overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 500 грн. на утримання неповнолітньої дочки. В обгрунтування своїх позовних вимог вона зазначила, що відповідач не виконує свої обов'язки ро утриманню дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки, однак вважає, що сума, зазначена позивачкою, є значною для нього, оскільки він не має можливості працевлаштуватись . Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], та відповідно до ст. 180 СК України зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, суд стягу є з нього на користь позивачки по 350 гривень аліментів щомісяця. При встановленні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища сторін та Враховує ту обставину, що відповідач працездатний, отже може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Даних про те. що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сім"ї, суду не було надано.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

В заяві зазначено, що 28 травня 2008 року в с. Холосно Коростенського району померла її мати [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у виді будинку з надвірними будівлями, який розташований в с. Холосне, по вул. Центральна 1, Коростенського району. Позивачка просить визнати, що дане майно належало на праві власності померлій [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась. Направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від них надійшов лист про розгляд справи в їх відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, відповідно до ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем вимог заявниці тому, що визнання вимог заявниці не потирічить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.09.2005 року по 01.11.2009 року в сумі 2144 грн. 50 коп. отримані за адресою: м. Полтава, вул. Кучеренка, 11. кв. 52. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в заяві обставини, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.09.2005 року по 01.11.2009 року в сумі 2144 грн. 50 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань до суду не подавали. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою: м Полтава, [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися, мають заборгованість в розмірі 2144 грн. 50 коп. Статтями 64, 68, 162 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 2144 грн. 50 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню державне мито на користь держави в сумі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 25 вересня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір за № 014/07-155/149700. за яким відповідач отримував кредит у сумі 13717 гривень 00 копійок ( тринадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 00 копійок) з останнім погашенням кредиту до 25.09.2013 року зі сплатою 29.5 % річних. В звязку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача 13191 гривню 07 копійок, в тому числі - залишок боргу за кредитом - 11499,68 гривень, заборгованість за відсотками - 1122,02 гривень, пеня за порушення строків погашення ссудної заборгованості і відсотків - 569,37 гривень. Окрім того, позивач просить стягти на свою користь витрати на ІТЗ - 120 гривень та судовий збір -131,91 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав Відповідач в судове засідання не зявився, надав судові письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № 014/07-155/149700 від 25.09.2007 року, який укладений між позивачем в особі Маріупольського відділення Донецької обласної дирекції та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає [PERSON] кредит в сумі 13717 гривень 00 копійок (тринадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень копійок), а він зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути його банку, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 29.5 % річних строком на 6 років, сплачувати щомісячно погашення кредиту згідно графіка, нараховані відсотки, остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 25 вересня 2013 року. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором кредиту та станом на 07.10.2009 року має заборгованість в сумі 13191 гривень 07 копійок, в тому числі залишок боргу за кредитом -11499,68 гривень, заборгованість за відсотками - І 122.02 гривень, пеня за порушення строків погашення ссудної заборгованості і відсотків - 569,37 гривень. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на ІТЗ - 120 гривень та судовий збір - 131 гривні 91 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги мобільного зв'язку та в судовому засіданні пояснив, що згідно договорів про надання послуг стільникового зв'язку відповідачу були виділені мобільні номери з підключенням їх до мережі радіотелефонного зв'язку ЗАТ „УМЗ", для проведення розрахунків за послуги мобільного зв'язку був наданий особовий рахунок. Однак, відповідач на протязі липня - вересня 2008 року не оплатив рахунки, які направлялись на його адресу, таким чином станом на 16.11.2009 рік утворилась заборгованість на суму 3257, 26 грн, яка складається з суми заборгованості 330, 94 грн. та суми договірної санкції 2926, 32 грн., яку просить стягнути на користь позивача. Відповідач в судове засідання неодноразово не з"являвся, причини неявки невідомі, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд постановляє заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Так, судом встановлено, що 23.07.2008 року між ЗАТ „УМЗ" та [PERSON] були укладені договори № 4349330/1.11970245, № 4349352/1.11970245, № 4349359/1.11970245 згідно яких останьому були виділені мобільні номери: 503852437, 503852481, 503852602 з підключенням їх до мережі радіотелефонного зв'язку ЗАТ „УМЗ" та надано особистий рахунок № 1.11970245 для проведення розрахунків за послуги мобільного зв'язку. При наданні послуг мобільного зв'язку, відповідач на протязі липня - вересня 2008 року не оплатив рахунки, які не дивлячись на неодноразові попередження не сплачує. Відповідно до ст. 546 ЦК України та згідно п.1.3 Додаткової Угоди по договору, відповідачу нараховується договірна санкція, таким чином, станом на 16.11.2009 рік утворилась заборгованість на суму 3257, 26 грн, яка складається з суми заборгованості 330, 94 грн. та суми договірної санкції 2926, 32 грн. Відповідно до вимог ст.ст.526,527 ЦК України забов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 3257, 26 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 51 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. В судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що не встигла своєчасно оформити спадкові права після смерті батька [PERSON], спадкоємицею якого вона є за законом. Вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв'язку з чим просили встановити додатковий трьохмісячний строк подання заяви на прийняття спадщини. Представник відповідача визнав позов, про що подав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 січня 2001 року помер [PERSON], який є чоловіком позивачки і після якого відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав. Спадкоємцем за законом є позивачка [PERSON], як це вбачається із оглянутого судом свідоцтв про народження та про одруження. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини позивачка не встигла своєчасно оформити свої спадкові права через ряд об'єктивних обставин, в т.ч. у зв'язку з тим, що вона постійно хворіє, перебуває на постійному лікарському обліку що підтверджується оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами. Сукупність цих обставин суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч. 2 ст.1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, а отже є підстави для задоволення позову. З урахуванням вимог позивача та обставин справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім буде трьохмісячний строк, який повинен обчислюватись з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

До суду звернулось управління праці та соціального захисту населення з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної надмірними виплатами державної допомоги. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач безпідставно отримала державну соціальну допомогу в загальній сумі 958, 2 грн., які підлягають поверненню до бюджету. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, надали пояснення в межах позову. Відповідач [PERSON] визнала позов та пояснила суду, що не заперечує проти повернення надмірно стягнутих з неї сум в дохід державного бюджету. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Так, встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Володимирецької районної державної адміністрації, і впродовж 2005-2007 рр. отримувала державну допомогу малозабезпеченим сімям. Дану обставину визнали сторони, крім того, вона доведена письмовими доказами актами перевірок, проведених контрольно-ревізійним управлінням, довідками, листами, які оглянуті в судовому засіданні. У відповідності до ст.11 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» фінансування витрат на виплату вказаної допомоги здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Як вбачається зі ст.7 Бюджетного Кодексу України, бюджетні кошти підлягають використанню виключно на цілі, визначені бюджетом. У відповідності до ст.22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» суми державних допомог, безпідставно отримані громадянами, підлягають поверненню Як вбачається з розрахунку, проведеного спеціалістами позивача, сума надмірно виплаченої [PERSON] державної допомоги становить 958,2 грн. Відповідач вказаної суми не оспорювала, пояснила, що переплата допомоги виникла внаслідок помилково виданих ДП «Володимирецьторф» довідок, а оскільки вона займала посаду бухгалтера цього підприємства, то переплата допущена по-суті з її власної вини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

02 грудня 2009 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить ухвалити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою № 5 - 6 по вул. Г.Мазепи, 35 в м. Львові. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона, позивач, зареєстрована в даній квартирі, що складається з чотирьох кімнат. Крім неї в квартирі зареєстровані також [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач по справі, [PERSON] Однак відповідач в даній квартирі ніколи не проживав та не проживає. З 1988 року місце перебування відповідача не відоме. Просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦГЖ України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі № 5 - 6 по вул. Г.Мазепи, 35 в м. Львові зареєстрована та проживає позивачка [PERSON] також у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач по справі, [PERSON], що стверджується довідкою № 1482 від 16.11.2009 року з місця проживання про склад сімї прописку ЛКП «Північне -411». Як вбачається з ордера на жиле приміщення № 001850 від 28 січня 200? року, який виданий виконавчим комітетом Львівської міської ради народню депутатів [PERSON] квартира № 5 - 6 по вул. Г.Мазепи, 35 в м. Львов надавалась на пять осіб. Згідно актів ЛКП «Північне - 411» від 14.05.2009р. та 11.11.2009 р. відповідач [PERSON] в квартирі № 5 - 6 по вул. Г.Мазепи, 35 в м. Львов не проживає з 2001 року. У відповідності до ч. 1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач без поважних причин більше шести місяців не проживає в квартирі № 5 - 6 по вул. Г.Мазепи, 35 в м. Львові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачами в 2005 році було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту. Позиач виконав умови договору надавши відповідачу кредит в сумі 9801 грн. Відповідач зі своєї сторони порушив умови договору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 17972,47 грн., з них сума основного боргу 2887,61 грн., заборгованність по процентах в сумі 1311,38 грн., пеня в сумі 13087,48 грн., заборгованість по сплаті комісії в сумі 686 грн., а також судові витрати в розмірі 209,73 грн. Відповідач в судове засідання не зявився про причини своєї неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06 липня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №19-32/05-Р предметом даного договору є надання позивачем в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності споживчого кредиту в сумі 9801 грн. За умовами Договору відповідач зобов"язався повернути кредит не пізніше 05 липня 2007 року., із сплатою 22 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов даного Договору позивач здійснив видачу кредиту в розмірі 9801 грн.. що підтверджується заявою на отримання споживчого кредиту, тим самим виконавши умови договору. Відповідно до п.2.2 Договору [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення кредиту щомісячно до 10 числа. Відповідачем були порушенні умови договору і станом на 23.01.2009 року за нею рахується заборгованість у розмірі за кредитним договором 2887,61 грн., прострочені відсотки за кредитом в розмірі 1311,38 грн., заборгованність по пені в розмірі 13087,48 грн., заборгованність по сплаті щомісячної комісії в розмірі 686 грн., про що її неодноразово було повідомлено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом (ст.611 ЦК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.06.2000р. з відповідачкою, про що відділом РАГСу Львівського міськвиконкому зроблено актовий запис № 757. Від шлюбу в сторін є діти: дочка [PERSON], 10.06.2002р.н. та дочка [PERSON], 28.08.2007р.н. Свої вимоги мотивує тим, що у них з відповідачкою абсолютно різні погляди на життя, несумісні характери, і вони не проживають разом з липня 2009р. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідачка позов визнала. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: судом встановлені фактичні взаємини подружжя, що привели до розпаду їх сімї. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та їх дітей, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу та покладає судові витрати на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить\~ стягнути\~ з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до\~ його повноліття. Зазначила, що 22 жовтня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина. Шлюбні відносини з відповідачем вони не підтримують, проживають окремо, син проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ 22 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22 жовтня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з [PERSON] що підтверджується довідкою ГЖЕД №6. Шлюбні відносини сторони не підтримують,\~ відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180\~ Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення\~ нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 жовтня 2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З травня 2007 року шлюбні відносини з відповідачем вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Оскільки через постійні сварки вони втратили почуття любові та поваги, вважає, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1763, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Спір про майно відсутній. Згода про утримання та проживання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved