Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

19 березня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 18 квітня 1994 року по 25 січня 2000 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] В даному шлюбі в них народилася дитина: донька [PERSON] (01.10.1996 р.н.). Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу. Аліменти на інших дітей не сплачує, утриманців не має. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову. Позивачка в судовому засіданні обставини справи підтвердила, позовні вимоги уточнила, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно. Відповідач в судовому засіданні не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Однак він на попередньому судовому засіданні обставини справи підтвердив, позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення уточненого позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] з 18 квітня 1994 року по 25 січня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме: доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом РАГС Бориспільського міського управління юстиції Київської області від 28.08.2002 року серії 1-БК №090299 (а.с.3). В позовній заяві та поясненнях наданих сторонами, позивачка та відповідач зазначили, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних батьків, у звязку з чим суд не вбачає за необхідне з'ясовувати відомості про наявність на утриманні [PERSON] інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, однак враховує зазначені сторонами відомості при ухваленні рішення. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання доньки [PERSON] відповідно до ст. 183 СК України з визначенням їх розміру у частці заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою та відповідачем. Так, згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року №107-VІ, з 1 жовтня 2008 року прожитковий мінімум на дітей віком 6 до 18 років становить 701 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 210 грн. 30 коп. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини а саме: доньки [PERSON], [INFO], слід визначити в 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 та ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93, а суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - відповідно до Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved