Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 08.09.2009 року о 16 годині на пр. Леніна в м. Запоріжжя, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота» державний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, отримав пошкодження у результаті зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], на момент аварії керування транспортного засобу «ГАЗ», державний номер [NUMBER], здійснював [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Тойота», державний номер [NUMBER], завдано механічні пошкодження. Вина водія [PERSON] у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2009 року, згідно до якої [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 грн. Згідно висновку спеціаліста № 996/1 від 28 вересня 2009 року про визначення вартості матеріальної шкоди пошкодженого транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в наслідок ДТП складає 46 559 грн. 74 коп., в тому числі вартість поновлювального ремонту 37\~650 грн. 68 коп., величина втрати товарної вартості 8 909 грн. 06 коп. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з АСТ «Вексель» на користь позивача стягнута матеріальна шкода, спричинена позивачу в наслідок ДТП, таким чином позивачу залишилась не відшкодована величина втрати товарної вартості 8 909 грн. 06 коп. Крім того, позивачем понесені витрати у звязку з проведенням автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості спричиненої шкоди пошкодженому в результаті ДТП транспортному засобу у розмірі 200 грн. Також, позивач вважає, що йому завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею у звязку з розглядом зазначеної справи, а саме: судовий збір у розмірі 160 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за втрату товарної вартості 8\~909,06 грн., витрати у звязку з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 200 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., судовий збір у розмірі 160 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. У судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позові, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та не заперечував проти стягнення втрати товарної вартості у розмірі 8\~909,06 грн. та судових витрат. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою яка її заподіяла, якщо не докаже, що шкода заподіяна не з його вини. Вимоги глав 81 та 82 ЦК України свідчать про те, що умовами виникнення обовязку по відшкодуванню шкоду настає при наявності: виникнення шкоди, протиправних дій або бездіяльності, якими утворена загроза заподіяння шкоди, причинний зв'язок та вина особи, яка створила умови заподіяння шкоди. За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 08.09.2009 року об 16 годин на пр. Леніна в м. Запоріжжя, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота» державний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, отримав пошкодження у результаті зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], на момент ДТП керування транспортного засобу «ГАЗ», державний номер [NUMBER], здійснював [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Тойота», державний номер [NUMBER], завдано механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2009 року визнано винним [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 грн. Згідно висновку спеціаліста № 996/1 від 28 вересня 2009 року про визначення вартості матеріальної шкоди пошкодженого транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в наслідок ДТП складає 46 559 грн. 74 коп., в тому числі вартість поновлювального ремонту 37\~650 грн. 68 коп., величина втрати товарної вартості 8 909 грн. 06 коп. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з АСТ «Вексель» на користь позивача стягнута матеріальна шкода, спричинена позивачу в наслідок ДТП, таким чином позивачу залишилась не відшкодована величина втрати товарної вартості 8 909 грн. 06 коп. Згідно квитанції від 15.03.2010 року, позивачем понесені витрати у звязку з проведенням автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості спричиненої шкоди пошкодженому в результаті ДТП транспортному засобу у розмірі 200 грн. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортними засобами, які створюють підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» заподіяна особі шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 4 зазначеної Постанови під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. З огляду на викладене, з [PERSON] підлягає стягненню вартість матеріальної шкоди, за втрату товарної вартості у розмірі 8 909 грн. 06 коп., витрати понесені позивачем у звязку з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 200 грн., витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 160 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому за змістом даної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням майна. Згідно розяснень, наданих у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності, інших цивільних прав, при настанні інших негативних наслідків. За змістом ст.ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Факт ушкодження майна безперечно спричиняє моральну шкоду, необхідність вирішення питання щодо ремонту автомобіля потребує витрат часу, що стосується моральної шкоди, суд вважає, що в результаті пошкодження належного позивачу на праві власності автомобіля з вини водія [PERSON] позивач [PERSON] зазнала моральних страждань, що вплинуло на звичайний уклад її життя, призвело до душевних страждань, та зміні у життєвих стосунках, після ДТП позивач тривалий час не мав можливості використовувати автомобіль за призначенням. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи характер заподіяних позивачу моральних страждань, суд оцінює моральну шкоду в 1 500 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] понесені наступні судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 160 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., зазначені витрати підтверджені позивачем платіжними документами, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial