Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

29 жовтня 2009 року, позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Другої Одеської філії звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], СГІРФО Теплодарського МВ України в Одеській області, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, зняття з реєстраційного обліку та виселення осіб, мотивуючи тим, що 20 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі Другої Одеської філії, та [PERSON] був укладений Кредитний договір №55, згідно якого відповідачу був наданий кредит на споживчі потреби у розмірі 36000 доларів США, строком на 15 років, тобто з 20 травня 2008 року по 20 травня 2023 року із сплатою відсотків 13,3% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до пункту 3.3.1. кредитного договору, [PERSON] зобов'язався сплачувати позивачу щомісячно суму основного боргу та нараховані проценти за кредит відповідно до графіку. Згідно з абз. 1 п. 3.3.3. кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повернення суми кредиту здійснювати на рахунок № 22036601401.840 в Другій Одеській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328588 щомісячно з 1-го по 10-е (десяте) число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в розмірі 200,00 дол. США. Пунктом 3.3.4 кредитного договору передбачено, що [PERSON] зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості за кредитом, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1. цього договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.1.цього договору на рахунок № 22081601401.840 в Другій Одеській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328588. Відповідно до п.3.1.10. кредитного договору, Банк зобов'язується нарахувати на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти, виходячи з 14,3 %, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. В супереч цьому, [PERSON] умови кредитного договору порушив, кредит погасив на суму 1 600,00 доларів США у звязку з чим виникла заборгованість, як складається з : прострочена заборгованість за кредитом 2000 доларів США, заборгованість за несплаченими відсотками 3 349,43 доларів США, заборгованість за кредитом складає 32 400,00 доларів США. Згідно п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі. Таким чином, позивач нарахував [PERSON] пеню за несвоєчасне погашення кредиту, яка складає -2557,66 грн., та пеню за несвоєчасну сплату процентів 4249,43 грн. Згідно п. 2.1.1 договору іпотеки, предметом іпотеки є квартира №8, що знаходиться в м. Тепло дар, Одеської області, по вул. Енергетиків, в будинку №9, та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 29,2 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 50,0 кв.м., яка належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою 26.07.2004 року Р№2172, зареєстрованого в Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації в книзі 5т, стор.135, номер запису 3116, реєстраційний №6307985. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, у забезпечення зобов'язань за дійсним договором Позивачем прийнято у заставу нерухоме майно - зазначена квартира , згідно Договору іпотеки від 20 травня 2008 року, укладеного між Банком та Іпотекодавцем -[PERSON], що є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно п. 2.2. договору іпотеки за згодою сторін заставна вартість предмету іпотеки складає 274 000 ,00 гривень. Заборона відчуження зазначеної квартири, що є предметом цього договору, була накладена нотаріусом 20.05.2008 року та зареєстрована в реєстрі за №1075. Відповідно до п. п. 3.1.5.,3.1.6. та 6.1. - 6.3. договору іпотеки від 20.05.2008 року у випадку, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання Боржника (Іпотекодавця) у повному обсязі або в частині виконано не буде, Банк має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок предмета іпотеки Банк має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, витрати на утримання та збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредитного або цього договору. Пунктами 3.3.12, 3.3.13 кредитного договору та 3.3.4 договору іпотеки передбачено, що Відповідач 1 зобов'язаний на період дії дійсних договорів застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування ( в т.ч. від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Таким чином, за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.4, договору іпотеки [PERSON] згідно п. 4.2 договору зобов'язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки, яка визначена п. 2.2. даного договору. Згідно п 2.2. договору іпотеки вартість предмету іпотеки згідно висновку фахівця по оцінці майна від 18.04.2008р. визначена у розмірі 274 000,00грн. Згідно довідки № 461 від 04.04.2008 року, в квартирі під №8 в будинку №9 по вулиці Енергетиків в місті Теплодар зареєстрований лише [PERSON]. Крім того, на момент укладання кредитного договору позивачу було відомо, що у [PERSON] є малолітні діти, які мають право користування квартирою, що є предметом іпотеки. [PERSON] було надано рішення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, яким останній надав дозвіл на вчинення вищенаведеного правочину шляхом укладання кредитного договору з передачею в іпотеку квартири під №8 в будинку №9 по вулиці Енергетиків в місті Теплодар. п.3.3.3. договору іпотеки Іпотекодавець зобов'язаний сповіщати про всі зміни, що відбулися, стосовно обставин передбачених у п. 2.4 дійсного договору, та будь-яких інших обставин, що можуть негативно вплинути на права Іпотекодержателя, не пізніше 1 доби з часу, коли ці зміни сталися. На підставі чого просить суд стягнути з [PERSON] (17 листопада 1978р.н., ідентифікаційний код [NUMBER], паспорт серії НС №351039, виданий Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області 2.08.1997 року) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Другої Одеської філії: прострочену заборгованість за кредитом - 2000,00 доларів США, заборгованість за несплаченими відсотками 3349,43 доларів США, заборгованість за кредитом - 32400,00 доларів США., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 4249,43 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну погашення кредиту 2557,66 грн., штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки -13 700,00 грн., а всього: 37749,43 доларів США та 20507,09 грн., в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №55 від 20 травня 2008 року в розмірі 37 749,43 доларів США та 20507,09 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру під №8 в будинку №9 по вулиці Енергетиків в місті Теплодар, яка належать [PERSON] на праві власності, зобовязати Сектор громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Теплодарського МВ України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстрованих в квартирі №8, що знаходиться в будинку №9 по вулиці Енергетиків в місті Теплодар., виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що проживають в [INFO]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю, та наполягає на їх задоволенні. Представник [PERSON] [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що її довіритель з позовними вимогами згоден частково, а саме щодо стягнення з нього заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 4\~249,43 гривень, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 2\~557,66 гривень та штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки у сумі 13 700, 00 гривень в іншій частині. не визнає, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими, з наступних підстав: дійсно 20.05.2008 року між ним та Позивачем було укладено кредитний договір № 55, предметом якого був кредит у сумі 36 000 доларів США , який надавався на строк з 20.05.2008 р. по 20.05. 2023 р., із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,3 % річних. Також 20.05.2008 року між ним та Позивачем було укладено договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], що стосується стягнення простроченої заборгованості за кредитом у сумі 2000,00 доларів США та заборгованості за несплаченими відсотками у сумі 3349,43 доларів США, він дійсно визнає, що у нього перед Позивачем існує заборгованість по зазначеним платежам та за період, який зазначає Позивач, але він не визнає, що дана заборгованість має стягуватись у іноземній валюті та вважає, що прострочена заборгованість за кредитом - 2000,00 доларів США, повинна бути стягнута з урахуванням курсу долару США на відповідну дату, а саме, так як, перше його непогашення кредиту у сумі 200 доларів США не відбулось 12.01.09 року, сума стягнення повинна розраховуватись у гривні по курсу долару США на 12.01.09 рік, а за інші місяці відповідно. Також це стосується заборгованості за несплаченими відсотками у сумі 3 349, 43 доларів США. Щодо стягнення заборгованості за кредитом у сумі 32400,00 доларів США, у цій частині позовних вимог [PERSON] заперечує повністю, оскільки на отримання кредиту було укладено кредитний договір, відповідно якого, а саме п.1.1, йому було надано кредит у сумі 36 000 доларів США, який надавався на строк з 20.05.2008 р. по 20.05. 2023 р., із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,3 % річних. Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору - повернення суми кредиту здійснюється щомісячно з 1-ого по 10 - те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, але у позовній заяві Позивач не повністю вірно наводить п.4.1. кредитного договору, а саме у даному пункті зазначено, що «у випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником умов цього договору( в тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобовязань ( з простроченням їх виконання більш, ніж на один робочий день), що випливають з цього договору, а саме несплати процентів та /або несвоєчасного повернення кредиту або його частини) Банк має право на свій розсуд: розірвати цей договір в односторонньому порядку; внести зміни/доповнення до цього договору в односторонньому порядку( внести зміни до умов зобовязань своїх та/або позичальника, включаючи зміну Позичальнику процентної ставки за користування кредитом та встановлення на її рівні 14,3% річних». Таким чином, як вбачається п.4.1. кредитного договору, не передбачена вимога банка дострокового повернення кредиту. Таким чином, оскільки між сторонами укладено кредитний договір, яким урегульовано строки повернення кредиту та в п. 4.1 кредитного договору чітко закріплено право Банку у випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником умов цього договору позовні вимоги у цій частині не можуть підлягати задоволенню. Також посилання Позивача на п. 5.1. кредитного договору в обґрунтування позову про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 32400, 00 доларів США, вважає, також невірним, оскільки даним пунктом договору встановлено право банку відмови від виконання зобовязань або розірвання цього договору, жодне із зазначеного банком не вчинено, тому зобовязання, які випливають щодо нього з даного пункту договору не можуть бути застосовані. Що стосується позовних вимог у частині, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що належить йому на праві власності, з зазначеними позовними вимогами він не згоден, вважає, що невиконання ним основного зобовязання за кредитним договором чи договору іпотеки (а саме ті порушення, які позивач зазначає у позові) на даний час не завдає збитків та не змінює обсяг прав банка. Також заперечує проти звернення стягнення оскільки, при задоволенні позову у цій частині це призведе до реалізації квартири, а в даній квартирі проживають неповнолітні діти, що є єдиним місцем проживання, а права дітей на житло охороняються законодавством України. Що стосується позовних вимог у частині зобовязання сектор громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Теплодарського МВ України в Одеській області зняти його та неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку - квартири №8 у б. №9 по вул. Енергетиків, м. Теплодар, з зазначеними позовними вимогами [PERSON] не згоден повністю та вважає, що орган до компетенції, якого входить реєстрація місця проживання, не мав права йому відновити у реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за місцем його проживання, та те що ні в кредитному договорі ні іпотечному договорі не було обумовлено про заборону реєстрації за цією адресою його неповнолітніх дітей та дружини, тим паче дана умова суперечила б діючому законодавству України. Що стосується позовних вимог у частині виселення його та неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з квартири №8 у б. №9 по вул. Енергетиків, м. Теплодар. З зазначеними позовними вимогами він не згоден, оскільки Позивач має право вимагати його виселення та членів його родини тільки у тому випадку, якщо судом буде прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, але первісно має бути наданий строк тривалістю один місяць для добровільного виселення, а уразі не виконання даної вимоги, тільки звертатися до суду з предметом позову «про виселення». Оскільки суд, ще не прийняв рішення про задоволення вимог Позивача у частині звернення стягнення на предмет іпотеки, він вважає, що Позивач завчасно звернувся з зазначеними позовними вимогами, оскільки відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та відсутній спір у цій частині. Зазначене також стосується і його неповнолітніх дітей враховуючи те, що іншого житла у його родини не має, матеріальної можливості придбати інше або зняти в оренду також, інакше б в нього не виникла заборгованість за кредитним договором, на підставі чого просить позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Другої Одеської філії до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, зняття з реєстраційного обліку та виселення осіб задовольнити частково. Представник [PERSON] [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що її довіритель з позовними вимогами не згодна повністю, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими, з наступних підстав, а саме, дійсно 20.05. 2008 року між її чоловіком - [PERSON] та Позивачем було укладено кредитний договір № 55 предметом якого був кредит у сумі 36000 доларів США , який надавався на строк з 20.05.2008 р. по 20.05. 2023 р., із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,3 % річних, 20.05.2008 року між її чоловіком - [PERSON] та Позивачем було укладено договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Передача квартири в іпотеку була вчинена за її письмовою згодою. Що стосується позовних вимог у частині зобовязання сектор громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Теплодарського МВ України в Одеській області зняти її та їх неповнолітніх дітей з реєстраційного обліку - квартири №8 у б. №9 по вул. Енергетиків, м. Теплодар, не визнає повністю, мотивуючи тим, що ні в кредитному договорі ні іпотечному договорі не було обумовленості про заборону реєстрації за цією адресою її та неповнолітніх дітей, тим паче дана умова суперечила б діючому законодавству України. Що стосується позовних вимог у частині виселення її та їх неповнолітніх дітей з квартири [ADDRESS] вона не визнає, та виходячи з зазначеного, Позивач має право вимагати її виселення та членів її родини тільки у тому випадку, якщо судом буде прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, але первісно має бути наданий строк тривалістю один місяць для добровільного виселення, а у разі не виконання даної вимоги, після цього звертатися до суду з предметом позову «про виселення». Оскільки суд, ще не прийняв рішення про задоволення вимог Позивача у частині звернення стягнення на предмет іпотеки, вона вважає, що Позивач завчасно звернувся з зазначеними позовними вимогами, оскільки відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та відсутній спір у цій частині. Зазначене також стосується і їх неповнолітніх дітей у звязку з тим, що іншого житла у її родини не має, матеріальної можливості придбати інше або зняти в оренду також, інакше б у її родини не виникла б заборгованість за кредитним договором, на підставі чого просить у позовних вимогах Позивача відмовити повністю. Сектор громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Теплодарського МВ України в Одеській області у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області у судовому засідання посилаючись на заперечення, пояснила, що позовні вимоги Позивача не підтримують частково, а саме в частині зняття всіх осіб з реєстраційного обліку та виселення їх з квартири [ADDRESS], оскільки це не відповідає приписам Постанов Верховного суду України від 12.04.1985 року №2 та від 04.10.1991 року №7, в яких зазначено, що питання виселення з житлової площі регулюються положенням Житлового кодексу України, на підставі чого вважають вимоги позивача в цій частині такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON]М, та [PERSON] зареєстровано шлюб. За час шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 26 липня 2004 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим номером 2172 та зареєстрованого Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості за № 6307985 набув право власності на квартиру [ADDRESS]. 20 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі Другої Одеської філії, та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 55, згідно якого [PERSON] було наданий кредит на споживчі потреби у розмірі 36000,00 (тридцять шість тисяч ) доларів США строком на 15 років з 20 травня 2008 року по 20 травня 2023 року із сплатою відсотків 13,3% річних за користування кредитними коштами. 20 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», в особі Другої Одеської філії та [PERSON], з метою отримання кредиту на споживчі потреби та забезпечення всіх вимог іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору від 20 травня 2008 року № 55, було укладено Договір іпотеки. Предметом іпотеки є нерухоме майно жила двокімнатна квартира житловою площею 29,2 кв.м., загальною площею 50,0 кв.м., що знаходиться в м. Тепло дар, [ADDRESS] та належить [PERSON] (а.с. 15-21). Згідно до п. 2.2. договору іпотеки вартість предмета іпотеки згідно висновку фахівця по оцінці майна від 18.04.2008 року визначена у розмірі 274000, 00 гривень Відповідно до довідки від 04.04.2008 року № 367 на момент укладання сторонами вищезазначених договорів у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON]М./а.с. 29 / [PERSON], неповнолітні діти - [PERSON] М, [INFO] та [PERSON] М, [INFO] були зареєстровані за адресою [INFO], будинок .№ 9 квартира № 6. /а.с. 29/ 20 травня 2008 року [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 36000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1. Відповідно до виписки з домової книги від 11 листопада 2009 року, за адресою [ADDRESS], крім [PERSON], з 20 жовтня 2008 року зареєстровані неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їх мати [PERSON]. /а.с. № 53/ Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, наданим позивачем, станом на 01 грудня 2009 року у [PERSON] існує заборгованість по кредитному договору, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 2000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долару США станом на 01.12.2009 рік еквівалентно 15975, 60 гривень; заборгованість за несплаченими відсотками 3\~349,43 долара США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долару США станом на 01.12.2009 рік еквівалентно 26754,58 гривень; заборгованість за кредитом у сумі 32\~400 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до долару США станом на 01.12.2009 рік еквівалентно 258804, 72 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 2\~577, 66 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів у сумі 4\~249,43 гривні. Відповідно до пункту 3.3.1. кредитного договору, позичальник - [PERSON] зобов'язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Згідно з абз. 1 п. 3.3.3. кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повернення суми кредиту здійснювати на рахунок № 22036601401.840, відкритий у Другій Одеській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 328588, щомісячно з 1-го по 10-е (десяте) число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/180 від суми отриманого кредиту, що становить 200,00 доларів США. Пунктом 3.3.4 кредитного договору передбачено, що [PERSON] зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1. цього договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.1.цього договору на рахунок № 22081601401.840 відкритий в Другій Одеській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 328588. Відповідно до п.3.1.10. кредитного договору, Банк зобов'язується на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нарахувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1. збільшеної на один процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Враховуючи п. 1.1. договору процентна ставка становить 14,3 %. Згідно п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завданих Банку в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу ч.2 ст. 1050 ЦК України.. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору - у випадку порушення Позичальником зобов»язань, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов»язань та/або розірвати цей договір, при цьому Поичальник зобов»язаний відшкодувати Банку збитки в розмірі неповернутої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути Банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені Банком за цим договором. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України- позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.3.3.4. договору іпотеки іпотекодавець зобов»язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Згідно з п. 4.2. договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1-3.3.13 даного договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3. дійсного договору. Відповідності зі ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом на території України є грошова одиниця України. Грошове зобов»язання повинно бути виконане у гривнях - ч.1 ст. 533 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, зобов'язання повинно бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони за договором можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Іноземна валюта, як засіб платежу, зокрема за зобов'язаннями, відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України, може використовуватися в Україні лише у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04 2001 року - гривня як грошова одиниця (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними та юридичними особами без будь яких обмежень на всій території України. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом ч.1,2 ст. 590 ЦК України. Як вбачається з довідки БТІ та РОН від 10 листопада 2009 року за № 557/2 за [PERSON] нерухоме майно по праву приватної власності не зареєстровано. /а.с. 51 / , а за [PERSON] зареєстрована 1/1 частка квартири [ADDRESS], [PERSON] /а.с. № 52/. Відповідно до виписка з домової книги від 11 листопада 2009 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. /а.с. № 53/ Відповідно до ст.33 Конституції України - кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Зазначене міститься й у ч.1 ст. 2 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч.2, 4 ст. 29 ЦК України - фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом .Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Суд вважає посилання позивача на п. 3.3.3. договору іпотеки, в обґрунтування позовних вимог щодо зняття з реєстраційного обліку недоречною, оскільки ні в кредитному договорі, ні іпотечному договорі відсутня обумовленості про заборону реєстрації за цією адресою. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, законодавством України чітко закріплено з яких підстав особу може бути знято з реєстраційного обліку. Жодна з перелічених підстав позивачем у позові не наведена. Відповідно до ст. 3 стаття ЖК Української РСР - житлові відносини в Українській РСР регулюються Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік та видаваними відповідно до них іншими актами житлового законодавства Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами житлового законодавства Української РСР. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК Української РСР - виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК Української РСР, а також Ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» - після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1,3 ст. 27 Конвенції про права дитини - держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Також ч.1 ст. 18 Закону України « Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року - Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Також ст. 157ЖК Української РСР закріплено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 ЖК Української РСР встановлено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. На підставі викладеного, зважаючи на той факт, що [PERSON] не належним чином виконує свої договірні зобовязання, а саме не погашає щомісячно кредит, не сплачує нараховані відсотки, не продовжив термін дії договору страхування майна предмета іпотеки, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача прострочену заборгованість за кредитом 15975,60 гривень, заборгованість за несплаченими відсотками - 26754,58 гривень, заборгованість за кредитом 258804,72 гривень, заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 4249,43 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 2557,66 грн., штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки -13700,00 грн., а всього: 322041,99 грн., в решті частини позовних вимог суд відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: partial