Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого посилалася на наступне. 30.04.2008р. вона уклала з Харківським акціонерним комерційним Земельним банком (надалі Банк) договір строкового банківського вкладу , відповідно до умов якого передала на депозит Банку на строк з 30.04.2008р. по 11.05.2009р. 20000грн. під нарахування процентів 16,5 % річних. 08.05.2009р. позивачка звернулася до Банку з письмовою заяву про повернення вкладу, проте 15.05.2009р. отримала лише проценти за весь час депозиту та 2000 грн. від самого вкладу. З письмової відповіді Банку вбачається,що через тимчасові фінансові труднощі повернення вкладу в повному обсязі є неможливим. На підставі наведеного позивачка просила стягнути з Банку грошову суму за договором банківського вкладу 18000грн. Крім того, позивачка зазначала,що п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором , за кожний день (кожну годину , якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Враховуючи, що вартість послуги Банку у договорі визначена не була , позивачка вважає ,що на її користь Банк повинен сплатити неустойку у розмірі 3% від суми вкладу та нарахованих на вклад процентів ((20000грн. + 3386) :100 х 3 = 702 грн. ). Крім того , позивачка вважає,що з боку Банку їй було завдано збитки у вигляді упущеної вигоди , т.я. позивачка була позбавлена можливості користуватися своїми грошовими коштами та розташувати їх на депозиті іншої банківської установи з нарахуванням на них процентів у розмірі 16,5 % на рік. Таким чином на час предявлення позову за 18 днів розмір процентів від неповернутої суми 18000грн. складає 146,52 грн. , які позивачка також просила стягнути з відповідача. В подальшому позивачка позовні вимоги в частині стягнення з Банку збитків збільшила з врахуванням часу знаходження справи у суді , за 165 днів просила стягнути збитки у розмірі 1343,10 грн. Про збільшення позивачкою розміру позовних вимог відповідач та 3-тя особа були повідомлені судом. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача та 3-тя особа у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не сповістили. За таких обставин відповідно до положень ч. 4 ст.169 ЦПК України за згодою позивачки суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановив заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення позивача , перевіривши матеріали справи , прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2008р. між Харківським акціонерним комерційним Земельним банком та позивачкою [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу «[PERSON] подарунок» № 528д/08-ВП , згідно з яким 30.04.2008р. позивачка передала Банку , а Банк прийняв грошову суму вкладу у розмірі 20000грн. на строк до 11.05.2009р. за процентною ставкою 16,5 % річних. Відповідно до п. 1.1 договору строкового банківського вкладу «[PERSON] подарунок» № 528д/08-ВП строк дії вкладу з 30.04.2008р. до 11.05.2009р. Відповідно до п. 4.1.4. договору строкового банківського вкладу «[PERSON] подарунок» № 528д/08-ВП Банк зобовязувався повернути суму вкладу та нарахованих процентів відповідно до умов даного договору в готівковій чи в безготівковій формі. . 08.05.2009р. [PERSON] звернулася з письмовою заявою до адміністрації Банку з вимогою про повернення внесеного вкладу та нарахування процентів за договором. У відповідь на звернення позивачці було сплачено лише проценти від суми внесеного вкладу за період з 30.04.2008р. до 11.05.2009р. , в той час як безпосередньо сам вклад був повернутий лише частково у розмірі 2000грн. через посилання відповідача на тимчасові фінансові труднощі. Як вбачається з ст. 629 ЦК України , зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1058 ЦК України - за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк) , що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід у інші формі на умовах та в порядку , встановлених договором. Відповідно до ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника , крім вкладів , зроблених юридичними особами на інших умовах , які встановлені договором. Суд дійшов висновків, що згідно ст.1058,1060 ЦК України відмова відповідача про повернення грошової суми ( вкладу ) , передбаченого договором є незаконною та задовольняє позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з Банку грошової суми за договором банківського вкладу у розмірі 18\~000 грн. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Поряд з вимогами про стягнення з Банку грошової суми за договором банківського вкладу у розмірі 18\~000 грн. позивачкою [PERSON] у відповідності до положень ст.. 623 ГК України було заявлено вимоги про стягнення збитків, завданих порушенням зобовязання у розмірі 1343,10 грн. Вказані вимоги позивачка обґрунтовувала наявністю у неї упущеної вигоди , т.я. з вини Банку вона була позбавлена можливості користуватися своїми грошовими коштами та розташувати їх на депозиті іншої банківської установи з нарахуванням на них процентів у розмірі 16,5 % на рік. У судовому засіданні позивачка зазначила, що фас факт можливості розташування нею грошових коштів на депозиті інших банківських установ носить ймовірний характер, вказані кошти вона могла б використати і для задоволення інших власних потреб (зокрема ремонту даху власного будинку). За таких обставин суд вважає, що факт завдання позивачці з вини Банку збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 1343,10 грн. суд вважає недоведеним і в задоволенні зазначених позовних вимог відмовляє. Крім того, суд вважає помилковим посилання позивачки при зверненні з вимогами про стягнення неустойки у розмірі 702 грн. на положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», які регулюють правовідносини щодо виконання роботи (надання послуги) при визначенні у договорі їхньої вартості , або при визначенні у договорі вартості замовлення, а тому у задоволенні зазначеної частини позовних вимог суд також відмовляє. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в разі звільнення позивача , на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного понесені позивачкою витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 250 грн. суд стягує на її користь з відповідача, судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог 180 грн. з відповідача суд стягує на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial