Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення матеріальних збитків в розмірі 4693 гривні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження кімнатою „7, площею 12,6 кв.м. за адресою : м.Харків пр.Л. Свободи 41 кв 57 та стягнення моральної шкодив сумі 4693 гр, судових витрат.. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свій позов і просили його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідачі [PERSON], котра діє від себе та [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнали частково, вони вважали , що повинні виплатити позивачці суму за комунальні платежі за мінусом електроенергії , якою не користувались з липня 2008 року та отримані за 3 місяці нараховану пенсію після смерті [PERSON], а також пенсію [PERSON] за серпень 2007р. Зустрічний позов підтримали. Суд , вислухавши пояснення сторін , перевірив матеріали справи , прийшов до наступного. Відповідно до вимог ст.156 ЖК України члени сім*ї власника жилого будинку ( квартири) , які проживають разом з ним у будинку ( квартирі) , що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири) , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім*ї власника будинку зобов*язані дбайливо ставитися до жилого будинку ( квартири) Повнолітні члени сім*ї власника зобов*язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами йогг сім*ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Відповідно до вимог ст..160 ЖК України члени сім*ї наймача , які проживають разом з ним у будинку (квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності , користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов*язки , що випливають з договору найма. Повнолітні члени сім*ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов*язанням , що випливають із зазначеного договору. Судом встановлено : Згідно Свідоцтву про право власності на житло від 29.01.2003 року р№ 1-03-229058 , та витягу № 1763437 від 05.02.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно в КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації власниками квартири [ADDRESS] належить [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/6 частині кожному (а.с.100, 104 ) 15.06.2007 року [PERSON] помер і належна йому частка квартири була порівну розподілена між спадкоємцями : [PERSON], [PERSON], [PERSON] , відповідно спадковій справі № 412/07, зареєстрованій в Десятій Харківській державній нотаріальніц конторі і зареєстровано в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 03.06.2009 р р.н. П-1-41663 з відповідними зміненими частками. Після смерті [PERSON], між сторонами по справі виникли розбіжності щодо сплати комунальних платежів. Відповідачі не сплачували за житло та комунальні послуги, через що позивачка самостійно сплачує комунальні платежі та квартплату за житло , які нараховуються на всіх співвласників житла. За період з червня 2007 року , тобто з моменту виникнення суперечок між сторонами, по квітень 2009 року, з комунальних установ , на вищевказану квартиру було надіслано квитанцій на оплату за надані комунальні послуги та квартплату на всіх співвласників житла , на суму в розмірі 10738 гривень. Позивачкою було сплачено суму в розмірі 8687 гр, що підтверджується квитанціями , які знаходяться в матеріалах справи ( а.с. 22-27) Відповідачі сплатили за цей час суму у розмірі 2050 гривень , що підтверджується квитанціями в кількості 5 штук. Суму , яку нарахували комунальні установи в розмірі 10738 гр , за отримані комунальні послуги та квартплату повинні були в рівних частинах сплатити всі співвласники житла, тобто по 2147 гр кожен співвласник житла ( 10738 гр; 5 осіб (співвласників) = 2147 гр. Таким чином , відповідачі повинні були сплатити суму в розмірі 6442 гр, з урахуванням сплачених ними 2050 гр , сума боргу складає 4392 гр (6662 гр 2050гр=4392гр) Вказану суму позивачка сплатила сама. Тому на квітень місяць 20009 року боргу по сплаті квартплати та комунальних послуг за житло не має. Згідно ст..526 ЦК України зобов*язання повинно виконуватися належним чином. Згідно ст..611 ЦК України якщо зобов*язання порушено , то наступають правові наслідки , які вказані в договорі або встановлені законом. В судовому засіданні відповідачі вказували , що позивачка після смерті їх батька в термін 3 місяці , за серпень, вересень, жовтень 2007 року отримувала нараховану пенсію та за серпень 2007 року отримала пенсію за [PERSON], тому ці кошти повинні бути враховані при сплаті комунальних платежів. Але ніяких підтверджень цього факту відповідачами до суду не надано. Окрім цього , відповідачі вказують , що на доданих позивачкою квитанціях про сплату комунальних послуг видно , що оплата проводилась третьою особою , так як підпис на квитанціях позивачці не належить. Але в судовому засіданні було встановлено , що оплату комунальних платежів здійснював за дорученням позивачки її чоловік. Також відповідачі вказують , що вони за цей час не користувалися електроенергією, але також в підтвердження цих фактів , доказів до суду не надали. Тому , суд вважає , що підстав для зменшення суми позову [PERSON] не мається , позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню Що стосується зустрічного позову. Відповідно до вимог ст..10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених ЦПК України. Рішенням Дзержинського районного суду м .Харкова від 25.03.2009 року за позовом [PERSON], [PERSON] [PERSON] до [PERSON] було визначено порядок користування спірною квартирою. Виділено в користування [PERSON] та її доньки [PERSON] житлову кімнату „9 , площею 16,6 кв.м та лоджію площею 1,75 квм, [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлову кімнату „7, площею 12,6 кв.м, житлову кімнату „8 , площею 10,9 кв.м. та лоджію 1,55 кв.м. Залишивши у спільному користуванні співвласників коридор , вбиральню, ванну кімнату, кухню, вбудовані шафи(а.с.99) Позивачі за зустрічним позовом вказують , що відповідачка не виконує рішення вищевказаного суду , не звільняє кімнату „7. Але позивачі за зустрічним позовом не надали до суду доказів того , що [PERSON] перешкоджає їм у користуванні житловою кімнатою 7 , площею 12,6 кв.м. і як вони пояснили , що на цей час , коли вони звернулись до суду, відповідачка звільнила спірну кімнату. Як пояснила відповідачка [PERSON] за зустрічним позовом вона не перешкоджала у користування виділеної позивачам кімнати „7, бо вони самі не користувалися нею , бо не проживали в квартирі. Тому , підстав для зобов*язання [PERSON] усунути перешкоди в здійсненні права позивачів в користуванні і розпорядженні кімнатою 7 , площею 12,6 кв.м. відсутні. Що стосується стягнення моральної шкоди в розмірі 4693 гр Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі , неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини , крім випадків , встановлених частиною другою цієї статі. На підставі п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 з змінами , що внесені Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні права власності(в тому числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. Суд вважає позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню , бо не обґрунтовані, нічим не підтверджені і задоволенню не підлягають Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів за основним позовом судовий збір (державне мито) на користь держави 51 гр. та за інформаційно технічне забезпечення судового процесу 250 гр.

Outcome: approved