальний характер , тому припинив з нею шлюбні стосунки. Сім'я розпалась остаточно і поновлювати сімейні стосунки не бажають. Так як сім'я розпалась остаточно, на примирення сторони не згідні , наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився , згідно поданої на адресу суду письмової заяви , просить справу розглядати у його відсутність , наполягає на розірванні шлюбу. Судові витрати по розірванню шлюбу просить покласти на позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з пред'явленим позовом згідна , на примирення не згідна . Вислухавши пояснення відповідача , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебували в шлюбі з 20 серпня 1978 року зареєстрованому в Текучанській сільській раді Уманського району Черкаської області , актовий запис № 19 , на примирення сторони не згідні . За таких обставин суд, вважає, що сім'я розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивача . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

[PERSON]. пред'явила до суду позов до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя, сварок, що виникали між ними через відсутність взаєморозуміння в рішенні основних життєвих питань і проблем. Сторони не проживають за одною адресою, подружні відносини між ними припинені з липня 2008 року, з того часу вони не ведуть сумісне господарство, не мають загального бюджету, не придбають речі для сумісного користування. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, у зв'язку з чим, враховуючи думку позивача, визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Віслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2004 року, від сумісного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], місце проживання якої визначено з позивачем. за взаємною домовленістю сторін. Подружжя не проживають сумісно, подружні відносини між ними припинені з липня 2008 року, з того ж часу шлюбні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, загального бюджету не мають, сім'я розпалася унаслідок напружених відносин, обумовлених взаємним нерозумінням, відчуженням, що склалися, різними поглядами на рішення основних життєвих питань, втрати один до одного відчуттів любові і пошани. Суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Майнових претензій подружжям на час розгляду справи не пред'явлено. Суд, виходячи з обставин справи, вважає, що витрати при розірванні шлюбу в органах РАГС необхідно покласти на позивача, відповідача від витрат звільнити. На підставі ст.ст.104, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Борщівської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці вказуючи, що вона є спадкоємцем майна за законом після смерті внучки[PERSON], а саме Ѕ частини будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS], проте коли вона звернулась до Борщівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, то їй було відмовлено у зв"язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Строк пропущено у зв"язку з тим, що вона часто хворіла та була неправильно проінформована про строки прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що її внучці [PERSON]. належало право власності на Ѕ частину будинковолодіння. Після її смерті вона звернулась в Борщівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв"язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Строк пропустила через те, що часто хворіла та не мала коштів для оформлення спадщини. Просить надати строк для подання заяви для прийняття спадщини терміном в два місяці. Представник Борщівської міської ради позов визнала повністю і вважає, що позивачці слід надати додатковий строк для подання заяви про оформлення спадщини. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив такі факти. [PERSON]. померла [INFO] року (свідоцтво про смерть від 05.09.2007 року серії І-ИД № 068174 ). 13 листопада 2008 року Борщівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачці в оформленні спадщини у зв"язку з пропущенням строку для подання заяви про оформлення спадщини (відмова Борщівської держнотконтори від № 1678/2-21). Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини немає. Строк пропущений позивачкою з незалежних від неї причин так як вона часто хворіла та не мала коштів для оформлення спадщини, а тому суд вважає, що строк пропущено з поважних незалежних від позивачки причин, і їй слід надати додатковий строк в два місяці для звернення з заявою про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1223, 1235, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

04.11.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі в розмірі по 600 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки. В попередньому судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги пояснивши, що з 04.10.2003 року по 16.10.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження. Оскільки їх шлюб з відповідачем розірвано і проживають окремо, дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання дочки, тому просить суд, стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі - по 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, пояснивши, що дійсно до 16.10.2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою та має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження, на утримання якої матеріальної допомоги не надає, тому не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі п.1 ч.1 ст.256,259 ЦПК Украины,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання та на утримання сина [PERSON], посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, в даний час має важке матеріальне становище, відповідач з сім'єю не проживає та не надає матеріальної допомоги ні на її утримання ні на утримання сина. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та пояснила, що вона в даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги не надає, тому вона просить примусово стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі &frac14; частини всіх видів прибутку та кошти на її утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі 150 гривень. Відповідач, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи у його відсутність. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала копію свідоцтва про шлюб, про народження дитини, та довідку про склад сім'ї з місця проживання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х річного віку, при умові достатнього матеріального забезпечення чоловіка, а як встановлено в судовому засіданні відповідач працездатний і має змогу надавати допомогу на її утримання, що підтверджується довідкою про доходи, виданою з місця роботи відповідача - ПП «Іваськов», тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180-184, 191, 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

У поданій до суду заяві заявник зазначає, що його брат [PERSON], [INFO] року народження, житель с.Личини Камінь-Каширського району, є інвалідом 1 групи, хворіє помірною розумовою відсталістю. Через цю хворобу він не може повністю розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому виникла необхідність влаштувати його в інтернат. Зважаючи на це, просить суд постановити рішення, котрим визнати його недієздатним. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в заяві. Представник органу опіки та піклування не заперечує проти задоволення заяви. Заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, уродженець та житель с.Личини Камінь-Каширського району, перебуває на обліку в Камінь-Каширській центральній районній лікарні у лікаря-психіатра з діагнозом помірна розумова відсталість. Дана обставина стверджена медичною карткою інваліда, який оформляється в будинок-інтернат від 08 жовтня 2008 року (а.с.5), довідкою Волинської обласної спеціальної психіатричної ЛТЕК серії И-73 №033829 від 31 жовтня 1975 року (а.с.6). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №484 (а.с.18) Оксенюк П.В. виявляє ознаки недоумства у формі помірної розумової відсталості (олігофренія в степені імбецильності), що позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зважаючи на те, що Оксенюк П.В. не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, його на підставі ст.39 згаданого Кодексу, слід визнати недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, опікуном хворого суд призначає його брата - заявника [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, і доводи мотивує тим, що з 07.06.2005 року, вона з відповідачем по справі, знаходиться в реєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_[INFO] року народження, який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивачка позов підримала. Відповідач, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2005 року, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану, Волноваського РУЮ, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу і в судовому засіданні сторони по справі це підтвердили.(а.с.3) Про те, сторони по справі є батьками - [PERSON] [INFO] року народження, стверджується ксерокопією свідоцтва про народження, де в графі батько, вказано,[PERSON] в графі мати -[PERSON]і в становленному законом порядку відповідач не оспорював своє батьківство, а в судовому засіданні визнав себе батьком.( а.с.4). З довідки виконкому Волноваської міської ради, Донецької області № 4232 від 04.11.2008 року свідчить, що [PERSON], [INFO] року народження мешкає з позивачкою, і знаходиться на її утриманні, що підтверджує доводи позивачки.(а.с.5). Відповідач працює, як пояснив він у судовому засіданні ВАТ ММК ім.. Ілліча, що свідчить про те, що він має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. У відповідності зі ст. 180 СК України обов*язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоров*я та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим 30% прожиткового мінімуму на одну дитину, тому позовна заява позивачки згідно зі ст. 183 СК України підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня і за інформаційно технічне забезпечення в розмірі 30 гривень. На підставі ст.ст. 180, 182,183 СК України і

Outcome: approved