Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

23. 11. 2009 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про захист прав споживача, розірвання договору про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, про скасування заборгованості з оплати за опалення. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що 01. 02. 2005 між ним та відповідачем укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, але у лютому 2009 року через те, що в належній позивачеві квартирі вийшло з ладу теплове обладнання він демонтував його, а в подальшому звернувся до відповідача про розірвання зазначеного договору, однак йому було відмовлено. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 01. 02. 2005 між Відкритим акціонерним товариством «Миколаївська теплоцентраль», - з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої, укладено договір № 477023 про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання (далі Договір) в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобовязується надати через приєднану мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу та іншим особам, які фактично мешкають у квартирі, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надане тепло та гарячу воду і користуватися ними на умовах цього договору. Відповідачем дотримано вказане положення договору, теплова енергія для опалення та гарячого водопостачання постачалася позивачу, про свідчить оплата позивачем за надання даних послуг, а також пояснення позивача в судовому засіданні. В лютому 2009 року теплове обладнання в квартирі позивача стало непридатним для подальшого використання, внаслідок чого постала необхідність про їх заміну. Позивач звернувся з питанням щодо проведення ремонтних робіт теплового обладнання до житлово-експлуатаційної контори №11. Через те, що зазначеною установою вказані роботи не проведено, позивач самостійно демонтував теплове обладнання в своїй квартирі. 12. 02. 2009 комісією у складі представників ЖКП «Південь», ЖЕУ №11 та ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» з виходом на місце (квартиру позивача) зафіксовано факт демонтування теплового обладнання, про що складено акт від 25. 02. 2009. 09. 04. 2009 позивач звернувся до відповідача з проханням про розірвання договору, оскільки теплова енергія не постачається до його квартири. Відповідно до п. 3.1.3 Договору всі зміни у стані санітарно-технічного обладнання квартири (встановлення та відключення приладів обліку на опалення та гарячу воду; відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання; встановлення додаткових опалювальних секцій батарей та труб, тощо) проводити після письмового узгодження з постачальником (відповідачем у справі). Демонтування теплового обладнання позивач письмово з відповідачем не узгодив. Згоди на від'єднання від централізованого опалення квартири відповідачем не надано. Відповідно до ч. З cm. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-гігієнічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21. 07. 2005 № 630 (далі - Правила) відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п.2.5 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4 (далі - Порядок) відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект індивідуального (автономного) теплопостачання. Таким чином відключення позивачем квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснено з порушенням вимог, встановлених ч. З cm. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також встановлених вище зазначеними Правилами та Порядком. Відповідно до п. 4.1.2. Договору споживач несе відповідальність за порушення Правил експлуатації систем тепло- та водопостачання(зміна проектної схеми теплопостачання, встановлення та відключення приладів обліку та опалення та гарячу воду; відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання встановлення додаткових опалювальних секцій батарей та труб; збільшення опалювальної площі, тощо). Відповідно до п 5.2. Договору договір може бути припинено за письмовою заявою споживача за умови попереднього письмового узгодження з постачальником. Відповідно до ч. 1 cm. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Наслідком порушення позивачем вимог, встановлених Правилами та Порядком при відключенні квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води є порушення умов договору № 477023 про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, укладеного між позивачем та відповідачем. Таким чином, в судовому засіданні доведено той факт, що позивачем порушено умови договору, твердження позивача спростовано, оскільки вони безпідставні, інших доказів на їх підтвердження позивачем не надано, а тому позовні вимоги позивача суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed