Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві [PERSON] зазначає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало на праві спільної часткової власності /по 1/3 частині/ приміщення ресторану по вул.Грушевського 25, в м.Здолбунів Рівненської області. 28 січня 2003 року власники приміщення ресторану по вул.Грушевського 25, в м.Здолбунів Рівненської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до відповідача з письмово заявою про видачу технічної документації на приміщення ресторану і довідки-характеристики на це ж приміщення для його відчуження. При цьому в даній заяві зазначалося, що відчуження має проводитися в користь двох осіб. Першій особі мали відійти приміщення за номерами: 1, 2, 3, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 43, іншій 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 41 та 42. Натомість КП «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації» на заяву співвласників, 31 січня 2003 року видало довідку-характеристику, яка суперечила вказаній вище заяві власників. Згідно такої довідки-характеристики у власність другого покупця переходили приміщення за номерами 15 та 16, однак, одночасно ці ж приміщення переходили у спільне користування покупців. 02 квітня 2003 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /Продавці/, з однієї сторони та мною, [PERSON] /Покупці/, з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу приміщення ресторану по вул.Грушевського 25, в м.Здолбунів Рівненської області. Згідно п.1.1. зазначеного договору Продавці продали, а Покупці купили приміщення ресторану по вул.Грушевського 25, в м.Здолбунів Рівненської області; загальна площа будівлі становить 634,0 м2, відповідно: [PERSON] 47/100 (сорок сім сотих) частини і [PERSON] 53/100 (пятдесят три сотих) частини. У власність [PERSON] переходили приміщення ресторану, зазначені в технічному плані: №1, №2, №3, а також приміщення починаючи з №30 по №40 включно, №43 ресторану; нежитловою площею 279,4 м2. У власність [PERSON] переходили приміщення ресторану, зазначені в технічному плані: з №4 по №29 включно, а також приміщення №41, №42; нежитловою площею 322,4 м2. У спільне користування покупців переходять приміщення ресторану, зазначені в технічному плані №15 та №16. Вказувала, що дії КП «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації», які виразилися у видачі довідки-характеристики від 31 січня 2003 року є незаконними, оскільки зміст цієї довідки не відповідає заяві власників приміщення ресторану від 28 січня 2003 року. Відповідач не мав права на власний розсуд та всупереч волі власників приміщення ресторану видавати довідку-характеристику від 31 січня 2003 року такого змісту. Фактично порушені її права як особи, якій приміщення під номерами 15 та 16 перейшли у власність. Також в довідці-характеристиці відповідачем допущені помилки у визначенні загальної площі обєкта купівлі-продажу, площ частин обєкта купівлі-продажу, які переходили у власність кожному з покупців та співвідношення відсоткової долі обєкта купівлі-продажу, який переходив у власність кожного з покупців. Просить суд ухвалити рішення, яким дії КП «Здолбунівське МБТІ» по видачі довідки-характеристики від 31 січня 2003 року з зазначенням приміщень №15 та №16, як приміщень, які залишаються в спільному користування двох покупців визнати незаконними та зобовязати КП «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації» видати довідку-характеристику на приміщення ресторану по вул.Грушевського 25, в м.Здолбунів Рівненської області для його реалізації з зазначенням номерів приміщень згідно заяви власників: першому покупцеві - 1, 2, 3, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 43, другому 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 41 та 42, з зазначенням дійсної /реальної/ площі приміщень ресторану. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. В заяві поданій суду вказав, що при видачі оспорюваної довідки-характеристики працівником відповідача була допущена помилка у визначені тих приміщень, які мали перейти у власність як [PERSON] так і у власність [PERSON] Також була допущена помилка в підрахунку площ вказаних приміщень. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] та адвокат [PERSON] вимоги позову не визнали. При цьому вказали, що дана довідка-характеристика не порушує прав позивачки. При дійсності договору купівлі-продажу від 02 квітня 2003 року вона не може бути скасована. Вислухавши пояснення представника позивачки, представників третьої особи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно з пунктом 30 розділу ІІІ «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року за № 18/5, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. Такі документи нотаріус приймає лише при наявності відмітки (штампу) про реєстрацію відповідних прав та витягу про реєстрацію прав на нерухоме майно, який є невідємною частиною правовстановлювального документа. В судовому засіданні встановлено і цей факт не оспорюється сторонами та їх представниками, що 28 січня 2003 року на імя КП «Здолбунівське МБТІ» власники приміщення ресторану [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяву про видачу технічної документації та довідку характеристику для відчуження належного їм на праві спільної часткової власності приміщення ресторану по вулиці Грушевського 25, в м.Здолбунів Рівненської області. При цьому в поданій заяві було вказано, що відчуження мало здійснюватися на двох співвласників, а саме: першому покупцеві - 1, 2, 3, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 43, другому 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 41 та 42. Однак на дану заяву відповідач 31 січня 2003 року видав довідку характеристику, яка не відповідала змісту вказаної вище заяви. Згідно довідки-характеристики приміщення за №15 та №16 переходили одночасно і у власність другого покупця і у спільне користування обох покупців. Площа цих приміщень взагалі не була врахована. Відповідно до п.5.2. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 6/5 від 28.01.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за № 66/7387, яке діяло на момент видачі оспорюваної довідки-характеристики від 31 січня 2003 року, витяг з Реєстру прав або інформаційна довідка видаються на підставі відомостей, які містяться в Реєстрі прав, після отримання відповідної заяви встановленої форми (додаток 8) чи офіційного запиту від органів, зазначених у пункті 5.1.2. Пункт 5.6 того ж Положення передбачає, що видачі витягу передує проведення інвентаризаційних робіт. А тому БТІ зобовязане було належним чином перевірити площі усіх приміщень ресторану за адресою вул.Грушевського 25, в м.Здолбунів та правильно їх вказати в оскаржуваній довідці-характеристиці. Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам. Таким чином, суд вважає, що при видачі довідки-характеристики від 31 січня 2003 року на відчуження приміщення ресторану по вулиці Грушевського 25, в м.Здолбунів Рівненської області КП «Здолбунівське МБТІ» діяло незаконно, порушивши, як права позивачки, так і продавців. Так, вказавши, що приміщення № 15, 16 переходять у власність позивачки, відповідач визначив їх такими, що перебувають у спільному користуванні покупців, обмеживши тим самим її у здійсненні права власності на спірні приміщення. Вийшовши за межі заяви (волевиявлення) поданої продавцями відповідач тим самим обмежив право продавців на вільне розпорядження своїм майном.

Outcome: approved