Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ТОВ «Гебура» про стягнення суми боргу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги фактично визнав, пояснивши, що ТОВ «Губура» знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має змоги виконати взяті на себе зобовязання за даними договорами позики. У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2007 року між позивачем та громадянином України [PERSON], [INFO], укладено договір позики без номеру. Відповідно до ст.1 договору позики від 25 грудня 2007 року сума позики становить 130000,00 (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.) гривень. За змістом ст.2 договору позики від 25 грудня 2007 року № б/н строк повернення позик становить 31 грудня 2009 року. Згідно із п.1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст.513 Цивільного кодексу України). 03 січня 2010 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги № ПР/01, на підставі якого позивач набув право вимоги боргу по Договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року N 1, Додатковій угоді від 25 листопада 2008 року № 1 до договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року; Договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року N 2, Додатковій угоді від 25 квітня 2009 № 1 до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року; Договору безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03 укладеними між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Гебура» та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст.517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. На вимогу зазначеної норми права первісним кредитором відповідачеві направлено повідомлення від 04 січня 2010 року про відступлення права вимоги новому кредитору (позивачеві) по Договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року N 1, Додатковій угоді від 25 листопада 2008 року № 1 до договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року; Договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року N 2, Додатковій угоді від 25 квітня 2009 № 1 до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року; Договору безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03, яке божник отримав 11 січня 2010 року. Відповідно до п.2.1. р.2 Договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року №1 сума позики становить 34 400, 00 (тридцять чотири тисячі чотириста грн.. 00 коп.) гривень. Відповідно до п.2.1. р.2 Договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року №2 сума позики становить 4 000, 00 (чотири тисячі грн. 00 коп.) гривень. Відповідно до п.3.1. р. 3 Договору безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03 сума позики становить 91 600, 00 (дев'яносто одна тисяча шістсот тисяч грн. 00 коп.) гривень. Частина 2 ст.1047 Цивільного кодексу України, закріплює норму, відповідно до якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Взяття у борг відповідачем зазначених грошових сум підтверджується розписками від 27.12.2007 року, від 17.03.2008 року, від 01.12.2009 року та Договором безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року № 1, Додатковою угодою від 25 листопада 2008 року № 1 до договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року; Договором безпроцентної позики від 17 березня 2008 року N 2, Додатковою угодою від 25 квітня 2009 № 1 до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року; Договором безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03 відповідно. Згідно з ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом Додаткової угоди №1 від 25 листопада 2008 року до Договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року № 1 відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позику в розмірі 34 400,00 (тридцять чотири тисячі чотириста грн. 00 коп.) гривень, в строк до 25 листопада 2009 року. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 25 квітня 2009 року до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року № 2 відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позику в розмірі 4 000, 00 (чотири тисячі грн. 00 коп.) гривень в строк до 25 листопада 2009 року. За умовами п.5.1. р.5 Договору безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03 відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позику в розмірі 91\~600, 00 (дев'яносто одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) гривень в строк до 31 грудня 2009 року. Станом на 12 січня 2010 року сума боргу відповідачем позивачеві за Договором безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року N 1, Додатковою угодою від 25 листопада2008 року № 1 до договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року; Договором безпроцентної позики від 17 березня 2008 року N 2, Додатковою угодою від 25 квітня 2009 № 1 до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року; Договором безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03; Договором про відступлення права вимоги № ПР/01 від 03 січня 2010 року не повернуто. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У даному випадку вимога про стягнення з відповідача суми боргу ґрунтується на розписках відповідача від 27.12.2007 року, від 17.03.2008 року, від 01.12.2009 року та Договорі безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року N 1, Додатковій угоді від 25 листопада 2008 року № 1 до договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року; Договорі безпроцентної позики від 17 березня 2008 року N 2, Додатковій угоді від 25 квітня 2009 № 1 до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року; Договорі безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03; Договорі про відступлення права вимоги № ПР/01 від 03 січня 2010 року відповідно, вчинених саме в письмовій формі (ст. 96 ЦПК України). Предметом Договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року N 1, Додатковій угоді від 25 листопада 2008 року № 1 до договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року; Договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року N 2, Додатковій угоді від 25 квітня 2009 № 1 до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року; Договору безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03 є безспірне зобов'язання відповідача прийняти грошові кошти та повернути позивачеві суму боргу відповідно до строків що вказані в зазначених правочинах. Оскільки зі змісту Договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року № 1, Додатковій угоді від 25 листопада 2008 року № 1 до договору безпроцентної позики від 26 грудня 2007 року; Договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року N 2, Додатковій угоді від 25 квітня 2009 № 1 до договору безпроцентної позики від 17 березня 2008 року; Договору безвідсоткової цивільної позики від 01 грудня 2009 року № ГР/03, а також норм цивільного законодавства спір про право не вбачається, право позивача на повернення наданих у борг відповідачеві коштів є безспірним, правочини вчинено в письмовій формі. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи договір позики, договори безпроцентної позики, додаткові угоди, договір безвідсоткової цільової позики, договір відступлення права вимоги, розписки про отримання позики, акт приймання передачі, правовстановлюючі документи, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved