Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ВАТ Банк «БІГ Енергія» про захист прав споживача, повернення грошових коштів з депозитного ( накопичувального ) рахунку в банку, відшкодування матеріальних та моральних збитків, просить стягнути з відповідача на користь позивач строковий банківський вклад ( депозит) в сумі 23000 доларів США та відсотки по ньому в сумі 1604 доларів СІЛА. Також просить стягнути з відповідача три відсотки річних згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі 738,12 доларів США, пеню в розмірі 14 % річних за кожен день прострочення до повної виплати заборгованості в сумі 1179,64 доларів США. Крім того, просив стягнути компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 30000 грн. та кошти в розмірі 100 грн. за надання банком виписки з особового рахунку позивача. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму строкового банківського вкладу в розмірі 23000 доларів США, нараховані відсотки - 1604 долари США, 3 відсотки річних на суму 559,54 долари США, компенсацію за завдану моральну шкоду 30000 грн. та 100 грн. за отримання виписки з особового рахунку. Представник відповідача ВАТ Банку «БІГ Енергія» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи заперечень на позов від нього не надходило. Судом відповідно до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. року між відповідачем ВАТ Банк «БІГ Енергія» та позивачем [PERSON] було укладено договір про строковий банківський вклад (депозит) «Стандартний +» №11/1076- 2008, відповідно до якого вкладник вносить, а банк приймає на відкритий вкладнику депозитний рахунок суму строкового банківського вкладу в розмірі 23000 доларів США. (а.с.6) Відповідно до п.1.2 , 1.3 договору , вкладник розміщує строковий банківський вклад на термін з 12.11.2008 року по 14.05.2009 року, банк сплачує вкладнику проценти по строковому банківському вкладу із розрахунку процентної ставки 14 % річних в кінці строку. Згідно з умовами п.21.5 договору, банк зобовязався по закінченню строку дії договору, а також у випадку дострокового припинення його дії , на першу вимогу вкладника видати йому строковий банківський вклад та сплатити проценти по ньому у відповідності до умов договору. На виконання умов договору № 11-1076-2008 позивач [PERSON] передав готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 23000 доларів США, що підтверджується квитанцією № 1191053 від 12.11.2008 року (а.с. 7) По закінченню дії договору, 16.05.2009 року позивач звернувся до відповідача з усною заявою, а 02.06.2009 року - з письмовою заявою з проханням повернути депозитний вклад та нарахованих по ньому відсотків (а.с.8). 25.06.2009 року тимчасовий адміністратор відповідача повідомив, що Постановою Правління НБУ від 13.03.2009 року у ВАТ Банк «БІГ Енергія» призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів на шість місяців, до 15.09.2009 року. Як вбачається з виписки з особового рахунку , відкритого на імя [PERSON], банко«.' було нараховано проценти на вклад в розмірі 1604 долари США ( а.с. 10). За надання виписки з особового рахунку згідно тарифів банку позивачем було сплачено 100 грн.( а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи , Постановою Правління Національного банку України від 13.03.2009 р. №134 «Про призначення тимчасової адміністрації у Відкритому акціонерному товаристві Банку «БІГ Енергія» призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 рік (16.03.2009 р. - 15.03.2010 р.), мораторій на задоволення вимог кредиторів банку введено з р. до 15.09.2009р., відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.09.2009 р. № 540 продовжений мораторій на задоволення вимог кредиторів з 16.09.2009 р. до 15.03.2010 р. , крім зобовязань за договорами банківських вкладів (депозитів), договорами банківських рахунків. Відповідно до ст. 1058 ЦК України , за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України , за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За змістом ст. 1074 ЦК України , обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відмова відповідача від повернення суми депозитного строкового вкладу позивачу за його обґрунтованою вимогою є порушенням його права та невиконанням умов договору. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача суми банківського вкладу в розмірі 23000 доларів США та 1604 долари США процентів, нарахованих за договором строкового банківського вкладу , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1073 ЦК України , у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача , сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.4.1 договору про строковий банківський вклад ( депозит) № 11/1076- 2008, за невиконання або неналежне виконання зобовязань по цьому договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Враховуючи викладене, суд вважає, що є достатньо підстав для застосування до відповідача норм ст. 625 ЦК України щодо відповідальності за порушення грошового зобовязання, та стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних від невиплаченої суми за відповідний період, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому три проценти річних від суми боргу становитимуть : 24604 долари х 3 % / 365 днів х 277 днів = 559,54 доларів США. Відповідно до ст. 533 ЦК України , грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом. Враховуючи вказані вимоги закону, на час розгляду справи в суді офіційний курс гривні до долара США встановлений Національним банком України : 800,25 гривень за 100 доларів США , тому сума , яка підлягає до стягнення , становить : 23000 + 1604 + 559,54 = 25163, 54 доларів США ; 25163,54 доларів х 8,0025 = 201371 грн. 23 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак задоволення такої вимоги можливо лише у врахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», які передбачають права споживачів на відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди , заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією ( товаром, роботою, послугою, що виробляються, виконуються чи надаються для суспільних потреб) у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України,правові наслідки , що настають у разі порушення зобовязання, мають бути передбачені договором або законом. Однак норми чинного Цивільного кодексу України , які встановлюють відповідальність за порушення зобовязань за договором банківського рахунку , та укладений між сторонами договір не передбачають такого правового наслідку порушення зобовязань за договором як відшкодування моральної шкоди. Враховуючи викладене, правових підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди - не вбачається. Що стосується стягнення 100 грн. за надання виписки з особового рахунку, то як вбачається з квитанції про сплату вказаної суми, позивач особисто замовив дану послугу в банку та сплатив за неї кошти згідно тарифів банку , тому правових підстав для стягнення вказаної суми з відповідача - не вбачається. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням , зобовязаний витребувати такі докази. Однак з відповідним клопотанням позивач до суду не звертався. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 120 грн., сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а на користь держави - судовий збір у розмірі 1700 грн. На підставі викладеного , ст. 525, 526, 610, 611, 615, 623, 625, 1066, 1074 Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial