Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

АКБ Індустріалбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 771961 грн. 98 коп. В обгрунтування позовних вимог представник позивача пояснила, що між АКБ Індустріалбанк та [PERSON] 13 червня 2007 року було укладено кредитний договір № ККІ/0800/333/07, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 89000 доларів СІЛА, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом. Вказані кошти були надані [PERSON] в повному обсязі, тобто банк належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту. Відповідач, в порушення своїх договірних зобовязань, не дотримався вимог з погашення кредиту та відсотків згідно термінів, встановлених у договорі, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05.06.2009 року становить 85452,91 доларів СІНА. тж^ ^вівалентно &ЬІ)4/б грнТ 10 коп. В добровільному порядку відповідач погасити дану заборгованість відмовляється. Внаслідок чого позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача, збільшивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору, яка станом на 03.02.2010 року становить у гривневому еквіваленті 829850 грн. 22 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судові засідання неодноразово не зявлялась, про розгляд справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку шляхом поміщення оголошення в газеті «Вільне слово» від 16 березня 2010 року № 20 (14424). Причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомила, заперечень з приводу предявленого позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що 13 червня 2007 року між АКБ Індустріалбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № ККІ/0800/333/07 (далі - Договір), відповідно до умов якого останньому було надано у користування кредитні грошові кошти в сумі 89000 доларів СІЛА, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення до 12 червня 2019 року. У відповідності до п. 5.3. даного Договору [PERSON] зобовязалася повертати кредит у сумі не менше ніж 619 доларів СІЛА та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом щомісяця, не пізніше 25 числа кожного місяця. Згідно до п. 8.1. Договору, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків, комісій позивач може нараховувати пеню в розмірі 1 відсотку від своєчасно несплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п. 7.3. Договору у випадку порушення відповідачем умов Договору щодо використання кредитних коштів, відповідач зобовзаний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 % від суми фактичної заборгованості за кредитом на момент здійснення порушення. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань, передбачених кредитним Договором, не дотрималася графіку повернення кредитних коштів та сплати відсотків, внаслідок чого, станом на 03 лютого 2010 року, її заборгованість перед позивачем становить 829850 грн. 22 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується квитанціями. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved