Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

04.12.2009 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просять зобовязати відповідача прийняти розпорядження про виділення їм у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі, що є середнім з тим, які отримали працівники та пенсіонери КСП «Промінь», на території Бориспільського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони є колишніми працівниками радгоспу «Промінь», правонаступником якого є КСП «Промінь». Постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області визнано, що вони (позивачі) не набули права на земельну частку (пай) в радгоспі «Промінь», правонаступником якого є КСП «Промінь», з вини керівництва останнього, та зобовязано Сеньківську сільську раду Бориспільського району Київської області внести їх до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в КСП «Промінь». Проте, як вбачається з Довідки Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вільних земель в межах останньої для виділення їм (позивачам) земельних часток (паїв) не має, а, відповідно до п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Вони (позивачі) зверталися до відповідача з заявами про виділення їм земельних ділянок, був складений список, але потім заяви зникли, а відповідач відмовляється видати розпорядження про виділення їм земельних ділянок. Тому позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом. Позивачі та їх представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили зобовязати відповідача прийняти розпорядження про виділення позивачам у власність земельних ділянок. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в суді проти позову заперечували, надавши письмові заперечення, в яких зазначено, що у позивачів відсутні належні документи, які підтверджують їх право на земельну частку (пай), оскільки вони не перебували в членах КСП та не були включені до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Також постановами Бориспільського міськрайонного суду встановлено, що позивачі не набули права на земельну частку (пай). Крім того, позивачами не дотримана процедура виділення власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) земельних ділянок в натурі (на місцевості). Тому, взагалі не вбачається будь-яких порушень прав позивачів і чи є підстави звернення до суду за захистом їх порушених прав. Третя особа Управління держкомзему у Бориспільському районі Київської області свого представника до суду не направило, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, листа про слухання справи у відсутність свого представника не надало. Суд ухвалив слухати справу у відсутність представника третьої особи. Суд, заслухавши позивачів, їх представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачі не набули права на земельну частку (пай) в радгоспі «Промінь», правонаступником якого є КСП «Промінь», з вини керівництва радгоспу «Промінь», в звязку з чим зобовязано Сеньківську сільську раду Бориспільського району Київської області внести їх (позивачів) до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в КСП «Промінь», що вбачається з постанов Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, в даному випадку право позивачів на земельну частку (пай) в КСП «Промінь», не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому твердження відповідача про те, що даними постановами Бориспільського міськрайонного суду встановлено факт не набуття позивачами права на земельні частки (паї) є безпідставними, так як в постановах лише встановлено з чиєї вини останні не набули такого права, та підтверджено наявність у позивачів такого права. Цим же спростовується і посилання відповідача на відсутність у позивачів належних документів, які підтверджують їх право на земельну частку (пай), оскільки вони не перебували в членах КСП та не були включені до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. На виконання постанов Бориспільського міськрайонного суду Київської області Сеньківською сільською радою Бориспільського району Київської області було складено список осіб, колишніх працівників КСП «Промінь», які мають право на земельну частку (пай), який складається виключно із позивачів. Разом з тим, Сеньківською сільською радою Бориспільського району Київської області було надано Довідку № 2337 від 05.11.2007 року про відсутність вільних земель на виділення позивачам земельних часток (паїв) в її межах. Як передбачено п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. З листа Київського обласного головного управління земельних ресурсів № 08-3/04-2676 від 06.07.2007 року вбачається, що на даний момент бланки сертифікатів на земельну частку (пай) Держкомземом України не виготовляються, видача їх на територіальні органи земельних ресурсів припинена і в Київському обласному головному управлінні земельних ресурсів їх не має в наявності. Відповідно до п.8 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому ст.ст.25, 118 цього Кодексу, чим також спростовується посилання відповідача на недотримання позивачами процедури виділення власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) земельних ділянок в натурі (на місцевості), і підтверджується факт порушення прав позивачів, а відповідно і наявність підстав звернення до суду за захистом порушених прав. Статтями 25 та 118 ЗК України передбачено, що рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року зазначено, що згідно ст.25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання. В статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав на землю здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та застосування інших, передбачених законом, способів. З метою забезпечення правильного й однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленум Верховного Суду України у п.7 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року постановив, що при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань, віднесених до їх компетенції (наприклад, про відмову в передачі у власність чи в продажі земельної ділянки або розміщенні обєкта), суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобовязує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем. Таким чином, враховуючи те, що в межах Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області вільних земель для виділення земельних часток (паїв) позивачам не має, а також те, що бездіяльністю відповідача порушуються права позивачів, передбачені чинним законодавством, права позивачів необхідно захистити шляхом зобовязання відповідача прийняти розпорядження, яким виділити позивачам у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі, що є середнім з тим, які отримали працівники та пенсіонери КСП «Промінь», на території Бориспільського району Київської області. З відповідача на користь позивачів, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути понесені судові витрати. В звязку з вищевикладеним, на підставі п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року; п.7, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року; ст.ст.25, 118, 122 ч.3, 152, п.8 Перехідних положень ЗК України;

Outcome: approved