Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

ТОВ фірма «ТехНова» звернулась з позовом в інтересах КЕП «Чернігівська ТЕЦ» до [PERSON], [PERSON] про стягнення 1955 грн. 68 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачам надавались послуги з опалення житлової площі та підігріву води, але плату за отримані послуги своєчасно не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1955 грн. 68 коп. за період з 01.07.2008 року по 01.01.2010 року, яка добровільно до цього часу не сплачена. Вказана сума боргу розрахована згідно тарифів, затверджених рішенням міськвиконкому, за якими вартість 1 кв. м на опалювану площу житла становить 0.73; 0.88; 2.21 грн.; 2.60 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсягу, просила стягнути з відповідачів заявлену в позовній заяві суму заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.07.2008 року по 01.01.2010 року і крім пояснень викладених в позовній заяві доповнила, що на даний час заборгованість не сплачена. Додатково пояснила, що будь-яких дозволів на встановлення автономного опалення у відповідачів відсутні. Акт про відключення не відповідає встановленій формі. Дане відключення проводилося по заяві від 01.09.2008 року, тобто для заміни радіатора, а не на встановлення автономного опалення. Договору з відповідачами не пере заключали. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і суду пояснили, що 17.09.2008 року відповідачі звернулись до позивача з заявою про відмову від отримання послуг позивача. З 25.09.2008 року послуги не надавалися у звязку з відключенням, а користувалися встановленим автономним опаленням. Дозволу на встановлення автономного опалення немає, інших актів про відключення, окрім представленого, немає. Зазначили, що договір про надання послуг позивачем розірвано в односторонньому порядку і фактично послуги з опалення останнім не надавались. За липень і вересень 2008 року відповідачами сплачено 200 грн. 66 коп., про що представлено відповідні квитанції. Належним чином повідомлений про час і місце судового засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини своєї неявки. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі незявившогося відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши інші представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5) та самовільно, без дотримання відповідної процедури та дозволу, відключилася від системи центрального опалення житла і встановила індивідуальне опалення, що в сукупності підтверджується поясненнями представників відповідача та відповідним актом, яким констатовано відповідною комісією безпосередньо сам факт демонтажу опалювальних пристроїв у всіх кімнатах квартири(а.с.29), а не встановлену процедуру відключення у звязку з відмовою споживача від послуг відповідно до поданої заяви від 17.09.2008(а.с.28). Більш того, 01.09.2008 відповідачкою було подано заяву до позивача про злив у звязку з проведенням саме заміни радіатора і в якій будь-яким чином не йшла мова про якість надання послуг (а.с.38). Крім того, відповідачами було сплачено частину заборгованості за теплопостачання в сумі 200 грн. 66 коп. Відповідно до п. 34 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497 /надалі Правила/, споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнати і використовувати не за призначенням та псувати санітарно-технічне обладнання житлових приміщень. Правилами передбачено, що в разі відмови споживача від користування послугами з теплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж за умови технічної можливості, оскільки при цьому не повинні порушуватися санітарно-гігієнічні, теплотехнічні вимоги та експлуатаційні показники інших квартир багатоквартирного житлового будинку. Більш того, вищезгадана умова зазначена і в п. 33 Договору про надання послуг з опалення та водопостачання, на який посилаються самі представники відповідача. Крім того, Державний Комітет з питань житлово-комунального господарства листом від 23.04.2003 року щодо влаштування індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків раді Міністрів АР Крим, обласним, Київській та Севастопольській міській державній адміністрації розяснив, що відключення споживачів від мереж центрального опалення може здійснюватися за умови встановлення в усіх квартирах та нежилих приміщеннях будинку індивідуальних опалювальних приладів або встановлення в усіх квартирах окремих секцій чи підїздів будинку індивідуальних опалювальних приладів за наявності технічної можливості повного відключення від центрального опалення цих секцій чи підїздів. Дозвіл на відключення споживача від користування послугами із централізованого опалення та гарячого водопостачання надається органами місцевого самоврядування. Згідно п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за № 1478/11758 /надалі-Порядок/ визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг централізованого опалення і постачання гарячої води, згідно якої, зокрема, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника жилого будинку або уповноваженою їм особи, представника виконавця послуг та власника або наймача квартири. Після закінчення робіт складається акт про відключення, який подається відповідній комісії на затвердження і тільки виключно після його затвердження здійснюється перегляд умов договору про надання послуг з централізованого опалення. На підставі ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов?язує. В силу ст. 322 ЦК України, власник квартири [PERSON] несе тягар витрат, повязаних з утриманням власності. Відповідач [PERSON] - син власника житла, який відповідно до ч.2 ст. 64, ч.4 ст. 156 ЖК України являється членом сімї, згідно до ч.3 ст. 156 ЖК України зобовязаний брати участь у витратах по утриманню будинку. Крім того, відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами, строк внесення якої визначається угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За таких обставин, беручи до уваги те, що відповідач самовільно, без відповідного дозволу та дотримання відповідної процедури, відключився від мережі централізованого опалення, та те, що відповідачам, починаючи з жовтня 2008 року, було відомо про постійне зростання заборгованості за надання позивачем послуг з централізованого опалення (а.с.4), проте домовленість між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення у звязку з встановленням автономного опалення досягнута не була, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, необхідно стягнути з відповідачів в солідарному порядку заявлену позивачем суму заборгованості за мінусом сплаченої (1955,68 200,66 = 1755,02 грн.). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір, щодо якого позивачу надано відстрочку зі сплати, в сумі 51 грн. 00 коп. в дольовому порядку по 25 грн. 50 коп. з кожного; підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. в дольовому порядку по 15 грн. з кожного.

Outcome: partial