Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 04 серпня 1996 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Щорса, 28 в с. Дунайське Ізмаїльського району, Одеської області; грошових вкладів у філії Ізмаїльського відділення № 6708/015 ВАТ «Державний [PERSON] України» на рахунку №2821; девяти простих іменних акцій акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат»; автомобіля марки ВАЗ-2103, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] були позивач та дружина померлого [PERSON], які своєчасно звернувшись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори отримали свідоцтво про право власності на автомобіль марки ВАЗ-2103, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 12 квітня 2009 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке вона фактично прийняла, але не оформила після смерті її чоловіка та мого батька [PERSON], що складається з ? частини грошових вкладів у філії Ізмаїльського відділення № 6708/015 ВАТ «Державний [PERSON] України» на рахунку №2821; ? частини простих іменних акцій акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат»; та ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Щорса, 28 в с. Дунайське Ізмаїльського району, Одеської області. Крім після її смерті залишилося майно, яке належало особисто моїй матері, а саме: грошові вклади у філії Ізмаїльського відділення № 6708/015 ВАТ «Державний [PERSON] України» на рахунках №915510474 та № 4512 та девяти простих іменних акцій акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат». Спадкоємцем першої черги на майно, що залишилося після смерті матері є позивач, який постійно проживав зі спадкодавцями в спадковому будинку та своєчасно звернувшись з заявою до Ізмаїльської державної нотаріальної контори після смерті матері [PERSON] за видачею свідоцтва про право на спадщину, отримати його не зміг, так як в цьому йому було відмовлено через ту обставину, що його батько за життя не зареєстрував в установленому законом порядку право власності на спадковий житловий будинок. З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON], який помер 04 серпня 1996 року та його матері [PERSON], померлої 12 квітня 2009 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач - Старонекрасівська сільська рада Ізмаїльського району у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає та просить справу слухати у відсутності її представника. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 04 серпня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 05.08.1996 року; серія І-ЖД № 107825. Позивач був сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про його народження виданого Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 12.02.1965 року; серія VI-УР № 1177585. Також право на спадщину мала дружина померлого та мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 20.09.1965 року; серія VI-УР № 382844. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач та його мати фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, та у встановлений законом строк, подали до Ізмаїльської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину лише на автомобіль марки ВАЗ-2103, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 12 квітня 2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть виданого Виконкомом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 05.08.1996 року; серія І-ЖД № 107825. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON],що підтверджується довідкою Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 2340 від 19.10.2009 року. Заяву про відмову від спадщини він не подавав. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості через ту обставину, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на спадковий будинок. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved