Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

7 червня 2008 року ПП [PERSON] прийняв на роботу водієм-експедитором [PERSON] Посилаючись на те, що з 24 липня 2008 року [PERSON] на роботі не з'являється, а він без працівника не може зняти трудовий договір з реєстрації в службі зайнятості, [PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення цього трудового договору. [PERSON] подав зустрічний позов і після зміни позовних вимог просив зобов'язати ПП [PERSON] видати йому належним чином оформлену трудову книжку із зазначенням датою звільнення працівника 6 серпня 2008 року, підставою звільнення - ст. 38 КЗпП України, стягнути з ПП [PERSON] на його користь 1418 грн. 86 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і затримки видачі трудової книжки, 2000 грн. моральної шкоди і 1000 грн. судових витрат. У зв'язку з повторною неявкою [PERSON] в судове засідання його позов було залишено без розгляду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю і пояснив, що по 24 липня 2008 року перебував у відпустці. 9 липня 2008 року за погодженням з роботодавцем він написав заяву про звільнення за власним бажання, датовану 23 липня з таким розрахунком, щоб до цього дня закінчилось 14 днів, які він повинен відпрацювати. Пояснень у зв'язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності у нього не брали, трудову книжку [PERSON] не повернув. Оскільки під час розгляду справи відповідач заплатив йому 987 грн. 74 коп. недоплаченої заробітної плати, позивач просив стягнути на його користь 1418 грн. 86 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і затримки видачі трудової книжки. [PERSON] заявлений до нього позов не визнав і пояснив, що 23 липня 2008 року [PERSON] написав заяву про звільнення за власним бажанням, однак після цього на роботу не з'являвся і 8 серпня був звільнений за прогул. Він дійсно недоплачував [PERSON] заробітну плату і вважає, що повністю розрахувався під час розгляду справи в суді. [PERSON] пояснив, що трудова книжка працівника у нього не зберігається. Позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 23 липня 2008 року [PERSON] подав заяву про звільнення за власним бажанням, за якою мав бути звільнений 6 серпня. Наказом № 6/08 від 8 серпня 2008 року [PERSON] звільнено з роботи за прогули згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України. Оскільки до застосування дисциплінарного стягнення за прогул роботодавець не зажадав від працівника письмових пояснень у відповідності до вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП України, звільнення з роботи є незаконним. Приймаючи до уваги, що визначений ст. 148 КЗпП України строк застосування дисциплінарного стягнення закінчився, [PERSON] належить звільнити за його заявою. Твердження [PERSON] про те, що трудова книжка [PERSON] зберігається не у нього, а у позивача, заперечуються актом перевірки територіальної державної інспекції праці № 23-01-51/302 від 11 вересня 2008 року, яким встановлено, що ця трудова книжка дійсно зберігається в сейфі у приватного підприємця [PERSON] Приписом інспекції № 23-01-51/302-217 від 11 вересня поточного року роботодавця зобов'язано усунути це порушення порядку ведення трудових книжок, трудову книжку передати працівнику. [PERSON] не оскаржив ні акт, ні припис. Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України трудову книжку працівнику належало видати в день звільнення. Вимоги [PERSON] про зазначення в трудовій книжці датою звільнення 6 серпня 2008 року підлягають до задоволення, оскільки суд не вправі виходити за їх межі. У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП України в день звільнення з працівником також належало провести повний розрахунок. Згідно з видатковим касовим ордером від 28 жовтня 2008 року, повний розрахунок з[PERSON]. здійснено в цей день. На підставі ч. 1 ст. 117, ч. 4 ст. 235 КЗпП України в межах позовних вимог з ПП [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 1418 грн. 86 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та затримки видачі трудової книжки. Суд вважає, що [PERSON] терпів моральні страждання, викликані неможливістю працевлаштуватись з 6 серпня 2008 року у зв'язку з відсутністю трудової книжки. Враховуючи характер і тривалість порушення прав працівника, матеріальний стан сторін по справі, а також вимоги розумності і справедливості, у відповідності до ст. 2371 КЗпП України суд вважає за необхідне задоволити позов в частині відшкодування моральної шкоди на суму 800 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України документально підтверджені 1007 грн. 50 коп. судових витрат [PERSON] належить відшкодувати з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved