Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

19 жовтня 2009 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про виселення з жилого приміщення, в якій просить суд виселити відповідача з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В обгрунтування пред'явлених позовних вимог позивач зазначила, що з 08 травня 1997 року по 15 вересня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка з донькою і відповідач [PERSON] проживають разом в [INFO], в якій зареєстровані позивач та її донька, а відповідач зареєстрований в приватному будинку своєї матері, розташованому в с. Миколаївка Дніпропетровської області. Як до, так і після розірвання шлюбу [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, постійно вчиняє сварки та скандали, ображає позивачку та дитину, з приводу чого позивачка неодноразово зверталась до міліції, з відповідачем проводилась профілактична робота з приводу недопустимості вчинення насильства в сім'ї, однак позитивних результатів це не дало. Квартирна плата та плата за комуальні послуги відповідачем не здійснюється взагалі. У зв'язку з вищевикладеним позивачка змушена була звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, наведених вище та просила їх задовольнити, пояснила, що квартира, в якій вона з донькою зареєстровані та проживають, належить на праві власності її бабусі [PERSON], в підтвердження чого надала суду копію технічного паспорту на квартиру та копію свідоцтва про право власності на житло. Відповідач будь-якого відношення до спірної квартири не має, у ній не зареєстрований і з часу розірвання між ними шлюбу безпідставно користується квартирою, не сплачує за неї. Поведінка відповідача дуже агресивна, він постійно погрожує їй, ображає її та дитину, знаходячись у нетверезому стані виганяє її з квартири, викидає речі; усі звернення до правоохоронних органів не мали результату, оскільки добровільно виселитись відповідач не бажає. Він притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в смії і отримав декілька діб арешту, але позитивних висновків не зробив. При цьому він має місце постійної реєстрації у с.Миколаївка за адресою своїх батьків. З часу розірвання шлюбу сімейних стосунків не поновлювали, спільне майно в судовому порядку не ділили. В суд відповідач з'являтись відмовляється, як і самостійно виселитись зі спірної квартири, хоча перед попереднім засіданням надав заяву про визнання позову, однак рішення не було прийнято у звязку з ненаданням нею правовстановлюючих документів на квартиру, тому позивачка просить суд розглянути справу по суті без участі відповідача та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву (л.с. 13). Суд, вислухавши позивачку [PERSON], дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно довідки житлово комунального органу (л.с. 11) у квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] Власником вказаної квартири відповідно свідоцтва про право власності на житло (л.с. 20) та технічного паспорту на квартиру (л.с. 21 22) є бабуся позивачки [PERSON] З 08 травня 1997 року по 15 вересня 2009 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі [PERSON] Як під час шлюбних відносин, так і після розірвання шлюбу відповідач продовжує проживати разом з позивачкою за вищевказаною адресою, незважаючи на те, що він забезпечений житлом і зареєстрований у приватному будинку своєї матері в с. Миколаївка вул.Тиха, 35 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки та скандали, застосовує до позивачки та доньки фізичну силу. Як видно з постанов про відмову в порушенні кримінальної справи (л.с. 10; 11) з відповідачем проводилась профілактична робота про недопустимість вчинення насильства у сім'ї та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Квартирна плата та плата за комунальні послуги [PERSON] взагалі не сплачується. Всі вищевказані обставини зробили неможливим проживання позивачки та її доньки в одній квартирі з відповідачем, а засоби запобігання та впливу з боку правоохоронних органів виявилися безрезультатними, тому [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону; згідно ч.2 ст.406 ЦК України сервітут (право користування чужим майном) може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки; сім`я створюється в тому числі на підставі кровного споріднення. У відповідності до ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи одному будинку, а заходи впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. Виходячи з викладеного, враховуючи позицію відповідача у попередньому судовому засіданні, той факт, що житлом він забезпечений, оскільки має реєстрацію у с.Миколаївка Дніпропетровського району, до числа власників спірної квартири не відноситься, у сімейних стосунках з власником квартири не перебуває і участі у витратах на утримання квартири не приймає, неодноразово до нього вживались заходи з приводу порушення правил спільного проживання з позивачкою, але вжиті заходи виявились безрезультатними, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON], яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до [PERSON] про виселення зі спірного жилого приміщення у звязку з неможливістю спільного проживання. Судові витрати, сплачені позивачкою при зверненні до суду, суд з урахуванням обставин справи, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved