Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

У липні 2006 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] про визнання договору недійсним. Позивач зазначав, що 1 грудня 2004 р. [PERSON] та невідома особа від імені неповнолітнього [PERSON] уклали з [PERSON] договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Оскільки вказаний вище правочин був укладений від імені неповнолітнього [PERSON] без нотаріально посвідченої згоди його батька і дозволу органу опіки та піклування, що суперечить ст. 32 ЦК України, а також з урахуванням, що на момент укладення договору [PERSON] постійно проживав з батьком у с.Довжок Шаргородського району Винницької області, а підпис від його імені вчинено іншою особою просив визнати договір купівлі продажу спірної квартири недійсним. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2007 р. здійснено заміну позивача [PERSON] на [PERSON] у звязку з досягненням останнім повноліття. Виходячи з підстав зазначених вище [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі. 02 лютого 2010 р. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] про визнання правочину дійсним та визнання добросовісним набувачем. В позові зазначав, що не знав та не міг знати про протиправну поведінку [PERSON] щодо відчуження нею від імені [PERSON] належної йому 1\\2 частки спірної квартири, є добросовісним набувачем 1\\2 частки, яка належала [PERSON] В звязку з чим просив суд визнати його добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] та визнати дійсним договір купівлі - продажу зазначеної квартири в 1\\2 її частині, яка належала [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, вимоги зустрічного позову не визнав. В судовому засіданні [PERSON], його представник позов не визнали, вимоги зустрічного позову підтримали. Відповідно до письмової заяви [PERSON] визнала заявлений позов. Приватний нотаріус [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, вказувала, що при посвідченні договору були виконані усі необхідні вимоги діючого законодавства щодо посвідчення правочинів, вважала, що зустрічний позов підлягає задоволенню. Заслухавши сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] по 1\\2 частини кожному на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.10.2004 р. 01.12.2004 р. між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Ціна договору склала 67840 грн., які отримані продавцем від покупця під час оформлення договору. Вказаний правочин був укладений з порушенням ст. 32 ЦК України, оскільки на момент його укладення [PERSON], як власник 1\\2 частини спірної квартири, був неповнолітнім, тому на вчинення такого правочину потрібна письмова нотаріально посвідчена згода батьків і дозвіл органу опіки та піклування. Згоди його батька, з яким він постійно проживає, не було, за дозволом органу опіки та піклування ніхто не звертався (а.с. 12), а наданий нотаріусу дозвіл є підробленим, що підтверджено вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2008 p., яким засуджена [PERSON], мати позивача, яка діяла від його імені (а.с. 85-86). Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Саме вказані обставини є підставою позовних вимог [PERSON] В судовому засіданні було встановлено порушення права неповнолітнього на час вчинення правочину. Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, яки встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Таким чином, з урахування вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до обраного позивачем способу захисту і ст. 216 ЦК України, в разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Такий наслідок недійсності правочину - реституція - настає незалежно від наявності вини сторін правочину в тому , що правочин є недійсним. Майно повертається стороні, яка передала його за недійсним правочином, лише тому, що правочин визнано недійсним і добросовісність сторони, яка набула майно за таким правочином, до уваги не береться. Також, згідно ст. 216 ЦК України суд вважає необхідним повернути сторони по договору у первісне положення, зобовязавши повернути одержане кожним з них у натурі один одному. Водночас в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] про визнання правочину дійсним в частині та визнання добросовісним набувачем необхідно відмовити через безпідставність, оскільки вимог щодо витребування майна від добросовісного набувача позивачем не заявлялось, а обставини добросовісності чи недобросовісності з'ясовуються лише при розгляді вимог про витребування майна від добросовісного набувача і добросовісність сторони, яка набула майно за недійсним правочином, до уваги не береться. Також вимоги щодо визнання договору дійсним в будь-якої частині не підлягають задоволенню оскільки виключаються обставинами з яких вказаний правочин є недійсним. На підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 51 грн., ІТЗ - 30 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн.

Outcome: approved