Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач 07 липня 2009 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що на підставі кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] виникло зобовязання, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 25000 грн. стоком кредитування до 25 березня 2009 року. Відповідач [PERSON] уклав з позивачем договір поруки, згідно якого зобовязався нести солідарну відповідальність за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, станом на 13 червня 2009 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 14\~123, 73 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд достроково розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів суму в розмірі 14\~123, 73 грн. та понесені судові витрати. 22 січня 2010 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній відмовився від позовних вимог про дострокове розірвання кредитного договору та просив суд стягнути солідарно відповідачів суму за кредитним договором 14123,73 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в частині стягнення суми за договором, посилаючись на викладені в заяві обставини. Від позовних вимог про розірвання договору відмовився, просив суд провадженні справі в цій частині закрити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки не повідомили, клопотань до суду не подавали. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе повести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № МКЕ-421-07, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 25000 грн. терміном до 25 березня 2009 року з оплатою за процентною ставкою 25 % річних на суму залишку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит в сумі 25000 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконав. Станом на 13 червня 2009 року заборгованість за простроченим кредитом складає 5174,81 грн., нарахована пеня 8787,28 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 116,64 грн., заборгованість за нарахованою комісійною винагородою 54 грн. Всього борг за кредитним договором складає 14\~123, 73 грн. Також судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № МП-421-07, за умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON], в солідарному порядку, зокрема, за повернення основної суми боргу та відсотків. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором в сумі 14\~123 грн. 73 коп. солідарно. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 393 грн. 24 коп.

Outcome: approved