overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON], у попереднє судове засідання не зявилась, надіславши до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON], у попереднє судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом були досліджені наступні документи: - свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 297486, згідно якого 02 грудня 2000 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб та зареєстрований у Новосільській сільській раді Ренійського району Одеської області і зроблено відповідний актовий запис за № 21; - копія паспорту [PERSON] серії КМ № 253929 виданий 22 липня 2004 року; - копія паспорту [PERSON] серії КК № 146154 виданий 18 листопада 1998 року; - копія свідоцтва серії 1-ЖД № 356497 про народження 13.08.2001 року [PERSON]; - заява № 2158 від 22.03.2010 р. [PERSON], в якій вказане, що він просить суд після розірвання шлюбу залишити неповнолітню доньку [PERSON] Ріту Вікторівну, [INFO], проживати з матірю [PERSON]; - заява № 2157 від 22.03.2010 р. [PERSON] про залишення неповнолітньої доньки - Ріти, після розірвання шлюбу, проживати з нею. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 02 грудня 2000 року, пояснивши, що з серпня 2009 року між ними почали виникати сварки, скандали, з того приводу, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Це призвело до того, що шлюбні відносини між ними припинилися. Подальше сумісне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку - [PERSON] Ріту Вікторівну, [INFO], яка за домовленість між ними буде проживати з позивачкою. Шлюб розривають уперше. Добровільно розривати шлюб відповідач не виявив бажання. Спорів майнового характеру між ними не існує. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 12.08.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис №185, дитину [PERSON], [INFO], залишити на виховання їй. В обґрунтування позову вказує, що після реєстрації шлюбу життя з відповідачем не склалось, оскільки мають різні погляди на сімейні цінності, втратилось почуття любові один до одного, постійна зайнятість відповідача на роботі призвели до погіршення ставлення один до одного, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. З червня 2009 року по теперішній час з відповідачем проживають окремо, фактично сімя розпалася, примирення в подальшому неможливе. За таких обставин наполягає на розлученні. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та наполягає на розлученні. Відповідач не заперечив проти задоволення позову, підтвердив пояснення позивачки з приводу того, що їх сімя розпалась і також не бажає примирення з позивачкою. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 12.08.2000 року перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис №185, шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], 23.02.2002 р. н., що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про народження дитини (а.с.5, 6). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що останні спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин. Різні погляди на права та обовзки подружжя,\~ нерозуміння один одного,\~ призвели\~ до припинення\~ подружніх відносин. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та дитини, тому шлюб слід розірвати, а неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити на виховання позивачці. Витрати по отриманню свідоцтва про розірванню шлюбу суд покладає на відповідача, позивачку від стягнення витрат звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

19 січня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі і пояснив, що в 2003 році зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від сумісного життя мають дочку -Тетяну, [INFO]. В грудні 2009 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Позивач прийшов до впевненості, що їх сім'я з відповідачкою розпалася та примирення між ними неможливе. Причини звернення до суду з вказаним позовом мотивував тим, що відповідачка неодноразово протягом подружнього життя допускала подружню зраду. Незважаючи на його прохання та попередження про припинення такого ставлення до сімейного життя, відповідачка продовжувала такий спосіб життя. За таких обставин він втратив почуття та повагу до останньої. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала підтвердила обставини, на які посилається позивач, однак заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки вважала, що в інтересах дитини сімю треба зберігти. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 2003 року (а.с.6). Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, втратили почуття та повагу одне до одного. Обґрунтування заперечень проти позову відповідачки судом не можуть бути прийняті до увагою оскільки сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Збереження шлюбу, повязане тільки виховання дитини, суперечить інтересам сторін та впливає на їх права та обовязки. Таким чином, виходячи з положень ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. Витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу підлягають стягнення з позивача, оскільки останній має матеріальні можливості щодо такої сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 19.09.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, шлюб реєструвався Волноваським відділом актів цивільного стану, Донецької області, актовий запис № 95, і проживали однією родиною по лютий місяць 2010 ріку, після чого сімейно- шлюбні відносини припинили. Від шлюбу мають сина, Данила, [INFO] та Павла, [INFO], питання стягнення аліментів вирішено добровільно. Спільного майна не мають. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що сторони перестали розуміти один одного, на цій підставі відбувалися сварки, що і привело до розпаду родини, тому позивачка звернулася до суду з позовною заявою. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 19.09.1998 року, шлюб реєструвався Волноваським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 95, і проживали однією родиною по лютий місяць 2010 року, а потім припинили, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу і поясненнями сторін. Від шлюбу мають сина, Данила, 16.08.2000 року та Павла [INFO], які мешкають з позивачкою і в майбутньому залишаються з нею, питання стягнення аліментів вирішено добровільно. Спільного майна не мають. Причиною розпаду шлюбних стосунків стало, те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, і на грунті чого виникали сварки, в наслідок чого між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 104, 110 - 112 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за можливе подальші судові витрати покласти на позивача, у сторін це перший шлюб, тому підлягає стягненню 17 гривень. На підставі ст. ст. 104, 110-112 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулося в Дзержинський районний суд м. Харкова з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів 3201,71грн., заборгованість по теплопостачанню, мотивуючи це тим, що відповідачі своїх обов'язків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідачів зазначену суму заборгованості. Відповідачі у судове засідання з'явилися. Позов визнали частково, та надали до суду заяву про застосування ст.. 267 ЦК України до позовних вимог щодо стягнення заборгованості, оскільки заборгованість утворилась за період, за який сплинули строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.. 257 ЦК України до вказаних вимог цивільно-правового характеру застосовується позовна давність тривалістю у три роки. Як вбачається з позовних вимог, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості, яка виникла за період з 01.02.2006 року по 01.12.2006 року, яка складає 600, 27 грн. На момент подання позовної заяви до суду сплинули строки позовної давності, передбачені ст.. 257 ЦК України. Заборгованість за період з 01.12.2006 року по 30.09.2009 року, яка складає 2601, 44 грн. відповідачами визнана. Представник позивача надав до суду клопотання про відновлення пропущеного строку позовної давності. Враховуючи викладене, а також те, що під час судового розгляду відповідачами заявлено про сплив позовної давності, суд, відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України застосовує позовну давність, а позов КП „Харківські теплові мережі задовольняє частково. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України на відповідачів також варто покласти витрати по оплаті державного збору, які становлять 1% від ціни позову, але не менш 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини : сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з тим, що чоловік не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка у судовому засіданні дала пояснення згідно позовної заяви, позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. З свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком дитини. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти для продовження ним навчання у розмірі 1А частини його заробітку та всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2009 року до закінчення ним навчання, тобто до лютого 2012 року включно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області з його батька [PERSON] до 14.03.2009 року, тобто до повноліття позивача, стягувалися аліменти на його утримання. На даний час позивач навчається на 1 курсі Жмеринського вищого професійного училища, потребує матеріальної підтримки, так як стипендія йому не нараховується, плата за навчання складає 3200 грн. в рік, а відповідач, за його ствердженням, добровільно допомоги не надає, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав і зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів у розмірі !4 частини його заробітку та всіх видів доходів, більшу суму виплачувати він не в змозі. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей до 23 років, які продовжують навчання, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 28 жовтня 1972 року в Неполоківській селищній раді Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 25, з підстав припинення подружніх стосунків через безвідповідальне ставлення відповідачки до свої сімейних і подружніх обовязків і між ними склалися напружені відносини, а тому просив задовольнити позов. Позивач підтримав позов в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилася, хоча завчасно була повідомлена про час і місце слухання справи. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що в подальшому спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача із висловленими причинами неможливості проживання однією сімєю, оскільки вони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу, їм надавався строк на примирення, однак заходи для примирення не дали позитивних результатів, тому суд вважає, що за таких умов шлюб може бути розірвано. В судовому засіданні досліджено: свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-МИ № 052187 та повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідачка була повідомлена про час і місце слухання справи. На підставі ст. ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

3.02.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 21.02.2005року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з 2009р. Цей шлюб у них перший. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], 24.04.2005року народження. Питання про стягнення аліментів вирішено. Спільно нажитого майна немає. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те. що між подружжям немає почуття любові та поваги, що привело до розпаду родини. Позивач у зал судового засідання не з*явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з*явилась, але була сповіщена належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають жити однією родиною, відновлення родини неможливо. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її утримання, яка на даний час є повнолітньою в розмірі 300 гривень щомісячно на дитину відповідного віку до досягнення нею 23 років. Позов мотивує тим, що позивачка стаціонарно навчається на другому курсі Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова та потребує додатково матеріальної допомоги від батька, добровільно такий допомоги не надає, тому змушена звернутися з позовом у суд. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги своєї позовної заяви підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки до досягнення нею 23 років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного : Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до повноліття, а якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-ох років. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається стаціонарно на денній формі навчання у Міжрегіональному центрі професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова, що стверджує довідка № 6/1 від 12.01.2010 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-СГ № 352622 від 14.05.1988 р. [PERSON] народилася 28.04.1988 року та її батьками записані, відповідно, [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 042626 від 14.08.2006 р. [PERSON] померла 11 березня 2006 року. Як встановлено батько позивачки добровільно допомоги не надає. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 8 березня 2003 року, який було розірвано 3 лютого 2010 року, і від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона \\відповідачка\\ ніде не працює, так як дитина є інвалідом дитинства, хворіє на дитячий церебральний параліч та потребує постійного догляду. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 701 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не погодився з розміром аліментів. Вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 3 лютого 2010 року і мають від цього шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/, який перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, і, як визнали сторони в судовому засіданні, має мінливий дохід, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 450 гривень 50 копійок, що становить 1\\2 частину від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років \\901 грн. : 2\\, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.76 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по наданню юридичної допомоги 120 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з тим, що чоловік не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. З свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком дитини. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved