overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В позові [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на земельну частку ( пай ) розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах із земель резервного фонду Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Мотивувала позовні вимоги тим, що вона при розпаюванні земель колективної власності КСГП Весна с. Леонівка Кагарлицького району Київської області не була включена в список осіб який додавався до державного акта від 17.08.1995 року, але вона теж була членом вказаного підприємства та мала право на земельну частку пай . В судовому засіданні позивач та представник пояснили, що позов підтримують. Про те, що вона є членом вказаного КСГП дізналась тільки в 2010 році про звернення до архіву з цього питання. В поясненнях представник Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області і Кагарлицької РДА позов не визнали, так як позивач пропустила строк звернення до суду за захистом свої прав і не додала доказів членства в КСГП. Представник Сільськогосподарського кооперативу Весна не зявився в судове засідання і справу розглянуто у його вісутність. Судом встановлено слідуюче. Відповідно до ст.2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 року право на земельну частку мають члени колективного сільськогосподарського підприємства , в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку .що додається до державного акта на право власності на землю. 17.08.1995 року КСГП Весна с. Леонівка Кагарлицького району Київської області отримало державний акт на право колективної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і позивача не була включена в список-додаток до нього- членів вказаного підприємства. Відповідно до ст.60 ЦПК України позивач не довела, що приймалась в члени КСГП Весна с. Леонівка Кагарлицького району Київської області та була членом вказаного підприємства на момент видачі йому державного акта на право колективної власності на землю, так як не надала належних доказів на підтвердження цієї обставини. Наданий позивачем архівний витяг з протоколу №2 загальних зборів членів КСГП весна не є таким доказом і стосується [PERSON], а не позивача [PERSON]. Також відповідно до ст.25 ч.ІО ЗК України резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням, а не для виділення земельної частки. При таких обставинах у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

КП " Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради " звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів 547 грн. 14 коп., пославшись на те, що вони не регулярно та не в повному обсязі сплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01.10.2009 року по 01.03.2010 р. утворилась вказана заборгованість. Представник КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради " у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява підприємства з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.7 ) За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради ". Відповідачі в судове засідання не з"явились, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, про що свідчать розписки (а.с.12, 16 ). Оскільки відповідачі не повідомили причини своєї неявки, суд визнав їх як неповажні та провів заочний розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачі проживають в [INFO] відповідно ордера №1819 від 23.12.1992 р., регулярно та в повному обсязі не сплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в установлені строки. Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог ст.64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Як вбачається з розрахунку ЖЕКу (а.с.5) розмір заборгованості відповідачів за період з 01.10.2009 року по 01.03.2010 року становить 547 грн. 14 коп.. Суду не надано доказів про менший розмір заборгованості відповідачів. Оскільки відповідачі добровільно не виконують умови договору найму жилого приміщення, заборгованість підлягає солідарному стягненню з них в судовому порядку. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] Д.1. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Л.1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.07.2007 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Подружні стосунки припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні відносини. Посилаючись на те що збереження сімї не можливо, просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 06.07.2007 року, Подружні стосунки між ними припинились з жовтня 2009 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Сімя розпалася і збереження її недоцільно. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.02.2000 року Новопсковським відділом РАГСу Луганської області, актовий запис № 08, обгрунтовуючи вимоги тим, що шлюб у неї та відповідача перший. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO], яка проживає з бабусею (матірю відповідача) та донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. На даний час подружні відносини з відповідачем припинені. Причиною розпаду подружжя з'явилося те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння влаштовує в сімї сварки та скандали, бє позивача, своєю непристойною поведінкою лякає неповнолітню доньку Мил ану, все це призвело до того, що спільне життя стало неможливим, й подальше подружнє життя суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 057327, виданого 26.02.2000 року, Новопсковським відділом РАГСу Луганської області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 08. У позивача та відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що спільне проживання подружжя стало неможливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спір про майно подружжя відсутній. Спір про місце проживання дітей відсутній. Неповнолітня [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з бабусею (матірю відповідача), неповнолітня [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідачів, в обгрунтування якого зазначив, що 25.05.2008 року в ході перевірки в порядку контролю у відповідачів в буд. [ADDRESS], працівниками Овідіопольського РЕМ було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, яке виразилось в самовільному підключенні до електромереж ВАТ «ЕК Одесаобленерго» поза електролічильником, про що було складено акт № 0062253 від 25.05.2008 року. Зазначеним порушенням ВАТ «ЕК Одесаобленерго», було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 2563,65 грн., що підтверджується протоколом № 653 від 09.06.2008 року. В добровільному порядку відшкодувати вказані збитки відповідачі відмовляються, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду, та просить винести рішення, яким стягнути з відповідачів на користь ВАТ «ЕК Одесаобленерго», його структурного підрозділу Овідіопольського РЕМ суму спричинених матеріальних збитків в розмірі 2563,65 грн., а також судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на 1ТЗ в розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник ВАТ «ЕК Одесаобленерго», його структурного підрозділу Овідіопольського РЕМ позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Згідно ст.1166 ЦК України, шкода заподіяна організації підлягає відшкодуванню особою, яка нанесла збитки, в повному обсязі. Факт порушення Правил користування електричною енергією підтверджується актом № 0062253 від 25.05.2008 року, з якого видно, що відповідачі безоплатно користувалися електричною енергією. Відповідно до протоколу № 653 від 09.06.2008 року, сума збитків складає 2563,65 грн. За цих підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В квітні 2009 року ВАТ Укртелеком звернулося до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що був укладений Договір №2219\\54 від 08.07.2004 року про постачання послуг електрозвязку на номер телефону 23-91-30 згідно якого користувач зобовязаний своєчасно вносити плату за отримані послуги. Оскільки відповідач взяті па себе зобовязання, не виконує, за період з грудня 2006 року по січень 2007 року з'явилась заборгованість: 663,68 грн. - за міжнародні та міжміські розмови, 367,28 гри. - борг по абонентській платі, 347,11 грн. - збитки від інфляції за прострочення виконання грошового зобовязання, 54,74 грн. - 3% річних за невиконання грошових зобовязань, а З всього 1432,81 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача борг у розмірі 1432,81 грн. та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу, також 51,00 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 08.07.2004 року був укладений Договір №2219\\54 про постачання послуг електрозвязку на номер телефону 23-91-30, абонемент на який було відкрито за адресою: [ADDRESS]. Станом на 27.03.2009 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобовязань, сума заборгованості складає: 663,68 грн. - за міжнародні та міжміські розмови, 367,28 грн. - борг по абонентській платі, 347,11 грн. - збитки від інфляції за прострочення виконання грошового зобовязання, 54,74 грн. - 3% річних за невиконання грошових зобовязань, а всього 1432,81 грн. Згідно п.5 ст.ЗЗ ЗУ Про телекомунікації, ст.32 Правил надання га отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 09.08.2005 року №720 - абонент зобовязаний своєчасно оплачувати телекомунікаційні послуги. Таким чином, враховуючи вищевикладене та наданих суду доказів, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги електрозвязку піддягають задоволенню. У порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: 30,00 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення, сплачених позивачем у зв'язку з розглядом цивільної справи та судовий збір за поданий позов в сумі 51,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 611 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В лютому 2010 р. Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Мрія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по комунальним платежам. Позивач вказує на те, що відповідачка проживає в [INFO] та отримує послуги щодо обслуговування будинку та прибудинкової території, які надає позивач. У звязку з несплатою відповідачкою квартирної плати утворився борг, який за період з травня 2009 року по січня 2010 року складає 703 грн. 04 коп. Посилаючись на наведене та на положення ст.ст. 64,66-68, 191 156, 162 ЖК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки вказану суму заборгованості. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка у справі проживає в [INFO]. Позивач у справі надає відповідачці послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків власник та наймач зобовязаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобовязань не виконує, оплату по квартирній платі не здійснює, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість, яка за період з травня 2009 року по січень 2010 року складає 703 грн. 04 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ЖКП «Мрія» про стягнення заборгованості по квартирній платі підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В листопаді 2009 р. ВАТ «Банк «Демарк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В подальшому назва позивача змінилася на Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк». Позивач вказує на те, що 28 травня 2008 року між ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 296-069. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 27 лютого 2010 року. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 30 жовтня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 14664 грн. 00 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,549,610,611,625,629,1050,1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 14664 грн. 00 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2008 року між ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 296-069. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном повернення 27 лютого 2010 року. Відповідно до п.6.4 кредитного договору у разі порушення зобовязання у разі порушення строку сплати відсотків за кредитом на строк до двох днів, позичальник сплачує за таке порушення штраф у розмірі 30 грн. за кожний факт порушення. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 30 жовтня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 14664 грн. 00 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 9116 грн. 55 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 2953 грн. 76 коп.; штрафу - 1400 грн. 00 коп.; пені - 393 грн. 69 коп.; комісії 800 грн. 00 коп. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В листопаді 2009 р. ВАТ «Банк «Демарк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В подальшому назва позивача змінилася на Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк». Позивач вказує на те, що 25 лютого 2008 року між ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 54-069. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22 % на рік з кінцевим терміном повернення 24 лютого 2009 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 30 жовтня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 4117 грн. 68 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,549,610,611,625,629,1050,1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4117 грн. 68 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2008 року між ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 54-069. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22 % на рік з кінцевим терміном повернення 24 лютого 2009 року. Відповідно до п.6.4 кредитного договору у разі порушення зобовязання у разі порушення строку сплати відсотків за кредитом на строк до двох днів, позичальник сплачує за таке порушення штраф у розмірі 30 грн. за кожний факт порушення. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 30 жовтня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 4117 грн. 68 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 2598 грн. 17 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 381 грн. 50 коп.; штрафу 270 грн. 00 коп., пені 394 грн. 03 коп. та 23 грн. 98 коп., комісії 450 грн. 00 коп. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

В листопаді 2009 р. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В подальшому найменування позивача змінилося на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Позивач вказує на те, що 27 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № NKGDRK06102947. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 1811 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 8,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 березня 2007 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 12 червня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 4126 грн. 43 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4126 грн. 43 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 27 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № NKGDRK06102947. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 1811 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 8,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 березня 2007 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, за який приймається період з «10» по «17» число кожного місяця. Відповідно до п. 4.1 договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,15 % від суми простроченої заборгованості. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 12 червня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 4126 грн. 43 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 949 грн. 31 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 1619 грн. 21 коп.; пені 885 грн. 22 коп.; штрафу 672 грн. 69 коп. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved