Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява [PERSON], де в обґрунтування позову зазначається, що позивач із 26.12.2006 року перебував у трудових відносинах із відповідачем, 30.12.2008 року його звільнено за угодою сторін, однак на день звільнення заробітну плату за листопад та грудень йому не виплатили, мотивуючи відсутністю коштів. Просив стягнути невиплачену заробітну плату та середній заробіток за період затримки в розмірі 26\~429, 15 грн. В ході розгляду справи позовні вимоги уточнив, просив стягнути середній заробіток за період затримки з часу звільнення по 01 вересня 2009 року у розмірі 24\~000 грн. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні доводи позову підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Укрбурвод» у попередньому судовому засіданні проти позову заперечувала з тих підстав, що в листопаді та грудні 2008 року позивачу заробітна плата не нараховувалась, як і всім іншим працівникам, довідку про доходи та про наявність заборгованості по заробітній платі позивача не може надати, оскільки у товаристві помінялось керівництво, і попередній керівник не передав жодних документів, що стосуються працевлаштування працівників підприємства та їх заробітної плати. У судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, 26 грудня 2006 року [PERSON] прийнятий на роботу до ВАТ «Укрбурвод» електрозварником, а 30 грудня 2008 року звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Із розрахункового листка за грудень 2008 року видно, що оклад позивача становить 3\~000 грн., заборгованість підприємства на кінець місяця становить 16\~439, 15 грн. На неодноразові запити суду про надання довідки про заробітну плату позивача, ТОВ «Укрбурвод» не реагує. Нормами ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.І ст.117). Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз.І ч.8). Таким чином, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та надавши обєктивну оцінку зібраним доказам, беручи до уваги той факт, що відповідач не надав жодних розрахунків та заперечень з приводу позову, пославшись лише на те, що на підприємстві відсутні відповідні документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача заробітну плату, невиплачену при звільнені у розмірі 16\~439, 15 грн. та середній заробіток за час затримки у розмірі 24\~000 грн., виходячи з того, що середньомісячна заробітна плата становить 3\~000 грн. На підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved