Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сокальською районною державною нотаріальною конторою 12.03.2009р. за реєстровим №2-230 до [PERSON] перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Перв'ятичі Сокальського р-ну по вул. Зеленій,15. [PERSON] право власності зареєстроване ЛОР ДКП «Червоноградське МБТІ». Також позивач [PERSON], відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2009р., виданого державним нотаріусом Сокольського районного нотаріального округу [PERSON]О, успадкувала земельну частку (пай), розміром 1,3800га, що перебуває у колективній власності селянської спілки «Колос» в с. Первятичі Сокальського р-ну, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату Серії ЛВ № 0140830 від 10.03.2009р. Але даною земельною ділянкою не може користуватися, оскільки суміжним землекористувачем [PERSON] (на даний час земельною ділянкою користується відповідач [PERSON], який успадкував її після смерті [PERSON]М.) при приватизації 25.02.1998р. ([PERSON] Серії ЛВ № 3346)помилково було включено частину земельної ділянки розміром 0,0382га, яка відноситься до земель загального користування і є дорогою - спільним заїздом до її садиби, що унеможливлює доступ до помешкання і безперешкодне користування земельною ділянкою, наданою для будівництва та обслуговування її будинку. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2008р., виданого державним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON] в спадковій справі № 835 за 2008р., за реєстром № 1-2985 до [PERSON] перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка,3 в с.Перв'ятичі Сокальського району. Вказане право власності зареєстроване в ДКП ЛОР "Червоноградське МБТІ" 13.02.2008р. в реєстровій книзі 1, номер запису 28. Крім того, [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0,06402га, що розташована на території с.Первятичі Первятицької сільської ради Сокальського р-ну для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного [PERSON] Серії ЛВ № 7014 від 25.02.1998р. При переоформленні державного акту на себе та вивченні документів на земельну ділянку, що перейшла йому, [PERSON] у спадок та Свідоцтва на забудову садиби стало відомо, що розмір земельної ділянки приватизованої його попередником [PERSON] не відповідає розмірам земельної ділянки відведеної під забудову, згідно з рішенням загальних зборів колгоспників від 16.11.1972р. розміром 0,09га., хоча фактичний розмір земельної ділянки , якою користувалася [PERSON] та на даний час користуюся він та межові знаки і огорожу влаштовано, виходячи з розміру земельної ділянки 0,092 га. При вивченні документів суміжних землекористувачів [PERSON] стало відомо, що при приватизації земельної ділянки суміжним землекористувачем [PERSON] при приватизації 25.02.1998 року помилково було включено частину земельної ділянки розміром 0,0056га , яка відноситься до його присадибної ділянки і якою він фактично користуюся по даний час і за яку сплачує земельний податок у встановленому законом розмірі. Про те чи погоджувалися [PERSON] при приватизації межі земельних ділянок з попередніми землекористувачами та яким чином відбулося накладення меж земельних ділянок йому не відомо, оскільки у нього відсутня технічна документація на суміжні земельні ділянки. Як вказано вище земельну ділянку після смерті [PERSON] успадкував її син [PERSON], який на даний час не переоформив на себе державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. [PERSON] хворіє на стійкі психологічні розлади, на даний час перебуває на лікуванні в психоневрологічному диспансері в с. Монастирок Жовківського р-ну Львівської області, а до цього він неодноразово звертався до Сокальського районного відділу Держкомзему з скаргами щодо порушення нами його меж земельної ділянки, хоча право власності на неї на своє ім'я не переоформив. До цього жодних конфліктів між ними з приводу землекористування не виникало, оскільки фактично кожен користувався своєю земельною ділянкою. 24.02.2009р. за скаргою [PERSON] державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за яким [PERSON] та [PERSON] звинувачено в скоєнні правопорушення передбаченого ст.ст.125,126 ЗК України за самовільне зайняття земельної ділянки належної [PERSON] та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 187,00грн. Згодом протоколи складено 14.04.2009р. та постановою від 28.04.2009р. позивача [PERSON] оштрафовано за це ж правопорушення на 102,00 грн. Аналогічний протокол складено 23.02.2009р. відносно [PERSON] і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 187,0 грн. та постановою від 23.04.2009р. - 102,00грн. Вказані протоколи та постанови про накладення адміністративних стягнень оскаржено позивачами в порядку КАСУ, оскільки, на момент їх прийняття вони не були власниками суміжних земельних ділянок і не є на даний час, а також тому, що вони жодним чином не порушували земельного законодавства та не здійснювали самовільного захоплення земельної ділянки [PERSON], а, навпаки, при приватизації земельної ділянки його матір'ю було не вірно проведено обміри земельних ділянок, що призвело до їх накладення та безпідставної приватизації земель загального користування (спільного заїзду). В добровільному порядку внести зміни до державних актів та врегулювати спірні правовідносини неможливо, оскільки, відповідач по справі [PERSON] заперечує проти цього. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги. Відповідач - Перв'ятицька сільська рада Сокальського р-ну в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Залучені в якості 3-ї особи управління Держкомзему у Сокальському районі подали суду заяву, в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідач по справі - [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується поштовим повідомленням. [PERSON] хворіє на стійкі психологічні розлади, на даний час перебуває на лікуванні в психоневрологічному диспансері в с. Монастирок Жовківського р-ну Львівської області. Враховуючи вищенаведене, дослідивши докази, суд позов задовільняє з наступних підстав. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування і є дорогою - спільним заїздом до садиби позивачки [PERSON], що унеможливлює доступ до помешкання і безперешкодне користування земельною ділянкою, наданою для будівництва та обслуговування її будинку. Дану спірну земельну ділянку після смерті [PERSON] успадкував її син [PERSON], який на даний час не переоформив на себе державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. У відповідності до п. 1.13 "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку...", затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. № 43 з наступними змінами, складання державних актів на право власності на земельну ділянку при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам,... у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією. Відповідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Згідно ст.198 ЗК України кадастрова зйомка включає теодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. Вказані вимоги закону при видачі державних актів [PERSON] та [PERSON] не дотримано,оскільки розміри суміжних земельних ділянок не відповідають земельно-обліковим документам, а межі земельних ділянок накладаються. Визначивши для приватизації розміри земельних ділянок відповідачі порушили ст. 107 ЗК України, згідно із якою основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, а в разі неможливості встановлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно п.б) ч.З ст.152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Відповідно до ч.1 ст.158 ЗК України земельні спори розглядаються судами.

Outcome: approved