Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно , так як 18 жовтня 2008 року помер [PERSON]. Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є с.Білка Іванівського району Одеської області . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із -житлового буд инку з надвірними будівлями та спорудами (А-1 - жиле, Б - сарай, В - літній душ , Г- погріб, Д - гараж , Е - літня кухня, Ж- сарай, №1-3 огорожа), розташованого в с. Білка вул. Лриовражна, під №5 Іванівського району Одеської області; -земельної ділянки за тією ж адресою, загальною площею 0,65 га з них 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0.45 га для ведення особистого селянського господарства . Земельна ділянка була безкоштовно передана [PERSON] у приватну власність згідно рішення 17-ої сесії Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області ХХІ-го скликання від 14.03.1994 року; -земельної ділянки площею 5,85 га, розташованої на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в межах згідно з планом належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 094420. 11 вересня 2001 року [PERSON] склав заповіт , який було посвідчено секретарем Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області, за яким заповідав позивачу право на земельну частку (пай) , що належало йому згідно земельного сертифікату серії ОД № 0143315. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини , але нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду. Позивач на заявлених позовних вимогах наполягав . Представник відповідача позов визнав в повному обсязі , просить справу слухати у їх відсутність, про що надав письмову заяву. Судом встановлено , що 18 жовтня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання померлого та місцем відкриття спадщини було с.Білка Іванівського району Одеської області , що підтверджується довідкою Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області № 353 від 16.07.2009 року . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із -житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (А-1-жиле, Б-сарай, В-літній душ , Г- погріб, Д - гараж , Е - літня кухня, Ж- сарай, №1-3 огорожа), розташованого в с. Білка вул..Приовражна, під №5 Іванівського району Одеської області -земельної ділянки за тією ж адресою, загальною площею 0,65 га з них 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0.45 га для ведення особистого селянського господарства . Земельна ділянка була безкоштовно передана [PERSON] у приватну власність згідно рішення 17-ої сесії Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області ХХІ-го скликання від 14.03.1994 року - земельної ділянки площею 5,85 га, розташованої на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в межах згідно з планом належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 094420. Судом встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом на вищезазначене майно, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією заповіту. Позивач прийняв спадщину , оскільки в строк надав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори , що підтверджується документами зі спадкової справи [PERSON] державної нотаріальної контори. Позивач фактично прийняв спадщину, але не оформив право власності на житловий будинок та земельні ділянки в установленому законом порядку. Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок на імя померлого та його державна реєстрація та державний акт на присадибну земельну ділянку. Крім того відповідно до вимог ст..42 Закону України «Про нотаріат» та п.12 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 03.03.2004 року позивач повинен предявити правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), а саме сертифікат на право на земельну частку (пай). На час складання заповіту [PERSON] мав правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) - сертифікат на право на земельну частку (пай). Але тепер предявити вказаний документ неможливо , оскільки згідно з п.6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам» у разі виходу власника земельної частки (паю) з КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського АТ за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається Державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Отже спадкодавець скористався правом йому наданим та 24.03.2004 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку , тобто право на земельну частку (пай) було трансформовано у право власності на конкретну земельну ділянку з визначеними межами згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку. Все це дає підстави вважати, що дійсна воля заповідача , який після укладення заповіту скористався правом , наданим на відведення земельної частки (паю) в натурі та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, була спрямована на перехід від нього до позивача у порядку спадкування не тільки права на частку (пай), але й у майбутньому права власності на конкретну земельну ділянку. Крім того, під час звернення до нотаріуса було встановлено, що у Державному акті зазначено дві земельні ділянки, а відповідно до п.9 ст.126 Земельного кодексу України Державний акт видається на одну земельну ділянку. Як видно з плану зовнішніх меж земельної ділянки та Додатку до акту передачі та прийому в натурі земельної частки(паю) Державний акт серії ОД № 094420 видано на дві земельні ділянки загальною площею 5,85 га, у тому числі на земельну ділянку площею 5,14 га та на земельну ділянку площею 0,17 га. Тому державний нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину , що підтверджується листом № 292/0214 від 16.07.2009 року. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом досліджено документи , які свідчать про те , що померлий володів вказаним житловим будинком, але за життя не встиг оформити право власності на будинок, це довідка характеристика на житловий будинок з господарськими будівлями, довідка Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області , в якій зазначено , що померлий проживав у вказаному будинку та був зареєстрований в ньому , випискою з погосподарської книги Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області особистий рахунок № 327 . Так як вказаний будинок включений Білчанською сільською радою Іванівського району Одеської області в погосподарську книгу , особовий рахунок № 327, домогосподарем являвся [PERSON] Згідно з інструкцією ЦСУ СРСР № 5- 24/26 , житлові будинки, господарські та побудові будівлі і споруди , включені сільськими радами в по господарські книги, до категорії самовільних не відносяться, тому відповідно померлий був власником вказаного житлового будинку, проте за життя не встиг оформити документально своє право власності. Судом досліджено витяг з рішення 17-ої сесії' Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області ХХІ-го скликання від 14.03.1994 року виданий Білчанською сільською радою Іванівського району Одеської області, згідно якої вбачається , що [PERSON] була безкоштовно передана у власність земельна ділянка загальною площею 0,65 га з них 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0.45 га для ведення особистого селянського господарства, про те за життя він не встиг оформити державний акт на вказану земельну ділянку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261). Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268) та обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Outcome: approved