overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований 06 вересня 2007 року між нею та відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №189. Свої вимоги мотивує тим, що їх з відповідачем сімя фактично розпалася. Відповідач постійно влаштовує сварки, у них різні погляди на життя, немає взаєморозуміння і на даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Додатково пояснила суду, що від даного шлюбу дітей у них немає, крім того, у відповідача є інша сімя. Відповідач позов визнав. Підтримав наведені позивачкою підстави. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Із свідоцтва вбачається, що шлюб між сторонами укладено 06\~вересня\~2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області. Беручи до уваги те, що у позивача та відповідачки немає дітей, вони втратили взаємні почуття любові та поваги, їх сімя розпалась остаточно, суд приходить до висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з 12.08.2006 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 11.11.2009 року вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його всіх видів доходів щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 12.08.2006 року сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 11.11.2009 року позивачка з дитиною проживають окремо від відповідача. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

07 жовтня 1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області, актовий запис № 2602. У квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що сімейне життя у нього з [PERSON] не склалося через протиріччя у побутових та фінансових питаннях. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2009 року. Спільного господарства вони не ведуть. Примирення між ними неможливе. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], кошти на утримання якого він буде виплачувати добровільно. Між ними досягнуто угоди щодо поділу спільного сумісного майна подружжя. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

15.02.2010 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 03.09.2004 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], 06.12. [INFO]. Проте з вини відповідачки, яка зраджує подружню вірність, сімя розпалася, тому вирішив розлучитися. У суді представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, але надіслала суду заяву, якою позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 03.09.2004 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 572 у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області. Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони спочатку проживали у місті Маріуполь, де мали власне житло, але у 2007 році переїхали до батьків відповідачки у смт Нижанковичі. Із-за відсутності можливості працевлаштування по місцю проживання позивач виїхав на заробітки у Чехію. За час окремого проживання сторони втратили одне до одного довіру, що призвело до підозр та непорозумінь. Позивач виїхав на постійне проживання до себе додому, в Маріуполь, а відповідач категорично відмовилася слідувати за чоловіком. Таким чином судом встановлено, що між сторонами давно виникли протиріччя і непорозуміння, які призвели до припинення подружніх відносини. Наведене свідчить, що сімя сторін розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам із-за неможливості влаштувати особисте життя, тому цей шлюб доцільно розірвати. Витрати по реєстрації розлучення за заявою позивача слід покласти на нього. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, який мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в даний час проживає окремо від сімї і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Вказала, що позов підтримує і просила його задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Вказав, що позов визнає повністю. Вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, що стверджується свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання неповнолітніх дітей стягуються з них в судовому порядку, згідно ст.181 СК України п.3 у частці від доходу батька. Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів на утримання дитини. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, що [PERSON] інших утриманців не має, працює і отримує стабільний дохід, а отже й має реальну можливість надавати позивачці таку допомогу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що відповідач хоча і має постійного місця роботи тривалий час не надає їй допомогу на тримання їх неповнолітньої дитини, а тому просила суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно починаючи з дня подачі до суду позову і до її повноліття. В судове засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала, при цьому пояснила, що відповідач на даний час не працює, не має систематичного заробітку, дитина знаходяться на її утриманні, тому просила стягувати з нього на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до її повноліття. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце ззгляду справи був повідомлений належним чином (рекомендований лист), надіслав письмову заяву, просив суд справу розглянути без нього, з позовними вимогами погодився. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 цього-ж кодексу, відповідно до яко,ї в разі визнання відповідачем позову, суд, при наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали рави, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд довольняє позов виходячи з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з вересня 2005 року по квітень 2010 року перебували в зареєстрованому між собою шлюбі і від ного шлюбу у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено в судовому засіданні, що сторони по справі проживають окремо, відповідач не надає позивачу допомогу, хоча має періодичні заробітки, при цьому дитина знаходяться на її утиманні, а тому суд приймає рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

ВАТ Запоріжжяобленерго в особі Центральних районних Запорізьких міських електричних мереж, звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію в сумі 1972,03грн. В позовній заяві вказав, що відповідачка [PERSON] яка мешкає: м. Запоріжжя, пр. Металургів, б.№1 кв.№12 повинна була щомісяця робити оплату за користання електроенергією. Однак відповідачкою за період з 28.02.2005р. по 19.02.2009р. спожито 13036 квт.г. вартістю 2937,11грн. а за цей період сплачено за використання електроенергії лише 965,08грн. Борг відповідачки за спожиту електроенергію складає 1972,03грн., який просить стягнути у відповідності до Правил користування електричною енергією для населення, затв. Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999р., та ЗУ «Про електроенергетику» . У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачка не бажає, посилаючись на важке матеріальне становище в родині. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги і просив стягнути з відповідачки [PERSON] суму 1972,03грн., держмито-51грн, ІТЗ-30грн., заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] заперечень проти позову не надала, у судове засідання не зявилась, поважних причин неявки суду не повідомила, про час розгляду справи повідомлялись своєчасно. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності відповідачки. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії в квартирі [ADDRESS]. При перевірці контролерами своєчасності сплати нарахувань за спожиту електроенергію в квартирі відповідачки було встановлено порушення Правил користування електричною енергією несвоєчасна сплата за спожиту електроенергію, всього за період з 28.02.2005р. по 19.02.2009р. спожито 13036 квт.г. вартістю 2937,11грн. а фактично сплачено за використання електроенергії 965,08грн. Борг відповідачки за спожиту електроенергію складає 1972,03грн., у зв'язку з чим позивачеві заподіяний матеріальний збиток. Оскільки Правила користування електроенергією для населення обов'язкові всіма споживачами і енергопостачальниками, то з відповідачки підлягає стягненню вартість спожитої електроенергії, в сумі 1972,03грн. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода заподіяна неправомірними діями особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо особа не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки за грубі порушення Правил, у відшкодування вартості спожитої електроенергії 1972,03грн. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті держмита в сумі 51грн. та інформаційне забезпечення 30грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

У березні 2010 року Дочірнє підприємство Житло Орендного підприємства Броварипромжитлобуд (далі ДП Житло) звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у [INFO]. ДП Житло є балансоутримувачем цього будинку та підприємством, яке надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території на підставі рішення Броварської міської ради Київської області від 23 січня 2007 року № 35. Через несвоєчасну оплату наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають перед ДП Житло заборгованість по оплаті цих послуг за період з 01 жовтня 2007 року по 01 березня 2010 року на загальну суму 1510 грн. 54 коп. Просило стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1510 грн. 54 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є наймачами квартири [ADDRESS] та проживають у цій квартирі, мають перед ДП Житло заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2007 року по 01 березня 2010 року на загальну суму 1510 грн. 54 коп., що підтверджується ордером на жиле приміщення № 877, виданим 24 лютого 1998 року на імя [PERSON], довідкою ДП Житло № 131 від 22 лютого 2010 року форми № 3 та розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно із ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. На підставі ст. ст. 64, 66, 68 ЖК України, ст. 541 ЦК України, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

У березні 2010 року Дочірнє підприємство Житло Орендного підприємства Броварипромжитлобуд (далі ДП Житло) звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], зареєстрована та проживає у цій квартирі. ДП Житло є балансоутримувачем цього будинку та підприємством, яке надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, подачу теплової енергії (централізоване опалення), холодної і гарячої води та водовідведення на підставі рішення Броварської міської ради Київської області від 23 січня 2007 року № 35. Через несвоєчасну оплату наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території, подачу теплової енергії (централізоване опалення), холодної і гарячої води та водовідведення відповідач [PERSON] має перед ДП Житло заборгованість по оплаті цих послуг за період з 01 листопада 2008 року по 31 січня 2010 року на загальну суму 4019 грн. 94 коп. Просило стягнути [PERSON] його користь заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території, подачу теплової енергії (централізоване опалення), холодної і гарячої води та водовідведення за період з 01 листопада 2008 року по 31 січня 2010 року на загальну суму 4019 грн. 94 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка є власником, зареєстрована та проживає у [INFO], має перед ДП Житло заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території, подачу теплової енергії (централізоване опалення), холодної і гарячої води та водовідведення за період з 01 листопада 2008 року по 31 січня 2010 року на загальну суму 4019 грн. 94 коп., що підтверджується договором купівлі-продажу від 07 серпня 2007 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідкою ДП Житло № 127 від 22 лютого 2010 року форми № 3 та розрахунком заборгованості. На підставі ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

В лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 3452,99 грн., посилаючись на те, що в грудні 2006 року з відповідачем укладено кредитний договір № 2707/1 про надання їй кредиту в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 20 % річних за користування кредитом і строком погашення 20 грудня 2008 року на споживчі цілі. Згідно заяви № 8 від 21 грудня 2006 року кредит був наданий відповідачу [PERSON] в готівковій формі в сумі 5000 грн.. Банк виконав свої зобовязання, але з боку відповідача має місце порушення вимог п.п. 1.1; 1.6 Кредитного договору у вигляді несплати кредиту та відсотків і на 31 грудня 2008 р. [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 3452,99 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позов у повному обсязі і пояснив, що з відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким гроші в сумі 5000 грн. видані відповідачу [PERSON] в готівковій формі. Відповідач не виконував свої зобовязання по договору в наслідок чого настала заборгованість. Відповідач заборгованість не погасила до теперішнього часу, тому є підстави для задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд дослідив документи, які булі надані до суду. Суд приходить до наступного: 21 грудня 2006 року між відповідачем і ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Марганецького відділення Ощадбанку № 6696 був укладений кредитний договір на споживчі цілі. Договір підписаний сторонами, договір укладений згідно вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до умов п.п. 1.6, 3.3.1, 3.3.2, 4.2 Кредитного договору № 2707/1 від 21 грудня 2006 року позичальник повинен гасити кредит та проценти рівними частинами в сумі 208,33 грн. до 30 числа кожного місяця. Точно і в строки, обумовлені кредитним договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, нести відповідальність всіма власними коштами та майном, а за порушення зобовязання сплатити банку пеню на умовах, викладених у договорі. Відповідач порушив зобовязання п. п. 1.6, 3.3.1 за кредитним договором № 2707/1 від 21 грудня 2006 року станом на 31 грудня 2008 року: заборгованість по кредиту-1541,25 грн.; заборгованість по відсотках - 223,11 грн.; заборгованість по послугах 60 грн.; сума пені по кредиту - 588,16 грн.; сума пені по відсотках 86,20 грн.; сума пені по послугах 23,18 грн., а всього 2521,90 грн.. Неустойка 931,09 грн.. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача: судовий збір 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. Сума боргу складає всього 3623,99 грн.. Спору щодо суми боргу не має. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштіе за договором позики, посилаючись на те, що 15 грудня 2008 року він позичив відповідачеві 4000 грн до лютого 2009 року. Відповідач борг не повернув. Тому він просить стягнути суму боргу, інфляційні виплати 444,37 грн, відсотки 129,2 грн. В судовому засіданні позивач поясняв, що відповідач взяв у нього в борг 4000 грн в присутності свідків, видав розписку. Він неодноразово звертався до відповідача, але гой відтягував строк повернення, тому він змушений звернутися до суду. Відповідач, якій був належним чином повідомлений про слухання справи, до суду не зявився. Судом досліджені розписка, допитані свідки. Суд приходить до наступного: 15 грудня 2008 року [PERSON] надав розписку про те, що він взяв в борг у [PERSON] 4000 грн до 01.02.2009 року. В розписці зазначено, що позичальник має два місця проживання, а також про те, що гроші отримані в присутності двох свідків. Допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що гроші відповідачеві передавалися і розписка писалася при них. Договір позики відповідає вимогам ст. 1045-1047 ЦК України. Тому позов в частині стягнення суми боргу підлягає повному задоволенню. За ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних, якшо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором інший розмір відсотків не встановлений. На час надання розрахунку борг був прострочений на 393 дні, тому з відповідача підлягає стягненню сума 129,2 грн (4000 х 3% : 365 х 393) Крім того, з відповідача підлягають стягнення суми простроченої заборгованості в звязку з інфляцією, з лютого 2009 року по січень 2010 року в сумі 436 грн (4000 грн х на інфляцію за зазначений період х 101,5 х 101,4 х 100,9 х 100,5 х 101,1 х 99.9 х 99.8 х 100.8 х 100.9 х 101 1 х 100.9 х 101.8 -4000), тому позов в цієї частині підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.79,80,88 ЦПК України і п.2 Декрету Кабінету Міністрів України ,,Про держмито з відповідача підлягає стягненню судовій збір. В силу ст.79,81 ЦПК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.05 року ( з подальшими змінами) ,,Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ з відповідача також підлягають стягненню витрата на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: partial