Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

29.09.2009 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу домоволодіння №7 по вул. Третій в м.Одесі, зареєстрованої на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 29.03.1996 року - дійсною. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що не має можливості як власник розпорядитися майном, оскільки укладений договір не був нотаріально посвідчений, відповідач від вказаних дій ухиляється. Позивач в судовому засідання позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду (в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України через житлово-експлуатаційну організацію), про причини неявки суд не повідомила. При таких обставинах за згодою позивача, суд вважає можливим розгляд справи в заочному порядку відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1996 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №508 від 29.03.1996 року позивач придбала у відповідача домоволодіння №7 по вул. Третій в м.Одесі. Зазначений договір був відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року зареєстрований на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа», про що в журналі реєстрації договорів по обєктах нерухомості зроблений запис під реєстраційним номером 508 з посиланням, що він не потребує подальшого нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обовязковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Позивач позбавлена можливості розпорядитися спірним майном, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення, на час розгляду справи відповідач від таких дій ухиляється. Поряд з тим, [PERSON] виконала умови угоди, передала відповідачеві 1.000.000.000 крб. у якості плати за майно, вселилась у спірне домоволодіння, місце її проживання зареєстровано за зазначеною адресою, постійно проживає там, утримує майно, сплачує комунальні платежі, що підтверджується наданими суду доказами. Відповідач отримала грошові кошти за продаж будинку відповідно до договору, виселилась з нього. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, угода купівлі-продажу спірного майна, зареєстрована на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа», за якою відповідач продала його, а позивач придбала, може бути визнана судом дійсною.

Outcome: approved