Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 09.08.2008 року о 21 годині в с. Корсунка по вул. Суворова, відповідач, керуючи транспортним засобом Т 25А держномер 5495 ШТ, на якому у темну пору доби не працювали освітлювальні прилади зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під його керуванням, внаслідок якої належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідно до акту дослідження вартість матеріальних збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля становить 12712,83, величина втрати товарної вартості автомобіля - 3550,42 грн., вартість проведеного експертного дослідження складає 1000 грн. Враховуючи, що ДТП сталася з вини [PERSON] вказані суми збитків просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по оплаті судового збору та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, сплачені ним при подачі позовної заяви та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з наведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на недоведеність його вини у вчиненні ДТП та наявність вини позивача у вчиненні ДТП, який перевищив допустиму швидкість, не впорався з управлінням та вчинив зіткнення з транспортним засобом під його керуванням, на якому працювали освітлювальні прилади і який рухався не порушуючи ПДР. Заслухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є у тому числі витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної або фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнові визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урах) Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і ( виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що 09.08.2008 року о 21 годині в с. Корсунка по вул. Суворова, [PERSON], керуючи транспортним засобом Т 25А держномер 5495 ШТ, на якому у темну пору доби не працювали освітлювальні прилади зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль Skoda Fabia Combi отримав механічні пошкодження. Постановою Новокаховського міського суду від 26.08.2008 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Вказана постанова була скасована постановою судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області від 18.12.2008 року за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Посилання представника відповідача на факт скасування постанови як на підставу звільнення відповідача від обов'язку відшкодувати заподіяну ДТП матеріальну та моральну шкоду суд не приймає до уваги, з наступних підстав. Постановою від 18.12.2008 року вказано на відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON], відомостей про заподіяння матеріальної шкоди. Таким чином, судове рішення першої інстанції скасовано з формальних підстав за відсутності в діях [PERSON] об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП через недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки повернення протоколу для переоформлення законом не передбачено. Разом з цим, недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, на думку суду, не є підставою для звільнення особи, винної у пошкодженні транспортного засобу позивача від відшкодування заподіяних своїми винними діями збитків, оскільки кожна особа, має право на захист порушених прав у спосіб, визначений в ст. 16 ЦК України. В судовому засіданні відповідач не заперечував факт вчинення ДТП 09.08.2008 року о 21 годині в с. Корсунка по вул. Суворова, внаслідок якої він, керуючи транспортним засобом Т 25А держномер 5495 ШТ, зіткнувся з автомобілем [NUMBER], а також факт отримання автомобілем Skoda Fabia Combi механічних пошкоджень, проте заперечував факт порушення з його боку Правил дорожнього руху, зазначивши, що ці правила порушив саме позивач, перевищивши допустиму швидкість. При цьому, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення безпосередньо після вчинення ДТП [PERSON] давав письмові пояснення, в яких вказував що на тракторі, яким він керував були відсутні будь-які освітлювальні прилади, що не узгоджується з його поясненнями, даними в судовому засіданні. Постановою від 18.12.2008 року встановлено відсутність в діях [PERSON]С об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, висновки про відсутність в його діях також суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто відсутність вини у порушенні ПДР та вчиненні ДТП, в постанові відсутні. Таким чином, наявність вини відповідача у порушенні Правил дорожнього руху, що потягло за собою пошкодження майна позивача є предметом доказування у зазначеній справі. Вина саме [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху та вчиненні зіткнення з автомобілем позивача підтверджується схемою правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення від 09.08.2008 року та доповненням до протоколу, згідно із яким при огляді автомобіля [PERSON] встановлені механічні пошкодження, а також показаннями, даними в судовому засіданні інспектором ВДАІ свідком [PERSON], який безпосередньо виявив правопорушення та склав протокол про адміністративне правопорушення від 09.08.2008 року і показав, що саме [PERSON] є винним у вчиненні ДТП, оскільки 09.08.2008 року о 21 годині в с. Корсунка по вул. Суворова керував трактором Т 25, на якому не працювали освітлювальні прилади в темну пору доби, що призвело до зіткнення з автомобілем позивача, який рухався позаду в попутному напрямку. Свідок підтвердив також факт механічного пошкодження автомобіля позивача внаслідок даної ДТП. Ці докази відповідачем не спростовані, а показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки ці показання осіб, які не є компетентними у сфері розгляду порушень правил дорожнього руху є неналежними доказами. Таким чином, позиція відповідача не узгоджується з дослідженими в судовому засі, обставинами, його доводи в частині вини [PERSON] у ДТП належним чином не обгрунтовані, будь-якими доказами не підтверджуються, зокрема клопотання про призначення у справі судової авто тех» експертизи він не заявляв, таким чином не спростувавши пояснення позивача, свідка [PERSON], компетентною особою в сфері безпеки дорожнього руху відомості, вказані у протоколі про адмінісфаі правопорушення та схемі ДТП. З наведених підстав, пояснення відповідача суд розцінює як ripji уникнути передбаченої законом цивільно-правової відповідальності за пошкодження чужого майна. З огляду на досліджені докази суд вважає встановленою вину відповідача у вчиненні ДТП причинний зв'язок між його винними діями та настанням наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди автомобілю позивача. Згідно із висновком судової авто товарознавчої експертизи від 23.11.2009 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] складає 12712 грн. 83 коп., величина втрати товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП складає 3550 грн. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про незаконність висновку експерта через те, що пошкоджений автомобіль експертом не оглядався, оскільки на час розгляду справи в суді автомобіль був відремонтований, тому в ухвалі суду про призначення експертизи прямо вказано на необхідність визначення матеріальної шкоди за матеріалами цивільної справи на дату проведення огляду транспортного засобу та висновку спеціаліста - 01.09.2008 року, що зумовило відсутність необхідності оглядати транспортний засіб на дату проведення експертизи, таким чином, експертом виконано ухвалу суду відповідно до її змісту, і підстави вважати висновок експерта неналежним доказом відсутні. За наведених вище обставин, вказана сума матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 86 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вартість судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 850 грн., що підтверджується квитанцією № 181 від 17.11.2009 року. Враховуючи, що саме цей висновок експерта суд визнає належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заподіяної шкоди, суд не стягує з відповідача на користь позивача вартість проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1000 грн. за квитанцією № 078 від 12.08.2008 року (а.с. 121) Разом з цим, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з того, що внаслідок ДТП, що сталася позивач пережив нервовий стрес, що безпосередньо витікає лише з самого факту вчинення ДТП. При обчисленні розміру моральної шкоди суд також враховує ту обставину, що відповідач не намагався навіть частково відшкодувати заподіяну з його вини шкоду потерпілому, певним чином змінився звичайний спосіб життя позивача, який, будучи власником пошкодженого транспортного засобу та використовуючи його для своїх повсякденних потреб змушений був докладати додаткові зусилля для його налагодження, зокрема ремонтувати автомобіль, певний час був позбавлений можливості користуватися своїм транспортним засобом. Суд вважає, що виходячи з принципів розумності та справедливості достатньою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 700 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати пов'язані із оплатою судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог та витрати з інформаційно- технічного розгляду справи.

Outcome: partial