Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між приватним підприємством, в особі [PERSON], та ним був укладений Договір по наданню йому кредитних коштів, за які він мав намір придбати автомобіль, на виконання умов якого йому необхідно було спочатку сплатити на рахунок товариства 1500 грн, а потім декілька щомісячних внесків до 15 числа по 625 грн, після чого йому буде видано кредит в розмірі 30 000 грн. При підписанні їм договору його зміст йому не був зрозумілий, повний якого ним прочитаний не був, а тому його підписання з його сторони відбулося, повіривши на слово відповідачці [PERSON] Після укладання договору ним було внесено 7 внесків по 625 грн. на рахунок товариства, після чого йому було повідомлено про необхідність продовження внесення коштів, які ним сплачувалися до кінця 2008 року, загальний розмір сплати яких склав 10250 грн. Крім вказаної матеріальної шкоди, яку відповідач на його вимогу не повертає, йому була заподіяна і моральна шкода, яка полягає в тому, що в зв"язку з присвоєнням його коштів, їй знеціненням, відмовою повернення, йому були спричинені душевні хвилювання. Розмір заподіяної моральної шкоди він оцінює в сумі 5 000 грн. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Представником Товариства з обмеженою відповідальністю „Благо-Інвест" в судовому засіданні був наданий наказ № 85-к від 30.04.2008 року про звільнення з товарситва відповідача [PERSON] з вказаної дати. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Благо-Інвест" в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що між позивачем та їхнім товариством був укладений договір на придбання товарів у групах по програмі адміністрування придбання товарів у групах для подальшого об'єднання коштів фізичних осіб на придбання товарів, про що позивач був належним чином повідомлений консультантом [PERSON], а в подальшому виконував всі передбачені договором умови, сплачуючи щомісячні внески до грудня 2008 року і з заявою до адміністратора з проханням розірвання укладеного договору не звертався. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.11.2007 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „Благо-Інвест" був укладений договір № 003406 на придбання товарів у групах по програмі адміністрування придбання товарів у групах для подальшого об'єднання коштів фізичних осіб на придбання товарів на користь учасника або надати відповідну суму у позику (ст. 1 Договору). Ст. 2.1.2 договору передбачено, що учасник зобов"язується не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати Загальний платіж за рахунок якого Адміністратор здійснює оплату Вартості товару. Згідно ст. 4.7 Договору учасник заявляє, що отримав усі пояснення від представника Адміністратора, уважно прочитав та зрозумів усі визначення, умови та зміст даного Договору і Додатків до нього, що засвідчує всоїм підписом. За вказаних обставин, судом не млже бути взято до уваги посилання позивача відносно того, що ним не був зрозумілий зміст укладеного договору, оскільки ним він був особисто підписаний. Відповідно до ст. 8.1., 82 договору учасник, який виявив Гимнні розірвати Договір протягом 7 календарних днів з моменту його підписання, зобов'язаний письмово повідомити Адміністратора про свій намір шляхом подання заяви до центрального офісу Адміністратора, а в разі бажання учасника розірвати Договір в односторонньому порядку сплачені ним витрати не повергаються. З врахуванням викладеного, оскільки позивач не звертався до адміністартора протягом визначеного сторонами строку з заявою про розірвання договору, не можуть бути повернуті внесені ним платежі (витрати) на виконання умов договору, який з цих же підстав не може підлягати до розірвання. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в частині відшкодування заявленої позивачем матеріальної шкоди не підлягає до задоволення позов і в частині стягнення моральної шкоди, які є похідними з основними вимогами про стягнення майнової шкоди.

Outcome: dismissed