Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визначення часток в праві власності на квартиру та визнання права власності на спадкову квартиру в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що 7 липня 2009 року помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть. По відношенню до [PERSON] та [PERSON] позивачів по справі, то померлий є їх батьком. Таким чином спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] по закону являються його дружина і двоє дітей. У встановлений законом 6-ти місячний строк ми всі звернулись до Державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, подали заяви про прийняття спадщини. Маса спадкового майна складається з частини квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтв на право власності від 11.02.1994 р., виданого органом приватизації Боярської міської ради народних депутатів за реєстром №178/16 квартира належить на праві спільної сумісної власності покійному чоловіку - [PERSON], позивачці - дружині покійного та їхнім дітям - [PERSON] та [PERSON]. В даний час позивачі звернулись до Державної нотаріальної контори м.Боярка з тим, щоб отримати свідоцтва про право власності на спадкове майно. Але державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори відмовила їм у видачі таких свідоцтв, оскільки необхідно вказати відповідну частку у спільній власності на спадкове житло, а така частка у свідоцтві про право власності на житло не вказана, про що свідчить постанова нотаріуса від 23.01.2010 р. Таким чином, позивачі вважають за необхідне визначити в судовому порядку, що частки в праві власності на квартиру є рівними та становлять кожному по 1/4, а саме: 1/4 частина в праві власності на квартиру - покійному [PERSON]; 1/4 частина в праві власності на квартиру мені - [PERSON]; 1/4 частина в праві власності на квартиру сині - [PERSON]; 1/4 частина в праві власності на квартиру - сину [PERSON]. Таким чином спадковою частиною квартири являється 1/4 частина квартири. Позивачі являються спадкоємцями першої черги, своєчасно прийняли спадщину і вважають, що за нами повинно бути визнано право власності на спадкову частину квартири. Просили визначити, що покійному [PERSON] належить 1/4 частина в праві власності на квартиру [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті чоловіка і батька [PERSON] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка та представник позивачів [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлені належним чином. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що 7 липня 2009 року помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] по закону являються позивачі.. У встановлений законом 6-ти місячний строк ми всі звернулись до Державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, подали заяви про прийняття спадщини. Маса спадкового майна складається з частини квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтв на право власності від 11.02.1994 р., виданого органом приватизації Боярської міської ради народних депутатів за реєстром №178/16 квартира належить на праві спільної сумісної власності покійному чоловіку - [PERSON], позивачці - дружині покійного та їхнім дітям - [PERSON] та [PERSON]. В даний час позивачі звернулись до Державної нотаріальної контори м.Боярка щодо оформлення права на спадкове майно , але державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори відмовила їм у видачі таких свідоцтв, оскільки необхідно вказати відповідну частку у спільній власності на спадкове житло, а така частка у свідоцтві про право власності на житло не вказана, про що свідчить постанова нотаріуса від 23.01.2010 р. Таким чином, суд вважає, що частки в праві власності на квартиру є рівними та становлять кожному по 1/4, а саме: 1/4 частина в праві власності на квартиру - покійному [PERSON]; 1/4 частина в праві власності на квартиру мені - [PERSON]; 1/4 частина в праві власності на квартиру сині - [PERSON]; 1/4 частина в праві власності на квартиру - сину [PERSON]. Таким чином спадковою частиною квартири являється 1/4 частина квартири. Позивачі являються спадкоємцями першої черги, своєчасно прийняли спадщину і вважають, що за нами повинно бути визнано право власності на спадкову частину квартири. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ст..368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1216 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. За таких обставин вимоги позивачки суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved