Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Красноармійського міськрайсуду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу (біржового контракту) дійсним та визнання права власності на жилий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем у справі,[PERSON], від імені якого діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу 15 листопада 1995 року по реєстру № 7312, - 04 жовтня 1997 року був укладений договір купівлі-продажу № 117/31, відповідно до умов якого він придбав жилий будинок з господарчими спорудами, розташованій [ADDRESS]. Вказаний жилий будинок належав відповідачу на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 03 серпня 1987, посвідченого першою Красноармійською державною нотаріальною конторою по реєстру № 3576. Вказаний договір купівлі - продажу був зареєстрований Донецькою товарною біржею «Строй-инвест», про що зроблено запис в Журналі реєстрації біржових угод. 17 жовтня 1997 року договір зареєстровано у БТІ м. Красноармійська. Але йому стало відомо, що відповідно до діючого на той час Цивільного кодексу у редакції 1963 року - договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо однією із сторін є громадянин. Відповідно до статті 657 ЦК України у редакції 2003 року договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Але вони не мали змоги посвідчити договір нотаріально, так як йому не відомо де на даний час проживає відповідач. І, оскільки купівля-продаж нерухомого майна, згідно законодавства, потребує обов'язкової письмової нотаріальної форми, або визнання права власності за рішенням суду, він вимушений звернутися з цією заявою до суду про визнання права власності на придбане майно. Виходячи з наведеного позивач просить суд визнати угоду купівлі-продажу жилого будинку з відповідними господарчими спорудами та побудовами розташованого [ADDRESS] між ним та відповідачем[PERSON] дійсною і визнати за ним право власності на жилий будинок з відповідними господарчими спорудами та побудовами розташованого [ADDRESS] У судовому засіданні позивач на позові наполягає і просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позов позивача визнає і просить розглядати справу в його відсутність, що підтверджується заявою на а. с. 13. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рушення про задоволення позову. У відповідності до ст. 334 Цивільного Кодексу України позивач має право ставити питання про визнання угоди дійсною і в порядку ст.392 ЦК України про визнання за ним права власності на . Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного та,

Outcome: approved