Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обгрунтування своїх вимог вказала, що 09.02.1991 року уклала шлюб з відповідачем - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №67. 27.01.1994р. з відповідачем, шлюб було розірвано у Дзержинському відділі РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис №119, що підтверджується копією свідоцтва про розірванн шлюбу. Відповідні копії свідоцтв додаються до справи. Від шлюбу мають сина, якому у жовтні виповнилось 18 років: [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запи №966. Син проживає з нею, повністю перебуває на її утриманні і вона займається його вихованням. Шлюбні відносини з відповідачем припиненні ще в 1994 році, вiдпoвiдaч матеріальну допомогу на утримання дитини у вигляді аліментів сплачував через виконавчу службу, поштовими відправленнями, із сином не спілкується та не спілкувався Спільного господарства вони з відповідачем не вели, шлюбні відносини вже давно н підтримують. Наразі дитина навчається та потребує значної та регулярної допомоги з боку батька Син проживає разом з нею, для сина вона купує одяг, взуття, годує, займається його оздоровленням, з ним виїзджає на санітарно-курортне лікування, на що витрачається значна сума грошових коштів. Син навчається на першому курсі денного відділеній транспортного факультету Криворізького технічного університету на бюджетній основі (термін навчання з 01.09.2008р. по 30.06.2012р.) На даний час вона, працює доцентом кафедри методики музичного виховання, співу та хорового диригування у Криворізькому державному педагогічному університеті, прибуток складає 1 864 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят чотири гривні), але їм на двох цих грошей замало, та в умовах загальної економічної кризи їх не вистачає навіть і достатнє харчування, не кажучи вже про витрати на одяг та житло, комунальні послугі витрати, які виникають у зв'язку з навчанням сина, та багато іншого. Відповідач є здоровою і працездатною особою. Отже, згідно ст. 198 СК України вона має право вимагати стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ; період його навчання у частці від заробітку батька дитини. Відповідач є майором міліції та ймовірно, має значні статки, а тому просить суд, стягнути аліменти на утримання сина, у період його навчання, у розмірі 1/ 4, частини від усіх видів його заробітку( доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила викладені у позові обставини та пояснила, що протягом багатьох років сина виховує сама. Відповідач ніколи сином не цікавився і ніколи з ним не бачився, ніякої участі у його вихованні не приймав, але справно сплачував аліменти. Зараз син вже навчається на 2 курсі у вищому учбовому закладі та потребує матеріальної допомоги, тому що ні її заробітної плати, ні його стипендії у 500 грн. їм не вистачає на прожиття. Зважаючи на те, що син ніколи не мав моральної підтримки з боку батька, вона звернулась до суду з даним позовом, не знаючи, що у відповідача є ще діти, оскільки вони після розірвання шлюбу не спілкувалися, але просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у любому розмірі згідно закону. Відповідач частково заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у нього на утриманні дружина та троє неповнолітніх дітей, які при умові задоволення позову позивача будуть у гіршому матеріальному становищі, чим повнолітній син, який вже може сам заробляти гроші. Тому він згоден платити на його утримання аліменти у розмірі 5% свого заробітку. Вислухавши сторони, кожного окремо, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі ( а.с. 7) з 09 лютого 1991 року, та від шлюбу, який між сторонами розірваний 11 березня 1993 року ( а.с. 8) мають сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого сторони вказані батьками ( а.с. 7) Наразі сину вже виповнилось 18 років і разом з повноліттям дитини відповідач перестав йому надавати матеріальну допомогу згідно виконавчому листу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх доходів ( в.с. 9). Згідно довідці Криворізького технічного університету № 182 від 22.04.2009 року ( а.с. 11) [PERSON] навчається у вказаному учбовому закладі на бюджетній основі. Позивач працює, та її заробітна плата складає 1864 грн. ( а.с. 11) сім»я позивача складається з 2 чоловік ( а.с. 10), що вбачається з довідки Криворізької об»єднаної міської довідково - інформаційної служби. Згідно закону батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення повноліття, але, якщо дитина продовжує навчання та у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки з місця роботи відповідача, його середньомісячне грошове забезпечення за винятком податків складає 3040, 12 ( а.с. 16) 3 довідки Криворізької об»єднаної міської довідково - інформаційної служби № 75 вбачається, що сім»я відповідача складається з 5 чоловік. Посилаючись на те, що члени сім»ї знаходяться на його утриманні, відповідач надав суду заяву про свою згоду на стягнення з нього на користь позивача на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання у вищому закладі 5 % від своєї заробітної плати( а.с. 23-24), але законодавством України не передбачено взагалі визначення розміру аліментів у відсотковому відношенні до розміру доходів. Згідно ст.. 183 та ст.. 184 СК України розмір аліментів визначається у частині від заробітку ( доходу), або у твердій грошовій сумі. Оскільки позов і заявлена вимога про стягнення аліментів у частині від заробітку відповідача, а відповідач не заявляв у судовому засіданні іншого клопотання, крім стягнення аліментів у відсотковому співвідношенні до його заробітної плати ( доходу), суд вважає доцільним визначити розмір аліментів у частині від заробітку ( доходу) відповідача. З наданих суду відповідачем документів вбачається, що у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] батьком вказаний відповідач і він дійсно зобов»язаний їх утримувати. Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться дружина та неповнолітня дитина дружини від її першого шлюбу суд сприймає критично. По -перше, згідно ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина. У свідоцтві про народження [PERSON], 08.03.1994 року ( а.с. 27) батьком вказано [PERSON], а не відповідача, який як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] С.М. не вдочеряв, довідки, що вона знаходиться на його утриманні суду не надав. Дружина відповідача працездатна, до того ж суду відповідачем не надано копії трудової книжки дружини для підтвердження того факту, що вона не працює, або ж того факту, що вона працює, довідки про находження її на утриманні відповідача суду не надано. Тому суд вважає, що на утриманні відповідача знаходиться двоє неповнолітніх дітей 2001 року та [INFO], які є шкільного віку та витрат на своє утримання потребують менше, ніж повнолітній син відповідача. Повнолітній син відповідача, в інтересах якого заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів, навчається на денному відділенні у вищому учбовому закладі, у зв»язку з чим повністю матеріально забезпечувати себе не може, тому суд вважає що позов слід задовольнити частково, на користь позивача стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/5 частини заробітної плати( або доходу) відповідача. На підставі викладенного,

Outcome: partial