overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.03.2001 року помер її батько [PERSON] , який мешкав в с. Мала Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області. Після його смерті залишилось спадкове майно – земельні частки (паї), які знаходились у колективній власності КСП ім. Кірова. У встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини він не написав в зв’язку з відсутністю коштів та станом здоров’я. Позивач вважає, що строк ним пропущений з поважної причини. На підставі вищевикладеного позивач просить суд продовжити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька [PERSON] , який помер 22.03.2001 року два місяці після набрання рішення суду законної сили. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач - [PERSON] позов визнав і згоден, щоб позивачу продовжили строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька – [PERSON] . Відповідач – [PERSON] позов визнала і згодна, щоб позивачу продовжили строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька – [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 5, пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України дія вказаного кодексу застосовується лише до тих цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому при вирішенні даного спору повинен застосовуватися Цивільний Кодекс 1963 року (Надалі ЦК України 1963 року). Відповідно до ст. 550 ЦК України 1963 року строк для прийняття спадщини, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважним. Судом було встановлено, що позивачем з поважних причин пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька – [PERSON] , який помер 22.03.2001року. Крім того відповідачі позов визнали, а тому відповідно до ст. 550 ЦК України 1963 року, суд вважає можливим продовжити позивачу строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 550 Цивільного Кодексу України 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.03.2001 року помер його батько [PERSON] , який мешкав в с. Мала Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області. Після його смерті залишилось спадкове майно – земельні частки (паї), які знаходились у колективній власності КСП ім. Кірова. У встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини він не написав в зв’язку з відсутністю коштів та станом здоров’я. Позивач вважає, що строк ним пропущений з поважної причини. На підставі вищевикладеного позивач просить суд продовжити йому строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] , який помер 22.03.2001 року два місяці після набрання рішення суду законної сили. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач - [PERSON] . позов визнала і згодна, щоб позивачу продовжили строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька – [PERSON] . Відповідач – [PERSON] позов визнала і згодна, щоб позивачу продовжили строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька – [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 5, пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України дія вказаного кодексу застосовується лише до тих цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому при вирішенні даного спору повинен застосовуватися Цивільний Кодекс 1963 року (Надалі ЦК України 1963 року). Відповідно до ст. 550 ЦК України 1963 року строк для прийняття спадщини, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважним. Судом було встановлено, що позивачем з поважних причин пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його батька – [PERSON] , який помер 22.03.2001року. Крім того відповідачі позов визнали, а тому відповідно до ст. 550 ЦК України 1963 року, суд вважає можливим продовжити позивачу строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 550 Цивільного Кодексу України 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача, в якому просить встановити частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним співвласником. Позивач уточнила позовні вимоги та просила також визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри [PERSON] . Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача та представник третьої особи просили про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність вказаних учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. На підставі до горову купівлі-продажу [NUMBER] від 29.09.2000 року, [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] та [PERSON] [ADDRESS] Частки співвласників у договорі не визначені. 5.06.2007 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй частину [ADDRESS] заповіла [PERSON] 16.09.2007 року [PERSON] померла. [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки співвласників у спільному сумісному майні не визначені. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За такого, слід визначити частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним, та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дочки [PERSON] , [INFO] р.н. і просив залишити її на його утримання та вихованні, оскільки відповідач систематично чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою. Під час розгляду справи позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначив, що відповідачка почала дозволяти йому бачитись із дитиною, але такі дозволи мають непостійний характер і залежать від волі відповідачки. Просив встановити час спілкування з дочкою за місцем проживання дитини, в [ADDRESS] в будь-який час з 9-00 год. до 20-00 год. протягом тижня за попередньою домовленістю з [PERSON] , а також за його місцем проживання, [ADDRESS] , щотижня в суботу та неділю з правом залишати дитину на ніч. В судовому засіданні позивач підтримав змінені позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, в частині спілкування дитини з батьком за місцем його проживання у вихідні дня з 9-00 до 20-00 год. Орган опіки і піклування в судовому засіданні поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника органу опіки і піклування, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого [INFO] року народилась [PERSON] . Згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від [INFO] року , яким було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , неповнолітню [PERSON] , [INFO] р.н. залишено для подальшого проживання з матір”ю. Батьки дитини не можуть д ійти згоди про участь кожного у вихованні дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров”я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Виходячи з інтересів дитини, приймаючи до уваги її вік і стан здоров”я, а також враховуючи права обох батьків, суд вважає за доцільне встановити позивачу час спілкування з дочкою за місцем його проживання щотижня в суботу і неділю з 09-00 до 20-00 години з правом залишати дитину на ніч.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 15 квітня 2005 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] народження. Спільне життя не склалося, вони з відповідачем зараз проживають окремо. Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В подальшому вона бажає отримувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду, відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, повністю усунувся від її виховання. Позивач в судове засідання надала заяву з клопотанням про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в попереднє та в судове засідання не з’явився. Про час та місце розгляду справи належно повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2005 року. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну доньку, Місюру [PERSON] Андріївну, 22 лютого 2008 року народження. Згідно довідки з місця проживання, донька проживає з позивачем. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України . Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд, з врахуванням обставин, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, вважає що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивачка звернулися до суду з позовом, в якому просять суд зобов'язати [PERSON] усунути їм перешкоди у користуванні квартирою шляхом зносу сітки - рабіца з території загального двору з колодязя, виконати пересадку дерева від вікна квартири № 12 та заборонити Воловецьку ставити її машину під вікном квартири № 6, оскільки своїми діями відповідачка спричиняє їм моральні страждання, [PERSON] просять стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. [PERSON]. позов не визнає, стверджує, що будь-яких дій, пов'язаних з перешкоджанням користуванню територією вона не здійснює, надала письмові заперечення. Представник третьої особи просив розглянути справу на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи та вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони проживають у будинку №[ADDRESS]. Родина [PERSON] займає квартиру №12, [PERSON]. - [ADDRESS] Виходячи з пояснень сторін в судовому засіданні та матеріалів цивільної справи, в тому числі й справи 2-618/2006, між сторонами склалися неприязні відносини. Виникають постійні спори з приводу використання при будинкової території. З матеріалів цивільної справи № 2-618/2006 вбачається, що між сторонами виник аналогічний спір по використанню при будинковою територією, але пов'язаний з демонтажем металевого паркану, металевої калитки. Цей спір був розглянутий, прийнято рішення 24 травня 2006 року та як вбачається з пояснень сторін це рішення виконано металевий паркан та калитка демонтовані. Крім того судом розглянутий спір між Воловецькою та [PERSON], 07 червня 2007 року прийнято рішення та 05 липня 2007 року додаткове рішення, які не набрали законної сили та знаходяться на апеляційному розгляді у Апеляційному суді АР Крим. Суду надана заява від мешканців квартири № [ADDRESS], де проживає сім'я[PERSON]. За змісту заяви йдеться , що [PERSON]. ніяких будівельних робіт на території будинку не проводить. Колодязь має вільний доступ, прохід до нього вільний, клумба та дерево висаджені ще у 1992 році нікому не заважають. Такі ж самі доводи приведені й стосовно стоянки автомобіля. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про знос сітки - рабіци з колодязя до [PERSON] відношення не мають, оскільки даний благоустрій був створений іншими особами. Аналогічні доводи суду й стосовно автостоянки, оскільки позивачі мешкають в квартирі № 12, а парковка автомашини здійснюється біля квартири № 6, до якої позивачі відношення не мають. Вимога про пересадку дерева позивачами надана безпідставно, оскільки воно посаджено ще у 1992 року та звичайно пересаджене бути не може, тому слід врахувати, що його знос вимагає особливого порядку. Позивачі вимагають зносу сітки - рабіци з загального двору. Зі змісту мотивувальної частини позовної заяви вбачається, що сітка - рабіца на території загального двору мається біля колодязя, тому з врахуванням проаналізованих доказів в даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. З врахуванням наведених доказів підстав для стягнення моральної шкоди в судовому засіданні не встановлено. На підставі викладеного, і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування на земельну частку (пай), яка належала його матері, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON] - мати позивача, якому належала земельна частка (пай) площею 2,34 в умовних кадастрових гектарах [ADDRESS], згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ТР №[NUMBER] від 31 січня 1997 року. Позивач, який є єдиним спадкоємцем своєї матері до шести місяців після смерті матері вступив в управління спадковим майном, що засвідчує довідка сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст.549 УК Української РСР в редакції 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала, просять визнати за позивачами в рівних частинах право власності, в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала їх бабці, по Ѕ частині ділянки кожному, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями цього майна, згідно заповіту і прийняли спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON], яка на випадок смерті розпорядилася належною їй земельною ділянкою в користь позивачів в рівних частинах, склавши заповіт. [PERSON] належала земельна ділянка на території [PERSON], площею 1,92 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №[NUMBER] від 12 грудня 2002 року. Позивачі вступили в управління спадковим майном, що засвідчують довідки сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст.549 УК Української РСР в редакції 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняли спадщину, до них правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування на половину житлового будинку, який належав її тітці [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON], яка на випадок смерті, розпорядилася належним їй майном в користь позивача, склавши заповіт. Костюк І. М. налажала на праві власності Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, що по вул. [ADDRESS], що засвідчує витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач прийняла спадщину, що засвідчує довідка сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування на 2/5 частини житлового будинку, що по вул. [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем частини цього будинку майна, згідно закону і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року помер [PERSON] - чоловік позивачки, після смерті якого відкрилася спадщина. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у пров. [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON], а членами, станом на 15 квітня 1991 року - позивач, її син, невітка та внук, що засвідчує свідоцтво про право власності та виписка з погоспдарської книги. Таким чином кожному з членів колгоспного двору належить 1/5 частина двору і спадщина відкрилася на 1/5 його частину. Позивач прийняла спадщину, так як постійно проживала у спадковому будинку і проживає у ньому в даний час. Інший спадкоємець першої черги - [PERSON] не має претензій на спадкове майно, відмовився від свого права на спадок про що надав суду належно засвідчену заяву. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Акціонерне товариство « Індустріально - Експортний Банк » в особі філії « Кримська дирекція » АТ « Індустріально - Експортний Банк » звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивує свої вимоги тим, що 22.03.2007 року між ним і відповідачем був укладений кредитний договір № 390/700344, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 5000,00 гривень, строком на 24 місяців, з кінцевою датою погашення кредиту 21.03.2009 р. У результаті неналежного відношення відповідача до виконання своїх обов'язків за договором, за ним на день подачі позову у суд виникла заборгованість у сумі 4766 грн. 16 коп. На момент подачі позовної заяви в суд, відповідач добровільно не виконав даного зобов'язання, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися в суд. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, просить суд стягнути з відповідача суму боргу за кредитом - 4766 грн. 16 коп., суму судового збору та збір з ІТЗ розгляду справи судом. Відповідач про час і місце судового засідання сповіщений належним чином. Причину своєї не явки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.03.2007 року між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір № 390/700344, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 5000,00 гривень, строком на 24 місяців, з кінцевою датою погашення кредиту 21.03.2009 р. У результаті неналежного відношення відповідача до виконання своїх обов'язків за договором, за ним на день подачі позову у суд виникла заборгованість у сумі 4766 грн. 16 коп., яка складається з строкової заборгованості за кредитом 2088 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за кредитом 2046 грн. 25 коп., пені 31 грн. 32 коп., простроченої заборгованості за відсоткам 440 грн. 83 коп., простроченої заборгованості по комісії 159 грн. 76 коп. Таким чином, та на підставі положень ст. ст. 526, 629, 1046, 1049, 1050 ЦК України з обліком систематичного не виконання відповідачем умов кредитного договору з нього на користь позивача підлягає стягненню - 4766 гривень 16 копійок. Суд на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, із урахуванням того, що позивачем при подачі позову в суд був сплачений судовий збір, стягує з відповідача на користь позивача 51 гривну 00 копійок, судових витрат зв'язаних з оплатою судового збору при подачі позову в суд. Також суд стягує з відповідача на користь позивача 30 грн. у відшкодування витрат зі сплати ІТЗ розгляду справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved