overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В серпні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 липня 2006 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 487, розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що від шлюбу у них є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2008 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя та побут. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2006 року уклали шлюб. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина син [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2008 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача суму 4 957 грн. 76 коп., судовий збір за подачу позову в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав, що 26.09.2005 року у відповідача проводилася перевірка стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тітова, 23/66. Під час перевірки було виявлено порушення, а саме: заниження показів приладу обліку, змінено напрям струму з використанням фазоздвигуючого трансформатора, фаза в третій клемі, диск лічильника при включенні навантаження обертається в зворотному напрямку, внаслідок чого енергопостачальнику завдано матеріальних збитків. Контролерами ДМЕМ був складений акт про порушення № 00071041 від 26.09.2005 року. Розмір заподіяного збитку склав 4 957 грн. 31 коп., який розрахований відповідно до [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення. У звязку з цим, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення суми нанесених збитків. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили застосувати строк позовної давності у три роки. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Згідно акту ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» № 00071041 від 26.09.2005 року про порушення правил користування електроенергією для населення, складеного представниками ДМЕМ за місцем проживання відповідача, було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: заниження показів приладу обліку, змінено напрям струму з використанням фазоздвигуючого трансформатора, фаза в третій клемі, диск лічильника при включенні навантаження обертається в зворотному напрямку, внаслідок чого енергопостачальнику завдано матеріальних збитків. Акт підписано трьома представниками енергопостачальника та відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки порушення було виявлено 26.09.2005 року, та відповідачем заявлено клопотання про застосування при розгляді справи строку позовної давності, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

ВАТ Укртелеком звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 2167 гривень 77 копійок заборгованості по оплаті за телекомунікаційні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] являється споживачем телекомунікаційних послуг, які надає ВАТ Укртелеком, оплату за які з 01.05.2008 року по 30.09.2009 року не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1267 гривень 77 копійок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. До викладених в позовній заяві пояснень доповнила, що на час розгляду справи в суді борг не сплачений. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду даної справи не зверталась. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 526 ЦК України , зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу , інших актів цивільного законодавства . Згідно ст.ст. 33,63 Закону України « Про телекомунікаційні послуги» від 18.11.2003 року , телекомунікаційні послуги надаються за умови дотримання споживачем Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та оплати замовлених послуг ( далі-Правил). Відповідно до п.40 Правил , плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду. Судом встановлено, що [PERSON] являється користувачем телефонного номеру 61-57-08, згідно типового договору про надання послуг електрозвязку від 15.12.2005 року (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованість за телекомунікаційні послуги за період з 01.05.2008 року по 30.09.2009 року складає - 2167 гривень 77 копійок ( а.с. 5). На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

30 листопада 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] і є споживачами послуг, які надає підприємство позивача, але за отримані послуги плату не проводять. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР квартиронаймачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Однак за період з 01.06.2005 року по 01.07.2009 року виникла заборгованість, яка складає 2361 грн. 33 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи й її відсутність. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідачів та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири № 73, будинку, № 12 по вул. Ціолковського в місті Чернігові і користувачами послуг, що надає ТОВ фірма "ТехНова" в інтересах Комунального енергогенеруючого підрозділу "Чернігівська ТЕЦ", оплати за які не здійснювали в повному обсязі внаслідок чого станом на 01.07.2009 року виникла заборгованість в сумі 2361 гривня 33 копійки. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачами порушено вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги. Також з відповідачів необхідно стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

КП «ЖЕК № 13» Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення 2 101 грн. 01 коп. заборгованості по оплаті за надання послуг з утримання будинків і споруд. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] та отримують послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, за які зобовязані своєчасно сплачувати. Однак, з 01.07.2007 року оплату за надані послуги здійснюють не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31.08.2009 року виникла заборгованість в сумі 2 101 грн. 01 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.27). Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином (а.с.26), про поважні причини неявки суду не відомо, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідачів за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, відповідачі [PERSON], [PERSON], проживають в [INFO] (а.с.3) та являються споживачами послуг з утримання будинків і споруд, яке надає позивач, тобто між сторонами виникли певні права та зобовязання. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги. Така ж вимога до споживачів послуг, власників, наймачів квартир передбачена ст. 162 ЖК України та п. 7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року. Як вбачається з наданого розрахунку (а.с.5-8), відповідачі з 01.07.2007 року оплату за надані послуги проводять не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31.08.2009 року утворилась заборгованість в сумі 2 101 грн. 01 коп. Беручи до уваги, що відповідачі порушили вимоги ст.ст. 64, 66, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за надані послуги, внаслідок чого наявна заборгованість в сумі 2 101 грн. 01 коп. підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню в дольовому порядку витрати за інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи на користь позивача та на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

КП «ЖЕК № 13» Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення 2 075 грн. 03 коп. заборгованості по оплаті за надання послуг з утримання будинків і споруд. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] та отримують послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, за які зобовязані своєчасно сплачувати. Однак, з 01.06.2007 року оплату за надані послуги здійснюють не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31.06.2009 року виникла заборгованість в сумі 2 075 грн. 03 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.24). Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином (а.с.22), про поважні причини неявки суду не відомо, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідачів за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають в [INFO] (а.с.3) та являються споживачами послуг з утримання будинків і споруд, яке надає позивач, тобто між сторонами виникли певні права та зобовязання. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги. Така ж вимога до споживачів послуг, власників, наймачів квартир передбачена ст. 162 ЖК України та п. 7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року. Як вбачається з наданого розрахунку (а.с.5-6), відповідачі з 01.06.2007 року оплату за надані послуги проводять не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31.06.2009 року утворилась заборгованість в сумі 2 075 грн. 03 коп. Беручи до уваги, що відповідачі порушили вимоги ст.ст. 64, 66, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за надані послуги, внаслідок чого наявна заборгованість в сумі 2 075 грн. 03 коп. підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню в дольовому порядку витрати за інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи на користь позивача та на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

У грудні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в сумі 400 грн. щомісячно на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі до 18 липня 2003 року; 08 грудня 2009 року вона отримала в органах РАЦСу свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 159. Від шлюбу є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, хоч може надавати, оскільки є працездатний та інших утриманців не має. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. З відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі по 400 гривень щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд виходить з встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років та реальної можливості відповідача сплачувати аліменти в цьому розмірі. Суд вважає, що такий розмір аліментів забезпечить лише мінімальні потреби дитини і його зниження може призвести до негативних наслідків для її інтересів. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів стягнутих за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова на утримання [PERSON], [INFO] з 140 грн. щомісячно на ? частину його доходів. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.01.2004 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 50 грн. щомісячно, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.01.2006 року розмір аліментів збільшено до 140 грн. щомісячно. Вказує, що її матеріальне становище погіршилося, дитина росте, потербує додаткових витрат. На її утриманні також перебуває донька [PERSON], [INFO], в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення неб трирічного віку та будь-яких доходів не має. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та просила змінити розмір аліментів, а саме збільшити, стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просила збільшити розмір аліментів з дня звернення до суду з відповідним позовом. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсягу та не заперечував проти задоволення позову і стягнення аліментів за рішенням суду в розмірі ? частини доходу щомісячно з дня звернення до суду з позовом. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, матеріали архівної справи № 2-4271/06, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.01.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 140 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду з урахуванням матеріального стану сторін, стану їх здоровя, зважаючи, що батьки досягли згоди щодо розміру аліментів і ця згода не порушує права дитини, що встановлені Сімейним кодексом України, а отже розмір аліментів має бути змінений. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

позивачка звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів покликаючись на те, що шлюб зареєстрували 03 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач кошти на утримання дитини не дає, їй матеріально важко утримувати дитину, вона бажає отримувати кошти на утримання дитини по рішенню суду, а тому змушена звернутися з позовною заявою в суд. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини зі всіх видів його заробітку. Відповідач, допитаний згідно судового доручення, позов визнав. Заслухавши пояснення, оцінивши представлені документи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 29. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON]. Згідно закону «батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». А тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку. Розмір аліментів ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 28 травня 1988 року в відділі ЗАГСу виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів м.Львова , Львівської області , актовий запис № 257 . Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин , позивач просить шлюб розірвати . В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав , при цьому посилався на обставини, зазначені в позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено поясненнями сторін, сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 лютого 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має доньку [PERSON],[INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Відносин між ними немає близько 2 років, взаєморозуміння відсутнє, примирення не можливе. З вищезазначених підстав звернулася позивач до суду з позовом, в якому просила розірвати її шлюб. В попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та погодився на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 17 лютого 1996 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Таким чином, в звязку з визнанням відповідачем предявленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне розірвати шлюб, т.я. сторони на примирення не погоджуються, шлюбні відносини між сторонами припинені близько двох років, спільне господарство не ведеться, а тому суд вважає, що шлюб носить формальний характер і його збереження недоцільне. На підставі викладеного та

Outcome: approved