Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Прокурор м. Сєвєродонецька Луганської області звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою в інтересах позивача [PERSON] до ВАТ «Механізатор» про зобов'язання зробити перерахунок заробітної палати, посилаючись на те, що [PERSON] знаходився в трудових відносинах з Управлінням механізації комбіната «Ворошиловградхімстрой», яке з 23.12.1993 року реорганізовано у ВАТ «Механізатор». Наказом № 174 від 09.05.1986 року [PERSON] в складі групи був відряджений водієм автобетонозмішувачу в розпорядження тресту «Південагоменергобуд» м. Вишгород, Київської області для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09.05.1986 року. При виконанні роботи водієм автобетонозмішувача [PERSON] перевозив суху суміш по маршруту м. Вишгород - с. Копачі, яке відповідно до «Переліку населених пунктів та виробничих об`єктів, де оплата праці здійснюється у відповідності із зонами небезпеки у збільшеному розмірі відповідності до рівня радіації», затвердженому рішенням Урядової комісії № 87 від 07.08.1986 року, відноситься до 3-ї зони небезпеки. Після прибуття з відрядження старший групи [PERSON] на підприємство надав табель обліку робочого часу за період з 11.05.1986 року по 21.05.1986 року, де вказані робочі дні та кількість відпрацьованих годин даною групою. За час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС [PERSON] була нарахована заробітна плата в сумі 620 карб. 68 коп., що підтверджено розрахунковим листом за червень 1986 року. У з'язку із захворюванням, отриманим внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС, [PERSON] в 2006 року встановлена 3 група інвалідності, що дало йому право на пільгову пенсію за віком. 07.07.2006 року [PERSON] звернувся до керівництва ВАТ «Механізатор» щодо перерахунку заробітної плати за час роботи в Чорнобильській зоні з 11.05.1986 року по 21.05.1986 року на підставі нормативних документів, які регулюють умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прийнятих в 1986 році, але розсекречених тільки в 1988-1989 роках. Однак, керівництво ВАТ «Механізатор» [PERSON] видало довідку про заробітну плату № 153 від 11.07.2006 року за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з порушенням нормативних документів, які регулюють умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, які безпосередньо виконували роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС в ті роки, тобто без врахування 100% збільшення тарифної ставки, збільшення премії в розмірі 60% на збільшену тарифну ставку та кратність, додаткової оплати праці за роботу у нічний час в розмірі 35 % годинної тарифної ставки за кожну годину роботи в нічний час, робота в вихідні дні не оплачена в подвійному розмірі, без врахування оплати надурочної роботи та без врахування персональної надбавки в розмірі 40%. Відмову в нарахуванні заробітної плати за час роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС з врахуванням вищезазначених нормативів керівництво ВАТ «Механізатор» мотивувало тим, що всі вказані постанови, на які посилається [PERSON] для перерахунку заробітної плати, прийняті в червні 1986 року, тобто пізніше, ніж [PERSON] знаходився в зоні Чорнобильської АЕС. У судовому засіданні [PERSON] підтримав доводи, викладені в позові, просив суд позов задовольнити та зобов'язати ВАТ «Механізатор» зробити йому перерахунок заробітної плати за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням розсекречених в 1988-1989 роках нормативних документів, які регулюють умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: 100 % збільшення тарифної ставки з врахуванням кратності; премії в розмірі 60% на збілільшену тарифну ставку; оплати праці за роботу у нічній час в розмірі 35% годинної тарифної ставки кожну годину роботи в нічний час; оплати в подвійному розмірі часу роботи в вихідні дні; оплати надурочної роботи в розмірі 37,5% встановленої тарифної ставки за перші дві години та в розмірі 75% тарифної ставки за послідуючі часи; персональної надбавки за умови праці на підприємстві у розмірі 40%, згідно постанови РМ СРСР від 04.12.1981 року № 1145, та видати йому відповідну довідку про розмір заробітної плати. Крім того пояснив, що табелі обліку часу та наряди вони здали в бухгалтерію, на підприємстві діяв наказ, на підставі якого іншим працівника був зроблений перерахунок заробітної плати та надані довідки. Прокурор та представники позивача у судовому засіданні вимоги позивача підтримали, просили позовні вимоги задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача не визнали, проти їх задоволення заперечували, на підтвердження чого пояснили вказані постанови ЦК КПСС, [PERSON] Міністрів СРСР та УРСР, на які посилається [PERSON] для перерахунку заробітної плати, прийняті в червні 1986 року, тобто пізніше, ніж [PERSON] знаходився в Чорнобильській зоні, і на їх підставі не може бути здійснено перерахунок. Крім того у [PERSON] немає документів, які підтверджують його перебування саме в 3 зоні відчуження, так як оригінал табелю обліку робочого часу запису про зону небезпеки не містить. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] надали довідку та всі відповіді. Все є в розрахункових листах. Вона не може пояснити, чому інші отримують пенсію, а він ні. Інші оформлювали пенсію по інвалідності в 1998 році, які вони надавали довідки, вона не знає. Розраховувала за документами, які діяли на той час. [PERSON] працював водієм автобетонасмесителя, у нього була персональна надбавка у розмірі 40 %. Вони рахували по 3 зоні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в травні 1986 року він був старшим в бригаді, в яку входив і [PERSON], по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Працювали 11 днів. Після закінчення роботи він в тресті отримав необхідні документи, по яким в управління «Механізації» платили заробітну плату. Він передав усі документи в управління, документи були в порядку, інакше вони не здійснювали б нарахування заробітної плати. Навіть якщо вони не збереглися, табелю обліку часу та розрахункових відомостей достатньо, в них вказана тарифна ставка та кількість робочих днів. Багатьом чорнобильцям здійснили правильні нарахування без судових рішень. Табель обліку робочого часу вели робітники того підприємства, де вони працювали в 3 зоні. В перші дні аварії перевозили бетон в с. Копачі - 3 зона, загружались в м. Вишгород, в табелі обліку робочого часу вказано, скільки часу була робоча зміна. За одну добу машина робила два рейси, тобто один рейс одна зміна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що всі документи були надані в відділ кадрів. На підставі цих документів, якщо була потрібна довідка, звертались до відділу кадрів. Пізніше, відповідно до листа про те, що дані документи не є історичною цінністю, та інші документи були знищені. Відділ кадрів давав довідку про те, коли робітник знаходився у відрядженні, на підставі чого вона робила розрахунок. Були оригінали розрахункових листів для нарахування заробітної плати за 1986 рік, там було вказано тариф. Зона вказана там не була. Кратність нараховувала вона сама, брала підвищену заробітну плату. В неї не було документів, підтверджуючих зону. Вона заповнює довідку на підставі табелю, розрахунку, який готує [PERSON]. Премія, надбавки за сумісництво були в у зв'язку з тим, хто де працював. По [PERSON] є персональна надбавка в розмірі 40 %. Документи, які привезли з відрядження, здавалися в розрахунковий відділ, вона бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, шо він працював на ЧАЕС, з 9.05.1986 року виїхали в м. Вишгород. Працювали з 11.05.1986 року по 21.05.1986 року, перевозили суху суміш з Вишгороду до с. Копачі. [PERSON] працював на [PERSON], працювали по 12 годин на добу, тоді вони ще не знали про зони. Копачі знаходяться в 30 кілометровій зоні. Було 6 чоловік на трьох машинах. Працював разом з [PERSON] в одній бригаді, їздив в одній зміні, яка займала 12 годин. Документи, табелі віддавали старшому групи [PERSON], а він по приїзду їх здав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 9.05.1986 року виїхали з м. Сєвєродонецька до м.