Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Директор ПСП „Горизонт” Шевцов С.І. звернувся до суду з позовом до Золочівської редакції міжрайонної газети «ЗОРЯ» та головного редактора [PERSON] про спростування недостовірної інформації та публічного вибачення, вказавши на те, що 12 липня 2008 року відповідач у своєму номері 51-52 на першій сторінці надрукував статтю під назвою: «Посіяли хліб - виростили конфлікт». У результаті незалежного журналістського розслідування головний редактор [PERSON] виклав у статті інформацію, яка не відповідає дійсності та не є об'єктивною. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 12 липня 2008 року у номері 51-52 Золочівської міжрайонної газети «ЗОРЯ» на першій сторінці було надрукувано статтю під назвою: «Посіяли хліб - виростили конфлікт» під авторством головного редактора газети[PERSON]. Згідно до ст.37 Закона України “Про друковані засоби масової інформації” громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 28 вересня 1990 року “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій” відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої пред'явлений позов. Проте позивач має право подати докази невідповідності дійсності таких відомостей. У статті написано, що позивач не розрахувався за оренду земельних ділянок з [PERSON], [PERSON] та з[PERSON]. Позивач надав до суду докази розрахунків за 2006-2007 роки за орендну плату земельних ділянок з [PERSON],[PERSON] та [PERSON]. Згідно п.2 ст..26 Закона України “Про друковані засоби масової інформації” журналіст зобов'язаний подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію. У статті вказано, що тимофіївці не забажали більше мати справи з позивачем та уклали договори з ФГ «AURUM». Згідно наданої позивачем довідки Олександрівської сільської ради вих..№316 від 27.10.2008 року у селі Тимофіївка станом на 01.10.2008 року мешкало 186 чоловік. Відповідно до довідки Золочівського районного відділу реєстрації Харківської регіональної філії державного підприємства центра державного земельного кадастру вих.№ 227 від 27.02.2008 року на території Олександрівської сільської ради с ФГ «AURUM» зареєстровано 21 договір оренди з 19 фізичними особами-пайщиками. Отже, твердження відповідача про те, що всі тимофіївці не забажали більше мати справу з позивачем і уклали договори з ФГ «AURUM» не відповідає дійсності. Також, відповідач вказує у статті на те, що орендодавці завчасно повідомили позивача, що не хочуть йому надавати землю надалі. У статті наводиться дата отримання листів-повідомлень - 10.10.2007 року та час засівання полів - жовтень. Позивач надав до суду докази того, що отримав листи від фізичних осіб-пайщиків не 10.10.2007 року як написано у статті , а 10.11.2007 року. Також позивач надав до суду докази, які спростовують інформацію у статті про те, що поле сіялося у жовтні. Так, до Господарського суду Харківської області з позовом звернулося ФГ«AURUM», вказуючи на те, що у вересні 2007 року позивач засіяв поля насінням озимої пшениці. Отже, інформація щодо часу отримання позивачем поштової кореспонденції та часу посіву полів є неправдивою. Суд також дійшов до висновку, що інформація про те, що позивач не мав і не має зареєстрованих в законному порядку договорів з тими селянами, що уклали договори з ФГ«AURUM» не відповідає дійсності, оскільки частиною третьою статті 125 Земельного кодексу України визначено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до частини третьої статті 125 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Договори оренди між позивачем і фізичними особами на території Олександрівської сільської ради були укладені відповідно до Закону України від 06.10.1998 р. № 161-X1V «Про оренду землі», та зареєстровані у сільської раді відповідно до Указу Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 р. N 119 "Про затвердження Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю)".Термін дії договорів оренди земельних ділянок закінчувався 03.03.2007 року. Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Відповідно Довідки Управління агропромислового розвитку Золочівської районної державної адміністрації Харківської області № 137 від 24.03.2008 року Позивач продовжував користування земельною ділянкою, посадивши у серпні-вересні 2007 року на полях Олександрівської сільської ради озиму пшеницю, право власності на яку встановлено рішенням Золочівського районного суду по справі № 2/230-08р., орендодавці отримали орендну плату за землю за 2007 рік, таким чином дію договорів було пролонговано до 03.03.2012 року. Повідомлення про припинення договору оренди надійшли 10 листопада 2007 року, що дає підстави вважати, що орендодавці визнавали пролонговану дію договорів від 03.03.2002 року. Відповідно частини четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе. Відповідно до ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила у такий же спосіб, у який вона була поширена. Враховуючи викладене,

Outcome: approved