Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на майно до відповідача [PERSON] та КСП «Троїцьке» Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19 серпня 2004 року між ним та відповідачем, яка діяла на підставі довіреності № 1 від 19.08.2004 року від імені КСП «Троїцьке» було укладено договір купівлі-продажу корівника (комплекс № 2 інв. № 7а) вартістю 12606 гривень, що знаходиться в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, який було посвідчено на Промисловій товарній біржі у м. Павлоград Дніпропетровської області. Умови договору купівлі-продажу ними було виконано, відповідач відповідно до акту прийому-передачі товару передала йому майно, а він в свою чергу сплатив за нього гроші в сумі 12606 гривень відповідно до угоди по ціні договору від 19.08.2004 року. Форма укладення договору купівлі-продажу між ними дотримана, договір укладено у письмовій формі, скріплений підписами, а так як нотаріально не посвідчений, а зареєстрований на товарній біржі неможливо провести державну реєстрацію договору і відповідно розпоряджатися придбаним майном на правах власника, а зі сторони відповідача відсутні будь-які дії щодо нотаріального посвідчення договору, внаслідок чого він і змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Третя особа в судове засідання не з»явилася, суд ухвалив розглянути справу у відсутність третьої особи. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 19 серпня 2004 року між [PERSON] та КСП «Троїцьке» в особі [PERSON], що діяла на підставі доручення № 1 від 19.08.2004 року було укладено договір купівлі-продажу корівника ( комплекс № 2 інв. 7а), що знаходиться за адресою вул. Східна, 24 с. Троїцьке, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.08.2004 року зареєстрованого на Промисловій товарній біржі за № П-08/02-Н, специфікацією на товар до договору № П-08/02-Н ( додаток № 1) та угодою по ціні договору від 19.08.2004 року ( додаток № 2), довіреністю, актом прийому-передачі товару згідно договору № П-08/02-Н від 19.08.2004 року, довідкою Троїцької с/ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про присвоєння поштової адреси господарчим спорудам. Після укладення вказаного договору позивач користується майном, тобто фактично володіє ним, ніхто його право власності на вказані вище будівлі до суду не оспорив, однак не має можливості розпорядитися ним оскільки договір не посвідчений нотаріально, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Норми даної статті, а саме умови договору купівлі-продажу, сторонами виконано, тобто відповідач передав позивачеві у користування будівлю разом з усіма необхідними документами, а позивач в свою чергу розрахувався за будівлю в повному обсязі сплативши відповідачеві грошові кошти в сумі 12606 гривень, що підтверджується специфікацією на товар до договору № П-08/02-Н ( додаток № 1) та угодою по ціні договору від 19.08.2004 року ( додаток № 2), актом прийому-передачі товару згідно договору № П-08/02-Н від 19.08.2004 року, поясненнями сторін в судовому засіданні. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 220 ч. 2 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так як сторонами умови договору купівлі-продажу виконано повністю, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved