Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що як видно із погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок № 28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області відносився до майна колгоспного двору. 15 травня 1990 року рішенням №93 виконкому Ставищенської районної ради народних депутатів був затверджений список власників будинків по [PERSON] сільській раді, де під №468 значиться власником будинку по вулиці Гагаріна б\\н, 1959 року забудови [PERSON]. На час припинення колгоспного двору в будинку №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха проживала та не втратила право на частку в його майні [PERSON], яка набула права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. 15 вересня 2002 року його баба [PERSON] померла. Спадкоємцем за заповітом посвідченим [PERSON] сільською радою 23.03.2002 року за реєстром №12, який прийняв спадщину є він - її онук [PERSON], який оформив свої права на частину спадкового майна, отримавши 18 грудня 2003 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. На час смерті спадкодавці непрацездатними за віком були її діти [PERSON] та [PERSON], яка померла 04 березня 2008 року, проте жодна з них заяви про прийняття спадщини після смерті матері до Ставищенської районної державної нотаріальної контори не подавала у володіння та управління спадковим майном не вступила та протягом 6-ти років не оспорила отримані ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Решта дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] права на обов'язкову частку в спадщині не мали. Вважає, що [PERSON] за життя набула права власності на житловий будинок №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області як на майно колгоспного двору, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 15 вересня 2002 року внаслідок смерті останньої і він, як спадкоємець за заповітом, має на неї право. [PERSON] сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлої не видала, що позбавляє його можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Житловий будинок загальною площею 51,2 кв. метри, житловою площею 29,1 кв. метри, вартістю 34598 гривень. Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок не приватизована. Позивач просить визнати за [PERSON] право на спадщину за заповітом після смерті 15 вересня 2002 року [PERSON] на житловий будинок №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області, загальною площею 51,2 кв. метри, житловою площею 29,1 кв. метри, вартістю 34598 гривень. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, підтвердили обсавини на які позивач посилається в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, відповідно до якої справу просить розглядати без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні треті особи [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечують проти задоволення вказаного позову. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду надіслали телеграми, в яких просять справу розглядати без них, на спадщину не претендують. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, третіх осіб, письмову заяву представника відповідача, телеграми третіх осіб, вважає, що визнання представником відповідачо вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та іншими актами законодавства України. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ введений в дію Закон Про власність. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як видно із ч.5 статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Як вбачається з пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте [PERSON] сільська рада свідоцтва про право власності на імя померлого не видала. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд вважає, що [PERSON] за життя набула права власності на житловий будинок №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області як на майно колгоспного двору, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 15 вересня 2002 року внаслідок смерті останньої. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки відповідач [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved