Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача , мотивуючи свої вимоги , тим , що їй на праві спільної приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В зв»язку з порушенням температурного режиму у вищезазначеній квартирі вона неодноразово зверталася до Долинської міської ради про відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального ( автономного ) опалення , але їй постійно відмовляли в наданні дозволу на відключення . Вважаючи вказані відмови незаконними та необґрунтованими вона у вересні 2008 року самовільно відключилась від мереж централізованого опалення та встановила індивідуальне ( автономне ) опалення . На даний час постачальником послуг з централізованого опалення в їх багатоквартирному будинку є відповідач . В зв»язку з зникненням потреби в отриманні послуг з централізованого опалення та її відмовою від цих послуг ставить вимогу зобов»язати відповідача не проводити нарахування плати за ці послуги . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Доповнила , що в зв»язку з порушенням температурного режиму в квартирі цвіли стіни та шпалери , постійно хворів син , який на даний час перебуває на диспансерному обліку в лікарні з діагнозом вітіліго . Уточнила , що 28.11.2008 року за участю сусідів вона склала акт про відключення від мереж централізованого опалення . На звернення до відповідача про складення акта про відключення від опалення їй було відмовлено . На даний час заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання у неї немає . Договір про надання послуг з централізованого опалення з відповідачем не укладався . Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , пояснив , що нарахування плати позивачці у цьому опалювальному сезоні не було проведено . Крім того акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення складений позивачкою не відповідає вимогам , оскільки акт повинен бути складений за участю представника власника будинку , представника монтажної організації , представника постачальника послуг з централізованого опалення , власника квартири . Доповнив , що згідно п. 25 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року та листа Міністерства з питань житлово - комунального господарства України № 8/7-562 від 27.06.2008 року самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється і передбачає адміністративну відповідальність згідно ст. 175 КпАп України . Крім того позивачка не зверталася до них про порушення температурного режиму . В разі необхідності б ТОВ «ДОМ» усунуло недоліки . Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до висновку , що слід відмовити в задоволенні позову . Із зазначених позивачкою предмета та підстав позову вбачається , що предметом спору стало зобов»язання не проводити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири в майбутньому . Разом з тим згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна заінтересована особа вправі в порядку , встановленому законом , звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу . Виходячи зі змісту ст. ст. 11 , 15 ЦК України цивільні права і обов»язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства . Кожна особа має право на судовий захист . Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення . Під способами захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру , за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання ) порушених ( оспорюваних ) прав та вплив на правопорушника . Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ст. 16 ЦК України . Як правило , власник порушеного права може скористатися не будь - яким , а цілком конкретним способом захисту свого права . Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом , який регламентує конкретні цивільні правовідносини . Таким чином зобов»язання не проводить нарахування плати за послуги в майбутньому , при умові відсутності їх нарахування не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав . Суд вважає , що позивачка в судовому засіданні не надала доказів про порушення її прав або охоронюваних законом інтересів . За таких обставин слід відмовити у задоволенні позову . Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені судові витрати необхідно покласти на позивачку . На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed