Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду 05.10.2009 року з даним позовом до [PERSON], в якому просить суд відшкодувати за рахунок відповідача стягнути з відповідача [PERSON] матеріальні збитки на суму 1\~000 грн. та моральну шкоду 5\~000 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 серпня 2009 року приблизно о 21.50 год. по дорозі, розташованій на території дитячого садка №10 м. Синельникове, в напрямку вул. Миру рухався автомобіль «Мазда 626», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], [INFO], яка при виконанні маневру повороту ліворуч скоїла наїзд на стоячу біля лівого краю проїзної частини неповнолітню [PERSON], [INFO], якій позивач доводиться матірю. Ушкодження здоровя стало причиною моральних страждань позивача. Вона втратила душевний спокій, нормальні життєві звязки, що впливає на реалізацію її намірів. Її переживання посилились, що у дочки внаслідок травми правого гомілко-стопового суглобу видно шрам, та не може нормально ступати на ногу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. [PERSON] ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копія паспорту [PERSON]; копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.09.2009 року; копія постанови Синельниківського міськрайонного суду від 07.12.2009 року у справі №3-2012/09 про адміністративне правопорушення; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія [PERSON] судово-медичного обстеження№282 від 21.08.2009 року; лист Синельниківської центральної районної лікарні №1264 від 25.11.2009 року. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. [PERSON] встановлено, що 20 серпня 2009 року приблизно о 21.50 год. по дорозі, розташованій на території дитячого садка №10 м. Синельникове, в напрямку вул. Миру рухався автомобіль «Мазда 626», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], [INFO], яка при виконанні маневру повороту ліворуч скоїла наїзд на стоячу біля лівого краю проїзної частини неповнолітню [PERSON], [INFO], якій позивач [PERSON] доводиться матірю. ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, а саме п.13.1., п. 2.1. а). Підстави виникнення цивільних прав та обовязків передбачені ст. 11 ЦК України. Так, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. [PERSON] п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню винною особою, яка її заподіяла, за умови, якщо між неправомірними діями та шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Вина [PERSON] встановлена Постановою Синельниківського міськрайонного суду від 07.12.2009 року у справі №3-2012/09, згідно якої [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрите у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. [PERSON] судово-медичного обстеження №282 від 21.08.2009 року суд вбачає причинний звязок між ДТП 20 серпня 2009 року та його наслідками, оскільки при судово-медичному обстеженні [PERSON], [INFO], у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин та синця внутрішньої поверхні правого гомілко-стопового суглоба, садна шкіри нижньої третини правої гомілки. Виявлені у неї тілесні пошкодження утворилися внаслідок травматичного впливу тупого, твердого предмету (предметів), а бо при ударі о нього (них), що не суперечить давності та умовам їх утворення, вказаним у відношенні, у наданій документації та самою обстеженою, тобто 19.08.2009 року. Всі тілесні пошкодження відносяться до категорії легких. [PERSON] листа Синельниківської центральної районної лікарні №1264 від 25.11.2009 року 19.08.2009 року о 23.00 год. на приймальне відділення Синельниківської ЦРЛ поступила [PERSON], [INFO], що проживає [INFO], з діагнозом: Забійна рана правого гомілко-стопового суглобу. Хвора була оглянута хірургом [PERSON] і після надання першої медичної допомоги відправлена на амбулаторне лікування. Хворій була рекомендована явка в поліклініку 20.08.2009 року. Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення матеріальних збитків на суму 1\~000 грн. суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Свої вимоги позивач визначила у вигляді втраченого заробітку з 20 серпня 2009 року, що визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати для осіб, які в момент завдання шкоди не працювали, з посиланням ч.2 ст.1195 ЦК України, а також додаткових витрат, які викликані необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, здійснення догляду за хворою дитиною. [PERSON] ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Але позивачем не надано суду жодного доказу понесених нею витрат, які викликані необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, здійснення догляду за хворою дитиною. Крім того, згідно листа Синельниківської центральної районної лікарні №1264 від 25.11.2009 року [PERSON], [INFO], була відправлена на амбулаторне лікування, а не перебувала на стаціонарному, тому вимоги щодо відшкодування втраченого заробітку відповідно до ч.2 ст.1195 ЦК України також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн. суд прийшов до наступних висновків. [PERSON] Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 при відшкодуванні моральної шкоди необхідно зясовувати характер взаємовідносин сторін і якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин і коли були вчинені дії, якими завдано моральну шкоду. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. З матеріалів справи вбачається, що неправомірною поведінкою відповідача позивачці було спричинено моральну шкоду. Остання виразилася в тому, що ушкодження здоровя дитини стало причиною моральних страждань позивача. Вона втратила душевний спокій, нормальні життєві звязки, що впливає на реалізацію її намірів. Її переживання посилились, що у дочки внаслідок травми правого гомілко-стопового суглобу видно шрам, та не може нормально ступати на ногу. [PERSON] ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначаеться судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивачу заподіяна моральна шкода у звязку з протиправною поведінкою щодо її дочки [PERSON], у звязку з ушкодженням її здоровя. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості, ступінь вини та майновий стан відповідача, а також те, що тілесні ушкодження [PERSON] не спричинили тривалого розладу здоровя та відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений. Тому суд вважає доцільним визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1\~000 грн. Оскільки згідно зі ст. 4 п. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 30.04.1993 року позивач звільнений від сплати державного мита, суд, відповідно до вимог ч. 2 ст.88 ЦПК України, судові витрати покладає на відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 11, 23, 1167, 1168, ч.2 ст.1187 ЦК України,

Outcome: partial