overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ХС № 006767 виданий [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримав заявленні вимоги і в обгрунтування їх пояснив, що він народився 28.02.1972 року в сім»ї [PERSON] та [PERSON]. 28.10.2007 року його батько [PERSON] помер, після його смерті залишилася спадщина, в тому числі земельна ділянка площею 3,4363 га. яка розташована на території Новонаталівської сільської ради, Чаплинського району. Херсонської області. На даний час заявник не може оформити дану земельну ділянку на себе, через помилку в Державному акті на право приватної власності на землю де прізвище його батька помилково записали [PERSON] а не [PERSON]. тому він вимушенний звернутися до суду лля встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу- Державного акту на право приватної власноті на землю. Голова Новонаталівської сільської ради Чаплинського району А.Ф Єрмаков в письмовій заяві до суду не заперечував в задоволенні заяви [PERSON] Судом встановленні наступні факти і відповідні їм правовідносин;: Батьками заявника були [PERSON] та [PERSON]. 28.10.2007 року батько заявника помер, після йоі смерті залишилася спадщина, а саме земельну ділянка площею 3.4363 га яка розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Однак [PERSON] не може переоформити дану земельну ділянку, через те що прізвище його батька було помилково записане [PERSON] хоча фактично - [PERSON]. Через даний факт заявник не може переоформити на себе Державний акт на право приватної власності на землю, іншим шляхом довести, що вказаний Державний акт належить його батькові не можливо. Згідно ст. 256 ЦПК України суд може встановлювати факти, які є юридичними, які тягнуть за собою виникнення, зміну і припинення правовідносин, коли в іншому порядку їх встановити не можна. Дані обставини найшли своє підтверження в судовому засіданні, і у суду не має сумніву, що Державний акт на право приватної власності на землю належить [PERSON], тому враховуючи вищезазначене суд вважає, що заява заявника підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 29.12.2001р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №830. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [PERSON] народження. Припинили спільне проживання з березня місяця 2009року, через те. що між ними постійно виникали непорозуміння внаслідок того, що кожен мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, на права та обвязки подружжя. Позивач та відповідач спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше сумісне проживання і зберігання шлюбу неможливе. Спору про майно не мають. Між ними досягнуто згоди про місце проживання і утримання дитини - дочка проживатиме з матірю. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Згідно із ст.ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 29.12.2001р., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 23.02.2002року народження (а.с.7). Спільне життя подружжя припинене з березня 2009року. Причиною припинення спільного життя стало те, що сторони мають несумісні характери, не змогли знайти порозуміння. З цього часу спільне життя подружжя не поновлювалось, сторони живуть окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

МКП „Бердичівводоканал" звернулося в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі впродовж: 01.08.06 01.02.09 року одержували послуги за місцем проживання: [INFO] Перемоги[ADDRESS] у вигляді комунального водопостачання та водовідведення, які не оплатили у повному обсязі. Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 504 грн. 91 коп. станом на 01.02.09 року. Представник позивача підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що просить стягнути з відповідачів заборгованість відповідно до частки співвласника у нерухомому майні, на день постановлення рішення у справі заборгованість не оплачена. Відповідачі у судове засідання не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином, про що свідчать матеріали справи (розписки долучені до матеріалів справи). Судом дотримані вимоги ч.З ст.76 ЦПК України. Про причину неявки не сповістили, клопотань про розгляд справи спочатку до суду не спрямовували. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] Перемоги у м. Бердичеві (а.с.45,46) Всупереч вимог п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", п.п.14,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.92 року №572, підпункту 1 пункту ЗО Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.05 року №2630, п.12.3 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.94 року №65, відповідачі своєчасно (щомісяця) у повному обсязі не вносили плату за комунальне водопостачання та водовідведення, яким користувалася впродовж: 01.08.06 -01.02.09 р.р., чим грубо порушили права позивача, який такі послуги надавав. Так, згідно розрахунку станом на 01.02.09 року утворилася заборгованість у сумі 504 грн. 91 коп., яка підлягає стягненню у судовому порядку з відповідачів пропорційно до їх частки у нерухомому майні, оскільки власність зобов "язує. Судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України, покладаються на відповідачів (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 1158.89 грн. заборгованості за спожитий газ, мотивуючи тим, що відповідачка отримала послуги за місцем проживання у вигляді природного газу. Для проведення нарахувань та оплати за спожитий природній газ відповідачці було відкрито особовий рахунок № 311-44. Однак відповідачка зобов»язання по сплаті за газ не виконала, в наслідок чого за період з 01.11.2008 року по 01.11.2009 року заборгованість за спожитий газ перед БУЕГГ становить 1158.89 грн.. В попереднє судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в попереднє судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 162 Житлового Кодексу України, Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинкових територій» затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 № 572, п.п.17, 19, 29 "Правил надання населенню послуг з газопостачання»", затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року відповідач за отриманні послуги по газопостачанню, зобов»язаний щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за спожитий природній газ, по затверджених у встановленому порядку тарифах. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію договору № 311-44, укладеного між сторонами ( а.с.3-6), довідку про заборгованість перед Бердичівським УЕГГ (а.с.7), розрахунок заборгованості ( а.с.8), суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 231,53 грн. В попереднє судове засідання представник позивача не з 'явився, надав суду заяву про закриття провадження по справі. Відповідач до суду не з "явився, однак його неявка не перешкоджає вирішенню питання про закриття провадження у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.174, ч.З ст.206 ЦПК України представник позивача попереджений про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається він не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між; тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав. Згідно до ч.З ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Відмова від позову не суперечить закону та не порушує законних прав та інтересів осіб, а тому може бути прийнята судом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. На підставі вище наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 04.03.1994 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №306). Від спільного подружнього проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалось. На протязі тривалого часу відносини між ними були напруженими, так як мають різні погляди на спільне сімейне життя. За даних обставин вважає, що сімя розпалась, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу не можливе. Просить суд розірвати шлюб без надання строку на примирення. У відповідності до ст.130 ч.4 ЦПК України, суд може у попередньому судовому засіданні ухвалити судове рішення у разі визнання позову відповідачем. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі і наполягала на розірванні шлюбу без надання строку на примирення, так як примирення між ними не можливе, сім,я фактично розпалась і шлюб існує лише формально. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі та пояснив суду, що сімя фактично розпалась і не мають наміру відновлювати шлюбні відносини, тому просить суд ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні, яким розірвати шлюб без надання строку на примирення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04 березня 1994 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №306). Від спільного подружнього проживання мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Тому на даний час сімя розпалась, шлюбні стосунки не підтримують, на примирення як позивачка так і відповідач не згодні, а тому їх подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення для справи і тому шлюб необхідно розірвати. Встановлені судом обставини підтверджуються: -копією паспорта [PERSON], яка народилась 03 жовтня 1971 року в селі Юнаківка Сумського району Сумської області, серії СО №782058; -копією паспорта [PERSON], який народився 30 червня 1972 року в місті Києві, серії СН № 645801; -копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]), серії І-БК №159355 від 29.01.2002 року; -копією свідоцтва про народження [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], серії І-БК №415175 від 17 серпня 1995 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 85997-cred від 31.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 гривень шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885220598418 відкритий Приват Банком згідно договору № 85997-card від 31.08.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.04.2009 року. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала. У зв'язку з чим [PERSON] станом 27.07.2009 року має заборгованість - 11245,85 гривень. Представник позивача в заяві на ім'я суду на задоволені позову наполягав, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У зв'язку з неможливістю бути присутнім на судовому засіданні, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився і суд визнав за можливе розглянути справу без його участі відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до ст. 1054, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини суми кредиту кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася. Згідно матеріалів справи позивач перебуває у договірних стосунках з відповідачем - Кредитний договору № 85997-cred від 31.08.2007 року (а.с. 5-7). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 85997-cred від 31.08.2007 року станом на 27.07.2009 р. [PERSON] має перед ЗАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору -11245,24 грн., з них 7289,43 грн. заборгованість за кредитом, 3182,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також відповідно до н. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 250 грн. штраф (фіксована частина), 523,61 штраф (процентна складова). На підставі ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 05 січня 1996 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина Євгена, [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2009 року і до її повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що 05 січня 1996 року по 18 грудня 2009 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який знаходиться на її повному утримані. Тому, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що на даний час не працює, має задовільний стан здоровя, на утриманні інших осіб немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, в тому числу, оглянувши оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що з 05 січня 1996 року по 18 грудня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина Євгена, [INFO], який знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с.3, 4). Тому, виходячи з вимог ст.ст.180, 181, 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітнього сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність в останнього інших осіб на утриманні (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, п.п. 5, 18 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача також підлягають стягненню 120 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету Вознесенського району та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету Прибужанівської сільської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши, що у правовстановлюючому документі - договорі про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 09.04.1988 року, зареєстрованому Каховським БТІ за № 1-1101, невірно зазначено його прізвище. Замість вірного «Русняк» зазначено «Руснаяк», а також, невірно зазначена належна йому частка на будинок № 1 в провулку Піонерському в смт. Дніпряни Херсонської області як «18/25», хоча його частка складає 17/25. Враховуючи те, що в зазначеному договорі є розбіжності з іншими документами у нього виникли проблеми з переоформленням його частки на доньку - [PERSON]. Просив суд, встановити факт належності йому [PERSON] договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності на будинок № 1 в провулку Піонерському в смт. Дніпряни Херсонської області від 09.04.1988 року, зареєстрованому Каховським БТІ за № 1-1101. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглядати в його відсутність. Суд, зі згоди заявника, вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованої особи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в договорі про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 09.04.1988 року, зареєстрованому Каховським БТІ за № 1-1101 прізвище заявника зазначено як «Руснаяк». В паспорті громадянина України, виданого 11.11.1998 року Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області прізвище заявника зазначено як «Русняк». В картці фізичної особи - платника податків, прізвище заявника значиться як «Русняк». З свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок № 1 у провулку Піонерському в смт. Дніпряни Херсонської області, виданого 14.03.1988 року Дніпрянською селищною радою вбачається, що [PERSON] праві приватної власності належить 17/25 частин зазначеного будинку. Враховуючи те, що факт належності [PERSON] договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності на будинок № 1 в провулку Піонерському в смт. Дніпряни Херсонської області від 09.04.1988 року, зареєстрованому Каховським БТІ за № 1-1101 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із названим позовом в обґрунтування якого вказує, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 1992 року. Від шлюбу дітей у них не має. Вони проживали в [INFO] кв.18, яка належить їй на правах особистої власності. Після розірвання в 2008 році шлюбу, [PERSON] проживає в іншому місті. За період з 2006 року відповідач жодного разу не зявився у квартирі [ADDRESS], де вона проживає, і всі обовязки , що випливають з утриманням квартири, покладені тільки на неї. Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловою квартирою №18 в буд. 7/9 по вул. Воровського в смт. Володарськ Волинський, Житомирської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та дала пояснення по суті заявленого позову, а також доповнила, що відповідач проживає в м. Одесі з іншою жінкою. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення повістки, в судове засідання не прибув, причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі матеріалів відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або у інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. В судовому засіданні встановлено, що позивачка разом з своїм бувшим чоловіком, [PERSON], в 1984 році, придбали у власність кооперативну квартиру [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу з [PERSON] позивачка залишилась проживати у вказаній квартирі. Після смерті в 2004 році [PERSON], позивачка вказану квартиру оформила на себе, зареєструвавши її в КП « Житомирське - 2 - міжміське бюро технічної інвентаризації». Маючи у приватній власності вищевказану квартиру позивачка з 1992 року по 2008 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. З 2006 року сторони перестали проживати разом і відповідач покинув квартиру [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу відповідач вибув до м. Одеса де проживає з іншою жінкою.

Outcome: approved