Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є власником квартири [ADDRESS], попереднім власником квартири був відповідач, який в квартирі не проживає і подарував цю квартиру позивачу, на даний час в спірній квартирі проживає позивач, а відповідач залишився в ній зареєстрованим, що створює позивачу перешкоди в користуванні його власністю, а тому він просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням спірної квартири на підставі ст.71 ЖК України. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив суд усунути перешкоди для нього в користуванні вказаною квартирою, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування цією квартирою, відповідно до ст.391 ЦК України. Відповідач до суду не з”явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем його проживання через оголошення в газеті “Київська правда” за 25 листопада 2008 року, причини неявки суду не відомі, заяви щодо розгляду справи у відсутності відповідача до суду не надійшло, а тому за згодою позивача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, що стверджується копією копію цього договору, посвідченого 07.12.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON]., зареєстрованого в реєстрі за № 2-2462, витягом з реєстру МБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2004 року. Згідно довідки ЖЕК-3 у вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. В судовому засіданні також встановлено, що позивач фактично переселився в спірну квартиру з моменту її придбання і з того часу там проживає, відповідач в цій квартирі не проживає. Вказані обставини підтвердила в суді свідок [PERSON]., яка є сусідкою позивача, знала також попереднього власника квартири [PERSON]. Покази свідка судом приймаються до уваги, оскільки вони є послідовними, не суперечать іншим доказам по справі. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування нею, оскільки реєстрація відповідача в цій квартирі створює для позивача ряд незручностей: він оплачує комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Оскільки в даному випадку відповідач втратив право володіння, розпорядження спірною квартирою, то він також втрачає і право на користування цією квартирою. Суд також приходить до висновку, що реєстрація відповідача в спірній квартирі створює перешкоди для позивача як власника квартири у здійсненні ним свого права власності на цю квартиру, крім того, він несе додаткові витрати по утриманню квартири. А тому суд вважає за можливе усунути для позивача перешкоди в користуванні вказаною квартирою, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування нею. При вирішенні спору судом враховуються також ті обставини, що відповідач питання про вселення в спірну квартиру не ставив, з приводу неправомірної поведінки позивача щодо нього нікуди не звертався. На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито” позивач звільнений від сплати держмита /судового збору/ на користь держави.

Outcome: approved