Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з відповідача [PERSON]. матеріальної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що відповідач в період з 01 лютого 2002 року по 27 серпня 2007 року працював у позивача. На підприємстві проводилася перевірка КРУ в Чернігівській області фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2006 року по 30.06.2008 року, в ході якої виявлено ряд порушень із нарахування премій та доплат на загальну суму 3050 грн. 60 коп.. В порушення п. 6.3 розділу IV та п. 7.5 розділу VII Статуту Комбінату та п. 2.2, п. 2.4 Положення про преміювання на 2006-2007 роки зайво нарахована та виплачена премія в сумі 2380 грн. 00 коп. В порушення п. 2.1 розділу 2 Колективного договору на 2006 рік зайво нараховано та виплачено доплату за інтенсивність праці в розмірі 12% тарифної ставки на суму 743 грн. 40 коп., донараховано 72 грн. 80 коп.. На виконання вимог КРУ в Чернігівській області відповідачу запропоновано в добровільному порядку повернути зайво виплачені кошти, що ним зроблено не було, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушення права і в порядку ст. 1166 ЦК України, просить стягнути з відповідача кошти в сумі 3050 грн. 60 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, стягнути в порядку ст. 1166 ЦК України шкоду в сумі 3050 грн. 6 коп. та судові витрати. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що підстав для задоволення позовних вимог в порядку ст. 1166 ЦК України немає, оскільки дані правовідносини мають регулюватися КЗпП України і в порядку ст. 1215 ЦК України, дані кошти не підлягають стягненню в судовому порядку. Представник третьої особи пояснень щодо позовних вимог не надана, зазначила, що в акті перевірки все зазначено вірно. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, судом встановлено, що відповідач в період з 01 лютого 2002 року по 27 серпня 2007 року працював у позивача, звільнений з займаної посади за власним бажанням, згідно наказу № 76 від 27.08.2007 року. В акті № 25-06-21/10 від 14.08.2008 року Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області зазначено, що в ході фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2006 року по 30.06.2008 року виявлено ряд порушень із нарахування відповідачу премій та доплати за інтенсивність праці на загальну суму 3050 грн. 60 коп.. Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивачем підставами пред'явлення позову визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду у відповідності до статті 1166 ЦК України, суд в порядку статті 11 ЦПК України розглядає позов в межах заявлених вимог. Оскільки в судовому засіданні докази про завдання майнової шкоди або завдання шкоди майну позивача, неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю відповідача, про наявність будь-яких договірних зобов'язань, які були порушенні відповідачем, не надані, акт ревізії фінансового-господарської діяльності Чернігівського державного обласного навчально-курсового комбінату Контрольно-ревізійним управлінням в Чернігівській області № 25-06-21/10 від 14 серпня 2008 року, не являється належним доказом спричинення шкоди, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed