Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

У березні 2009 року [PERSON] й [PERSON] звернулися до суду із зазначеним вище позовом, який обгрунтовували тим, що 05 січня 2008 року біля 12 год. 30 хв. на 39 кілометрі + 25 метрів автомобільної дороги «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» в селі Скибин Броварського району Київської області з вини водія [PERSON], яка керувала автомобілем «Магсіа-З», реєстраційний номер [NUMBER], трапилося зіткнення із автомобілем «DACIA SOLENZA», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Через дорожньо-транспортну пригоду транспортні засоби одержали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля «DACIA SOLENZA» [PERSON] легкі тілесні ушкодження. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Махсіа-З», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта». У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] неодноразово уточнювали заявлені ними позовні вимоги. Остаточно позивач [PERSON] просить суд стягнути: - із відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, - 46 349 грн. 31 коп., а на відшкодування моральної шкоди - 2 550 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути із цього відповідача судові витрати в сумі - 2 067 грн. 66 коп.; - із відповідача [PERSON]В просить стягнути на відшкодування моральної шкоди - 2 450 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі - 72 грн. 81 коп. Позивач [PERSON] просить суд стягнути: - із відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» на відшкодування матеріальних збитків - 1 037 грн. 26 коп. та моральну шкоду в розмірі - 2 550 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі - 24 грн. 25 коп.; - із відповідача [PERSON] просить стягнути на відшкодування моральної шкоди - 7 450 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі - 444 грн. 25 коп. (т.2, а.с.21). У судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] та їхній представник заявлені позовні вимоги підтримали. При цьому вони пояснили, що за заподіяння матеріальних збитків та моральної шкоди повинні нести відповідальність саме [PERSON] та ВАТ «НАСК «Оранта». Тільки між безпосередніми діями [PERSON] та наслідками дорожньо-транспортної пригоди існує причинно- наслідковий зв'язок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у встановленому законом порядку. У судовому засіданні відповідач [PERSON] і її представник позов визнали частково. У частині заявлених вимог про стягнення витрат на придбання ліків та моральної шкоди просили відмовити. У судовому засіданні представник ВАТ «НАСК «Оранта» позов про відшкодування матеріальних збитків в межах ліміту відповідальності страховика визнав. У задоволенні решти позовних вимог позивачів [PERSON] й [PERSON] просив відмовити. При цьому він пояснив, що страхові виплати проводяться на підставі відповідного експертного товарознавчого дослідження й відшкодуванню підлягають матеріальні збитки, які доведені цим експертним дослідженням. Заслухавши пояснення позивачів і їхнього представника в підтримання доводів позовної заяви, пояснення й заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 січня 2008 року біля 12 год. 30 хв. в селі Скибин Броварського району Київської області на автомобільній дорозі «Київ-Чернігів» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Магба-3», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «БАСІА Зоїепха», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобілі одержали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля «DACIA SOLENZA» [PERSON] легкі тілесні ушкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2008 року (яка набрала законної сили) визнано винною [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення й піддано її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі - 40 грн. 00 коп. З витребуваних у Броварському РВ ДАІ УДАІ ГУ МВС України в Київській області й досліджених у судовому засіданні матеріалів по факту дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що останньою постановою старшого інспектора дізнання Броварського районного відділу ДАІ УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 17 березня 2008 року, затвердженою виконуючим обовязки начальника Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області 17 березня 2008 року, в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено у звязку із відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого статтею 286 КК України. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.1, а.с.18) вбачається, що власником автомобіля «БАСІА Зоїепга», реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON] Г ригорович. На час дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Махба-3», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] була застрахована (а.с.269). Відповідно до копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1, а.с.269), укладеного між ВАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] - ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоровю (на одного потерпілого) становить - 51 000 грн. 00 коп., за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 35 000 грн. 00 коп. Ліміти відповідальності визначені за цим полісом без франшизи. Строк дії полісу з 01 квітня 2007 року по 31 березня 2008 року. Через дорожньо-транспортну подію [PERSON] одержала легкі тілесні ушкодження й перебувала на лікуванні, а автомобілі зазнали механічних пошкоджень (т.1, а.с. 60-66, 267, 207, 259). У судовому засіданні встановлено, що пошкоджений транспортний засіб «DACIA SOLENZA», реєстраційний номер [NUMBER], на час розгляду цієї цивільної справи в суді не відремонтовано. Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи № 11069 від 10 грудня 2009 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (т.1, а.с.207) матеріальний збиток, який завдано власнику автомобіля DACIA SOLENZA», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], у звязку із його пошкодженням під час дорожньо-транспортної пригоди 05 січня 2008 року, складає - 31 761 грн. 97 коп. Вартість транспортного засобу марки «DACIA SOLENZA», реєстраційний номер [NUMBER], із урахуванням зносу, до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 січня 2008 року, складає - 31 761 грн. 97 коп. Вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу складає - 54 258 грн. 02 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON], а також представник ВАТ «НАСК «Оранта» [PERSON] визнали, що автомобіль «DACIA SOLENZA», реєстраційний номер [NUMBER], через дорожньо-транспортну пригоду є фізично знищеним, про що склали письмові заяви (т.2, а.с. 37, 38). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на викладене відповідальність за завдану шкоду власнику автомобіля «DACIA SOLENZA», реєстраційний номер [NUMBER], покладена саме на відповідача [PERSON] як на володільця джерела підвищеної небезпеки. В преамбулі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961 -IV (далі - Закон України «Про обовязкове страхування ...») визначено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. З Статтею 3 зазначеного Закону України передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом п.п. 22.1. ст.22, ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування ...» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею ЗО зазначеного вище Закону України «Про обовязкове страхування ...» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ. Як вже було викладено вище, матеріальний збиток, який завдано власнику автомобіля «DACIA SOLENZA», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], у звязку із його пошкодженням під час дорожньо-транспортної пригоди 05 січня 2008 року, складає - 31 761 грн. 97 коп. Вартість транспортного засобу марки «БАСІА 8о1епга», реєстраційний номер [NUMBER], із урахуванням зносу, до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 січня 2008 року, складає - 31 761 грн. 97 коп. Вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу складає - 54 258 грн. 02 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON], а також представник ВАТ «НАСК «Оранта» [PERSON] визнали, що автомобіль «БАСІА 8о1еп/.а», реєстраційний номер [NUMBER], через дорожньо-транспортну пригоду є фізично знищеним. Таким чином з відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] - 31 761 грн. 97 коп. Право на залишки цього транспортного засобу після виплати страхового відшкодування набуває ВАТ «НАСК «Оранта». Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи потттколженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до п.22.3. ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування ...» потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3. статті 9 цього Закону (51 000 гривень на одного потерпілого). Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо- транспортної пригоди. За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно- правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Встановлено, що позивачі [PERSON] й [PERSON] зазнали у звязку із дорожньо- транспортною пригодою душевних страждань. Позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди через душевні страждання у звязку із пошкодженням його транспортного засобу й неможливістю використання автомобіля через його пошкодження, яка підлягає відшкодуванню безпосередньо з відповідача [PERSON], а також у звязку із душевними стражданнями, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача [PERSON] щодо нього самого та члена його сімї [PERSON], яка за змістом наведених вище положень нормативно-правових актів підлягає відшкодуванню із ВАТ «НАСК «Оранта». Також судом встановлено, що позивач [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди зазнала моральної шкоди через протиправну поведінку відповідача [PERSON], а також через фізичний біль й душевні страждання у звязку із ушкодженням здоровя. За викладених обставин [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ВАТ «НАСК «Оранта» в межах ліміту відповідальності страховика та із [PERSON] Суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в грошовій формі. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачами [PERSON] й ВАТ «НАСК «Оранта», суд враховує характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачами. Відповідно до копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1, а.с.269), укладеного між ВАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] - ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоровю (на одного потерпілого) становить - 51 000 грн. 00 коп. Моральну шкоду, яка завдана відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON], суд визначає в розмірі - 4 500 грн. 00 коп. При цьому на відшкодування моральної шкоди [PERSON] підлягає стягненню безпосередньо із [PERSON] - 2 000 грн. 00 коп., а із ВАТ «НАСК «Оранта» - 2 550 грн. 00 коп. Моральну шкоду, яка заподіяна відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON], суд визначає в розмірі - 5 000 грн. 00 коп. При цьому на відшкодування моральної шкоди [PERSON] підлягає стягненню із [PERSON] - 2 550 грн. 00 коп., із ВАТ «НАСК «Оранта» - 2 550 грн. 00 коп. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивачів суд окрім іншого виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] й [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід відмовити у звязку із їхньою необґрунтованістю. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення грошових коштів, витрачених на її лікування у звязку із ушкодженням здоровя, то ці вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. За змістом статей 23, 24 Закону України «Про обовязкове страхування ...» шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, повязана із лікуванням потерпілого. У звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Підпунктом в) пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Статтями 10, 11 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] під час дорожньо- транспортної події одержала тілесні ушкодження й перебувала на лікуванні, придбавала ліки (т.1, а.с. 60 - 66). Таким чином, із ВАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] понесені нею й документально підтверджені лікарськими рецептами, довідками та виписками із лікарських документів витрати на придбання ліків, розмір яких становить - 555 грн. 28 коп. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення витрат на купівлю ліків слід відмовити через їх недоведеність й відсутність підтверджуючих медичних документів в обґрунтування необхідності їх придбання. Позовні вимоги [PERSON] до ВАТ «НАСК «Оранта» про стягнення пені через прострочення виплати страхового відшкодування задоволенню не підлягають, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] не звертався до страхової компанії й, не зважаючи на його неодноразове запрошення отримати страхову суму, не зявився й цю грошову суму не отримав, що підтверджується відповідними актами та інтими матеріалами, дослідженими у судовому засіданні (т.1, а.с. 259 - 279). Також не підлягають задоволенню й вимоги про стягнення витрат за проведення автотоварознавчого дослідження для визначення розміру завданих матеріальних збитків, яке було проведене на замовлення позивача [PERSON], а також витрат про відправлення телеграм, оскільки це товарознавче дослідження було проведене виключно із ініціативи позивача без узгодження необхідності його проведення та без попередження ВАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] Крім того, таке ж автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріальної шкоди було проведене й ВАТ «НАСК «Оранта». В цій цивільній справі була проведена судова автотоварознавча експертиза № 11069 від 10 грудня 2009 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (т.1, а.с.207). Також суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення із відповідача [PERSON] витрат, які позивачі понесли при опублікуванні оголошення в пресі про її виклик до суду, оскільки підстави, визначені статтею 74 ЦПК України для цього були відсутні. Позивачі взагалі не зверталися до адресного бюро та органів внутрішніх справ з приводу встановлення місця проживання [PERSON] Згідно із ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, із відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» підлягають стягненню судові витрати на користь позивача [PERSON] в сумі - 2 202 грн. 58 коп., а на користь позивача [PERSON] в сумі - 1 046 грн. 43 коп. Із відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на користь позивача [PERSON] в сумі - 1 068 грн. 71 коп., а на користь позивача [PERSON] в сумі - 231 грн. 03 коп.

Outcome: partial