Вишгород. Працювали з 11.05.1986 року. Загружались сухою сумішшю у Вишгороді та возили у с. Копачі, в 30 кілометрову зону. З [PERSON] були в різних змінах, він його зміняв. Документи забрав старший групи [PERSON], він привіз табеля. Працював з [PERSON] на одній машині КАМАЗ, по 12 годин, до 21.05.1986 року. Він не цікавився, які документи дали на руки [PERSON]. Виповнювали роботи саме в Чорнобилі, в 3 зоні, він інвалід, отримує пенсію 3000 грн. Йому дало довідку підприємство в 2006 році. Вислухавши позивача, його представників, прокурора, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював в Управлінні механізації комбіната «Ворошиловградхімбуд», яке з 23.12.1993 року реорганізовано у ВАТ «Механізатор», з 16.01.1986 року по 17.04.1997 рік. [PERSON] наказу № 174 від 09.05.1986 року [PERSON] разом з іншими працівниками УМК «Ворошиловградхімбуд», а саме [PERSON]С, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі телетайпограми Мінтяжбуду № 1-127 від 11.05.1986 року та № 13/172 від 11.05.1986 року, були направлені у відрядження водіями автобетонозмішувачей в м. Вишгород, Київської області, в розпорядження тресту «Южатоменергобуд» для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 09.05.1986 року до закінчення ліквідації наслідків аварії. [PERSON] було призначено старшим групи. У відрядженні водій автобетонозмішувача [PERSON] перевозив суху суміш по маршруту м.Вишгород - с. Копачі, строк відрядження з 11 травня 1986 року по 21 травня 1986 року, що підтвердили в судовому засіданні позивач, а також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Пояснення позивача, а також свідків суд вважає послідовними, у зв'язку з чим у суду не викликає сумнівів факт виконання робіт позивачем саме по маршруту м. Вишгород - с. Копачі. Відповідно до «Переліку населених пунктів та виробничих об'єктів, де оплата праці здійснюється у відповідності із зонами небезпеки у збільшеному розмірі у відповідності до рівня радіації», затвердженого рішенням Урядової комісії № 87 від 07.08.1986 року, місце виконання робіт [PERSON] та іншими працівниками підприємства, а саме с. Копачі, в період з 11.05.1986 по 21.05.1986 року, відносилось до 3-ї зони небезпеки. Після прибуття з відрядження старший групи [PERSON] надав табель обліку робочого часу на підприємство УМК «Ворошиловградхімстрой», який отримав у тресті Южатоменергобуд» за період з 09.05.1986 року по 21.05.1986 року, де вказано кількість робочих днів та кількість відпрацьованих годин, а саме позивачу [PERSON] було вказано 11 фактично відпрацьованих днів, 116 відпрацьованих годин, з яких 28 годин наднормові, 28 годин нічні. У зв'язку із захворюванням, отриманим внаслідок праці на ліквідації аварії на ЧАЕС, [PERSON] в 2006 році встановлена 3 група інвалідності, що дало йому право на пільгову пенсію за віком, дані обставини сторонами в судовому засіданні не оспорювались. За час роботи на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС [PERSON] відповідачем була нарахована заробітна плата в сумі 620 карб. 68 коп., що підтверджується розрахунковою відомістю №2. Позивач, не погодившись з наданим йому відповідачем розрахунком, звернувся до керівництва ВАТ «Механізатор» щодо перерахунку заробітної плати за час робот в Чорнобильській зоні з 11.05.1986 по 21.05.1986 року на підставі нормативних документів, які регулюють умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прийнятих в 1986 році, але розсекречених тільки в 1988-1989 роках, а саме : постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986р. № 524-156, розпорядження [PERSON] Міністрів СРСР від 17.05.1986р. №964-рс, постанови [PERSON] Міністрів СРСР від 23.05.1986рю № 1031-рс, постанови [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. № 665-195, постанови УРСР від 10.06.1986р. № 207-7, постанови Держкомітету СРСР з праці та соціальним питанням № 153 від 07.05.1986р. Керівництво ВАТ «Механізатор» видало [PERSON] довідку про заробітну плату № 153 від 11.07.2006 року за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з порушенням нормативних документів, які регулюють умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, які безпосередньо виконували роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС в період з 9.05.1986 року по 21.05.1986 року, а саме без врахування 100% збільшення тарифної ставки, збільшення премії в розмірі 60% на збільшену тарифну ставку та кратність, додаткової оплати праці за роботу у нічний час в розмірі 35 % годинної тарифної ставки за кожну годину роботи в нічний час; робіт в вихідні дні в подвійному розмірі, надурочної роботи, персональної надбавки в розмірі 40%, яка була встановлена та діяла на ВАТ «Механізатор» згідно постанови [PERSON] Міністрів СРСР «Про порядок та умови суміщення професій» № 1145 від 04.12.1981 року, що підтверджується розрахунковими відомостями [PERSON] за березень та квітень 1986 року. Відмову в нарахуванні заробітної плати за час роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС з врахуванням вищезазначених нормативів керівництво ВАТ «Механізатор» мотивувало тим, що всі вказані постанови ЦК КПСС, [PERSON] Міністрів СРСР та УРСР, на які посилається [PERSON] для перерахунку заробітної плати, прийняті в червні 1986 року, тобто пізніше, ніж [PERSON] працював в Чорнобильській зоні, на підприємстві не видавалось відносно [PERSON] наказ про нарахування 100% збільшення тарифної ставки та максимального розміру премії 60 % ставки (окладу) в місяць, а документів, які підтверджували його знаходження у 3 зоні небезпеки, немає. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача, які спростовуються п.13 постанови РМ УРСР, УРРПС від 10.06.1986 року № 207-7, п.п. 1,13 постанови РМ СРСР, ВЦРПС від 5.06.1986 року № 665-195, та п.1 постанови ЦК КПРС, ПВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС, згідно яких пільги, передбачені постановами, встановлюються з моменту аварії на Чернобільській АЕС, а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з яких видно, що позивач працював по маршруту м.Вишгород - с. Копачі, тобто в 3 зоні небезпеки. [PERSON] Міністерства праці України, Міністерства фінансів України від 23.10.1992 р. № 09-3751, підприємства й організації, у випадку неправильної оплати праці в зоні відчуження, повинні провадити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно діючого законодавства. Відповідно до Наказу Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 10 від 04.02.2003 року «Про перерахунки пенсій інвалідам ЧАЕС» адміністрація підприємств, установ та організацій Луганської області повинна робити перерахунок заробітної плати особам, які працювали на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1990 роках, на підставі розсекречених у 1988-1989 роках нормативних документів, перерахунок заробітної плати працівника повинен бути оформлений наказом по підприємству про донараховану заробітну плату з обов'язковим відображенням сум перерахунку в особистому рахунку працівника. [PERSON] п.п. 1, 2 [PERSON] Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань Секретаріату Всесоюзної [PERSON] професійних союзів № 153 від 07.05.1986р. працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення і винагороди нараховують відповідно до діючих положень на збільшені відповідно до пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної [PERSON] СРСР, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦСПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 тарифні ставки і посадові оклади до 100 %. Установлені законодавством граничні розміри премій обчислювати, виходячи з зазначених підвищених тарифних ставок і посадових окладів. Дозволити керівникам підприємств і організацій, що беруть участь у роботах по усуненню наслідків аварії, вводити для всіх категорій працівників, зайнятих на цих роботах, відрядну, акордну та інші прогресивні форми оплати праці. Розцінки і розміри заохочення за терміновість виконання робіт затверджуються керівником підприємства, організації за узгодженням із профспілковим комітетом. Відповідно до п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії BP СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 керівникам підприємств надано право проводити оплату праці робітникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по збільшеним на 100% тарифним ставкам. [PERSON] п. 4 [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. № 665-195 робітникам підприємств, організацій та установ, виконуючим роботи з ліквідації наслідків аварії ЧАЕС встановлено максимальний розмір премії - 60 % тарифної ставки (окладу) в місяць. Представник відповідача посилається на відсутність наказу керівництва ВАТ «Механізатор» про затвердження збільшеного на 100% окладу на підприємстві працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Але на підставі листа Міністерства праці України від 09.06.1995р. № 224/8.13 на ВАТ «Механізатор» був виданий наказ № 28 від 30.04.2003 року, згідно якого на підприємстві проводився перерахунок заробітної плати учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі розсекречених нормативних документів за підвищеними на 100 % тарифними ставками, з урахуванням премії у розмірі 60 % тарифної ставки або посадового окладу, та видавались довідки для перерахування пенсії. З копій наказів ВАТ «Механізатор» № 29 від 03.03.2004 року, № 33 від 15.03.2004 року, № 46 від 18.05.2004 року, № 57 від 15.06.2004 року, № 58 від 15.06.2004 року, № 62 від 22.06.2004 року, № 63 від 25.06.2004 року, № 69 від 05.07.2004 року, № 70 від 12.07.2004 року, № 71 від 12.07.2004 року, № 72 від 12.07.2004 року, № 73 від 16.07.2004 року, № 74 від 21.07.2004 року, №89 - від 21.09.2004 року, № 105 від 16.10.2004 року, № 121 від 14.12.2004 року, № 122 від 14.12.2004 року, № 2 від 4.01.2005 року видно, що працівникам ВАТ «Механізатор» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 1.М., [PERSON] та [PERSON] на підставі наказу Управління механізації комбінату «ВХС» від 9.06.1986 року № 209 та рішення правління ВАТ «Механізатор» від 11.03.2004 року № 3 було здійснено перерахунок заробітної плати, як учасникам ліквідації наслідків на ЧАЕС, з урахуванням положень сумісної постанови ЦК КПРС, Президії BP СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про оплату праці за підвищеними до 100% тарифної ставки» та сумісної постанови РМ УРСР а УРСПС від 10.06.1986 року № 207-7 «Про виплату вихідних та святкових днів в подвійному розмірі та премії 60%» було здійснено перерахунок по підвищеній на 100% тарифній ставці та встановленого максимального рівня премії 60%. [PERSON] та [PERSON] встановлено премію рішенням правління ВАТ «Механізатор» від 11.11.2004 року № 12 у розмірі 40%. Як свідчить лист Управління пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку від 01.07.2009 року № 9173/02-1411 підприємство ВАТ «Механізатор» відкликало лише довідку про заробітну плату на ім'я [PERSON] Суд вважає, що оскільки відповідач здійснював перерахування заробітної плати за збільшеною на 100% тарифною ставкою та премії в розмірі 60% на збільшену тарифну ставку іншим працівникам ВАТ «Механізатор», які безпосередньо були зайняті на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, тому відмова відповідача здійснити таке перерахування позивачу є безпідставною. Посилання представника відповідача на те, що наказ № 28 від 30.04.2003 року був скасований згідно наказу ВАТ «Механізатор» № 216/1 від 3.12.2007 року на підставі листа Міністерства праці та соціальної політики України № 73/20/112-06 від 28.02.2006 року, тому відповідач не може надати довідку позивачу, суд не бере до уваги в зв'язку з тим, що позивач зертався до керівництва підприємства з заявою про перерахування заробітної плати ще 7.07.2006 року. Крім того представником відповідача не надано суду копії листа Міністерства праці та соціальної політики України № 73/20/112-06 від 28.02.2006 року, який був підставою для скасування наказу № 28 від 30.04.2003 року, та ніяких пояснень в обґрунтування мотивів скасування цього наказу. Відповідно до розпорядження [PERSON] Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 986, оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та перших зонах небезпеки, здійснюється в чотирьох, трьох та двократному розмірах, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи. [PERSON] п. 4 [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРГІС від 05.06.1986р. № 665-195 встановлено додаткову оплату в розмірі 35 % годинної тарифної ставки за кожну годину роботи в нічний час. Відповідно до пункту 5 постанови [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. № 665-195 дозволено притягувати працівників до роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в вихідні та святкові дні з оплатою праці в подвійному розмірі. [PERSON] постанови Держкомпраці СРСР та ВЦРПС від 14.12.1972р. № 322-34 «Про умови праці працівників автомобільного транспорту, а також транспортно-експедиційного обслуговування та вантажно-розвантажних робіт системи автомобільного транспорту» водіям автомобілів доплата за роботу в надурочний час в зоні відчуження проводиться в розмірі 37,5% встановленої тарифної ставки за перші дві години та в розмірі 75% тарифної ставки за послідуючі часи. Як вже наводилося вище, після прибуття з відрядження старший групи [PERSON] надав табель обліку робочого часу на підприємство УМК «Ворошиловградхімбуд», який отримав у тресті «Южатоменергобуд» за період роботи з 11.05.1986 року по 21.05.1986 року, де позивачу [PERSON] було вказано 11 фактично відпрацьованих днів, 116 відпрацьованих годин, з яких 28 годин наднормові, 28 годин нічні. Тому при вирішенні питання видачі довідки [PERSON] відповідач мав врахувати згідно табелю обліку робочого 28 годин, як наднормові, та 28 годин нічних, які позивачем було відпрацьовано на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і які мали бути відображені в наданій йому довідці та розраховані на підставі вище наведених нормативних документів. Конкретні розміри збільшення вказаних ставок та окладів встановлюються з урахуванням складності та терміновості робіт, що виконуються. В даному випадку [PERSON] був відряджений на ліквідацію аварії на ЧАЕС 09.05.1986 року, тобто через 13 днів після аварії. Внаслідок виконання цих робіт став інвалідом 3 групи. Відповідач посилається на відсутність у [PERSON] документів, які підтверджують перебування його в 3 зоні відчуження, але, як наводилось вище, даний факт підтверджуєм наказом № 174 від 09.05.1986 року, згідно якого [PERSON] разом з іншими працівниками УМК «Ворошиловградхімбуд», на підставі телетайпограми Мінтяжбуду № 1-127 від 11.05.1986 року та № 13/172 від 11.05.1986 року, були відряджені водіями автобетонозмішувачей в розпорядження тресту «Південатоменергобудтранс», м. Вишгород, Київської області для ліквідації наслідів аварії на Чорнобильській АЕС з 09.05.1986 року, працював разом з іншими робітниками підприємства на маршруті м.Вишгород - с.Копачі, що підтвердили в судовому засіданні свідки, а згідно «Переліку населених пунктів та виробничих об'єктів, де оплата праці здійснюєть у відповідності із зонами небезпеки у збільшеному розмірі у відповідності до рівня радіації», затвердженого рішенням Урядової комісії № 87 від 07.08.1986 року, місце виконання робіт [PERSON], а саме с. Копачі, віднесено до 3-ї зони небезпеки. Інші документи, які видавались працівникам в тресті «Південатоменергобуд»м.Вишгороду після відрядження, старшим групи [PERSON] у встановленому порядку були здані до ВАТ «Механізатор», що підтвердили в судовому засіданні позивач та свідки. Крім того згідно відповіді ВАТ «Вишгороденергобудтранс» від 30.03.2009р. № 27, на запит суду, всім прикомандированим працівникам в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС документи виконувались в одному екземплярі та видавались на руки або надсилались до основного місця роботи: табелі обліку робочого часу, подорожні листи, довідки про заробітну плату, робились відмітки в посвідченнях про відрядження. Але згідно наказу № 126 від 30 травня 1990 року розпорядження на відрядження, книга реєстрації працівників, що виїхали у відрядження, шляхові листи та транспортні накладні, бухгалтерські документи щодо обчислення заробітної плати за 1986 рік були знищені за мінуванням потреби та втратою цінності, про що складений відповідний акт, хоча відповідно до Наказу Головного Архівного Управління при Кабінеті Міністрів України №41 від 20.07.1998 року «Про затвердження Переліку типових документів, що приймаються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» накази, розпорядження, документи та звіти про відрядження стосовно участі в ліквідації аварії на ЧАЕС зберігаються на підприємстві постійно. Таким чином, своїми діями керівництво ВАТ «Механізатор» порушило вимоги щодо зберігання документів, які мають цінність та значущість, та грубо порушило права та інтереси осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС. В обґрунтування законності видачі довідки про нарахування заробітної плати [PERSON] №153 від 11.07.2006р. керівництво ВАТ «Механізатор» посилається на додаткову судово- бухгалтерську експертизу № 758 від 28.02.2006р. Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз по цивільній справі по скарзі [PERSON], але суд вважає, що ця експертиза по справі [PERSON] не може бути підставою для нарахування заробітної плати [PERSON], бо його не стосується. Працівникам підприємства [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та іншим, які також були відряджені на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС, перерахунок заробітної плати за цей час виконано з врахуванням всіх необхідних нормативних документів бухгалтером підприємства самостійно, без звернення цих осіб до суду. До цього часу довідки про нарахування заробітної плати з управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьк з мотивів неправильного нарахування заробітної плати чи неправильного застосування нормативних документів підприємство не відкликало та не скасувало, за виключенням довідки [PERSON] Таким чином суд вважає, що наведені позивачем у позові обставини, та надані на їх підтвердження докази, є достовірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved