Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення права користування жилим приміщенням виселення та зняття з реєстрації [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог він зіслався на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВАВ № 859356 від 29 листопада 2002 р. йому належить на праві приватної власності жилий будинок, що знаходиться в с. Орестопіль по вул. Шевченка Покровського району Дніпропетровської області. На даний час згідно запису до будинкової книги для прописки громадян, що проживають у зазначеному будинку, даний будинок є місцем реєстрації позивача матері [PERSON], позивача сестри [PERSON], позивача племінників [PERSON] та [PERSON] Крім того, в 1996 році попереднім власником житлового будинку є [PERSON] в будинку був прописаний відповідач [PERSON], який позивачу його родичем не приходиться. Таким чином, відповідач являється для нього сторонньою особою і не належить до членів її сімї. Просить позивач усунути перешкоди у здійснені права користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності жилим будинком, що знаходиться в с. Орестопіль по вул. Шевченка Покровського району Дніпропетровської області. Визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком, що знаходиться в с. Орестопіль по вул. Шевченка Покровського району Дніпропетровської області та стягнути з відповідача судові витрати повязані з оплатою судового збору та розглядом справи. 09.02.2010 р. позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позовних вимог, відповідно до ст.. 31 ЦПК України, в якій просить суд висилити [PERSON] із належного йому жилого будинку за адресою: 53621 Дніпропетровська область, Покровський район, с. Ористопіль вул. Шевченка без №, без надання іншого жилого приміщення. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Як вказує позивач відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч.4 ст. 156, ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сімї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Таким чином, членами позивача сімї як власника будинку є його мати. В той же час зазначені обставини свідчать, що відповідач являється для позивача сторонньою особою і не належить до членів його сімї, фактично являється наймачем. Договору найму в письмовій формі між попереднім власником зазначеного будинку і відповідачем не укладалося. Намірів укладати договір найму жилого приміщення, власником якого позивач являється, з відповідачем не має. Між іншим, відповідач систематично порушує спокій інших мешканців жилого приміщення, за що неодноразово попереджався працівниками Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та притягався за зазначені дії до адміністративної відповідальності у листопаді 2009 року. Крім того, 25 березня 2010 р. позивач подав до суду заяву про уточнення підстав та предмету позовних вимог (відповідно ст. 31 ЦПК України), в якій просить висилити [PERSON] із належного йому жилого будинку за адресою: 53621 Дніпропетровська область, Покровський район, с. Ористопіль вул. Шевченка без №, без надання іншого жилого приміщення. Зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у відділенні у справах громадянства та реєстрації фізичних осіб Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, із належного йому жилого будинку за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Ористопіль вул. Шевченка без №. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд висилити [PERSON] із житлового будинку належного [PERSON] на праві приватної власності, розташованого за адресою Дніпропетровська область Покровський район с. Ористопіль, вул. Шевченка, без номеру, без надання іншого житлового приміщення та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку відділення у справах громадянства та реєстрації фізичних осіб Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із належного [PERSON] житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область Покровський район с. Ористопіль вул. Шевченка без номеру. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, а саме: 08 грн. 50 коп. державне мито та 30,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи [PERSON] відділу ВГІРФО Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання зявився, та просив суд винести рішення на розсуд суду. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення позивач та його представника, відповідача, представника третьої особи та свідків, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч.4 ст. 156, ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сімї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно з п.3 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2002 року на підставі заповіту посвідченого Великомихайлівською сільською радою 07.12.1996 року за реєстром № 234 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої 03 лютого 2002 року є [PERSON] Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з житлового будинку, з господарчими будівлями, що знаходиться в с. Ористопіль вул.. Шевченка без №, Покровського району Дніпропетровської області. (а.с. 8). Згідно технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду, що знаходиться за адресою: с. Ористопіль вул.. Шевченка, без №, Покровського району Дніпропетровської області, вбачається, що власником будинку є [PERSON] (а.с. 9-14). Не можуть бути прийняті до уваги пояснення свідка [PERSON], оскільки суд ставиться до них критично, оскільки вони спростовуються поясненнями інших свідків, а також матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП відносно відповідача [PERSON] Як вказує свідок [PERSON], який працює в Покровському РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ДІМ, що до нього зверталися неодноразово жителі с. Ористопіль [PERSON] та її син [PERSON], по факту насильства в сімї, які постійно йдуть від [PERSON], який проживає разом з ними. Який постійно погрожує фізичною розправою матері своєї дружини та висловлюється в її адресу нецензурною лайкою. [PERSON] повинен сплачувати аліменти на неповнолітню свою дочку від першого шлюбу, яка проживає окремо від нього, але він ухиляється від сплати аліментів. Зловживає спиртними напоями та негативно характеризуються за місцем мешкання. Вважає, що необхідно висилити [PERSON] з будинку в якому він на даний час зареєстрований та проживає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матірю [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] являється співмешканцем її дочки, який з ними разом проживає в одному будинку, що знаходиться за адресою с. Ористопіль вул. Шевченка. Так, [PERSON] постійно влаштовує сварки, бійки та завжди всіх мешканців ображає нецензурними словами. До членів своєї родини (дітей та дружини) також ставиться негативно. Під час кожної сварки вступає в бійку, спричиняє фізичний біль. [PERSON] неодноразово зверталася до дільничного інспектора міліції про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. В будинку, що він проживає комунальні платежі не сплачує (газ, світло). Свідок [PERSON] суду пояснила, що деякий час проживала у свого батька в його родині. Її батько зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує в родині бійки, сварки, ображає їх нецензурною лайкою, погрожує їм фізичною розправою. Проживати в тому будинку при тій негативній атмосфері з постійними сварками та бійками, які влаштовує батько не можливо. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] систематично порушує правила співжиття з іншими членами родини, створює умови, неможливі для співжиття та нормального життя іншим членам родини, заходи адміністративного впливу виявилися безрезультатними. Згідно ст.. 38 Закону України «Про основи житлового законодавства союзу РСР і союзних республік» (що діє на цей час): якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.. 116 ЖК України РСР, що діє на цей час, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, руйнують чи псують жиле приміщення або використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 р. Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України (Із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України) п.17. при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України, осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою, необхідно висилити [PERSON] із житлового будинку належного [PERSON] на праві приватної власності, розташованого за адресою Дніпропетровської області Покровського району с. Ористопіль, вул. Шевченка, без номеру, без надання іншого житлового приміщення та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку відділення у справах громадянства та реєстрації фізичних осіб Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із належного [PERSON] житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область Покровський район с. Ористопіль вул. Шевченка без номеру. А також, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, а саме: 08 грн. 50 коп. державне мито та 30,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved