Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення авансу в якому вказував, що в жовтні 2009 року він домовився з відповідачем про купівлю в майбутньому належної останньому квартири №60 в БОС-29 на ст. Мартинівка Вознесенського району Миколаївської області. В рахунок оплати за вказану квартиру позивач передав [PERSON] 600 долларів США авансу про що останнім було написано письмову розписку. Незважаючи на домовленість між сторонами, відповідач продав квартиру іншим особам, крім цього не бажає повертати отримані від позивача кошти. Тому, враховуючи вказані обставини [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь в національній валюті 600 долларів США авансу, що становить еквівалент 4786,80 грн., а також всі сплачені ним судові витрати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що в жовтні 2009 року він дійсно домовився з позивачем про продаж належної йому квартири та отримав від останнього 600 долларів США авансу про що написав письмову розписку. В той же час квартиру продав іншим особам, а отриманий від [PERSON] аванс не повернув в звязку з відсутністю коштів. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що в жовтні 2009 року сторони домовилися про майбутнє укладення договору купівлі-продажу належної [PERSON] квартири №60 в БОС-29 на ст. Мартинівка Вознесенського району Миколаївської області. В рахунок оплати за вказану квартиру позивач передав [PERSON] 600 долларів США авансу про що останнім було написано письмову розписку. Незважаючи на домовленість між сторонами, відповідач продав квартиру іншим особам, а отримані від позивача кошти останньому не повернув. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас, згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. У разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались. Оскільки зобовязання на території України виконуються виключно в національній валюті гривні, за винятком випадків встановлених законом, а тому еквівалент 600 долларів США авансу складає 4786,80 грн. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому вони підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 500 грн. витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи, а також 51 грн. державного мита.

Outcome: approved