Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

31 жовтня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітнього непрацездатного сина за минулий час та на період навчання на стаціонарному відділенні Новобузького коледжу Миколаївського державного аграрного університету. В заяві вказав, що відповідачі не виконують своїх обов”язків щодо надання йому допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. Просив постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на у розмірі 450грн. з відповідача [PERSON] та 300грн. з відповідачки [PERSON] , починаючи з 28 жовтня 2008 року – календарної дати прийняття кореспонденції направлення до суду позовних матеріалів поштовим відділенням та про стягнення аліментів за минулий час періодом з 28 жовтня 2005 року з [PERSON] у розмірі 300грн. на місяць, з [PERSON] по 200грн. щомісячно, вказуючи на ухилення відповідачів від сплати аліментів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, в частині стягнення матеріального утримання на період навчання просив постановити рішення про визначення платежів у розмірі сорока п»яти відсотків з кожного з батьків – відповідачів по праві. Пояснив, що з батьком [PERSON] не проживав, у матері його було відібрано у десяти річному віці за неналежністю утримання. З 1998 року перебував у [INFO] , у період з вересня 2005 року до 30 червня 2008 року навчався у [INFO] за статусом позбавленого батьківської опіки. З 01 вересня 2008 року є студентом [INFO] денної форми навчання з терміном навчання до 30 червня 2012 року. Розмір отримуваної ним стипендії складає 400грн. Має потребу сторонньої допомоги за відсутності інших джерел матеріального забезпечення. Стверджував, що попередньо не вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачів за юридичної необізнаності. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Показав, що батьківство стосовно позивача визнав у добровільному порядку. Надалі на вимогу освітянської ради склав заяву на згоду державної опіки над дитиною, постільки у сім»ї не проживав, умов для самостійного утримання не мав. Натепер його дохід складає пенсія за досягненням пенсійного віку у розмірі 1000грн. на місяць. Інших утриманців не має. За тим, що до нього попередньо вимоги про надання утримання від позивача не заявлялися, просив у задоволенні частини позову про стягнення аліментів за минулий час відмовити. Відповідачка [PERSON] , будучи належним повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, про причини неявки не повідомила. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність відповідачки. Заслухавши учасників процесу, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов наступного. [PERSON] народився [INFO] і є повнолітнім сином відповідачів по справі [PERSON] – [INFO] і [PERSON] – [INFO] за даними актового запису про народження №9 від 19 січня 1989 року, вчиненого у відділі РАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області. Позивач продовжує навчання у [INFO] з денної (стаціонарною) формою навчання терміном до 30 червня 2012 року, у зв»язку з чим є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги (довідка вих..№2458 від 02 грудня 2008 року за підписом директора коледжу). Відповідачі є пенсіонерами і за повідомленнями Березнегуватського та Снігурівського районного управлінь Пенсійного фонду України отримують призначену по досягненню пенсійного віку пенсію у розмірі відповідно [PERSON] - 1014грн.70коп. та [PERSON] - 567грн.97коп. на місяць. У добровільному порядку відповідачами по справі утримання позивачеві не надається. Таким чином, між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини. В силу ст.199 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, якщо вони продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьохрічного віку, або ж закінчення навчання за умови потреби у такій допомозі та наявності матеріальної змоги її надавати. Суд приймає встановленою наявність фактів на обгрунтування вимог позивача щодо його непрацездатності у зв»язку з продовженням навчання та потреби у матеріальній допомозі. При цьому, вважає, що відповідачі в змозі надавати таке утримання, постільки інших утриманців не мають, їх дохід постійний у вигляді пенсійних платежів. У зв»язку з наведеним позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, але частковому. При визначенні розміру стягнення, суд враховує матеріальний стан як позивача так і відповідачів щодо розміру отримуваних ними стипендії та пенсій, вік відповідачів з огляду на їх потребу підтримання стану здоров»я, і затверджує такий у розмірі 1\4 частини від доходу батька та матері. В частині вимог про стягнення аліментів за минулий час, суд рахує, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. [PERSON] таких доказів суду не надав, окрім підтвердження дати реєстрації за адресою [ADDRESS] з 24 квітня 2008 року. З чого вбачається, що з вказаної дати йому стало відомо про не проживання у квартирі відповідачки [PERSON] , яка також за даними паспортного відділення Снігурівського РВ УМВС обліковується за тією ж адресою. Отже після вказаної дати позивач дійсно не мав можливості заявити вимоги про надання йому утримання відповідачкою по справі за її безвісної відсутності. Суд постановлює про стягнення аліментів з [PERSON] з 24 квітня 2008 року, з [PERSON] з 28 жовтня 2008 року, зважаючи на дату прийняття відділенням зв»язку матеріалів позовної заяви, які надійшли до суду поштою. Справу вирішено на підставі ст.ст.182, ч.1 ст.183,191,199,200 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановлює про стягнення судових витрат з відповідачів.

Outcome: approved