Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] 01.07.2009р. звернулася в суд з даним позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою №7, у зв»язку з відсутністю в ній без поважних причин понад 6-ть місяців, шляхом зняття з реєстрації.В обґрунтування позовних вимог зазначила, що являється власником 2/4 частин квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована, але не проживає з 1996 року відповідач [PERSON], якій на праві власності належить ? частини вказаної квартири, яка переїхала проживати у м.Львів, і не має намірів повертатися. Витрати по утриманню квартири вона несе одна, хоча відповідач як співвласник зобов»язана утримувати належне їй майно ? частини квартири. З цих підстав просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснили, що позивач в спірній квартирі проживає постійно, разом з нею, з часу народження проживала також відповідач [PERSON] та її син, внук позивачки, [PERSON] У 1994 році вони приватизували квартиру №7 і на даний час втрьох являються співвласниками квартири. Але всі витрати по утриманню квартири позивач несе одна, так як [PERSON] не проживає в даній квартирі, але залишається зареєстрованою, і даний факт створює позивачу перешкоди в отриманні субсидії по сплаті комунальних послуг. На даний час в квартирі №7 разом з позивачкою проживає син відповідачки [PERSON], якому [PERSON] хоче заповісти свою частку в квартирі, але в чому, на її думку , перешкоджає [PERSON] Вважають, що оскільки [PERSON] не проживає в квартирі №7 понад 6 місяців, така у відповідності зі ст.405 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, втратила право на користування квартирою №7. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов не визнали та пояснили, що [PERSON] у 1994 році шляхом приватизації набула право власності на ? частину квартири, і з того часу являється співвласником спірної квартири №7. В даній квартирі проживає постійно син відповідачки, а сама вона на даний час в ній не проживає, так як працює в іншому населеному пункті. Витрати по утриманню квартири [PERSON] несе спільно з позивачкою, а у 2009р. за власні кошти провела заміну одного вікна в квартирі. Так як квартира №7 належить на праві спільної часткової власності позивачці, відповідачці та її сину, до заявлених позовних вимог не можуть застосовуватись правила ст. 405 ЦК України та ст.ст.71,72 ЖК України. Вважають, що з наведених позивачем підстав та поводів жодним нормативно-правовим актом не передбачено позбавлення власника права користування належним йому майном, а тому заявлений позов вважають безпідставним. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що разом зі своєю мамою [PERSON] та [PERSON] являється співвласником спірної квартири №7 , в якій зареєстрований та проживає постійно. В даній квартирі також проживає його мати [PERSON], яка на даний час працює в іншому населеному пункті і там проживає, але залишається зареєстрованою в їхній квартирі та інколи приїжджає до нього. Квартиру №7 вони утримують спільно з [PERSON], так як мати постійно передає 2. йому для цього гроші, які він віддає [PERSON] Крім того, за кошти його матері він у 2009 році провів замін одного вікна в квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що являється братом відповідачки, буває інколи в спірній квартирі №7, останній раз в якій був разом з сестрою в грудні 2009 року та неодноразово бачив, як сестра давала сину гроші для їх передачі [PERSON] на оплату комунальних послуг. Підтвердив, що за кошти [PERSON] в квартирі поміняне вікно, і що боргів по оплаті комунальних послуг за квартиру №7 немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав , що позивачка це його мати, яка разом зі своєю внучкою [PERSON] та її сином [PERSON] являється співвласником квартири №7. В даній квартирі [PERSON] проживала постійно з народження, але останні роки в ній не проживає. Йому відомо, що між його мамою [PERSON] та [PERSON] існують неприязні відносини із-за того, що [PERSON] не оплачує комунальні послуги за квартиру та не хоче з неї виписатися. Також підтвердив, що у 2009р. за кошти відповідачки [PERSON] в квартирі була проведена заміна одного вікна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що часто буває в спірній квартирі №7, в якій в даний час проживають [PERSON] та син відповідачки [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в даній квартирі в останні роки не проживає, але залишається в ній зареєстрованою. Витрати по утриманню квартири несе одна [PERSON] , із-за чого між нею та [PERSON] виник конфлікт. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, третю особу, свідків, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира №7 по вул.Національного Відродження-25 у м.Бібрка належить з 1994 р. позивачу [PERSON], відповідачу [PERSON] та 3-й особа [PERSON] на праві спільної часткової власності. Даний факт сторонами не оспорюється. Згідно довідки виконкому Бібрської міської ради та будинкової книги, в спірній квартирі №7 є зареєстрованими: [PERSON] з 1976 р.; [PERSON]- з 1990 р.; [PERSON]- з 1993 р. Наданим суду Трудовим договором, укладеним 01.10.2007р.між ФО-СПД [PERSON] та [PERSON], остання прийнята на роботу продавцем магазину у м.Львові. Даний договір зареєстрований в Шевченківському РЦЗ м.Львова. Згідно копії листка непрацездатності, відповідач [PERSON] 16.11.2009р. зверталася з приводу захворювання в Перемишлянську районну лікарню - за місцем своєї реєстрації. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном, і що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтями 319,321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним і що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач просить суд на підставі ст.405 ЦК України та ст.ст. 71.72 ЖК України визнати відповідачку [PERSON]Я . такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №7, у зв»язку з відсутністю в ній без поважних причин понад 6 місяців. Суд вважає, що зазначені позивачем норми закону не можуть бути застосовані до заявлених спірних правовідносин, так як такими регулюються правовідносини між власником житла та його членами сім»ї, та між власником житла та наймачем. З підстав, вище зазначених, суд вважає, що відповідач [PERSON], набувши у 1994 році в процесі приватизації право власності на ? частину квартири №7 по вул.Національного Відродження-25 у м.Бібрка, будучи зареєстрованою за даною адресою, та являючись разом з позивачкою співвласником спірної квартири №7, не може бути визнана такою, що втратила право користування даною квартири по причині не проживання в ній понад 6-ть місяців, та знята з реєстрації за даною адресою. А тому заявлений позов являється безпідставним та не підлягає до задоволення. 3.

Outcome: dismissed