Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

13.06.2008 р. [PERSON] звернулася до суду до [PERSON]. про відшкодування заподіяної їй матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що в кінці листопада м-ця 2003 р., у зв'язку з хворобою, вона уклала усний договір з [PERSON]. про передачу їй на тимчасове утримання собаки на прізвисько “Беркут”, 3-х річного віку, для використання його при охороні домоволодіння, яке належить [PERSON]., за адресою: [ADDRESS]. При усній домовленості з [PERSON]. ними були обумовлені умови тимчасового знаходження собаки, а саме: - власником собаки залишається [PERSON]; - [PERSON] передається собака для тимчасового використання при охороні домоволодіння, належного [PERSON].; - [PERSON]. зобов'язується повернути собаку [PERSON] на першу її вимогу незалежно від часу і терміну служби собаки; - собаку [PERSON]. повертає особисто [PERSON]; - [PERSON]. не вправі передавати кому-небудь собаку; - у випадку захворювання собаки, [PERSON]. зобов'язується повідомити[PERSON]; - у якості оплати за використання собаки [PERSON]. зобов'язується годувати і утримувати собаку; - відповідальність за збереження собаки несе [PERSON].; - у випадку гибелі і зникнення собаки [PERSON]. зобов'язується відшкодувати вартість собаки. Відповідачка погодилась на таких умовах утримувати собаку. Оскільки вона тривалий час хворіла, то неодноразово приходила до [PERSON]. провідувати собаку і упевнитись в тому, в яких умовах утримується її собака. Оскільки собака перебувала в неналежних умовах, то вона звертала на це увагу відповідачки. У 2004 році вона продовжувала хворіти і попередила відповідачку про те, що у 2005 році вона забере свою собаку. 30.06.2005 р. вона прийшла до відповідачки з метою забрати свою собаку, яка знаходилась на подвір'ї у відповідачки, але відповідачка не пропустила її у свій двір, прогнавши її, при цьому всіляко її ображала. Собаку їй не повернула. З приводу чого вона змушена була звернутись з заявою до Красноперекопського МРВВС. Восени 2007 р. відповідачка повідомила їй, що собаку повертати їй вона не збирається, оскільки собаку викрали. Вартість собаки на прізвисько “Беркут” вона оцінює в 650 гр. Відшкодувати вартість собаки добровільно відповідачка не бажає, а тому вона змушена звернутись до суду. Окрім матеріальної шкоди їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 3000 гр., оскільки вже на протязі тривалого часу вона душевно страждає та переживає з приводу зникнення собаки з вини відповідачки, яка не надала відповідних умов по її утриманню та доглядом та поганого відношення відповідачки до неї, на її вимоги про повернення собаки, яка була нею передана тимчасово на період її хвороби. У судовому засіданні позивачка і її представник Жирнов Є.В. підтримали заявлені вимоги і наполягають на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON]. заявлені вимоги позивачки не визнала, пояснивши суду, що дійсно у вересні місяці 2003 року позивачка принесла їй у подарунок цуценя на прізвисько “Беркут”, віком 3-4 місяці. Цуценя було не чистої породи “німецької вівчарки”, а перевідник, тобто порода вівчарки змішана з дворовим псом, про що свідчив колір цуценяти з рижими підпалами лап ( німецька вівчарка чорного окрасу і стоячими вухами), а у цуценяти вуха трохи звисали, підпали рижого окрасу були не тільки на лапах, але мали місце біля вух, а також під шиєю. Оскільки в неї здохла собака, то вона прийняла від [PERSON]. принесене нею цуценя, як подарунок, т.я. вона, працюючи у Красноперекопській ветлікарні, ветеринарним лікарем у 1996 р. вийшла на пенсію і на протязі 2001 - 2003 р.р. , позивачка приносила їй неодноразово до дому своїх собак для лікування. Вона їх вирощувала і була з нею у добрих відносинах. Ніякого усного договору про утримання собаки на умовах, приведених в позові позивачкою, між нею і [PERSON] не було. Тим паче, що породну собаку вівчарку 3-х річного віку вона б не прийняла, оскільки в такому віці собака вже добре знає свого хазяїна і її до себе не підпустила б. На протязі 2-х років цуценя знаходилось у неї, вона його доглядала, годувала, робила йому необхідні щеплення. У вересні м-ці 2005 р. до неї прийшла [PERSON] з метою забрати собаку, т.я. вона вже передумала її дарувати. Її вимаганню вона була здивована, оскільки при передачі їй цуценяти мова йшла відносно собаки, як подарунка. Зважаючи на те, що [PERSON] все ж таки вимагала собаку вона запропонувала їй, що вона вже згодна заплатити за нього 50 гр., оскільки вона вже звикла до цуценяти, яке вже на протязі 2-х років значно підросло і враховуючи те, що вона витратила на його утримання відповідні кошти, але з її пропозицією [PERSON] не погодилась. Після цієї розмови позивачка стала періодично приходити до неї зі своїми дітьми, знайомими, вимагаючи віддати їй собаку, погрожуючи її здоров'ю та її майну. 10 жовтня 2007 р. вона поїхала в м.Красноперекопськ, оскільки проживає у передмісті, повернувшись з міста десь через годину, чи трохи більше, вона виявила, що собака відв'язана з каната і вкрадена, з приводу чого вона змушена була звернутись з заявою до Красноперекопського РМВВС. Вимоги позивачки фактично не відповідають обставинам, які мали місце, а тому в заявленому позові позивачки просить відмовити. Допитані судом свідки зі сторони позивачки : [PERSON]., яка є дочкою позивачки, [PERSON]., який приходиться сином позивачки, [PERSON]., [PERSON].,[PERSON]. пояснили суду: - [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., що восени 2003 р. [PERSON] дали направлення в лікарню на операцію. Перед тим, як лягти на операцію вона звернулась до них, щоб допомогли їй відвести на тимчасовий догляд собаку, німецьку вівчарку на прізвисько “ Беркут” 3-х річного віку, до [PERSON]., яку вона добре знала, як ветеринарного лікаря. Привівши собаку, [PERSON]. пропустила на подвір'я [PERSON] з собакою і, т.я. вона боялась собаки, яка не підпускала [PERSON] до себе, то [PERSON] сама прив'язала собаку канатом до дерева, пояснивши [PERSON]., як годувати собаку, підсунувши до неї миску палицею. Десь через неділю вони пішли до [PERSON]. провідати собаку, собака почувалася добре, бігала у дворі. Восени 2005 р. [PERSON] пограбували і вона вирішила забрати собаку у [PERSON]. Всі разом вони пішли до [PERSON]. На знак подяки [PERSON] купила 2 коробки шоколадних цукерок, викликала [PERSON]. і запропонувала повернути їй собаку, яка була в цей час прив'язана у дворі за дерево. Але [PERSON]., посварившись з [PERSON], категорично відмовилась повернути [PERSON] собаку, викинувши їй в слід принесені нею цукерки, перевівши собаку в сарай. На запитання представника позивачки [PERSON]. свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. відповіли, що копія знімку собаки породи “ німецької вівчарки” відповідає схожості собаки на пріззвисько “Беркут”, який був переданий [PERSON] [PERSON]. Свідок [PERSON] відповів, що на копії знімку є сама собака “Беркут”, знімок він робив особисто. Свідок [PERSON]. пояснила, що вона є сусідкою відповідачки [PERSON]., яка мешкає в другій половині будинку, в якому проживає вона. З [PERSON]. вона знаходиться в неприязних стосунках. Вона особисто бачила, як [PERSON] привела [PERSON]. дорослу собаку породи “німецька вівчарка”, окрасу чорного з рижими підпалами для тимчасової охорони будинку відповідачки , оскільки сама [PERSON] в цей час хворіла. [PERSON] прив'язала собаку канатом до дерева і домовилась з [PERSON]. , як доглядати за собакою. Прив'язавши собаку [PERSON] вийшла з подвір'я і продовжувала говорити [PERSON]., що собаку вона передає для тимчасової охорони будинку відповідачки, а не як подарунок. Через два роки [PERSON] прийшла забрати свою собаку, але [PERSON]. собаку їй не повернула, вигнала її з подвір'я. Допитані судом свідки зі сторони відповідачки: [PERSON]. і [PERSON] пояснили, що вони знаходяться в приятельських стосунках з [PERSON]. , часто провідували її вдома. Особисто [PERSON]. відомо те, що восени 2003 р., коли вона знаходилась у [PERSON]., в черговий раз провідуючи її, [PERSON] принесла в подарунок [PERSON]. цуценя, віком 3-4 місяці, яке трохи було схоже на вівчарку. Свідок [PERSON] пояснила, що вона не раз провідувала [PERSON]. і бачила, як [PERSON] приводила часто до [PERSON]. своїх собак на лікування. Як, [PERSON]., так і [PERSON] пояснили, що від [PERSON]. їм стало відомо, що цуценя [PERSON] їй принесла в знак подяки за те, що вона лікувала її собак. У 2005 р. [PERSON] прийшла з вимогою до [PERSON]. повернути їй собаку. [PERSON]. була здивована такою вимогою, т.я. це був їй подарунок, окрім того, вона вже звикла до собаки, виростила її, а тому повернути собаку [PERSON] відмовилась і, не зважаючи вже на те, що це був їй подарунок, запропонувала позивачці заплатити за неї гроші у розмірі 50 гр., оскільки собака вже підросла і було видно, що вона не є чистої породи “ німецька вівчарка” , але [PERSON] з цим не погодилась і продовжувала наполягати на своїх вимогах, навідуючись неодноразово зі своїми дітьми та знайомими з вимогами повернути їй собаку, погрожуючи при цьому [PERSON]. фізичною розправою та знешкодженням її майна. В жовтні місяці 2007 р., коли [PERSON]. відлучилась з дому невстановлені особи відв'язали собаку з каната і викрали її, з приводу чого [PERSON]. зверталась з заявою до Красноперекопського МРВВС. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює начальником Красноперекопської ветеринарної лікарні. До 1996 р. працювала разом з [PERSON]., яка працювала в цій лікарні ветеринарним лікарем. Позивачку [PERSON] добре знає, оскільки остання займалась вирощуванням собак, а тому часто зверталась з приводу лікування собак та їх щеплення до вет. лікарів їхньої лікарні. [PERSON]. часто лікувала собак [PERSON]. Оскільки вет. лікарі живуть, в основному, на території вет. лікарні, у передмісті м. Красноперекопська, то восени 2003 р. на подвір'ї у [PERSON]. вона побачила цуценя, віком 3-4 місяці, яке було схоже на породу “ німецької вівчарки” за кличкою “ Беркут”, але, як вет. лікар, може з відповідальністю сказати, що цуценя слід вважати перевідняком, тобто змішаною породою німецької вівчарки з дворовим псом, оскільки у нього не стояли вуха, були рижі підпали на лапах, шиї, а також за вухами, на лапах були додаткові пальці, які у чистопорідних собак не бувають. Додаткові пальці на лапах у цуценяти вона разом з [PERSON]. зрізали. При передачі цуценяти [PERSON] [PERSON]. вона не була присутньою, цуценя на подвір'ї у [PERSON]. вона побачила через тиждень, як його принесла [PERSON] [PERSON]. їй пояснила, що цуценя їй подарувала [PERSON] в знак подяки за те, що вона лікувала її собак. Цуценя виглядало погано, що свідчило про його поганий догляд. На протязі 4-х років [PERSON]. доглядала пса на прізвисько “ Беркут”, а восени 2007 р. [PERSON]. повідомила їй, що хтось з її подвір'я відв'язав пса і викрав його, з приводу чого вона дуже переживала і зверталась з заявою до Красноперекопського МРВВС. Свідок [PERSON] пояснив, що він є син відповідачки. Працює і мешкає він в м. Мурманську, Росія. У відпуску приїжджає провідати матір. Приїхавши наприкінці літа 2003 р. до матері він декілька разів бачив [PERSON], яка приводила до матері своїх собак на лікування. У вересні місяці 2003 р. [PERSON], в знак подяки, принесла матері цуценя, схоже на вівчарку, але не чистопорідне, яке було хворобливим і мало поганий вигляд. У 2005 р. мати йому подзвонила і повідомила, що [PERSON] вимагає повернути їй цуценя, яке вже виросло у дорослого пса, а у 2007 р., коли мати відлучилась з дому на деякий час, хтось відв'язав собаку і викрав його. Вислухавши сторони, представника позивачки [PERSON]., свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON]. не обґрунтовані і не підлягають задоволенню з наступних підстав. Оцінюючи надані суду докази, судом встановлено, що в кінці листопада м-ця 2003 р. [PERSON], в знак подяки, за те, що [PERSON]. лікувала її собак, подарувала[PERSON]. цуценя на прізвисько “ Беркут”, віком 3-4 місяця, схожого породою на “німецьку вівчарку”. Такі обставини витікають з пояснень як самої відповідачки, так і допитаних судом свідків: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., яким суд віддає перевагу, оскільки вони відповідають матеріалам справи і не суперечать їм. З пояснень вищевказаних свідків слідує те, що принесена собака [PERSON] була цуценям, віком 3-4 місяці, яке було не чистопорідне, а перевідник, тобто порода “німецької вівчарки” змішана з дворовим псом, про що свідчили його зовнішні прикмети такі, як рижі підпали на лапах, під шиєю, за вухами, а також на лапах були додаткові пальці, чого нема вже у чистопорідних собак “німецької вівчарки”, як пояснила свідок - вет. лікар Зубович Л.В. Надані суду позивачкою копії знімків собаки на прізвисько “Беркут” та паспорт собаки по кличці “Беркут”, який виданий республіканським кінологічним центром 15.12.2000 р. оспорюються як відповідачкою, так і свідками [PERSON].,[PERSON]., [PERSON], [PERSON]., які були свідками принесеного цуценяти [PERSON] для [PERSON]., яка вирощувала і доглядала його на протязі 4-х років. ( а.с.8, 40,41). З пояснень позивачки та відповідачки слідує те, що у 2005 р. позивачка звернулась до [PERSON]. про повернення їй собаки на прізвисько “ Беркут”, що підтверджується копією постанови ДІМ Красноперекопського МРВВС Іщенко О.В. про відмову у порушенні карної справи відносно [PERSON]. на підставі ст..6 п.2 КПК України.(а.с.6). Як пояснила суду відповідачка вона дійсно відмовилась відати вирощену нею і доглянуту собаку на прізвисько “ Беркут”, оскільки по-перше, це був їй подарунок від позивачки, а по - друге, на утримання собаки нею були затрачені відповідні кошти. З приводу вимоги [PERSON] собаки, [PERSON]. змушена була неодноразово звертатись з заявами до Красноперекопського МРВВС, що підтверджується постановами ДІМ Красноперекопського МРВВС Іщенко О.В. від 14.11.2005 р. і 13.02.2006 р. (а.с. 21,22). З пояснень відповідачки, свідків: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]слідує те, що восени 2007 р., в період часу, коли [PERSON]. не була дома, невідома особа відв'язала собаку на прізвисько “Беркут”, викравши її, з приводу чого [PERSON]. змушена була звернутись з заявою в Красноперекопський МРВВС. Ця обставина підтверджується постановою від 16.10.2007 р. ДІМ Красноперекопського МРВВС, а також в даній постанові підтверджується та обставина, що собака “Беркут” була викрадена віком 3,5 роки, що суперечить доказам позивачки про вік вищевказаної собаки (а.с.20). Також не знайшла свого підтвердження обставина, на яку посилається позивачка, що між нею та відповідачкою була усна домовленість про тимчасову передачу [PERSON]. собаки на прізвисько “Беркут” для охорони її будинку та території подвір'я на вищевказаних нею умовах, оскільки допитані судом свідки зі сторони позивачки: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. пояснили, що вони стояли за воротами і на територію домоволодіння відповідачки не заходили, оскільки в двір [PERSON]. пропустила тільки [PERSON] з собакою. Що ж стосується пояснень свідка [PERSON]., яка проживає в другій половині будинку, в якому проживає відповідачка, що вона чула все докладно, як домовлялись позивачка з відповідачкою про тимчасову передачу дорослої собаки [PERSON]. для охорони будинку і, що позивачка при цьому уточнювала , що це не подарунок, то суд відноситься критично до її пояснень, оскільки остання, як з її пояснень, так і з пояснень відповідачки, знаходиться з відповідачкою в неприязних стосунках, що підтверджується матеріалами справи (а.с.73-76), також пояснення свідка [PERSON]. не погоджуються з матеріалами справи і повністю суперечать їм. Таким чином, суд вважає, що посилання позивачки на те, що між нею і відповідачкою був укладений усний договір найму і затримання повернення їй переданої відповідачці на тимчасове використання речі - собаки на прізвисько “ Беркут”, не знайшло свого підтвердження, як не знайшло підтвердження і те, що позивачці відповідачкою була завдана матеріальна і моральна шкода. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed