Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу в розмірі 5958грн.55коп., індексу інфляції та 3% річних в розмірі 608грн. 10коп., а всього в загальному розмірі 6566грн.65коп. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідач вимоги позову не визнав, пояснив, що сплачена позивачем сума є компенсацією втраченої вигоди. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи. 1.12.2007року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", назва якого змінена на ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір №1 оренди приміщення, за яким відповідач надав банку в тимчасове користування належне йому нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка 31/1, з метою розміщення відділення ЗАТ КБ "ПриватБанк" строком до 31.12.201 Ороку та згідно з п.2.2 договору позивач повинен був здійснити оплату за першій та останній місяць оренди приміщення в розмірі по 5958грн.55грн.. Відповідно до копій меморіальних ордерів, позивач 4.03.2008року вніс плату за останній фактичний місяць оренди приміщення за графіком орендної плати в розмірі 5064грн.77коп. на користь відповідача та перерахував як податковий агент згідно до п. 7.7 договору оренди податок з доходу фізичних осіб в розмірі 893грн.78кон.. Згідно до наданих до суду копій договору та акту, 14.01.2009року між сторонами був підписаний на підставі п.7.4 вищезазначеного договору оренди - договір про розірвання договору оренди приміщення №1 від 1.12.2007року, за яким датою його розірвання за згодою сторін вважається 14.01.2009року. Відповідно до пункту 3 даного договору сторони зазначили, що один до одного претензій не мають, про що склали акт прийому-передачі нежитлових приміщень. Як пояснили у судовому засіданні сторони, що підтверджено наданою копією листа №08- 591, після розірвання договору оренди представники банку неодноразове зверталися в усному порядку до відповідача про повернення спірній суми та 6.04.2009року направили письмову претензію про її повернення. З огляду на що, позивачем у відповідності до ч.2 ст. 1214. ст. ст. 536, 611. 625 ЦК України за період з 1.01,2009року по 1.08.2009року нараховані 3% річних в сумі 97грн.46коп., та розраховані збитки з урахуванням індексу інфляції за період з1.01.2009року по 1.07.2009року в розмірі 510грн.65коп., у зв'язку з чим загальна сума заборгованості становить 6566грн.65коп.. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 509, 526, 536, 610-611. 625. 759-760. 1054-1055. п.3 ч.3 ст. 1212, ч.2 ст. 1214ЦК України, суд дійшов висновку проте, що позивач належним чином виконав узяті на себе за договором оренди зобов'язання, перерахувавши двічі орендну плату за останній місяць оренди, а саме перерахував її шляхом внесення авансового платежу 4.03.2008року на користь позивача та щомісячній орендній плати на кінець дії договору за грудень 2008року - січень 2009року. Тому, суд вважає, що є усі правові підстави для зобов'язання відповідача повернути суму авансового платежу на користь позивача як сторони, що раніше виконала покладене на неї зобов'язання та яке безпідставне утримується відповідачем [PERSON]. після його припинення за згодою сторін. При ньому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки з відповідача на користь банка слід стягнути тільки суму авансового платежу отриману відповідачем в розмірі 5064грн.77коп. без врахування перерахованого на користь держави податку з доходу фізичної особи, що було зроблено самим банком як податковим агентом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з моменту пред'явлення письмової вимоги відповідно до проведеного позивачем розрахунку за період з 6.04.2009року по 1.08.2009року в загальному розмірі 5371 грн.78коп. Що стосується посилань відповідача на те, що залишення у нього сума орендної плати за останній місяць є компенсацією за дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення, то суд при задоволені позовних вимог не може вказане прийняти до уваги, оскільки зазначене право відповідача не було передбачене умовами договору оренди та положеннями цивільного законодавства України. Відповідно до ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрат на користь позивача в розмірі 173грн.72коп.

Outcome: partial