Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

[PERSON] 27.01.2010 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2007 року, а фактично спів мешкає з вересня 2006 року. Шлюб зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС КМУ юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 697. Від спільного життя з відповідачем вона має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження дитини відповідач зазначений батьком. На утримання дитини відповідач сплачує аліменти за рішенням суду. Шлюбні відносини остаточно припинились наприкінці червня 2009 року. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач не приділяв ніякої уваги ні позивачу, ні дитині. Позивач неодноразово розмовляла з відповідачем з цього питання, вони періодично розходилися, але ставлення відповідача до сімї не змінювалося. Пізніше відповідач став проживати з іншою жінкою, тому вона вирішила розірвати шлюб з відповідачем. На примирення не згодна. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Дитина буде проживати з позивачем. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати, повязанні з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, покласти на відповідача, як винного в розпаді сім'ї. У судовому засіданні позивачка доводи своєї позовної заяви підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог позивачки не заперечував, підтвердив той факт, що він перебуває у шлюбі з позивачкою, від якого має малолітню дитину - доньку. Шлюб з позивачкою в нього є першим. Шлюбні відносини з позивачкою остаточно припинив у 2009 році. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище у шлюбі - [PERSON]) був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 697 (а.с. 6). Укладений шлюб у кожної із сторін є першим, що було підтверджено останніми в судовому засіданні. Від спільного життя з відповідачем, позивачка має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач у свідоцтві про народження дитини серії ХІХ-ЖГ № 355378 від 27.04.1996 року, актовий запис № 255, записаний батьком (а.с. 7). Донька мешкає разом з позивачкою. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили у 2009 році, з тією причини, що відповідач зраджував позивачку з іншою жінкою та не приділяв належної уваги родині. Суперечки про розподіл майна в сторін немає. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивачки і відповідача неможливе та недоцільне та шлюб, укладений [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Витрати за вчинення реєстрації розірвання шлюбу на користь держави суд стягує з відповідача як винного в розпаді сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved