Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до [PERSON] по розподіл майна подружжя, визнав право власності на ним, позивачем на нежитлову будівлю металеву, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована за адресою м.Харкві, вул. Танкопія, 36, а побутову техніку : телевізор «SHARP», телевізор «SAMSUNG», музичний центр «TECHNIKS», домашній кінотеатр, холодильник «WIRPOOL», пральну машину ВОСН», на загальну суму 23300 (двадцять три тисячі триста гривень) залишити у власності відповідачки - [PERSON] Крім того, кошти, що було витрачено на ремонт, як період шлюбу, так і поза ним, за період 2002-2007 рік, у разі визнання за ним права власності на нежитлове приміщення, зобов 'язувався повернути відповідачці самостійно. У ході судового розгляду справи позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, та просив суд доповнити свої вищевказані вимоги, вимогою, визнати за ним право власності на частину однокімнатної квартири [ADDRESS], яка теж та придбана у період шлюбу з відповідачкою [PERSON] В обґрунтування позову, позивач посилався на те, що з відповідачкою, він перебував у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 1990 року по 30 травня 2006 рік. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Згідно домовленості син залишився на його повному утриманні, але проживає разом з відповідачкою [PERSON] Згідно договору від 5 липня 1994 року, № 3-323, зареєстрованого Харківської товарною біржею [PERSON] була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS], а також під час шлюбу, 07 грудня 2001 року, ними була придбана спірна нежитлова будівля, що належить їм на праві сумісної власності, крім того, на кошти батька позивача, згідно договору позики, позивач самостійно зробив ремонт, та під час шлюбу, була придбана спірна вищеназвана побутова техніка. Позивач [PERSON] додатково зазначив, що він займається у спірному житловому приміщенні підримємницькою діяльністю, і це єдине, чим він може заробляти себе на життя, на утримання свого сина. У судовому засіданні позивач, та його представник [PERSON] В підтримали зовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, та надала зустрічну позовну заяву, щодо поділу майна подружжя, a cave, в остаточному варіанті, просила суд визнати нею право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS]; право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі по вул. Танкопія, 36 в місті Харкові. Обґрунтовуючи зустрічний позов. [PERSON], посилалась на те, що у своєму позові позивач за основним позовом - [PERSON] вказав не в повному обсязі придбане у сумісну власність майно, а саме, в шлюбі, за сумісні кошти їхньої сімї були придбані: однокімнатна квартиpa no [ADDRESS], право власності на яку оформлено за [PERSON], проіндексована вартість якої складає 15547 гривень; 07 грудня 2001 року придбана за сумісні кошти нежитлова будівля по вул. Танкопія, 36 в місті Харкові, право власності на яку зареєстровано за нею, [PERSON] , в реконструкції якої вона пала безпосередньо участь - займала кошти у друзів та родичів. Спірну нежитлову по відповідач використовує для своєї підприємницької діяльності, порушуючи при цьому майнові права. Що стосується предметів побутової техніки, то холодильник POOL» був придбано 29.09.2006 року, її матір'ю [PERSON], також її матір'ю придбано 16.03.2003 року музичний центр «TECHNIKS», пральна машина «ВОСН», які відповідач помилково вважає спільною власністю. Що стосується телевізора «SAMSUNG» та домашнього кінотеатру, то вони, ще в період їхнього шлюбу були відчужені для сплати заборгованості за комунальні послуги. 27 листопада 2007 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова зустрічна позовна заява [PERSON] та [PERSON] про майна подружжі об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. (арк. справи № 43) Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 21 липня 1990 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано в міському відділі актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 975, що стверджується довідкою міського відділу грації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції від 06.09.2005 № 975/3-50. (арк. справи № 9) 30 травня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у відділі реєстрації актів громадського стану Комінтернівського районного правління юстиції міста в, актовий запис № 272, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (арк. справи № 8) Від даного шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія VЛ № 322410 від 02 березня 1991 року, виданого Палацом новонароджених м. Харкова. (арк. справи № 11) Згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 07 грудня 2001 року зареєстрований КП «Харківське БТІ» від 17 грудня 2001 року), [PERSON], який діяв від [PERSON], була придбана нежитлова будівля, металева, облицьована цеглою, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована в місті Харкові по вулиці Танкопія, 36, вартістю 8900 гривен. (арк. справи № 7, 41, 59) Згідно свідоцтва про державну реєстрацію від 04.02.2002 року, [PERSON], являється фізичною особою - підприємцем (номер запису про включення відомостей про ну особу-підприємця до СДР № 2 480 017 0000 050097) (арк. справи № 12) Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку, виданого Державною податковою адміністрацією, від 01 січня 2005 року серія В № 239003, суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON] займається виготовленням меблів, місце здійснення діяльності за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 36. (арк. справи № 13) Підприємницька діяльність за місцем знаходження спірної нежитлової будівлі, за адресою м. Харків, вул. Танкопія, 36, стверджується договором про постачання електричної енергії № 010189 від 28 березня 2005 року, між СПД-ФО [PERSON] та Акціонерною компанією «Харківобленерго», договором від 20 червня 2006 року між [PERSON] та Державним комунальнім підприємством каналізаційного господарства Харківкоммуночиствод» (арк. справи №16, 17) Згідно договору від 5 липня 1994 року, № 3-323, зареєстрованого Харківською зварною біржею, [PERSON] була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS]. (арк. справи № 35) Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 8763/11413/11414/11415, від 12 січня 2010 року, ринкова вартість нежитлової будівлі, загальною площею 80,7 кв.м., відповідно договору купівлі-продажу від 07.12.2009 року, яка розташована в м. Харкові по м. Танокпія, 36, становить 224859 грн. (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот пятдесят дев'ять гривень) Ринкова вартість нежитлової будівлі, загальною площею 81, 3 кв.м. (відповідно до технічного паспорту від 30.03.2004 року), яка розташована в м. Харкові по вул.. Танкопія, № 36, становить 226521 гри. (двісті двадцять шість тисяч п 'ятсот двадцять одна грн.) Ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 244008 (двісті сорок чотири тисячі вісім грн.) (арк. справи № 126-163) Згідно ч.1 cm. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від тог, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до cm. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 cm. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка с рівними. Спірні нежитлова будівля, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована в місті Харкові по вулиці Танкопія, 36, та однокімнатна квартира по вул. Танкопія. 12, кв. 54, у мсті Харкові, були придбані подружжям під час шлюбу, тим самим належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. Так, як нежитлова будівля, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована в місті Харкові по вулиці Танкопія, 36, та однокімнатна квартира по вулиці Танкопія. 12, кв. 54, у місті Харкові, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, вони підлягають розподілу. Згідно з вимогами cm. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Вимоги позивача за первинним позовом [PERSON] що до розподілу побутової техніки: телевізор «SHARP», телевізор «SAMSUNG», музичний центр «TECHN1KS», домашній кінотеатр, холодильник «WIRPOOL», пральну машину «ВОСН», задоволенню не підлягають, оскільки не найшли свого ствердження у судовому засіданні. Сторонами не надано до суду жодного доказу придбання побутової техніки ( квитанцій про сплату коштів, технічної документації які б свідчили про придбання подружжям спірного майна). Відомостей і підтверджень факту наявності побутової техніки, автомобілю, які б підлягали розподілу між колишнім подружжям з боку сторін не надано і тому таке майно в розподіл майна сторін по справі не враховується. Суд вважає, що розділ майна між подружжям слід провести наступним чином: -визнати право власності за [PERSON] на нежитлову будівлю металеву, загальною площею 80,7 кв.м., яка розташована за адресою м. Харкові, вул. Танкопія, 36, оскільки це є його єдиним місцем роботи, -Визнати право власності за [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Суд не стягує компенсацію з [PERSON] (різницю між вартістю житлової квартири та нежитлової будівлі), оскільки [PERSON] на цьому не наполягав. Той факт, що [PERSON] позбавляється права власності на житло, а саме частини квартири [ADDRESS] сам по собі не порушує право останнього, оскільки сам позивач пропонував такий варіант розподілу, враховуючи, що нежитлова будівля є його єдиним місцем роботи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial