Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

23.03.2009 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визначення часток та визнання права власності. (а.с. 4-5) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2010 року, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, до участі у розгляді справи у якості третьої особи за основним та зустрічним позовами було притягнуто [PERSON] (а.с. 83) Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, та її представник у судовому засіданні посилалась на те, що батькам позивача [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира № 7 у житловому будинку по вул. Ворошилова, 14-а у м. Дніпропетровську. 23.02.2008 року мати позивача [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на ? частину зазначеної квартири. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їх майно позивачу. Позивач та відповідач звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину виявилося неможливим, оскільки частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності не була визначена. Крім того, позивач посилалася на наявність спору між нею та відповідачем щодо порядку користування спірною квартирою, а тому позивач просила суд встановити факт, що квартира № 7 в житловому будинку по вул. Ворошилова, 14-а в м. Дніпропетровську належала співвласникам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? частини кожному, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/12 частки квартири № 7 в житловому будинку по вул. Ворошилова, буд. 14-а в м. Дніпропетровську, встановити порядок користування зазначеною квартирою, надавши в володіння та користування позивача жилу кімнату площею 19,5 кв.м., а відповідачу жилу кімнату площею 11,9 кв.м., місця загального користування залишити в спільному користуванні співвласників. (а.с. 4-5, 54-56, 62-64) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала в частині визнання за [PERSON] права власності на 5/12 частки квартири № 7 в житловому будинку по вул. Ворошилова, буд. 14-а в м. Дніпропетровську, а також проти встановлення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що визначена позивачем частка квартири є невірною, оскільки при її визначенні було враховано частку іншої доньки спадкодавця, яка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, а також на те, що позивач не є власницею спірної квартири, в ній не мешкає, а тому не має права вимагати встановлення порядку користування нею. (а.с. 23-27, 78-82) Третя особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора свого представника для участі у розгляді справи не направила, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву, якою просила суд розглядати справу без участі її представника. (а.с. 19) Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими. 22.07.2009 року у попередньому судовому засіданні представником відповідача [PERSON] було заявлено зустрічний позов до [PERSON], треті особи Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП «ДМБТІ», про визначення розміру часток та визнання права власності. (а.с. 31-36) Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві та його представник у судовому засіданні в обґрунтування зустрічних позовних вимог посилались на те, що квартира № 7 у житловому будинку по вул. Ворошилова, 14-а у м. Дніпропетровську належала на праві спільної сумісної власності [PERSON]та його дружині [PERSON], яка померла 23.02.2008 року. Їх частки у спільному майні були рівними, тобто по ?. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належне їй майно [PERSON] Однак позивач за зустрічним позовом [PERSON] є інвалідом і має право на обовязкову частку у спадщині, а тому позивач просив суд визначити розмір часток [PERSON] та [PERSON] у спільному майні рівними по ? частини квартири кожному, припинивши право спільної сумісної власності на квартиру, визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірної квартири як за учасником спільної часткової власності, а також визнати за ним право спільної часткової власності на 1/8 частину спірної квартири в порядку її спадкування за законом за правом на обовязкову частку у спадщині після смерті його дружини [PERSON] (а.с. 31-36) У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом [PERSON], - заявлені зустрічні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON], проти заявленого зустрічного позову заперечував, посилаючись на неправильне визначення обовязкової частки у спадщині, оскільки [PERSON] не врахована частка іншої доньки спадкодавця, а тому просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора свого представника для участі у розгляді справи не направила, про час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву, якою просила суд розглядати справу без участі її представника. (а.с. 19) Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що гр. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.05.1993 року Д/У Укргіпромеза, належала квартира [ADDRESS], про що свідчить копія зазначеного свідоцтва та копія технічного паспорту на квартиру. (а.с. 8-11) Факт шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 28.01.1953 року. (а.с. 41) У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 23 лютого 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-КИ № 210372. (а.с. 12) Судом було встановлено, що [PERSON], яка померла 23 лютого 2008 року, за життя склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3-1180, за змістом якого вона заповіла належну їй ? частину квартири № 7, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Ворошилова, буд. 14-а [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 13) Факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 23 лютого 2008 року, та її донькою [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до яких [PERSON], яка померла 23 лютого 2008 року, є матірю [PERSON], яка після реєстрації 23.06.1984 року шлюбу змінила прізвище на Асаул. (а.с. 7) Згідно листа Першої ДДНК на майно [PERSON], яка померла 23.02.2008 року, була відкрита спадкова справа № 522/08, 20.05.2008 року із завою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулася [PERSON], а 29.05.2008 року [PERSON], свідоцтво про право на спадщину ще не видавалося, що підтверджується копією зазначеного листа. (а.с. 17) Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частиною 1 ст. 368 ЦК України регламентовано, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивачів за основним та зустрічним позовами про визначення часток у спільному майні, суд виходив з того, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт правомірності набуття [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] (яка померла 23 лютого 2008 року) у власність квартири № 7 в житловому будинку № 14-А по вулиці Ворошилова у м. Дніпропетровську, виходячи із презумпції рівності часток співвласників у спільному майні, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на 5/12 часток спірної квартири та позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/8 частину спірної квартири в порядку спадкування її за законом за правом на обовязкову частку у спадщині, суд виходив з того, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт наявності заповіту, а також факт своєчасного звернення [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини, відтак суд приходить до висновку, що єдиною перешкодою для [PERSON] та [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідні частки у майні стала відсутність визначених часток співвласників у спільному майні, а саме часток [PERSON] та [PERSON], яка померла 23 лютого 2008 року, у квартирі № 7, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Ворошилова, буд. 14-а. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити [PERSON] та [PERSON] у задоволенні їх позовних вимог у цій частині, оскільки останні є необґрунтованими та безпідставними, а вирішення питання щодо права власності позивачів на спадкове майно за таких обставин має вирішуватися в позасудовому порядку у Першій дніпропетровській державній нотаріальній конторі. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування спірною квартирою суд приходить до висновку, що такі вимоги є необґрунтованими та передчасними, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] не є власницею спірної квартири. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на позивачів.(а.с. 2-3, 30) На підставі викладеного,

Outcome: dismissed