Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

В вересні 2008 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, стягнення моральної шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.07.2008 року між сторонами затверджена мирова угода про реальний розподіл домоволодіння [ADDRESS] та встановлення порядку землекористування. До житлового будинку була підведена система водопостачання і каналізації, яка проводились всіма власникам за їх спільне життя. В зв”язку з розподілом будинку між сторонами була досягнута згода про те, що перепланування системи водопостачання буде проведено поступово з врахуванням матеріальних можливостей, а поки що цією системою сторони будуть користуватися спільно. Але, не зважаючи на спільну домовленість, відповідачка без відповідної на це згоди, без погодження з позивачами самовільно відрізала трубу водопровода, і водопровід установила в своїй частині домоволодіння. Таким чином, вона вчинила самовільні дії, які призвели до того, що позивачі залишились без води, яка потім поступала в їх частину будинку по трубі вуличної магістралі водопровода. Просили суд зобов”язати [PERSON]. відновити внутрішній будинковий водопровід для забезпечення постачання води частин домоволодіння, власниками яких є позивачі, а також стягнути моральну шкоду з відповідачки в сумі 1000 грн. кожному. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29 жовтня 2008 року у задоволенні позову [PERSON] і [PERSON].повністю відмовлено. Суд виходив з того, що позовні вимоги позивачів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. В апеляційній скарзі [PERSON] і [PERSON] просять скасувати рішення і ухвалити нове про задоволення їх вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відмовляючи у позові, суд не мотивував своє рішення ні нормами матеріального, ні процесуального права. Суд не звернув уваги на положення ч.2 ст.383 ЦК України, згідно якої власник житлового будинку вправі здійснювати перепланування своєї квартири таким чином, щоб ці дії не порушували прав і інтересів інших співвласників. Система внутрішньо будинкового водопостачання та каналізації, була збудована за спільні кошти проживаючих в будинку задовго до його реального розподілу, і відповідачка не вправі була позбавляти їх - апелянтів послуг з водопостачання. Всупереч зазначеним положенням, відповідачка грубо порушила права позивачів тим, що самостійно, без згоди інших власників виконала роботи по переплануванню системи водопостачання і каналізації, установивши систему водопостачання в свою половину будинку. Такими діями позивачам була завдана значна шкода, оскільки вони залишились без води. Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відмовляючи у задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, суд першої інстанції виходив з того, що раніше ухвалою суду встановлений реальний розподіл домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] за власні кошти облаштувала в зазначеному будинку водопровід, і тому вона має право розпорядитися належним їй майном на власний розсуд і своїми діями відповідачка не порушувала прав позивачів. Проте, цей висновок суду суперечить вимогам закону і матеріалам справи. Як вбачається із матеріалів справи, сторони є співвласниками будинку ( [PERSON], та [PERSON], належить кожному по7\18частин будинку, а [PERSON] належить 2\9частини), в якому до укладення між сторонами мирової угоди був споруджений внутрішній водопровід, яким вони спільно користувались до реального розподілу домоволодіння. Відповідно до ст. 319 ЦК, ст. 383 України власник не може використовувати право власності на шкоду іншим проживаючим, здійснюючи при цьому ремонт у житловому будинку такий, що не приведе до порушення або обмеження прав інших власників. В засіданні апеляційного суду відповідачка визнала, що внутрішньобудинкова мережа водопроводу була здійснена сторонами до реального розподілу домоволодіння, і цією мережею сторони користувалися спільно, а внаслідок проведення нею переобладнання системи водопостачання, позивачі не можуть як раніше користуватись водопроводом. Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначене, що система водопостачання у домоволодінні, яка належить сторонам на праві спільної часткової власності була в їх спільному користуванні, і відповідачка не вправі проводити комплекс ремонтно - будівельних робіт в належній їй частині будинку з порушенням прав інших співвласників. Оскільки, судом першої інстанції під час розгляду справи, таку було вирішено з порушенням вимог чинного законодавства, то рішення суду в частині відмови у позові про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, підлягає скасуванню. Виходячи з наведеного, що відповідачка своїми діями використовує належне їй право власності на шкоду правам позивачів як власників, необхідно задовольнити позов в цій частині та зобов”язати [PERSON]. відновити внутрішній будинковий водопровід для забезпечення постачання води частин домоволодіння [ADDRESS], власниками яких є [PERSON] і [PERSON] Водночас, розглядаючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні вимог в цій частині, оскільки виходячи із конкретних обставин справи, позивачі не довели факту заподіяння ним моральної шкоди діями відповідачки. Тому, рішення суду в зазначеній частині необхідно залишити без змін. Розподіляючи між сторонами судові витрати, виходячи із положень ст. 88 ЦПК України, та зважаючи на те, що позов задоволений частково, необхідно присудити до стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] 7 грн. 50 коп. витрат з інформаційно - технічного забезпечення та 8 грн. 50 коп. судового збору, а всього 16 грн..

Outcome: partial