Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, житловий будинок з відповідними господарськими спорудами по вулиці Ціолковського 2-В м. Новоград-Волинський Житомирської області. В обґрунтування позову зазначає, що згідно договору дарування земельної ділянки від 30.12.2003 року йому передано у власність земельну ділянку загальною площею 650 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вулиці Ціолковського 2-В м. Новоград-Волинський, Житомирської області та було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Ухвалою Новоград-Волинського міського суду від 17.01.2001 року за ним та [PERSON] визнано право власності на ?, а за [PERSON] 1/4 частини незавершеного будівництвом будинку 2-В по вулиці Ціолковського в м. Новоград-Волинський. Згідно договору дарування від 30.12.2003 року [PERSON] та [PERSON] подарували йому 5/8 ідеальних часин незакінченого будівництвом жилого будинку, що знаходиться в м. Новоград-Волинський, по вулиці Ціолковського 2-В, готовність будинку становить 69% та до якого належить: ґанок, огорожа, вбиральня, душ. При зверненні до виконкому Новоград-Волинської міської ради щодо прийняття в експлуатацію та оформлення права власності на закінчений будівництвом житловий будинок йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю проектної документації та свідоцтва про відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, яких у нього не має і які фактично сьогодні виготовити неможливо. Побудований житловий будинок вважається самочинним будівництвом. Згідно технічного паспорту і поетажного плану від 09.07.2008 року житловий будинок з відповідними господарськими спорудами збудовано за індивідуальним планом. Житловий будинок відповідає вимогам протипожежних норм, архітектурним, санітарним правилам планування та забудови населених пунктів, а відтак не порушує прав інших осіб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові. При цьому пояснив. що відповідно до рішення Новоград-Волинської міської ради від 17.12.09 № 590 внесено "зміни в рішення міської ради від 24.04.05 №407 «Про передачу у власність, надання у користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» щодо адреси про інвентаризованої земельної ділянки [PERSON] Рахувати ділянку за № 2-Г замість № 2-В на вулиці Ціолковського. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала не заперечила відносно постановлення судового рішення про визнання за позивачем права власності на будинок, пояснила, що в зв'язку з відсутністю проектної документації та свідоцтва про відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації. позивачу було відмовлено у оформленні права власності на будинок. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить 5/8 ідеальних частин незакінченого будівництвом жилого будинку згідно договору дарування від 30.12.2003 року, а також він є власником земельної ділянки площею 650 кв.м. та 0,0818га. на підставі договору дарування земельної ділянки та Державного акту на право власності на земельну ділянку (а. с. 9,10,5). Згідно листа № 1/3728 від 26.10.09р. виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради слідує, що з 01 січня 2008 року до повноважень виконавчого комітету не належить прийняття об'єктів містобудування в експлуатацію. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів проводить інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в м. Новоград-Волинському. Чинний порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923. (а. с. 15). Посилання позивача на ст. 376 ЦК України, як на підставу визнання за ним права власності на вищевказану будівлю, суд вважає безпідставним, оскільки, як слідує з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, зазначена будівля не є самочинно збудованою, зокрема: земельна ділянка розміром 0,0650га. цільове призначення, якої визначено для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, крім того позивач став власником 5/8 ідеальних частин незакінченого будівництвом жилого будинку на підставі договору дарування. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 923 від 08.10.2008 року (далі - Порядок), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Пунктом 3 вищевказаного Порядку передбачено, що для одержання свідоцтва, замовник подає інспекції, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт, письмову заяву разом з проектною документацією, затвердженою в установленому законодавством порядку, та актом готовності об'єкта до експлуатації (далі - акт), підписаного генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, замовником, страховою компанією. Згідно п. 17 Порядку датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією свідоцтва. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (в тому числі і будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, порядок якої встановлюється законом (ст. 182 ЦК України). Враховуючи, що будинок, на який позивач просить визнати за ним право власності, являє собою нерухоме майно, пов'язане з фундаментом та землею, і створене з відповідних будівельних матеріалів, поєднаних між собою в певній технологічній послідовності, визначеній проектною документацією, державними будівельними стандартами, нормами і правилами, суд не може перебирати на себе повноваження органу, який приймає в експлуатацію будівлі, споруди, оскільки зазначений орган бере на себе відповідальність за: 1) правильне інженерно-конструктивне поєднання між собою будівельних матеріалів і конструкцій відповідно до технологічних процесів, результатом яких є створення нерухомого майна; 2) те, що створена будівля відповідає державним будівельним стандартам, нормам та правилам; 3) відповідність матеріалів, виробів і конструкцій, які використані при будівництві нерухомого майна, державним стандартам, технічним умовам та технологічним регламентам; 4) забезпечення у створенні будівлі, споруди необхідної міцності, стійкості та експлуатаційної надійності. Постановою Кабінету Міністрів України від 9.09.2009року №1035 затверджено Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed