Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

У лютому 2010 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної транспортним засобом. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 19 серпня 2009 року в с. Княжичі Броварського району по вулиці Слави трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок якої постраждав автомобіль Daewoo Nexia, державний номер [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності. Винним у скоєнні адміністративного правопорушення визнаний [PERSON] Оскільки цивільна відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована АСТЗТ «Дніпромед», витрати по ремонту автомобіля були відшкодовані, за винятком безумовної франшизи, що дорівнює 510 грн. Добровільно відповідач відмовляється сплатити кошти, тому позивач просить стягнути їх в судовому порядку. Крім того, позивачеві було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 1690 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2009 року в с. Княжичі Броварського району по вулиці Слави трапилась дорожньо-транспортна пригода. З довідки, виданої УДАІ ГУМВС України в Київській області ВДАІ по обслуговуванню Броварського району вбачається, що внаслідок ДТП постраждав автомобіль Daewoo Nexia, державний номер [NUMBER]. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2009 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 50). Відповідно до наряду замовлення №РН-000008 від 01.12.2009 року № АК-0000312 сума ремонту склала 5220 грн. 00 коп. Згідно платіжного доручення АСТЗТ «Дніпроінмед» сплачено на розрахунковий рахунок виконавця робіт по ремонту автомобіля 4710,00 грн. Із страхового акту № 75/9/ГО від 24.11.2009 року вбачається, що потерпілому власнику транспортного засобу [PERSON] нараховано франшизу в розмірі 510 грн. Згідно зі ст. 37.5 ЗУ «Про загальнообовязкове страхування» страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Таким чином, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обєктивно оцінивши надані докази по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування франшизи підлягають задоволенню в повному обсязі. При оцінці завданої моральної шкоди позивач виходив з негативних для нього та його сімї наслідків, які сталися після ДТП, характеру та тривалості страждань. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. За змістом статті 1187 ЦК України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок неперебоної сили або умислу потерпілого. Позивач посилається на те, що внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП йому було завдано значних моральних страждань, оскільки понад чотири місяці він був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем. Відповідач не надавав вчасно необхідних документів, чим викликав затягування виплати відшкодування. Окрім позивача, моральних страждань зазнали члени його родини. Зокрема, батько позивача, який має право керування автомобілем, не зміг використовувати його при виконанні службових обовязків. Однак, вищенаведене позивачем доведено не в повному обсязі, тому суд вважає, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial