Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

27.01.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Донецькобленерго» в особі Селидівського РЕМ про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди, вказуючи на те що, він мешкає за адресою: м.Новогродівка вул.Матросова, 17/1 разом з родиною та між ним та відповідачем було укладено договір на споживання електроенергії. За спожиту електроенергію він завжди своєчасно та в повному обсязі вносить оплату. 26.01.2010 році до нього додому прийшли робітники РЕМ та відрізали його від електричної мережі не звертаючи уваги на його пояснення про відсутність у нього заборгованості. Також повідомили, що йому потрібно буде сплатити додатково більше 490 грн. за підключення до мережі. Вимкнення відбулося нібито через наявність заборгованості в розмірі 246,60 грн. В той же час йому вказували на заборгованість в розмірі 469 грн. Ніяких актів робітниками РЕМ про порушення ним правил користування електроенергією не складалося, попереджень про наявність заборгованості він також не отримував. Просить визнати дії працівників РЕМ по відключення його квартири від електромережі неправомірними, визнати дії відповідача в частині безпідставних вимог сплатити борг в розмірах 246,60 грн. та 469 грн. неправомірними. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та зобовязати підключити його до електричної мережі. Стягнути витрати на правову допомогу. Позивач та його представник в судовому засіданні повністю підтримали позов, просять його задовольнити. Зазначили, що 27.01.2010 року при звірці з Селидівським РЕМ позивачу вказали на наявність боргу в розмірі 1171,50 грн., а тому просять визнати зазначену заборгованість безпідставною та застосувати строк позовної давності до зазначеної заборгованості при її утворенні за межами позовної давності. Представник відповідача позов не визнає, так як відключення квартири позивача проведено через наявність у нього заборгованості за спожиту електроенергію. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим частково та таким що підлягає частковому задоволенню. Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач дійсно зареєстрований за адресою [INFO] та є споживачем електроенергії. Судом встановлено, що згідно завдання Селидівського РЕМ на відключення по м.Новогродівка за 27.01.2010 року, квартиру відповідача за адресою: м.Новогродівка вул.Матросова, 17/1 було відключено від електричної мережі, з попередженням в той же день про заборгованість на 01.01.2010 року в розмірі 469,31 грн. Згідно звірки позивача у Селидівському РЕМ 27.01.2010 року, останньому зазначено про заборгованість в сумі 1171,50 грн. В той же час, згідно наданого до суду розрахунку заборгованості позивача за спожиту електроенергію, за роздруком від 26.02.2010 року за періоди з 19.02.2005 року по 31.08.2005 року значиться нарахована сума до сплати в розмірі 2616,59 грн., без зазначення детального періоду її утворення та будь яких інших даних. Будь-якої заборгованості за спожиту електричну енергію перед відповідачем за попередні три роки, чи навіть за період з 01.09.2005 року до теперішнього часу, позивач не має, так як регулярно вносить платежі за спожиту електричну енергію, що підтверджується роздруком Селидівського РЕМ та розрахунковими книжками позивача по сплаті за спожиту електроенергію. Представник відповідача в судовому засіданні не зміг пояснити суду підстави виникнення різних сум заборгованості, в тому числі при проведенні звірки в розмірі 1171,50 грн. та інші, як і причини з яких на протязі трьох років спір з приводу заборгованості не порушувався в суді. Відповідно останньому абзацу п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ України № 1357 від 26.07.1999 року, якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Відповідно п.35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ України № 1357 від 26.07.1999 року енергопостачальний має право відключити споживача від користування електроенергії у разі порушення термінів сплати за спожиту енергію у порядку, передбаченому п.27 цих Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження. Однак, як встановлено судом, ніякого попередження про відключення квартири позивача від електромережі за 30 днів до відключення відповідач позивачу не надсилав та не вручав. Таким чином, відповідач в порушення діючого законодавства, без попереднього попередження, при відсутності поточної заборгованості у позивача по сплаті за спожиту електроенергію, неправомірно відключив квартиру позивача від електричної мережі 27 січня 2010 року. На думку суду, такими діями відповідача були порушенні права позивача, як споживача електроенергії. Дії відповідача, як монополіста надання послуг населенню з користування електричною енергією, по відключенню квартири позивача від електромережі, суд вважає неправомірними, так як відключення проводилося без попереднього попередження, без з'ясування всіх обставин і наявності порушення Правил користування електричною енергією позивачем. На вимогу суду, на час розгляду справи, квартира позивача була підключена до електричної мережі. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання неправомірними вимоги відповідача по сплаті заборгованості за спожиту електричну енергію, підлягають задоволенню, так як заборгованість в розмірі 1171,50 грн. (або за різними вимогами відповідача в розмірі 246,60 грн. та 469 грн.) утворилася до 01.09.2005 року тобто за межами строку позовної давності. Відповідно ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В той же час п.5 ч.І ст.4 зазначеного Закону право споживача на відшкодування шкоди (збитків), в тому числі майнової та моральної (немайнової) шкоди виникає при заподіянні небезпеки для життя і здоров'я людей. Суд вважає, що з урахуванням зазначених вимог спеціального Закону «Про захист прав споживачів», вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1000 грн. є безпідставними, так як позивачем не доведено факту заподіяння небезпеки життю та здоров'ю йому та членам сім'ї, внаслідок відключення його квартири від електромережі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити. Не підлягають задоволенню, як не підтверджені документально, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, тим більше що ці вимоги не визначені позивачем розміром. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, сплата яких була відстрочена позивачу при зверненні до суду до результатів розгляду справи.

Outcome: partial