Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Оскільки вона в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином трирічного віку. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, в поясненнях зіслалась на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 045800, виданого 8 вересня 2007 року Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 111773, виданого 8.10.2008 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Миронівського району Київської області, та довідкою № 293, виданою 13.04.2010 року Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області. Згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто. На підставі статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки обов'язки по утриманню дитини батьки несуть спільно, то з відповідача, який працює та має заробіток, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, аліменти підлягають стягненню в примусовому порядку. Частиною 3 статті 84 Сімейного Кодексу України за дружиною, з якою проживає дитина, закріплено право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно довідки №393, виданої 22.04.2010 року управлінням праці та соціального захисту населення Миронівської РДА, позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Миронівської РДА та одержує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює, що підтверджується наданою суду довідкою Корсунської дистанції колії №8 відокремленого структурного підрозділу Одеської залізниці від 11.04.2010 року, інших утриманців не має. Його матеріальний стан дозволяє сплачувати на утримання дружини аліменти до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі, заявленому нею. Таким чином, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом та судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 80, 84, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved