Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який у подальшому неодноразово уточнював, останнього разу 12Л0.2009 року, в якому вказав, що за Типовим договором від 21.12.1999 року про передачу господарством працівникові у власність приватного житлового будинку з надвірними будівлями, відповідачу було передано житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: вул. Набережна, будинок № 4, 8 квартал с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. Кошторисна вартість будинку з надвірними будівлями складає 130014,57 грн. Згідно п. 2 цього договору, передача будинку відбувалась на таких умовах: 80% вартості житлового будинку та надвірних будівель сплачується за рахунок коштів ВАТ Птахофабрика "Лозуватська", а решту 20 % або 26003 грн. [PERSON] мав сплачувати протягом 20 років до кінця 2019 року, у 4 кварталі 1999 року 108 грн., далі щоквартально по 325 грн. Заключний внесок у 4 кварталі 2019 року 220 грн. Відповідач сплатив 1722 грн., що становить 1,3 % від вартості будинку. Остання проплата на погашення кредиту була у січні 2005 року. З 01.02.2005 року погашення кредиту припинено. За період з 01.02.2005 року по 01.04.2009 року заборгованість по кредиту за графіком проплат договору від 21.12.1999 року становить 325 х 16 = 5200 грн. Таку несплату кредиту понад чотири роки позивач розцінює як істотне порушення Типового договору від 21.12.1999 року. Всього непогашено на сьогоднішній день залишається сума кредиту 24281 грн. На вимогу ліквідатора ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" № 625-Л від 19.09.2005 року погасити заборгованість відповідач не відреагував. Будинок за адресою: с. Лозуватка, 8 квартал, вул. Набережна, 4 збудувало ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" госпрозрахунковим способом за рахунок коштів резервного фонду розвитку виробництва, науки і техніки ВАТ Птахофабрика "Лозуватська". На земельну ділянку площею 11,6 га під будівництво чотирьох будинків по вул. Набережній були оформлені такі документи: акт № 9 від 10.08.1998р. вибору земельної ділянки для будівництва 4-х індивідуальних житлових будинків в с. Лозуватка, 8 кв. по вул. Набережній для ВАТ Птахофабрика "Лозуватська", викопіровка із генплану с. Лозуватка, 8 кв, Криворізького району де зазначено ділянку під будівництво 4-х індивідуальних житлових будинків; архітектурно-планіровочне завдання № 10 від 26.08.1998р. для забудовника ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" на 4 індивідуальних одноквартирних житлових будинка в с. Лозуватка, 8 квартал, вул. Набережна. Після одержання від ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" за Типовим договором купівлі-продажу кредит будинку № 4 по вул. Набережній в с. Лозуватка, відповідач 31.05.2000р. звернувся до державного підприємства "Земельно-кадастровий центр" Криворізького району з заявою про оформлення державного акту на право приватної власності на землю. Відповідач отримав державний акт КВ 009017 від 11.01.2001р. на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,372 га, на якій розташована його садиба за адресою: с. Лозуватка, вул. Набережна, буд. 4. Коли відповідач [PERSON] ще погашав кредит, 02.08.2002 р. на загальних зборах акціонерів ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" було прийняте рішення про створення Дочірнього підприємства Птахофабрика "Лозуватська" зі статутним фондом 8624539,30 грн. На цю суму активи з балансу ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" були передані на баланс ДП Птахофабрика "Лозуватська". Збудоване ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" житло на баланс ДП Птахофабрика "Лозуватська" не передавалось, бо було передане працівникам ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" в 1999р. за Типовими договорами купівлі - продажу нерухомості в кредит на пільгових умовах. Перелік об'єктів нерухомості ВАТ Птахофабрика "Лозуватська", переданих на баланс ДП Птахофабрика "Лозуватська" позивачем додано до матеріалів позову. Дебіторська заборгованість по переданим будинкам залишилась на ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" і погашалась працівниками Відкритому акціонерному товариству Птахофабрика "Лозуватська" відповідно до Типових договорів. Договору про уступку вимоги боргу між Відкритим акціонерним товариством Птахофабрика "Лозуватська" та Дочірнім підприємством Птахофабрика "Лозуватська" не укладався. [PERSON] сплачував кредит в касу ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" ще протягом двох з половиною років після створення ДП Птахофабрика "Лозуватська", причому два роки після продажу Відкритим акціонерним товариством Птахофабрика "Лозуватська" сукупних валових активів свого Дочірнього підприємства Птахофабрика "Лозуватська" Закритому акціонерному товариству "Укрзернопром". Дебіторська заборгованість по п'яти будинкам і до сьогодні залишається на обліку ВАТ Птахофабрика "Лозуватська", в тому числі і по будинку [PERSON] До закінчення строку дії Типового договору від 21.12.1999 року, не сплативши ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" у повному обсязі належної суми 24281,00грн. в рахунок часткового повернення витрат на будівництво житлового будинку та надвірних будівель, відповідач [PERSON] 20.01.2004 р. звернувся до Лозуватської сільської ради з заявою про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Лозуватка, вул. Набережна, 4. Рішенням виконкому Лозуватської сільської ради № 24 від 30.01.2004 р. затверджено акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації. Рішенням виконкому Лозуватської сільської ради № 25 від 30.01.2004 р. за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння - двоповерховий житловий будинок загальною площею 275,0 м , літню кухню, 2 сараї, гараж, навіс, душ на вул. Набережна, 4 в с. Лозуватка Криворізького району. На підставі цього рішення [PERSON] видане свідоцтво про право власності на домоволодіння серія САА № 2550 від 16.02.2004 р. Оскільки відповідач [PERSON] під час дії Типового договору від 21.12.1999 р. став власником домоволодіння, мешкає у будинку з сім'єю, позивач, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки у вигляді узгоджених Типовим договором від 21.12.1999р. 20% понесених витрат на будівництво житлового будинку та надвірних споруд в сумі 26003,00 гри. за відрахуванням 1722,00 грн., які були сплачені позивачу в період з 21.12.1999 р. по 01.02.2005 р., тобто стягнути з відповідача 24281,00 грн. Позивач просив постановити рішення, яким розірвати типовий договір про передачу господарством працівникові у власність приватного житлового будинку з надвірними будівлями від 21.12.1999 року, укладеного між ВАТ Птахофабрика ) "Лозуватська" та [PERSON], стягнути з відповідача 24281 і гри., як збитків від розірвання договору і припинення договірних зобов'язань, а також І стягнути судові витрати. Відповідач по справі подав зустрічну позовну заяву, в якій вказав, що 21.12.1999 року між ним та ВАТ ПФ "Лозуватська" укладений типовий договір про передачу господарством у власність індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Відповідно до умов даного договору ВАТ ПФ "Лозуватська" зобов'язався передати у власність [PERSON] житловий будинок кам'яний з надвірними будівлями. Передача житлового будинку відбувається на умовах: 80 % вартості житлового будинку з надвірними будівлями погашається за рахунок резервного фонду Птахофабрики, погашення решти суми 26003 грн. сплачується впродовж 20 років, в розмірі не менш як 1/3 від суми квартального платежу (325 грн.), починаючи з наступного кварталу, в якому підписаний акт державної прийомочної комісії про прийомку житлового будинку в експлуатацію. В порушення вимог договору спірний житловий будинок ВАТ ПФ "Лозуватська" в експлуатацію так і не був введений. ВАТ ПФ "Лозуватська" [PERSON] замість житлового будинку передало лише бетонну коробку зі стін та крівлі, без вікон та дверей, без жодних надвірних будівель. До будинку не були підведені комунікації, газ, електроенергія. Він був непридатним для проживання. Таким чином, на момент укладення договору предмет договору був відсутній. За період з 1999 року по 2004 рік [PERSON] самостійно замовив та оплатив роботи по монтажу вікон, дверей в будинку, в тому числі вхідних. Ним же були виконані роботи по встановленню дерев'яних сходів на другий поверх, зроблена ' бетонна стяжка полів. Виготовлення технічної документації на газифікацію та електрифікацію будинку та його підключення було проведено за рахунок [PERSON] та за його замовленням. Також в будинку за його рахунок були проведені роботи з влаштування парового опалення: зварювальні роботи, проектування, опалювальний котел, газова колонка, розвід труб та установка батарей опалення. Всі шпаклювальні роботи в будинку, поклейка шпалер, укладка лінолеуму та ніші роботи щодо облаштування будинку здійснювалось позивачем власними силами. Вартість виконаних робіт значно перевищує 20 % вартості житлового будинку. Фактично Птахофабрика розпочала будівництво і незавершене будівництво передала позивачу. В договорі зазначена кошторисна вартість будинку 130014,57 грн. Господарство не виконало роботи на суму кошторисної вартості та не здало будинок в експлуатацію. Виконання зобов'язання щодо оплати вартості будинку знаходиться в прямій залежності від здачі будинку в експлуатацію. Право власності на спірний будинок позивач отримав в 2004 році, акт введення в експлуатацію підписаний позивачем, який відповідно до акту є забудовником. Для введення в експлуатацію житлового будинку позивачем були проведені будівельні роботи за власний рахунок, які перевищують 20 % вартості житлового будинку. На виконання вимог договору позивач сплатив 1722 грн. Фактично позивачем \\ були сплачені роботи в тому об'ємі, в якому вони були виконанні Птахофабрикою. Таким чином, позивач не порушив умов договору. Натомість ВАТ ПФ "Лозуватська" істотно порушила умови договору, в результаті чого позивач позбавився того, на що розраховував. Господарство не добудувало будинок, надвірні будівлі, не здійснило озеленення, не здало будинок в експлуатацію. [PERSON] зрозумівши, що Птахофабрика не збирається виконувати свої зобов'язання за договором, припинив здійснення оплати за будинок. Відповідач просив постановити рішення, яким розірвати типовий договір про передачу господарством працівникові у власність приватного житлового будинку з надвірними будівлями відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 21.12.1999 року, укладеного між ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" та [PERSON] та стягнути з ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" понесені судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги не визнали і просили до вимог відповідача застосувати позовну давність. Вказали, що твердження позивача про те, що йому було передано лише бетонна коробка без стін та крівлі спростовується витягом з Книги звітів по будівництву. На будівництво будинку № 4 по вул. Набережна в с. Лозуватка використано всі необхідні матеріали починаючи зі щебеню, цементу, силікатної цегли та дошок і до ТЕНу, електричних автоматів, вікон та навіть жалюзі на вікна. Заява представника позивача, що за період з 1999 року по 2004 рік [PERSON] добудував будинок не мають жодного документального підтвердження. Прокуратура Криворізького району Дніпропетровської області надала довідку КРВ в Криворізькому районі, де вказано, що в ході перевірки було встановлено, що заяви шести громадян, серед яких і відповідач містили неправдиві дані про те, що вони є самозабудовниками будинків, які вони фактично отримали від ВАТ ПФ "Лозуватська" за договорами на пільгових умовах. Також вказали, що в Типовому договорі від 21.12.1999 року, укладеного між ВАТ ПФ "Лозуватська" та відповідачем зазначені кошторисна вартість будинку 130014,57 грн. і сума 20 % від вартості будинку, яка підлягає виплаті 26003 грн. Підписуючи договір відповідач з цим погодився. Отримавши будинок, відповідач почав з грудня 1999 року сплачувати грошові кошти за нього, сплативши 1722 грн., що складає 1,3 % від вартості будинку. На даний момент відповідач вже майже п'ять років не здійснює повернення грошових коштів відповідно до укладеного договору. З приводу передачу будівель та споруд з балансу ВАТ ПФ "Лозуватська" на баланс ДП ПФ "Лозуватська", то позивач надав вичерпний перелік об'єктів нерухомості, які були передані ДП ПФ "Лозуватська". За договором купівлі-продажу сукупних активів платника податків від 10.01.2003 року ВАТ ПФ "Лозуватська" передало валові активи ДП ПФ "Лозуватська" ЗАТ "Укрзернопром". ЗАТ "Укрзернопром" повідомили, що на сьогоднішній день не володіють корпоративними правами ДП ПФ "Лозуватська" і не мають можливості надати інформацію про наявність чи відсутність на балансі ДП ПФ "Лозуватська" спірного нерухомого майна. ДП ПФ "Лозуватська" повідомило, що на їх балансі будинок № 4 по вул. Набережна в с. Лозуватка не перебуває і дебіторська заборгованість по цьому будинку на їх обліку не числиться. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. При цьому вказав, що на момент укладення договору будинок не мав статусу житлового будинку. Таким чином на момент укладення договору був відсутній предмет договору. Договір від 21.12.1999 року як договір купівлі-продажу фактично не укладений, оскільки істотні умови договору не узгоджені. Не погодився також з тим, що з боку [PERSON] було істотне порушення договору. Так з 2004 року до пред'явлення позову [PERSON] мав би сплатити 2275 грн. Отже на момент пред'явлення позову 16.03.2006 року недоплата складала лише 553 грн. Така сума не є істотним порушенням. Також вказав, що [PERSON]М був переданий недобудований будинок, який відповідач самостійно добудовував з 1999 року по 2004 рік. Представник позивача також вказав, що позов заявлено щодо стягнення витрат на будівництво, в той час як закон не передбачає стягнення витрат. Крім того, сума заборгованості за договором не може бути віднесена до збитків, так як існує інший інститут стягнення заборгованості. Також вказав, що спірний договір містить ознаки договору підряду, до якого повинні застосовуватися відповідні норми законодавства. Крім того, представник позивача вказав,що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки остання проплата відповідачем була здійснена в січні 2005 року. З січня 2005 року до травня ; 2009 року пройшло більше чотирьох років. Зустрічні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник третьої особи ЗАТ "Укрзернопрм" в судове засідання не ' з'явився, в матеріалах справи є їх письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. І Свої вимоги та заперечення щодо заявлених вимог не навели, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 124 т. 1). Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, оцінивши надані сторонами докази та заперечення, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовзяків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 1999 року відповідач [PERSON] як працівник ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" уклав з ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" Типовий договір про передачу йому як працівнику будинку з надвірними і будівлями, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район,с. Лозуватка, 8 квартал, вул. Набережна, будинок № 4 у власність вартістю 130014,57 грн. Згідно п. 2 цього договору, передача будинку відбувалась на таких умовах: 80% вартості житлового будинку та надвірних будівель сплачується за рахунок коштів ВАТ Птахофабрика "Лозуватська", а решту 20 % або 26003 грн. [PERSON] мав сплачувати протягом 20 років до кінця 2019 року, у 4 кварталі 1999 року 108 грн. далі щоквартально по 325 грн. Заключний внесок у 4 кварталі 2019 року 220 грн.(а.с. 11-13 т. 1). До вказаного Типового договору додано розрахунок погашення [PERSON], як користувачем переданої йому речі, боргу по кредиту по закінченому будівництвом будинку чи простроченому будівництвом будинку згідно записам особистого його рахунку про фактично отримані ним суми на 21.12.1999 рік, розмір якої вказано 26003 грн., яку він зобов'язався сплатити ВАТ «Птахофабрика «Лозуватська» згідно цього | розрахунку до IV кв. 2019 року (а.с. 13 т. 1). З ксерокопії витягу з книг розрахунків позивача, які містять розрахунки працівників ВАТ «Птахофабрика «Лозуватська» за пільгові житлові будинки вбачається, що відповідач після укладення Типового договору від 21.12.1999 року, прийняв і житловий будинок з надвірними будівлями та з грудня 1999 року по березень 2005 року виплачував господарству витрати на будівництво, сплативши за зазначений період 1722 гри. (а.с. 17-35 т. 1). Суд, оцінивши відносини, що склалися між сторонами по справі та правочин, який між ними був укладений, приходить до наступного. Сторони по справі на момент укладення правочину перебували у наступних статусах: позивач ВАТ ПФ "Лозуватська" - роботодавець, відповідач [PERSON] -працівник. Враховуючи специфічний статус сторін, між ними було укладено правочин про передачу господарством працівнику у власність індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями. Суд відхиляє пояснення представника відповідача з приводу того, що між сторонами було укладено договір купівлі продажу або договір в порядку виконання ; Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з наступних підстав. Для укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна характерною ; особливістю є перш за все наявність у продавця права власності на відчужуване майно. ВАТ ПФ "Лозуватська" права власності на спірний житловий будинок на момент укладення правочину не мала, а отже і не могла його відчужувати. Також договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між юридичною та фізичною особою підлягає нотаріальному посвідченню. Укладений між сторонами правочин нотаріально не посвідчувався. Крім того, аналіз укладеного договору не свідчить про те, що ВАТ ПФ "Лозуватська" продавала [PERSON] житловий будинок. Відносно того, що між сторонами був укладений договір в порядку закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" суд також відноситься критично, оскільки вищевказаний Закон чітко встановлює порядок приватизації державного житлового фонду, визначає поняття того, що відноситься до об'єктів державного житлового фонду та інше. Укладений між сторонами правочин жодним чином не вказує на той факт, що житловий будинок передавався відповідачу в порядку приватизації державного житлового фонду. Вказівка у назві укладеного договору, що останній є договором про передачу господарством працівнику у власність індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями згідно ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" не дає суду права вважати вказаний правочин договором, що укладався згідно закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Той факт, що відповідач отримав житловий будинок не в порядку приватизації державного житлового фонду спростовується матеріалами справи. Оцінивши укладений між сторонами правочин, суд приходить до висновку, що характеристики останнього не підпадають під ознаки будь-якого цивільно-правового договору, однак, це не спростовує того факту, що між сторонами виникли цивільно-правові правовідносини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Суд, оцінивши положення Типового договору від 21.12.1999 року, дії сторін, пов'язані з укладенням указаного договору, приходить до висновку, що сторони дотримались загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" передало відповідачу житловий будинок з надвірними будівлями, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, 8 квартал, вул. Набережна, будинок № 4, відповідач прийняв та зобов'язувався сплатити господарству - ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" часткове відшкодування понесених витрат на будівництво у розмірі 20% або 26003 грн. протягом 20 років щомісячно рівними долями, тобто до 2019 року, що і здійснював в період з грудня 1999 року по березень 2005 року, виплативши позивачу 1722 грн. Сторони при укладені договору мали повний обсяг цивільної дієздатності і їх волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі. Типовим договором від 21.12.1999 року підтверджено, що відповідач прийняв будинок, який був побудований позивачем, претензій щодо якості будівельних робіт та конструкцій у [PERSON] ні на момент підписання договору, ні в подальшому не виникало. Сторонами також дотримано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК україни щодо письмової форми правочину, який укладається між фізичною та юридичною особою. Частина 3 ст. 510 ЦК України передбачає, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами виникло зобов'язання, згідно якого ВАТ ПФ "Лозуватська" взяло на себе обов'язок щодо будівництва житлового будинку, сплати за нього 80 % вартості та передачі будинку [PERSON], а останній взяв на себе обов'язок працювати на підприємстві, прийняти житловий будинок та здійснювати повернення грошових коштів в часткове відшкодування понесених ВАТ ПФ "Лозуватська" витрат на будівництво у розмірі 20% або 26003 грн. Підставою виникнення між сторонам по справі зобов'язання є укладений між ними правочин типовий договір про передачу господарством працівнику у власність індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями від 21.12.1999 року. Актом № 9 від 10.08.1998 року затверджений вибір земельних ділянок для 1 будівництва чотирьох індивідуальних житлових будинків в с. Лозуватка, 8 квартал, по вул. Набережна для ВАТ "Лозуватська ПТФ" (а.с. 48-50 т. 1). 26.08.1998 року на підставі акту вибору земельної ділянки № 9 від 10.08.1998 року було затверджено архітектурно-планувальне завдання № 10 для розроблення проекту прив'язки чотирьох індивідуальних одноквартирних житлових будинків садибного типу, де забудовником вказано ВАТ "Лозуватська ПТФ" (а.с. 51-52 т. 1). Суд вважає встановленим, що дійсним забудовником земельних ділянок по вул. Набережна в с. Лозуватка, 8 квартал, Криворізького району Дніпропетровської області є ВАТ ПФ "Лозуватська". Ні відповідач, ні його представник спростувань даного факту не надали. Крім того, представник відповідача і в зустрічній позовній заяві, в запереченнях на позовні заяви та І в ході судового засідання неодноразово вказував, що ВАТ ПФ "Лозуватська" передало [PERSON] недобудований житловий будинок, підтвердивши той факт, що саме позивач є забудовником земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська " область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Набережна, будинок № 4. Не зважаючи на той факт, що [PERSON] не є забудовником земельної ділянки, останній оформивши право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок, отримавши 11.01.2001 року державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 097846, 29.01.2004 року звернувся до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області з заявою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Набережна, будинок № 4 (а.с. 53-62 т. 1). Рішенням виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за № 24 від 30.01.2004 року на підставі акту прийому в експлуатацію індивідуального житлового будинку [PERSON] в с. Лозуватка, вул. Набережна, 4, складеного державною технічною комісією Криворізької районної державної адміністрації без зазначення дати акту, було вирішено прийняти в експлуатацію житловий будинок, літню кухню, сарай, гараж, 2 навіси, душ, вбиральню загальною площею 275 кв.м., житловою площею 114,8 кв.м. в с. Лозуватка, вул.Набережна, 4 , пред'явлений [PERSON] (а.с. 63, 64 т. 1). Того ж дня, 30.01.2004 року рішенням виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за № 25 на підставі заяви відповідача "Про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди" в с. Лозуватка, вул. Набережна, 4 виконком сільської ради визнав за [PERSON] право власності на житловий будинок, літню кухню, сарай, гараж, 2 навіси, душ, вбиральню (а.с. 65 т. 1), видавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА № 255049 (а.с. 66 т. 1). Суд, проаналізувавши вищевказані рішення, приходить до висновку, що виконком Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області визнав за відповідачем по справі право власності на житловий будинок з господарчими побудовами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Набережна, будинок 4, як на самочинно збудоване [PERSON] нерухоме майно. Суд не надає оцінку вірності видачі та оформлення права власності відповідача на житловий будинок з господарчими побудовами № 4 по вул. Набережна в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, оскільки це не являється предметом розгляду справи. Таким чином, в період дії Типового договору від 21.12.1999 року, при наявності заборгованості щодо часткового повернення ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" витрат на будівництво житлового будинку та надвірних споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, 8 квартал, вул. Набережна, будинок 4 відповідач набув права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Набережна, будинок № 4, як самочинно ним збудоване. Проте факт того, що відповідач здійснив самочинне будівництво за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Набережна будинок № 4 спростовується матеріалами справи та поясненнями сторін. Крім того, набуття відповідачем права власності на спірний житловий будинок до закінчення строку дії Типового договору від 21.12.1999 року не спростовує факту будівництва житлового будинку ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" та понесення у зв'язку з цим господарством грошових витрат, а отже і не спростовується наявність між сторонами зобов'язання відповідно до ст. 509 ЦК України. Також суд вважає за необхідне відхилити пояснення представника відповідача з приводу того, що не з'ясовано хто є належним позивачем по справі, оскільки ВАТ ПФ "Лозуватська" передало будівлі та споруди зі свого балансу на баланс ДП ГІФ "Лозуватська", крім того, за договором купівлі-продажу сукупних активів платника податків від 10.01.2003 року ВАТ ПФ "Лозуватська" передало валові активи ДП ПФ "Лозуватська" ЗАТ "Укрзернопром" з наступних підстав. Так, позивач по справі надав вичерпний перелік об'єктів переданих ВАТ ПФ "Лозуватська" до ПФ "Лозуватська", згідно якого, зокрема, житловий будинок № 4 по вул. Набережна в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області в переліку не вказаний (а.с 87 т. 1). 10.01.2003 року між ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" та ЗАТ "Укрзернопром" укладено договір купівлі-продажу сукупних валових активів платника податку, згідно якого ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" відступило на користь ЗАТ "Укрзернопром" у повному обсязі сукупні валові активи платника податку дочірнього підприємства Птахофабрика "Лозуватська" з усіма активами та пасивами, зокрема: повну вигоду від участі в усіх існуючих і майбутніх господарських договорах та інших угодах будь-якого роду, на які підприємство має право на дату підписання даного договору (а.с. 88-92 т. 1). Згідно відповіді ЗАТ "Укрзернопром" від 07.08.2009 року, на момент подання відповіді ЗАТ "Укрзернопром" не володіє корпоративними правами ДП Птахофабрика "Лозуватська" і не має можливості надати достовірну інформацію щодо наявності чи і відсутності на балансі дочірнього підприємства житлового будинку № 4 по вул. Набережна, 8 квартал, с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 125 т. 1). Згідно відповіді виконуючого обов'язки директора ДП Птахофабрика "Лозуватська" від 17.08.2009 року на балансі ДП Птахофабрика "Лозуватська" Т0В ' "Черкаси Птахопродукт" будинок № 4 по вул. Набережна, 8 квартал, с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області не перебуває, дебіторська заборгованість по цьому будинку на обліку не числиться (а.с 136 т. 1). Оцінюючи наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що спірний будинок не був предметом договору купівлі-продажу сукупних валових активів ДП Птахофабрика "Лозуватська", права ЗАТ "Укрзернопром" жодним чином не порушені, а ВАГ Птахофабрика "Лозуватська" є належним позивачем по справі. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2005 року ВАТ ПФ "Лозуватська" с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, призначено ліквідатором арбітражного керуючого [PERSON] (а.с. 79 т. 1) Постановою господарського суду , Дніпропетровської області від 28.01.2010 року ліквідаційна процедура у справі продовжена до 09.06.2010 року. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до повноважень ліквідатора з дня його призначення віднесено, зокрема, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту. Виконуючи повноваження ліквідатора ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" 5 [PERSON] 19.09.2005 року направив на ім'я відповідача вимогу про погашення і боргу за № 625-Л в сумі 24281 грн. перед ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" за переданий за договором від 21.12.1999 року житловий будинок по вул. Набережна, 4 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 36 т. 1). [PERSON] вказану вимогу отримав 23.09.2005 року, про що свідчить ксерокопія про вручення йому повідомлення (а.с. 36 т. 1), проте заборгованість не сплатив. Згідно довідки, наданої ліквідатором ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" залишок боргу відповідача щодо погашення кредиту за переданий йому житловий будинок з надвірними спорудами складає 24281 грн., який на момент звернення до суду не погашений (а.с. 34-35 т. 1). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно умов Типового договору про передачу житлового будинку з надвірними будівлями у власність від 21 грудня 1999 року, працівник ВАТ "Птахофабрика "Лозуватська" [PERSON] після отримання у власність житлового будинку з надвірними будівлями зобов'язався сплатити господарству 20% витрат на його будівництво протягом 20 років відповідно до встановлених розмірів платежів та строків їх сплати. Факт припинення з березня 2005 року сплати щомісячних платежів у часткове відшкодування витрат позивача на будівництво житлового будинку з надвірними будівлями, свідчить про те, що відповідач порушив умови Типового договору від 21 грудня 1999 року, платежі у рахунок часткового погашення витрат позивача на будівництво житлового будинку не здійснює. У в'язку з порушенням відповідачем зобов'язань, викладених в Типовому договорі від 21 грудня 1999 року, позивач не отримує щомісячно від відповідача встановлену суму у часткове відшкодування витрат на будівництво, житлового будинку та надвірних будівель переданих у власність відповідача. * Оцінюючи дії відповідача з приводу не виконання ним зобов'язань за Типовим договором від 21.12.1999 року, суд розцінює їх як невиконання зобов'язання, визначеного змістом зобов'язання. Пояснення представника відповідача в частині того, що позивач передав йому не добудований житловий будинок, а тому саме позивач порушив умови Типовго договору, суд розцінює як намагання відповідача уникнути відповідальності щодо повернення позивачу грошових коштів, витрачених на будівництво житлового будинку. Факт прийняття відповідачем будинку в належному стані підтверджується також тією обставиною, що відповідач сплачував грошові кошти в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених позивачем при будівництві житлового будинку. Доводи представника відповідача про те, що відповідач отримав від позивача незакінчений будівництвом житловий будинок і що він повернув позивачу його фактичні затрати на будівництво житлового будинку і за свої кошти добудував житловий будинок, став його законним власником на підставі рішення виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від ЗО січня 2004 року № 25, спростовують встановленими обставинами, Типовим договором від 21.12.1999 року, іншими матеріалами справи та постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2005 року про визнання ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, яка подовжена до 09 червня 2010 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2010 року. З моменту прийняття будинку відповідачем, останній претензій до позивача до неналежної якості будівництва житлового будинку не пред'являв, сплачував за нього грошові кошти в часткове повернення позивачу затрат на будівництво, тим самим визнавши, що позивач умови зобов'язання, підтвердженого Типовим договором від 21.12.1999 року виконав належним чином. У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно умов Типового договору від 21.12.1999 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання Типового договору від 21 грудня 1999 року підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 610, 611 ЦК України. Крім того, чинне законодавство передбачає, що порушення взятого на себе зобов'язання тягне за собою правовий наслідок у вигляді відшкодування збитків стороною, яка порушила зобов'язання. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 24281 грн. як збитків від порушення зобов'язання з боку відповідача. В обґрунтування вказаної суми представники позивача вказали, що кошторисна вартість житлового будинку, встановлена Типовим договором та підтверджена іншими письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах справи становить 130014,57 грн., відповідач повинен був повернути позивачу в часткове відшкодування витрат на будівництво суму в розмірі 26003 грн, при цьому відповідач сплатив позивачу лише суму в розмірі 1722 грн. Залишок становить: 26003 грн. - 1722 грн. = 24281 грн., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Оскільки рішення постановлюється на користь позивача, то згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 242,81 грн. та витрати пов'язані з розглядом цивільної справи (витрати на інформаційно-технічне забезпечення) у сумі 30 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 203, 208, 509, 510, 610, 611 ЦК України та

Outcome: approved