Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - 1 000 гри. щомісячно до його повноліття, та аліменти за минулий час, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1995 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2007 року розірваний, на даний час відносини між ними погіршились, проживають за різними адресами, не ведуть спільного господарства, відповідач не надає належної уваги та матеріальної допомоги дитині, не цікавиться його інтересами, вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у зазначеному розмірі, проте уникає цього робити, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від якого на адресу суду будь-яких повідомлень про причини неявки не надходили. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечував щодо такого порядку вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єкгивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1995 року (а.с.5), який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2007 року розірваний (а.с.7), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). З 2007 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають за різними адресами, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання та виховання сина, який проживає з позивачем (а.с.47), дитина навчається в 8-му класі спеціалізованої загальноосвітньої школи з поглибленим вивченням предметів художньо-естетичного циклу № 302 м. Києва, внаслідок чого потребує допомоги з боку відповідача. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: стан здоров»я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан позивача, яка працює та отримує малий розмір заробітної плати (а.с.32), на утриманні якої знаходиться син (а.с.47), та матеріальне становище відповідача. який ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина (а.с.27-29). суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця. Суд вважає, що даний розмір аліментів є прийнятним та достанім як для тримувача, так й для стягувача аліментів. Ставлячи вимогу про стягнення аліментів з відповідача за минулий час, суд вважає, що позивач не обгрунтувала таку вимогу своїми доводами: не визначила суму стягнення та період, за який підлягають стягненню аліменти за минулий час. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте судом встановлено, що сторони не дійшли згоди про спосіб утримання дитини. Відповідно до частини першої етапі 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини З статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави для відмови позовних вимог судом не встановлені. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитин) присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 18 листопада 2009 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1). Тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей. На підставі викладеного, статтей 84, 180, 181 ч.І, 182 ч.2, 184, 191 ч.І Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих ном Сімейного кодекс) України при розгляді справ ітюдо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та,

Outcome: partial