Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ „Архітекторно- будівельна фірма „Спецмонолітбуд про розірвання договору, повернення сплачених коштів та відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що у лютому 2006 року між ним та ТОВ «Архітектурно-будівельна фірма «СПЕЦМОНОЛІТБУД» (СДРПОУ 32489422) в особі директора [PERSON] за адресою розташування офісу товариства (вул. Гусовського, 2, к.9) був укладений договір № 02.02.06 від 10.02.2006 на виконання проектних робіт з перепланування та прибудови балкону за адресою його проживання. Однак, відповідач своє зобовязання порушив, тому просить про розірвання договору, повернення сплачених коштів та відшкодування шкоди. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача заперечень на позов не представив і в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, причини його неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У лютому 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Архітектурно-будівельна фірма «СПЕЦМОНОЛІТБУД» (СДРПОУ 32489422) в особі директора [PERSON] за адресою розташування офісу товариства (вул. Гусовського, 2, к.9) був укладений договір № 02.02.06 від 10.02.2006 на виконання проектних робіт з перепланування та прибудови балкону за адресою проживання позивача. Згідно з п. 2.2 Договору для початку проектних робіт та збору необхідної документації ним 13.02.2006 було сплачено передоплату у розмірі 4000 (чотири тисячі гривень), що підтверджується розпискою особисто підписаною технічним директором ТОВ «Архітектурно-будівельна фірма «СПЕЦМОНОЛІТБУД» [PERSON] на зворотному боці Договору. Після отримання грошей [PERSON] і [PERSON] почали уникати зустрічі зі мною, а коли все ж таки йому вдавалося поспілкуватися з ними, то вони скаржилися на різні непередбачені обставини і просили зачекати, але жодних робіт не виконували. Так тягнулося до жовтня 2006 року. У жовтні [PERSON] зателефонував і сказав, що все вже в порядку, вони точно виконають роботи, але для цього йому необхідно іще грошей. Він повірив, бо вважав, що можливо на фірмі дійсно були тяжкі часи, але вони в минулому. 12.10.2006р. він передав [PERSON] 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. з метою прискорення виконання договірних зобов'язань факт передачі коштів підтверджується розпискою особисто підписаною [PERSON] на зворотному боці Договору. Після цього [PERSON] і [PERSON] почали телефонували і уточняли ті чи інші умови договору. Склалося враження, що вони дійсно розпочали роботу і намагаються виконати договірні зобов'язання, хоча із запізненням. Вони почали спілкуватися частіше і в з'явилася надія на те, що вони виконають умови договору. У червні 2007 року [PERSON] і [PERSON]Г, повідомили мене, що роботи підходять до завершення і вони отримали офіційний дозвіл на перепланування квартири. Вони пояснили, що наявність дозволу надає право на початок робіт з реконструкції квартири. Для того, щоб упевнитись у їх словах, [PERSON] попросив показати дозвіл на реконструкцію квартири. Під час зустрічі 12.07.2007 року вони показали мені лист Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА за № 9812 від 15.06.2007, підписаного заступником начальника [PERSON], про надання дозволу на проведення проектних робіт на перепланування та влаштування балкону з благоустроєм прилеглої території в житловому приміщенні на [ADDRESS]. Побачивши того листа, я зрадів, почав їм дякувати. Під час зустрічі вони завели розмову про складність їх роботи, додаткові витрати, інфляцію тощо. Вони пояснили, що з часу укладання договору пройшло вже багато часу, тому вартість робіт зросла, у зв'язку з чим вони попросили у мене іще 10 000 грн. Я погодився, бо був упевнений, що нарешті дозвіл отримано і я можу проводити реконструкцію квартири. Того ж 12.07.2007 року, я сплатив їм 10000 (десять тисяч гривень), що підтверджується розпискою особисто підписаною [PERSON] на зворотному боці Договору. Після цього [PERSON] і [PERSON] взяли в мене вищевказаний лист Головного управління містобудування, аргументуючи це необхідності проведення оформлення інших проектних документів, а мені залишили ксерокопію документу. На виконання договору між [PERSON] та ТОВ «Архітектурно-будівельна фірма «СПГЦМОНОЛІТБУД» в цілому ним було сплачено 16500 (шістнадцять тисяч п'ятсот гривень). Однак після отримання грошей [PERSON] і [PERSON] знову почали зволікати з проведенням робіт і уникати зустрічей. Наприкінці вересня 2007 року [PERSON] і [PERSON] пообіцяли протягом тижня або закінчити усі роботи, або повернути усі гроші. Після цього вони остаточно зникли та всі спроби вийти з ними на контакт для вирішення питань виконання договірних зобов'язань не дали результатів. Я зрозумів, що вказані особи мене надурили, і проектної документації на перепланування я не отримую, хоча і маю офіційний дозвіл на реконструкцію квартири. Маючи дозвіл на перепланування, він все ж таки вирішив отримати всі необхідні проектні документи, тому в лютому 2008 року був вимушений звернутися до іншої фірми, яка була б спроможна забезпечити виконання всіх необхідних робіт з перепланування та узгодження проекту робіт. Представники ТОВ «ЦАП» (ЄДРПОУ 32453548), з яким була укладена нова угода, висловили прохання надати їм оригінал або дублікат дозволу Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА на проведення проектних робіт, оскільки це значно здешевлювало вартість договору. У зв'язку з цим 23.05.2008 року [PERSON] було направлено заяву до Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА (вхідний 3628-гр від 26.05.2008) з проханням видати дублікат дозволу. До заяви була додана ксерокопія дозволу. На заяву [PERSON] була надана відповідь за № 06-7959 від 20.06.2008 року, підписана начальником [PERSON], згідно з якою зазначений дозвіл Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища не готувався та не видавався, а сам документ є підробленим. З урахуванням цих обставин, його заяву було направлено до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві для прийняття рішення згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим, а також якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до п. 4.1. договору відповідач повинен виплатити [PERSON] пеню у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення, всього 1193 грн. До того ж, відповідно до ч.2 ст.865 Цивільного кодексу України договір побутового підряду є публічним договором. Стаття 633 цього кодексу дає визначення поняттю публічний договір: публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Виходячи з вищевикладеного 21.02.2008 року [PERSON] уклав договір з ТОВ «ЦАП» № КВ-140208, яке була б спроможна забезпечити виконання всіх необхідних робіт з перепланування та узгодження проекту робіт на загальну суму 93425 (дев'яносто три тисячі чотириста двадцять п'ять гривень) відповідно до додатку до договору № 100- 708 від 10.07.2008р. Як вже зазначалося, даний позов відноситься до категорії позовів про захист прав споживачів. Згідно п.10 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.93р. №7-93 та ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позиви про захист прав споживачів, можуть пред'являтись також за місцем проживання позивача, або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. 00 коп., а оскільки позивач звільнений від сплати державного мита то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1 355 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат. Що стосується відшкодування моральної шкоди за даних обставин, то договором такі наслідки при невиконанні договірних обов»язків відповідачем не вказані, а згідно ст.1167 ЦК України, на яку посилався позивач передбачено стягнення моральної шкоди лише за не договірними зобов»язаннями. А тому вказані вимоги про відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1111, 18грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial