Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 17.11.2009року. Позивачка в судове засідання не з»явилася, звернулася до суду з заявою про можливість розгляду справи за її відсутність, в судовому засіданні позивачка пояснила ,що вона просить застосувати відповідний індекс інфляції та стягнути суму заборгованості по заробітній платі з застосування індексу інфляції. Відповідач в судове засідання неодноразово не заявився, про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив. Ознайомившись з волевиявленням позивачки, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає ,що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Позивачка перебувала з відповідачем в трудових відносинах з 22.09.2008 року, працюючи на посаді інженера, що доказується довідкою від 11.11.2009 року №04/316, яку видано відповідачем. З позову вбачається, що заборгованість по заробітній платі складає 2716,20 гривень. На підставі вимог ст.21 КЗпП України працівник зобовязаний виконувати обовязки, що покладені на нього трудовим договором сумлінно та дотримуючись вимог внутрішнього розпорядку, власник або уповноважений ним орган зобовязаний сплачувати заробітну плату належним чином в термін, передбачений колективним договором. На підставі вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Відповідачем заробітна плата не виплачена своєчасно ,чим порушені вимоги ст.21,115 КЗпП України. На підставі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всі сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Згідно вимог ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути суму невиплаченої заробітної плати згідно довідки, виданої відповідачем 2716,20* 12,3% (індекс інфляції за 2009 рік 112,3%)= 334,09 гривень + 2716,20*1,9(індекс інфляції на лютий 2010 року 101,9%)= 51,60 гривень , загальна сума 385,69 гривень. Також ,у звязку з тим, що відповідачем не надано довідки про розмір середнього заробітку позивачки, а надано тільки загальну суму заборгованості 2716,20 гривень за період з 01.07.2009 року по 31.10.2009 року, що становить середній заробіток 2716,20: 4(липень, серпень ,вересень, жовтень 2009 року) =679,05 гривень, таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки середній заробіток за весь час затримки до 08.04.2010 року (день постановления судового рішення) тобто за 5 місяців та 4 робочих дні, що дорівнює 679,05: 25,4=26,73 середньоденний заробіток, 679,05* 5 =3395,25 гривень + 26,73*4 роб.дні 106,92 гривень = 3502,17 гривень Згідно довідки відповідача за підписом головного бухгалтера заборгованість по несплаченій заробітній платі з урахуванням всіх податків та обов»язкових платежів до бюджету перед позивачкою складає 2716,20 гривень Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь бюджету державне мито в сумі 66,04 гривень( 1% від суми для стягнення 6604,06 гривень) та витрати за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120,00 гривень на підставі вимог ст.ст.81,88 ЦПК України.

Outcome: approved