Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивач 18.09.2008 р. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 2414 грив. 28 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], і є споживачами послуг водопостачання. В порушення вимог п. 3, 5 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-1У від 24.06.2004 р. відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги водопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.01.1996 р. по 01.09.2008 р. у розмірі 2414 грив. 28 коп. Скарг від відповідачів на якість послуг або їх відсутність за вищевказаний період не надходило. Внаслідок несплати відповідачами послуг водопостачання за вищевказаний період підприємство було позбавлено можливості виконувати свої зобов'язання перед державним і місцевими бюджетами. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачів в судове засідання неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). За період з 01.01.1996 р. по 01.09.2008 р. за відповідачами виникла заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 2414 грив. 28 коп. (а.с.4-6). На час розгляду справи відповідачі заборгованість не сплатили. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за водопостачання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилась з 01.01.1996 р., тобто до набрання законної сили нового ЦК України, до 01.01.2004 р. Таким чином, з 31.12.2003 р. позивач не має право вимоги стягнення заборгованості, яка утворилась до набрання законної сили нового ЦК України. В зв'язку з чим, відповідно до ч.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з 01.01.2001 р. по 01.09.2008 р. у розмірі 1650 грив. 52 коп. У задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.01.1996 р. по 01.01.2001 р. у розмірі 763 грив. 76 коп. суд відмовляє в зв'язку з закінченням строку позовної давності. Згідно ст. 64 ЖК України відповідачі несуть рівні обов'язки по сплаті комунальних послуг, тому суд стягує солідарно із відповідачів заборгованість за послуги водопостачання. Позивач звільнений від сплати судових витрат (а.с.7,9), тому судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 51 грив. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грив., відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного.

Outcome: partial