overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перепон у користуванні житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що вони є власниками квартири пожний по 1/6 частині, а відповідач віласником 2/3 частини квартири по вул.Леніна 82/2 м.Балаклія Харківської області, вони проживають в кімнаті площею 14,5кв.м., яку надано у користування за рішенням суду. Відповідач постійно порушує їх права, як мешканців квартири, так як постійно ходить через їх кімнату в свою кімнату. Внаслідок чого між ними склалися конфліктні стосунки. Просять щоб відповідач не чинив їм перешкод у користуванні кімнатою та зробив србі окремний дверний прохід в свою кімнату. В судовому засіданні позивачі наполягали на своїх вимогах. Відповідач [PERSON]І позов не визнав та пояснив, що позивачам належить на праві власності по 1/6 частині квартири, інша частина квартири належить йому, а саме кімнати площею 11,8кв.м. та 8,2кв.м.. Для користування кімнатою площею 11,8кв.м. він мусить проходити через кімнату позивачів, які чинять перепони, не надають ключи від своєї кімнати, шкафом закрили двері в його кімнату. Своїми діями позивачи створили перепони у користуванні належного житлового приміщення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS], позивачам належить по 1/6 частині спірної квартири, а відповідачу 2/3 частини. Балаклійським БТІ зареєстровано право власності на нерухоме майно кожної сторони. Згідно рішення Балаклійського райсуду від 14.01.2008р. позивачам виділено із спірної квартири житлова кімната 14,5кв.м., а відповідачу житлові кімнати 8,2кв.м. та 11,8кв.м., інші приміщення залишені в спільному користуванні. Відповідач для проходу в свою кімнату 11,8кв.м. використовує житлову кімнату позивачів. Внаслідок чого між сторонами склалися довготривалі неприязнені стосунки.n> Відповідно до вимог ст.356 ЦК України спірна квартира є спільною частковою власністю, позивачам належить по 1/6 частині, а відповідачу 2/3 частини квартири. Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути виділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. По рішенню суду від 14.01.2008р. позивачам надано у користування кімната 14,5кв.м, а відповідачу 2 кімнати 8,2кв.м. і 11,8квм. /а.с.10-11/.</span> На підставі ч.3 ст.358 ЦК України кожний із співвласників має право на надання йому у користування частки із спільного майна власників. Згідно вимог п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. Про судову практику по справам, по позову про захист прав приватної власності, спірна квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимоги власника цієї власності підлягає розподілу в натурі. В іншому випадку може бути визначен порядок користування приміщенням в квартирі. Суд вважає, що порушуються житлові умови відповідача у користувані житловим приміщенням які належать йому на праві приватної власності. tag2:Times New Roman;tag3:13pt;">На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

ТОВ «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню, посилаючись на те, що відповідач, мешкаючи на кв. Ватутіна-57/2 м. Старобільська Луганської області, користувався послугами позивача по водопостачанню та водовідведенню. Станом на 18 лютого 2010 року по даній адресі значиться заборгованість у розмірі 2158 грн. 51 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що станом на 18 лютого 2010 року по даній адресі значиться заборгованість у розмірі 2158 грн. 51 коп. У відповідності із ст. ст. 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода». Суд вважає, що судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача [PERSON], згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

ТОВ «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню, посилаючись на те, що відповідач, мешкаючи на кв. Ватутіна-60/28 м. Старобільська Луганської області, користувався послугами позивача по водопостачанню та водовідведенню. Станом на 18 лютого 2010 року по даній адресі значиться заборгованість у розмірі 548 грн. 24 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що станом на 18 лютого 2010 року по даній адресі значиться заборгованість у розмірі 548 грн. 24 коп. У відповідності із ст. ст. 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Луганськвода» в особі відокремленого підрозділу Старобільського управління ТОВ «Луганськвода». Суд вважає, що судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача [PERSON], згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Він мотивував свої вимоги тим, що 20.04.2001 р. у відділі РАЦС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 87 був зареєстрований їх шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і вказав, що 20.04.2001 р. у відділі РАЦС м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 87 був зареєстрований їх шлюб з відповідачем. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з тієї причини, що між ними постійно виникали сварки та скандали по різноманітним питанням. З 28.06.2002 року по 06.11.2009 року відбував покарання за вироком ГІервомайського міськрайонного суду Миколаївської області. За час перебування в місцях позбавлення волі, дружина народила сина [PERSON], [INFO], батьком якого було записано його. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.05.2009 року його та відповідачку позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON]. Після звільнення з місць позбавлення волі, з відповідачкою ніяких стосунків не підтримує. Подальше їх сумісне життя неможливе. На примирення не згоден і вважає, що їх сімя розпалася остаточно, просив їх шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і згодна на розірвання шлюбу. Тому на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнала позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та в силу ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, так як в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сімї не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідачів суму боргу за надані їм послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 7795 грн. 74 коп., посилаючись при цьому на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, шляхом відкриття особистого рахунку, але оплату за надані послуги в повному обсязі не сплачують. Заборгованість за період з 01.09.2003 р. по 31.12.2009р. склала 7795 грн. 74 коп. Відповідачі в судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що відповідачі повідомлені про слухання справи, відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вважаючи, що в справі є достатньо даних про правовідносини сторін, суд вважає можливим постановити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. Позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання [ADDRESS] бут в м.Харкові. Відповідно до вимог ст.ст. 156, 162 ЖК України відповідачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі не сплачували послуги позивача, внаслідок чого у них утворилась заборгованість в період з 01.09.2003 р. по 31.12.2009р. в сумі 7795 грн. 74 коп. Відповідно до ст. 257 ЦК України строк позовної давності з вимог позивача становить 3 роки. Оскільки позивач до суду про стягнення заборгованості за період з 01.09.2003 р. по 31.12.2009р. в сумі 7795 грн. 74 коп. звернувся 15 лютого 2010 року строк позовної давності за заявленими вимогами на вказану суму позивачем пропущений. Відповідно до ст. 267 ЦК України закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.02.2007 р. по 31.12.2009 р. в сумі 5038 грн. 90 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5038 грн. 90 коп.., а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] де третя сторона ВГ і РФО Тячівського РВ ГУМВС України про зняття з реєстраційного обліку відповідача посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок в м. Тячів по вул.. Лазівській, 181, в якому вона зараз проживає. Зараз вона звернулась до відділу соціального захисту населення про оформлення субсидії і виявилось, що в її будинку зареєстровано, ще троє осіб, [PERSON] та її двоє дітей. Їй невідомо яким чином відповідачка зареєструвалася в її будинку та і навіщо, так як ніколи жодного дня вона в ньому не проживала. Вона не памятає, щоб давала згоду на реєстрацію цих осіб у її будинку, так в 2007 р. між ними була домовленість про те, що вона буде даглядати і вона після її смерті залишить їй будинок. 12.01.2004 року вона навіть склала заповіт на підтвердження цих слів. Однак, відповідачка по справі не виконувала своїх зобовязань і 29 березня 2007 р. вона скасувала заповіт. Тому просить суд зобовязати ВГ і РФО Тячівського РВ ГУМВС України зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за адресою будинок № 181 по вул. Лазівська, в м. Тячів. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог позивачки заперечила та пояснила, що позивачка була заповіла їй своє майно, після чого сама запропонувала їй прописатись в її будинку разом з дітьми.. Представник відповідача ВГ і РФО Тячівського РВ ГУМВС в Закарпатській області в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідачки, світка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку м. Тячів по вул.. Лазівській, 181. Відповідачка [PERSON] разом з своїми двома дітьми прописана в будинку № 181 вул. Лазівській в м. Тячів, і позивачка не в повній мірі може розпоряджатися належним їй будинком. Згідно ст. 41 ч. 1 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю... Відповідно до ст. 14 Постанови Кабінету міністрів від 16.01.2003 року „Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з обліку здійснюється на підставі заяви фізичної особи /починаючи із 15-ти річного віку/, запиту уповноваженого органу за новим місцем проживання особи, рішення суду/ і т.д. В разі коли особа з поважної причини не може самостійно звернутися до уповноваженого органу, зняття з реєстраційного обліку може бути здійснено за зверненням іншої особи на підставі доручення, засвідченого в установленому порядку. Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що відповідачка порушує майнові права позивачки, а тому вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони з лютого 2010 р. не проживають разом. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 31.05.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 180172 від 12.06.2009 р., який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою КП «Житсервіс-2» від 26.02.2010 р. Відповідач не приймає участь в утриманні дитини, зобовязань по утриманню інших осіб не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 31.05.2027 р. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Захарчук) Т.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.07.1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому народних депутатів Одеської області, актовий запис № 433, мотивуючи тим, що з листопада 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає згоди і взаєморозуміння з основних питань сімейного життя, а також вони мають несумісні характери. Зазначає, що у теперішній час вона має намір створити сімю з іншим чоловіком, вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30.07.1993 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з листопада 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає згоди і взаєморозуміння з основних питань сімейного життя, а також вони мають несумісні характери. Позивачка у теперішній час має намір створити сімю з іншим чоловіком. Спору щодо розподілу спільного майна немає. [PERSON] залишається проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Колесник) М.І. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 20, мотивуючи тим, що з липня 2009 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що у теперішній час у відповідача фактично є інша сімя, вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 24.01.2003 року, шлюб у обох перший, від шлюбу мають двох дітей: доньку Валерію, [INFO] та доньку Олександру, [INFO]. Сторони з липня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя. Відповідач у теперішній час фактично має іншу сімю. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Діти донька Валерія та донька Олександра залишаються проживати з матірю. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 19 вересня 2008 року у виконкомі Великокамянської сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, а/з №6. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, він принижував її, влаштовував сварки, з вересня 2009 року спільно не проживають, збереження шлюбу неможливе. Позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Беручи до уваги пояснення позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2008 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - НМ № 059182 від 19 вересня 2088 року. З пояснень позивача та відповідача вбачається, що примирення неможливе, позивач з відповідачем спільно не проживають. Наведені обставини свідчать, що шлюб між сторонами існує формально, зберегти сімю неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі наведеного і ст.ст. 104, 105,112 Сімейного Кодексу,

Outcome: approved