Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

В листопаді 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина. В позові зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є одна малолітня дитина, син [PERSON] [INFO]. У березні 2000 року вона з батьком дитини розірвала шлюб і вони почали проживати окремо, вона у своїх батьків а відповідач у свої. Після розлучення [PERSON] створив нову сім»ю , у нього народилась ще одна дитина. Вихованням та піклуванням їхнього спільного сина він не займається до теперішнього часу. [PERSON] часто відмовлявся та відмовляється і до тепер неналежним чином сплачувати аліменти , приховуючи своє місце роботи та розмір доходів. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вона пред'являє позовну заяву в інтересах неповнолітнього сина, оскільки він внаслідок свого малолітнього віку не може сам захистити свої права. Згідно ст..12 Закону України „ Про охорону дитинства ” , батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків по вихованню своїх дітей, піклуванню про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту і інше. Права та обов'язки матері і батька дитини відповідно до ст.. 121 СК України ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Батько дитини -[PERSON] вихованням дитини не займається, зовсім не турбується і не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням та майбутнім, добровільно матеріально не допомагає. Він без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина і це підтверджується і це підтверджується письмовими доказами, які додаються до позову. Малолітній [PERSON] проживає разом з нею [ADDRESS], вона належним чином його доглядає, матеріально утримує, а також виховує його, син має все необхідне для нормального фізичного, духовного розвитку, навчається в 4 класі в Чернівецькій гімназії №1. У зв'язку з тим, що [PERSON] батьківського піклування щодо своєї дитини не виявляє та фактично повністю самоусунувся від батьківського обов'язку , метою соціального захисту малолітнього є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини. Про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача свідчить висновок органу опіки та піклування Чернівецької міської ради № 9/24-1107 від 06.11.2008 року. Тому просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі і дала свої пояснення. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позов визнав не заперечував про ти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала, що позов обгрунтований , є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивачку, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він п. 1 - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування ; п. 2 - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ст. 150 СК України передбаченого, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готовити її до самостійного життя. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] вбачається, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] разом з сином, [PERSON]. Вихованням дитини займається [PERSON]. Батько з дитиною не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не підтримує, взагалі дитиною не цікавиться. Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що[PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 29 березня 2000 року. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] і його батьками є[PERSON] та [PERSON]. З висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради № 9/24-1107 від 06.11.2008 року вбачається, що з метою соціального захисту інтересів малолітнього, орган опіки та піклування виконкому міськради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] по відношенню до його малолітнього сина, [PERSON] [INFO]. Таким чином судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] не займається вихованням дитини і не бажає цього, матеріально не утримує, а тому його потрібно позбавити батьківських прав по відношенні до його дитини. На підставі викладеного та ст.ст. 150,164 СК України,

Outcome: approved