Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

Позивач, в особі її представника за дорученням [PERSON], звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності. В обгрунтування своїх вимог вказала, що відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.1987 року та рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 03.12.2009 року належало 6/10 часток жилого будинку, розташованого у Приморському районі м.Маріуполя за адресою вул.Зінцева Балка, 31. 22.12.2009 року між позивачем та відповідачем у простій писемній формі було укладено договір дарування 6/10 часток житлового будинку. Угоду не було посвідчено нотаріально у зв»язку з відсутністю коштів як у позивача так і у відповідача. В подальшому відповідач стала ухилятись від нотаріального засвідчення угоди. Позивач також зазначила, що угоду дарування було виконано сторонами в повному обсязі, відповідач передала позивачу майно у вигляді частки будинку, документи від нього та ключі, позивач прийняла дар. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та підтвердила доводи, що викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій позов визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст..392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 22.12.2009 між позивачем та відповідачем у простій писемній формі було укладено договір дарування 6/10 (3/5) часток жилого будинку 31 по вул..3інцева балка у м.Маріуполі, яку нотаріально засвідчено не було. Тобто факт укладення угоди підтверджується письмовими доказами. Згідно пояснень позивача та заяви відповідача про визнання позову угоду сторонами було виконано в повному обсязі, відбулася передача майна. Факт наявності на момент укладення угоди у власності відповідача [PERSON] майна у вигляді 6/10 (3/5) часток будинку підтверджено наявними документами - свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.09.1987 року, яке зареєстроване в БТІ м.Маріуполя 06.10.1987 року, та рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 03.12.2009 року, яке також було зареєстроване в БТІ м.Маріуполя 21.12.2009 року. У звязку з тим, що позов було визнано відповідачами, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд вважає можливим прийняти рішення у ході попереднього розгляду справи відповідно до ст.ст.129, 174 ЦПК України.

Outcome: approved