Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-25 00:00:00

Прокурор міста [PERSON] звернувся у Малиновський районний суду м. Одеси з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], Одеської міської ради, за участю третіх осіб: Управління земельних ресурсів, Одеської філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру, про встановлення сервітуту. Представник прокуратури та [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В своїх вимогах прокурор просить встановити для [PERSON] постійне право користування (сервітут) земельною ділянкою, площею 332 кв.м., що є комунальною власністю Одеської міської ради, а саме: право проходу та проїзду через зазначену земельну ділянку для обслуговування будинку №12 по вул. Новікова 2-а в м. Одесі. Позивач посилається на те, що будинок №12 складається з двох самостійних житлових будинків, позначених на технічному плані літерами „А і „Д. Будинок позначений літерою „Д знаходиться на значній відстані від проїзду загального користування, а розташування господарських споруд на земельній ділянці не дозволяє обслуговувати цей будинок. Будинок літ. „Д розташований на межі земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] Останній є власником будинку №54 за вказаною адресою. При цьому позивач вказує, що [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку, площею 332 кв.м., яка призначена для проїзду загального користування та самовільно звів на ній гараж та огорожу. [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] щодо надання йому можливості користуватися земельною ділянкою для обслуговування будинку, однак домовленості між ними досягнуто не було. Представник Одеської міської ради заявлені прокурором в інтересах [PERSON] вимоги не визнав, вважав їх необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Представники третіх осіб Управління земельних ресурсів та Одеської філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру також вимоги прокурора не визнали, вказували на їх незаконність та безпідставність. [PERSON] також вимоги прокурора м. Одеси в інтересах [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, а також звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. В своєму зустрічному позові [PERSON] просить усунути йому перешкоди в користуванні належним йому на праві власності домоволодінням за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2-а, буд. 54, шляхом знесення самовільно збудованих [PERSON]: камяної огорожі з боку належного йому жилого будинку на межі земельних ділянок будинків №54 та №12 по вул. Новікова, 2-а, в м. Одесі; гаражу у правої бокової межі, що примикає до фасадної межі земельної ділянки, а також деревяної споруди у правій межі в центральній частині земельної ділянки. [PERSON] в обґрунтування свого зустрічного позову вказує на те, що [PERSON] зазначені споруди були зведені самовільно, без дотримання встановлених норм та правил, були порушені межі суміжних земельних ділянок будинків №54 та №12, норми інсоляції та доступу природного світла до належних [PERSON] жилих приміщень, а також норми пожежної безпеки, що безумовно є перешкодою у користуванні належним йому домоволодінням №54 по вул. Новікова в м. Одесі. Представник прокуратури та сам [PERSON] зустрічні вимоги [PERSON] не визнали, просили відмовити в їх задоволенні вказуючи на їх незаконність. Представники Одеської міської ради, Управління земельних ресурсів та Одеської філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру стосовно зустрічних вимог [PERSON] просили ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши представлені сторонами докази у їх сукупності, в задоволенні як первісних, так і зустрічних вимог відмовляє з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2-а, будинок №54, на підставі договору дарування, посвідченого 06.02.1996 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №5-186. Право власності [PERSON] було зареєстровано в органах КП „ОМБТІ та РОН у встановленому законом порядку. В свою чергу [PERSON] належить житловий будинок, що розташований на суміжній земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2-а, будинок №12. Як було встановлено спори між [PERSON] та [PERSON] стосовно суміжного землекористування та користування спірною земельною ділянкою для проїзду та проходу вже розглядалися судами. У 1997 році [PERSON] звертався до Іллічівського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2-а. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказував, що рішенням Одеської міської ради від 25 грудня 1996 року №595 йому було виділено спірну земельну ділянку, яку [PERSON] відмовлявся звільнити від належного йому майна та продовжував нею користуватися. [PERSON] цей позов не визнав з тих підстав, що на зазначеній земельній ділянці він зберігає свої будівельні матеріали та використовує її для проходу та проїзду до належного йому будинку та туалету. Рішенням Іллічівського районного суду м. Одеси від 23 липня 1997 року позов [PERSON] був задоволений, [PERSON] було зобовязано не перешкоджати [PERSON] в користуванні земельною ділянкою по вул. Новікова, 2-а, буд. 54, звільнити цю ділянку від будівельних матеріалів та не використовувати її в якості проходу та проїзду. Це рішення суду набрало законної сили. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2003 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки загального користування площею 332 кв.м. та зобовязання демонтувати самовільно збудовані гараж та огорожу - в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Зазначеним рішенням було встановлено, що з боку [PERSON] не було порушено прав [PERSON] в користуванні земельною ділянкою площею 600 кв.м., яким [PERSON] користується правомірно, а також [PERSON] не порушує прав [PERSON] в користуванні останнім земельною ділянкою площею 332 кв.м., що розташована на землях Одеської міської ради. Крім того цим рішенням було встановлено, що [PERSON] прав користування, володіння чи розпорядження земельною ділянкою площею 332 кв.м. не набув, правового відношення до цієї ділянки не має. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2004 року апеляційна скарга [PERSON] на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2003 була відхилена, рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2003 року було залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 червня 2006 року касаційна скарга [PERSON] була відхилена. Таким чином рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2003 року, яким в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, набрало чинності. 10 квітня 2009 року ухвалою суду по даній справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза (а.с. 179). Відповідно з висновком судової експертизи №5305/8579 від 26.08.2009 року, обслуговування [PERSON]Ф, домоволодіння №12 по вул. Новікова 2-а в м. Одесі, зокрема будівлі літ. „Д, без проходу на земельну ділянку площею 332 кв.м., яке прилягає до земельної ділянки, що належить [PERSON], неможливо. Також цим висновком було встановлено, що розміри та площа земельної ділянки №12 по вул. Новікова 2-а в м. Одесі збільшені та не відповідають вказаним у правовстановлюючих документах за рахунок площі суміжних ділянок по лівій межі, а саме за рахунок ділянки [PERSON] та ділянки, що знаходиться в користуванні [PERSON] Надлишок ділянки [PERSON] за рахунок [PERSON] складає 3,0 кв.м., за рахунок ділянки, що знаходиться в користуванні [PERSON] - 2,5 кв.м. Крім того, висновком судової будівельно-технічної експертизи було встановлено, що земельна ділянка №12 по вул. Новікова 2-а, що знаходиться в користуванні [PERSON], обладнана самостійним входом та вїздом з боку вул. Новікова 2-а, а для підїзду безпосередньо до будівлі літ. „Д перешкоджають самовільно зведений гараж та самовільно зведена деревяна будівля в центральній частині земельної ділянки (додатки №1 та №2). Відстань від зовнішньої стіни будинку літ. „А до правої межі ділянки дозволяє організувати проїзд у відповідності з вимогами п. 2.3 ДБН В.2.2-15-2005 „Будівлі та споруди та п. 3.22 ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень, згідно до яких ширина проїзду повинна бути не менше ніж 3,5 м. Таким чином, для існування можливості проходу та проїзду для обслуговування будинку №12 по вул. Новікова 2-а в м. Одесі необхідно лише відновити межі земельної ділянки №12 у відповідності з правовстановлюючими документами, з забезпеченням суміжними землекористувачами безперешкодного доступу [PERSON] до зовнішньої стіни будинку літ. „Д, розташованої на лівій межі ділянки на період обслуговування та ремонту. Судом також було проведено виїзне судове засідання, в ході якого було встановлено, що земельна ділянка [PERSON] має самостійний вхід та вїзд з боку вул. Новікова 2-а, однак користуванню ними для підїзду до будівлі літ. „Д перешкоджають самовільно зведені гараж та деревяна будівля у центрі земельної ділянки. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах [PERSON] щодо встановлення постійного права користування (сервітуту) земельною ділянкою, площею 332 кв.м., що є комунальною власністю Одеської міської ради, а саме: право проходу та проїзду через зазначену земельну ділянку для обслуговування будинку №12 по вул. Новікова 2-а в м. Одесі - відмовляє. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд також відмовляє, так як створення перешкод [PERSON] у користуванні домоволодінням за адресою: м. Одеса, вул. Новікова, 2-а, буд. 54, з боку [PERSON] доведено під час розгляду справи не було.

Outcome: dismissed