Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: на підставі п.4 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України розірвати Трудовий договір між працівником і фізичною особою від 14.11.2005р., який зареєстрований Дарницьким районним центром зайнятості від 14.11.2005р. за №2279, або визнати його неукладеним. В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, вказав, строковий трудовий договір між працівником - відповідачем [PERSON] і фізичною особою - позивачем, підприємцем [PERSON], був підписаний 14.11.2005р., та зареєстрований Дарницьким районним центром зайнятості 14.11.2005р. за №2279, проте відповідач не виконував трудових обовязків за вказаним трудовим договором. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. У судовому засіданні представники Дарницького районного центру зайнятості не заперечували щодо розірвання Трудового договору між працівником і фізичною особою від 14.11.2005р. Відповідач у письмових поясненнях не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо визнання вказаного договору неукладеним та пояснив, що підписав вказаний трудовий договір, проте не працював, а поїхав до м. Малин, де знайшов нову роботу (а.с.13). Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав\ своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дослідивши та проаналізувавши наведенні дані, матеріали справи, в тому числі, копії: трудового договору між працівником [PERSON] і фізичною особою [PERSON] від 14.11.2005р. (а.с.5); листів позивача та зворотного повідомлення (а.с.6-8), суд встановив наступні факти: строковий трудовий договір між працівником - відповідачем [PERSON] і фізичною особою - позивачем, підприємцем [PERSON], був підписаний 14.11.2005р., та зареєстрований Дарницьким районним центром зайнятості 14.11.2005р. за №2279, проте відповідач не виконував трудових обовязків за вказаним трудовим договором, оскільки на роботу не заявлявся; відповідно до п.8 вказаного трудового договору, останній набирає чинності з моменту його підписання. Відповідно до п.4 ч.І ст.40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме належить: на підставі п.4 ч.І ст.40 Кодексу законів про працю України розірвати Трудовий договір між працівником і фізичною особою від 14.11.2005р., який зареєстрований Дарницьким районним центром зайнятості від 14.11.2005р. за №2279. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, як у необгрунтованих та безпідставних. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та збору на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. належить стягнути з [PERSON] на користь підприємця [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial