Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про стягнення боргу за договором банківського вкладу. Позивач свої вимоги мотивує тим, що у січні 2009 року було укладено договір про внесення на депозитний рахунок коштів у розмірі 1 212 доларів США 00 центів США. Відповідач не виконав умови договору, тому позивач просить стягнути з відповідача внесок у розмірі 1 212 доларів США 00 центів США, що становить за офіційним курсом Національного Банку України 10 960 грн. 63 коп. та судові витрати у розмірі 229 грн. 61 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 06 січня 2009 року було укладено договір №1425790 про строковий банківський вклад (депозит) «Мій вибір», оформлений в рамках пакету послуг «ПП Базовий» між відкритим акціонерним товариством комерційного банку «Надра» та [PERSON]. Внесок становив 1 212 доларів США 00 центів США. Строк дії вкладу 12 місяців. Згідно п. 3.1.2 договору №1425790, вкладник має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.3 договору №1425790, процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 13,3 % річних. Суд дійшов висновку, що на момент подачі позову до суду строк дії договору закінчився, але відповідач не повернув внесок у розмірі 1 212 доларів США 00 центів США та відсотки позивачу. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладники) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти у готівковій або в безготівковій формі, у валюті України чи в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладникові відповідно до законодавства України та умов договору. Стаття 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що операції з приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб належить до виключно банківських операцій. Суд дійшов висновку, що з моменту прийняття вкладу у відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» виникло зобовязання щодо повернення вкладнику такої ж самої суми грошей та нарахованих на цю суму процентів на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Суд дійшов висновку, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, що передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд дійшов висновку, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія, яка має юридичне значення, зокрема повернення внеску, так як термін виконання зобовязання відповідачем настав 07 січня 2010 року. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню, так як дія депозитного договору закінчилася та відповідно до умов договору відповідач, станом на дату закінчення договору повинен був повернути депозитний вклад позивачу. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди необхідно відмовити, так як при даному виді правовідносин Законодавство України не допускає відшкодування моральної шкоди. Згідності ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 37 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», від сплати державного мита звільняються: громадяни за позовами про відшкодування збитків, завданих неповерненням у терміни, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, які бали залучені до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. Таким чином, сума боргу, а також сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вкладеного та

Outcome: approved