overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані господарські будівлі, розташовані по вулиці Котовського,83 в м. Балта Одеської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Котовського,83 в м.Балта Одеської області на земельній ділянці розміром 891 кв.м., наданій позивачу в користування згідно рішення виконкому Балтської міської ради Одеської області від 01.11.1954 року №218. За час експлуатації житлового будинку позивач самочинно збудувала на земельній ділянці веранду (на плані літ. «а»), вбиральню (літ. «Г»), гараж (літера «Е»), сарай (літ. «Ж»), сарай (літ. «В»), але в Балтському БТІ позивачу відмовлено в реєстрації господарськими будівлями, так як вони збудовані самочинно. Вказана обставина позбавила позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому нерухомим майном, з приводу чого позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов не визнає, вважаючи, що вище вказане питання повинно бути вирішено Балтською міською радою, просить справу розглянути без його участі відповідно до вимог чинного законодавства України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого по вул. Котовського,83 в м.Балта Одеської області, що позивач на земельній ділянці, на якій знаходиться належний їй житловий будинок, самочинно збудувала господарські будівлі, що згідно висновку начальника відділу регіонального розвитку, будівництва та архітектури Балтської райдержадміністрації, головного архітектора Балтського району від 11.12.2009 року №13-13/57 можливо внести вище вказані господарські будівлі в план земельної ділянки, що у відповідності із ч.З ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що від спільного шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку, яка має потребу в утриманні, однак через те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, вихованням дитини не займається, позивачка змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, представила заяву згідно якої уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти у розмірі 'Л частини всіх видів заробітку (доходу) та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, представив заяву, що з уточненням позову згоден, просив справу розглядати без нього. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16 лютого 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо один від одного, дитина знаходиться на утриманні матері, тобто позивачки, яка також самостійно займається і вихованням дитини. На даний час через не достатність заробітку у позивачки склалось скрутне становище, коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки дитина неповнолітня, потребує багато затрат для розвитку, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням не займається, у зв'язку з чим ставить позивачку у тяжке матеріальне становище. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до виконання їхнього повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача і зазначає,що 8.6.1998 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку в м.Коростень ,вул. Селезньова, 173-а з відповідними господарськими будівлями. На це майно померла не склала заповіту. Спадкоємців першої черги майна померлої немає, бо мати позивача і донька померлої [PERSON]- [PERSON] померла в 1992 році, до відкриття спадщини. Після смерті [PERSON]А , позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся з заявою про прийняття спадщини, через те, що не знав про таку необхідність, а тому не має можливості оформити свої спадкові права на успадковане майно ,однак фактично він спадщину прийняв, розпорядився нею, доглядає будинок померлої , в звязку з чим просить суд встановити факт прийняття ним цієї спадщини та визнання права власності на цей будинок. Позивач в суді цей позов підтримав. Пред-к відповідача проти позову не заперечив.(л.с. ) Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 8.6.1998 року померла [PERSON], бабуся позивача.(л.с. ) Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з відповідними надвірними будівлями в м. Коростень вул. Селезньова, 173-а (л.с. )На це майно померлою не складено заповіту. Спадкоємців першої черги, майна померлої немає, бо мати позивача і донька померлої [PERSON]- [PERSON] померла в 1992 році, до відкриття спадщини.(л.с.9) У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, через те, що не знав про встановлені строки. Однак, фактично спадщину померлої він прийняв, розпорядившись нею, доглядає садибу, користується земельною ділянкою. До цих правовідносин, суд застосовує вимоги розд. 7 ЦК України, в редакції 1964р.,що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Акціонерний комерційний [PERSON]» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40056,15 та судових витрат. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 13 березня 2002 року між Акціонерним комерційним банком «Базис» та [PERSON] було укладено договір на розрахункове-касове обслуговування карткового рахунку, відповідно до умов якого останньому було відкрито картковий рахунок у гривнях, за яким проводяться та обслуговуються операції з платіжними картками. [PERSON] зобовязався сплачувати за послуги, згідно з тарифами банку. 18 квітня 2008 року укладено додаткову угоду до договору від 13.03.2002 року, відповідно до якої банком надано [PERSON] поновлювальну кредитну лінію у формі овердрафту за рахунком в межах ліміту, в розмірі 37420,00 гр., зі сплатою відсотків та інших платежів відповідно до тарифів банку. З грудня 2008 року відповідач порушує умови додаткової угоди в частині погашення заборгованості за овердрафтом. У попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, надавши письмову згоду з позовом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 13 березня 2002 року між Акціонерним комерційним банком «Базис» та [PERSON] було укладено договір на розрахункове-касове обслуговування карткового рахунку, відповідно до умов якого останньому було відкрито картковий рахунок у гривнях, за яким проводяться та обслуговуються операції з платіжними картками. [PERSON] зобовязався сплачувати за послуги, згідно з тарифами банку. 18 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Базис» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору від 13.03.2002 року, відповідно до якої банком надано [PERSON] поновлювальну кредитну лінію у формі овердрафту за рахунком в межах ліміту, в розмірі 37420,00 гр., зі сплатою відсотків та інших платежів відповідно до тарифів банку. З грудня 2008 року відповідач порушує умови додаткової угоди в частині погашення заборгованості за овердрафтом. Згідно з довідкою позивача заборгованість [PERSON] за вищезазначеним договором складає 40056,15 гр., в тому числі: 33217,47 гр. заборгованість за овердрафтом, 5997,48 гр. заборгованість за відсотками, 841,20 гр. заборгованість за комісіями. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в строк,який встановлено умовами договору. Суд вважає, що визнання відповідачем предявленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

У грудні 2009 року Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 1481 грн. 08 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ними здійснюється постачання теплової енергії, відповідачі отримують послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі». Внаслідок того, що відповідачі не належним чином виконують своїх обовязків по сплаті послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, утворилась заборгованість станом на 01.11.09 у розмірі 1481 грн. 08 коп., яку просять стягнути з відповідачів, а також понесені судові витрати при подачі позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала на підставах, викладених у позовній заяві, та пояснила, що відповідачам неодноразово направлялись претензії по факту заборгованості, а також листи про погашення заборгованості. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідача за період отримання ним комунальних послуг не надходило. Відповідачі належним чином були сповіщені про день та час проведення судового розгляду по справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки 05.01.10. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, відповідачі їх одержували і не відмовлялися від них. Крім того, на якість наданих позивачем послуг заяв та скарг від відповідачів за період отримання ними комунальних послуг не надходило, акти про неякісні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не складалися. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України. Відповідачі користуються комунальними послугами, однак оплату не вносять. В результаті невиконання обов'язків у відповідачів утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.09 складає 1481 грн. 08 коп. Факт не внесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунками, наданими позивачем. В добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки Лілії, [INFO] які проживають з нею, у розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що діти перебувають на її утриманні, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги. Просить задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує сплачувати аліменти у вказаному розмірі позивачкою з свого заробітку чи доходу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, позов підлягає задоволенню в повному об'ємі. Подружні стосунки між сторонами припинено з жовтня 2009 року. Діти проживають з матір'ю, а батько надає допомогу на їх утримання у незначному розмірі. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дітей - свідоцтвом про народження, де він записаний як батько. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Маються передбачені ст. ст. 180 - 183 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Окрім цього , відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. З Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Херсонобленерго» в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості по оплаті послуг з енергопостачання, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу вказані послуги, проте їх вартість він не оплачує, допустивши заборгованість в сумі 111 грн. 83 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин - про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, від отримання судової повістки відмовився. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами, а статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з п. 20, 48 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; споживач несе відповідальність згідно із закон ода [їством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Так, судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], є абонентом ВАТ «Херсонобленерго» в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ, користується послугами з енергопостачання, які надає позивач, проте їх вартість оплачує не в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на кор. ча понесені ним судові виграти з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільї та судовий збір на користь держави. З таких підстав, позов підлягає задоволенню. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість по оплаті вказаних послуг станом на 01.10.2009 року складає 111 грн. 83 коп. З цих підстав сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику»; ті. 20, 48 Правій гристування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 року о 1357;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

[PERSON] , звернувшись до суду з позовом до Зносицької сільської ради, просить визнати за нею право власності на домоволодіння по вул. Поліській , 10 в с. Зносичі Сарненського району Рівненської , після смерті чоловіка [PERSON] . Позивачка вказує , що будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою належав її чоловікові і після його смерті спадкоємцями першої черги є вона та семеро їх дітей , які від прийняття спадщини не претендують , до державного нотаріуса з заявами про її прийняття не звертались . Чоловік помер 04 вересня 2007 року. Однак , коли вона звернулась до державного нотаріуса для оформлення спадщини , їй було відмовлено в зв»язку з відсутністю реєстрації спадкового будинку в органах БТІ . Тому є необхідним визнати факт права власності на будинок за [PERSON] Крім того , до спадкового майна входять грошові заощадження на ім.»я [PERSON] у відділенні ВАТ « Державний ощадний банк України « з залишками вкладів 24940 крб., та 100000 крб. На вказані вклади позивачка просить визнати за нею право власності , оскільки після смерті чоловіка вона прийняла спадщину . Представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги . Заявою № 11 від 15. 01. 2010 року сільський голова Зносицької сільської ради позовні вимоги визнає , просить справу слухати у відсутність представника сільської ради . Відповідно до ст..130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ,встановленому ст.. 174 ЦК України , частиною четвертою якої передбачено , що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Позивачкою надано достатньо доказів для прийняття рішення на законних підставах Суд приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення , оскільки суду надані докази того , що будинок по вул. Поліській , 10 в с. Зносичі Сарненського району відповідно до по господарської книги дійсно рахувався за [PERSON] , який помер 04. 09. 2007 року ( свідоцтво про смерть 1-ГЮ № 042163 від 05. 09. .2007 року ) . Право позивачки на спадкове майно як спадкоємця першої черги( свідоцтво про шлюб 1-УР № 403097 від 05. 02. 1950 року) ніким не оспорюється , тому є всі підстави для задоволення позову . На підставі ст.256 ЦПК України , ст.. ст. 328, 392, 1216,1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розподіл майна,, яке є обєктом права сумісної власності подружжя, вказуючи, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 12.04.1988 року. У 1997 р. вони купили квартиру № 24 в будинку № 9 по Сонячному кварталі в м. Марганець, договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача. 19.05.2006 р. шлюб між ними було розірвано. Відповідач постійно перебуває на заробітках, в квартирі не проживає. Просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини на квартиру № 24 в будинку № 9 по Сонячному кварталу в м. Марганець. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги і просить суд визнати за нею 1/2 частину на квартиру № 24 в будинку № 9 по Сонячному кварталу в м. Марганець. В судовому засіданні відповідач позов не визнав посилаючись на те що квартиру йому подарували його батьки. Вислухавши сторони, вивчивши матерій справи, суд приходить до висновку, що позов обгунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Ситорони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.1988 р., який було розірвано 19.05.2006 р. згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу. 21.11.1997 року придбали квартиру 24 в будинку № 9 по Сонячному кварталу в м. Марганець, згідно копії договору купівлі-продажу та оформили його на відповідача. Згідно ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. На даний час позивач бажає самостійно володіти 1/2 частиною квартири, оскільки має неповнолітню дитину. На підставі ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Розмір часток у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними, як що інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При придбанні квартири домовленостей між подружжям та шлюбного договору не було, Тому є підстави признання за позивачем право власності на 1/2 частину квартири 24 у будинку 9 по Сонячному кварталу у м. Марганець. Доводи відповідача, що квартира одарена його батьками йому, не може бути прийнята до уваги так як у справі е договір купівлі продажу даної квартири

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] позов підтримав та просить суд ухвалити рішення, яким поновити КП «Бориславтеплоенерго» пропущений ним строк звернення до суду з даним позовом, стягнути з [PERSON] на користь КП «Бориславтеплоенерго» суму заборгованості за спожиту теплову енергію за весь період виникнення заборгованості з січня 1998 року по липень 2008 року в розмірі 4200 грн. 18 коп. В обґрунтування позову представник позивача вказує на те, що відповідач проживає у багатоповерховому будинку по вул.В.Великого, 173а/9, який підключений до тепломереж КП «Бориславтеплоенерго». Квартира № 9 складається з 38,10 кв.м. опалювальної площі. Заборгованість за постачання теплової енергії у відповідача виникла з 1998 року і станом на 01.05.2008р. заборгованість становить 4200,18 грн. За лютий 2007 року відповідач частково погасив заборгованість, чим визнав борг та було перервано строк позовної давності. Незважаючи на неодноразові вимоги, відповідач у добровільному порядку оплату за надані послуги не проводить. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився вдруге, про причини неявки суду не повідомив, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності. Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає у [INFO], який підключений до тепломереж КП Бориславтеплоенерго. Станом на 01.05.2008 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію становить 4200,18 грн., незважаючи на неодноразові вимоги відповідач у добровільному порядку оплату за надані послуги не проводить, при цьому суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений ним строк звернення до суду з даним позовом.

Outcome: approved