Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

19.06.2009 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В позові позивач посилався на те, що 21.11.2003 року він уклав шлюб з відповідачем, який 05.05.2008 року було розірвано рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області, яким місце проживання спільної доньки не було визначено, він надавав матеріальну допомогу на утримання доньки відповідно до рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області, на даний момент проживає в м Гуляйполе в своєму будинку по вул.Шевченка 202, з травня 2009 року вихованням доньки займається бабуся [PERSON], так як колишня дружина працює і мешкає в м. Запоріжжі, 28.05.2009 року [PERSON] нанесла тілесні ушкодження своїй онуці, його доньці, 12.06.2009 року було обстежено умови його проживання і складено відповідний акт, який вказує, що є необхідні умови для проживання дитини, дитина бажає проживати з батьком і боїться проживати з бабусею, вважає, що місцем проживання доньки повинно бути визначено його місце проживання, так як він має самостійний дохід, постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, добре піклується про свою доньку, сплачує аліменти, купує одяг, ліки, донька бажає проживати з ним, прохає визначити місце проживання доньки з ним за адресою: Запорізька область м.Гуляйполе вул.Запорізька 4. 28.09.2009 року відповідач надала суду письмові заперечення на позов, вказавши, що після розірвання шлюбу вони з позивачем досягли домовленності щодо проживання доньки з нею, на початку червня 2009 року позивач, скориставшись її відсутністю вдома, забрав доньку у бабусі і виїхав до м.Київа, де має неофіційну роботу та мінливий заробіток, вона не має змоги бачитися з донькою, в період шлюбу позивач застосовував насилля до доньки, після розлучення вона мешкає у своїх батьків, де є всі необхідні умови для виховання доньки, вона проходить стажування в якості помічника повара в кафе Соборне в м. Запоріжжі, має самостійний дохід, характеризується позитивно, добре відноситься до доньки, вважає, що позивач не довів жодну з обставин, на які посилається, надав суду недійсну довідку, не надав відомостей в якій організації він працює, який має заробіток, не згодна з висновком органу опіки та піклування, так як підійшли до обстеження упереджено і однобічно, прохала відмовити в задоволенні позову. 10.03.2010 року відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про відібрання дитини. В позові вона посилалася на те, що з 21.11.2003 по 05.05.2008 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого має доньку [PERSON], [INFO], рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05.05.2008 року шлюб розірвано, донька залишилася проживати з нею, на початку червня [PERSON] скористався її відсутністю вдома і без її дозволу вивіз доньку до м.Київа, вважає, що [PERSON] утримує доньку з єдиною метою: не виплачувати аліменти на утримання доньки, прохає прийняти рішення про відібрання дитини у [PERSON]. 10.03.2010 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області відкрите провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини, позови об`єднано в одне провадження. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, зустрічний позов не визнав, суду пояснивши, що після того, як дитину побила бабуся, вона боїться повертатися до неї, він забрав доньку на час, однак донька не захотіла повертатися до матері, з того часу вона мешкає з ним, він працює і мешкає в Київській області в смт. Рокитне, йому надано будинок, де є всі умови для проживання дитини, дитина навчається в першому б класі Рокитнянської школи, йому в вихованні доньки допомагає співмешканка, яка допомагає доньці готувати уроки, він утримує доньку, піклується про неї, у доньки з`явилися друзі за новим місцем проживання, донька бажає мешкати з ним, прохає визначити місце проживання доньки з ним, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник позивача [PERSON] вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний повинен бути залишений без задоволення. Відповідач первісний позов не визнала, підтримала свій позов, суду пояснивши, шо працює в м. Запоріжжі, доньку бачила через кожну неділю, вихованням доньки займалася бабуся, має намір влітку цього року залишити роботу і виховувати доньку, прохає в задоволенні первісного позову відмовити, а її позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний необхідно задовольнити. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування Гуляйпільської міської ради Запорізької області: [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню, суду пояснивши, що вони обстежували умови проживання позивача і дійшли висновку, що позивач має належні умови для проживання та виховання своєї доньки, тричі обстежувались умови проживання відповідача за різними підставами, так обстежувалися умови в зв`язку з заявою позивача про спілкування з донькою, за заявою про розв`язання спору щодо місця проживання дитини, за листом школи про побиття неповнолітнього [PERSON], в останній раз [PERSON], перебуваючи в нетверозому стані, заявив, що давав затріщини і буде їх давати, висновок комісії грунтується на тому, що в сім`ї не створено належних умов для виховання дитини, так як навіть не має місця для занять для дитини, так як окрім неї в сім`ї виховується неповнолітній [PERSON], син відповідача від першого шлюбу, вихованням неповнолітніх займається бабуся, так як мати працює і мешкає в м. Запоріжжі, бабуся допускає нецензурні вислови в присутності дітей, зі слів малолітньої її ображає брат, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Малолітня [PERSON] суду пояснила, що була побита бабусею, її ображав і брат, зараз вона мешкає з батьком та його співмешканкою, ходить до школи, у неї з`явилися нові подруги, батько піклується про неї, з нею готує уроки співмешканка батька, вона бажає мешкати з батьком, так як боїться повертатися до бабусі, коли жила у бабусі матір бачила рідко, завжди сумувала за нею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає відповідача і її матір, спілкується з ними, їй відомо зі слів [PERSON], що матір з дитиною займалася, готувала її до школи, [PERSON] віддала дитину матері позивача на тиждень та не повернула її, вона бачить, що дитина змінилася не на краще, так як раніше дитина була привітна до неї, зараз непривітна, у [PERSON] був безлад в зв`язку з ремонтом, це вона бачила, коли відвідувала останню. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю відповідача та бабусею дитини, вона вдарила онуку лозиною двічі по ногах, коли та обливалася водою, вона не хотіла, щоб онука захворіла, так як унука має схильність до хвороб, коли забирали дитину, то сваха пояснювала, що онуці необхідно йти до школи, вона віддала документи, коли проводилося обстеження, то в хаті був ремонт, вважає, що комісії не було необхідності лазити по підрах. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає відповідача, її доньку, [PERSON] позивача не знає, знає, що донька рахувала дні до приїзду матері, вважає, що відповідач займалась вихованням своєї доньки. Суд, дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 21.11.2003 року сторони заєстрували шлюб між собою, що підтверджується поясненнями сторін та копією рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05.05.2008 року (а.с.40). 08.09.2003 року народилася [PERSON], що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії I-ЖС № 111332, виданого 10.06.2003 року відділом РАЦСу Гуляйпільського РУЮ Запорізької області (а.с.39). 05.05.2008 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується поясненнями сторін та копією рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05.05.2008 року (а.с.40). Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір`ю за адресою:Запорізбка область м.Гуляйполе вул.1 Травня 55, що підтверджується поясненнями сторін. 25.12.2008 року рішенням №377 виконавчого комітету Гуляйпільського району Запорізької області позивачу дозволено спілкування зі своєю донькою шляхом побачень два рази на тиждень з 08 години суботи до 20 години неділі з перебуванням дитини за місцем проживання батька, а також можливість спільного відпочинку, що підтверджується копією цього рішення (а.с.41). Станом на 01.06.2009 року заборгованість позивача по аліментам склала 189,97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості боржника (а.с.25). З червня 2009 року малолітня [PERSON] мешкала з батьком за адресою Запорізька область м. Гуляйполе вул.Запорізька 4, що підтверджується поясненнями сторін. 12.06.2009 року комісією були обстежені умови проживання малолітньої [PERSON] з метою перевірки факту жорсткого поводження з останньою. Перевіркою було встановлено, що дитина проживає за адресою: [INFO] в одноповерховому будинку, який складається з чотирьох кімнат, в якому проживають дід, бабуся та батько дитини, для виховання, розвитку та проживання дитини створено належні умови, зі слів дитини відомо, що [PERSON] побила її за те, що замочила ноги, дитина бажає жити з батьком. 15.07.2009 року орган опіки та піклування Гуляйпільскої міської ради Запорізької області дійшов висновку, що буде за доцільне визначити місце проживання [PERSON] у батька: [PERSON], що підтверджується копією цього висновку (а.с.26-28). 14.09.2009 року комісією було обстежено умови проживання малолітньої [PERSON] за адресою: Київська область смт.Рокитне вул.Воровського 16. Обстеженням встановлено, що сім`я складом позивач, його донька та співмешканка позивача мешкають в газифікованому будинку, який складається з трьох кімнат, одна з них дитяча, в кімнатах чисто умови проживання задовільні, для виховання, розвитку та проживання дитини створені належні умови, дитина виявила бажання проживати з батьком, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 14.09.2009 року (а.с.51). 04.12.2009 року вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області визнано винною [PERSON] за ст.125 ч.1 КК України призначено їй штраф на користь держави в сумі 510 грн., стягнуто матеріальну та моральну шкоду за те, що 28.05.2009 року пообіді в дворі свого будинку [PERSON], зламавши гілку з дерева, декілька разів вдарила свою онуку [PERSON] по ягодицям, чим спричинила останній тілесні ушкодження, що підтверджується копією вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області (а.с.76-77). Суд, задовольняючи первісний позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати у часть у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч.1ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, від якого мають доньку 6- річного віку, після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір`ю, згода між батьками щодо місця проживання доньки відсутня, до суду відповідно до ч.1 ст.161 СК України звернувся батько дитини з позовом про визначення місця проживання доньки з ним. Суд доходить висновку, що малолітня [PERSON] повинна мешкати з батьком. При цьому суд керується ч.1 ст.161 СК України і враховує наступні встановлені обставини: неналежне виховання малолітньої її бабусею [PERSON], що підтверджується поясненнями представника органу опіки та піклування Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району [PERSON], копією вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області 04.12.2009 року (а.с.76-77), неналежне виконання своїх батьківських обов`язків відповідачем, що підтверджується поясненнями відповідача, поясненнями представника органу опіки та піклування Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району [PERSON], поясненнями малолітньої [PERSON] про те, що відповідач працювала і мешкала в м. Запоріжіжі, вихованням малолітньої займалася бабуся, відповідач відвідувала сім`ю по вихідним і то не кожного разу, належне виконання своїх батьківських обов`язків позивачем, що підтверджується поясненнями представника органу опіки та піклування Гуляйпільської міськоїради Гуляйпільського району [PERSON], поясненнями малолітньої [PERSON], відсутністю умов для виховання, розвитку та проживання малолітньої у відповідача, відсутність місця для навчання, неналежна поведінка [PERSON], яка допускає нецензурні вислови в присутності малолітніх та [PERSON], який допускає застосування насилля щодо сина відповідача від першого шлюбу [PERSON], актами обстеження умов проживання, відповідно до яких позивачем створено належні умови для виховання, розвитку та проживання своєї доньки, позивач має постійну роботу і дохід, думку малолітньої [PERSON], яка бажає мешкати з батьком, висновок органу опіки та піклування Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району про те, що за доцільне буде визначити місце проживання дитини у батька. Суд, оціюючи свідчення свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], знаходить їх необ`єктивними в силу того, що останні не підтверджуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами: поясненнями представника органу опіки та піклування Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району [PERSON], поясненнями малолітньої [PERSON] про те, що відповідач працювала і мешкала в м. Запоріжіжі, вихованням малолітньої займалася бабуся, відповідач відвідувала сім`ю по вихідним і то не кожного разу. Суд, відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про відібрання дитини, виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.163 СК України батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів того, що позивач тримає їхню доньку не на підставі закону або рішення суду, так як позивач як батько дитини має рівні з відповачем права на виховання дитини відповідно до ст.141 СК України, рішення органу опіки чи піклування або суду про визначення місця проживання дитини відсутнє. А тому зустрічний позов непідлягає задоволенюю, як такий що не підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. А тому заява підлягає задоволенню, як така, що грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами, перевірена наданими доказами.

Outcome: approved