overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач у жовтні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1120, 13\~гривень та судові витрати у розмірі 81, 00 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 07.04.2005 року № 2273 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA відповідачеві був виділений телефонний номер та надавались послуги звязку з їх щомісячною оплатою відповідно до виставлених позивачем рахунків, втім свої зобовязання за вказаним договором виконувалися останнім неналежним чином, у звязку з чим його заборгованість, предявлена у справі до стягнення, склала 1120, 13\~гривень. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.04.2005 р. між сторонами був укладений договір № 2273про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA (а.с. 7-10). Оскільки зобовязання відповідача як користувача послуг звязку за вищезазначеним договором в частині їх оплати виконувалися неналежним чином, його заборгованість перед позивачем станом на 30.11.2005 р. склала 1120, 13\~грн. та у подальшому погашена не була. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір (а.с.\~17), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.\~16, 18), підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач у жовтні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1081, 05\~гривень та судові витрати у розмірі 81, 00 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 21.04.2005 року № 7835 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA відповідачеві був виділений телефонний номер та надавались послуги звязку з їх щомісячною оплатою відповідно до виставлених позивачем рахунків, втім свої зобовязання за вказаним договором виконувалися останнім неналежним чином, у звязку з чим його заборгованість, предявлена у справі до стягнення, склала 1081, 05\~гривень. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2005 р. між сторонами був укладений договір № 7835 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA (а.с. 7-10). Оскільки зобовязання відповідача як користувача послуг звязку за вищезазначеним договором в частині їх оплати виконувалися неналежним чином, його заборгованість перед позивачем станом на 30.08.2005 р. склала 1081, 05\~грн. та у подальшому погашена не була. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір (а.с.\~17), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.\~16, 18), підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач у жовтні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 572, 91\~гривень та судові витрати у розмірі 81, 00 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 26.05.2004 року № 2674 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA відповідачеві був виділений телефонний номер та надавались послуги звязку з їх щомісячною оплатою відповідно до виставлених позивачем рахунків, втім свої зобовязання за вказаним договором виконувалися останнім неналежним чином, у звязку з чим його заборгованість, предявлена у справі до стягнення, склала 572, 91 гривень. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2004 р. між сторонами був укладений договір № 2674 про підключення термінального обладнання та надання послуг звязку в системі стаціонарного радіодоступу стандарту CDMA (а.с. 7-11). Оскільки зобовязання відповідача як користувача послуг звязку за вищезазначеним договором в частині їх оплати виконувалися неналежним чином, його заборгованість перед позивачем станом на 30.12.2005 р. склала 572, 91\~грн. та у подальшому погашена не була. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір (а.с.\~18), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.\~17, 19), підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, в'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну т^. резолютивну частини, складання повного тексту рішення відкласти до 15.03.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить призначити його піклувальником над обмежено дієздатною [PERSON]. У судовому засіданні заявник та його представник доводи заяви підтримав та просив задовольнити заяву, оскільки наявні матеріали справи вказують на необхідність призначення заявника піклувальником. Зацікавлена особа - орган опіки та піклування Великодальницької сільської Ради Одеської області - до суду не з*явилась, надала заяву, в якої просить призначити заявника піклувальником над обмежено дієздатною [PERSON] Суд. заслухавши пояснення заявника, його представника, вивчив матеріали справи, прийшов до наступного: Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19.02.2009 року [PERSON] визнана обмежено дієздатною. Згідно подання та висновку органу опіки та піклування Великодальницької сільської Ради визнане за доцільне призначити піклувальником [PERSON] її чоловіка - заявника по справі. Згідно з довідкою про стан здоровая, заявник не має протипоказань для призначення його піклувальником над [PERSON] Згідно з ч.І ст. 241 ЦПК України, рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі про обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною після набрання ним законної сили надсилається органові опіки та піклування. Таке рішення є підставою для призначення фізичній особі, обмеженій у цивільній дієздатності, піклувальника, а недієздатній фізичній особі - опікуна. Згідно з ч.2 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

02.02.2010року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що шлюб з відповідачкою він зареєстрував в травні 1998 року. Спільних дітей від шлюбу вона не мають. Сімейне життя не склалося внаслідок різності характерів. Шлюб просить розірвати, витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на нього. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов нею визнається, а справу вона просить розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, відповідачка в письмовій заяві направленій на адресу суду не висловила заперечень проти розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання частково недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на житло, посилаючись на те, що вона зареєстрована і проживає у двокімнатній квартирі [ADDRESS], з 1975 року і по даний час. У 1997 році вона провела приватизацію квартири, але при оформленні документів повідомила РЕУ-2,що в квартирі прописаний і її син [PERSON], але з нею не проживає. Їй сказали поставити підписи за себе і за сина, тому що він прописаний, що вона і зробила. У вересні 2009року вона звернулась до нотаріальної контори з метою розпорядитись своєю власністю, але їй пояснила, що власником є ще і її син. Так як її син на момент приватизації з неюне проживав в [INFO], підпису на заяві особисто не ставив, тобто особисто письмової згоди на приватизацію житла не надавав, а тому в неї виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подавши заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила її позов задоволити та визнати частково недійсним розпорядження органу приватизації №5698 від 13 березня 1997 року про приватизацію квартири [ADDRESS] відносно її сина [PERSON], визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло №7535 від 13 березня 1997 року відносно [PERSON], визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник відповідача головний спеціаліст відділу житлового господарства [PERSON] позов визнав, проти задоволення не заперечував. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка на момент приватизації проживала в [INFO] сама, так як її діти одружені і проживають зі своїми сімями окремо. [PERSON] заяви на приватизацію не писав і особисто підписів на документах про приватизацію квартири№23 по вул.Тищика,9, м.Умань, Черкаської області не ставив. Він хоча і прописаний в даній квартирі, але на неї не претендує, так як давно проживає зі своєю сім?єю по вул.Кармелюка,123, м.Умань. На підставі ст.ст. 215,328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

08 січня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що її колишній чоловік [PERSON] повинен платити аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. За поданням державного виконавця 28 листопада 2008 року оголошено його розшук, але про нього немає жодних відомостей. Пошуки не дали позитивного результату. Просить визнати його безвісти відсутнім, оскільки вона не має змоги належним чином отримувати допомогу на дітей. . В судовому засіданні свої вимоги підтримує. Представник Полонського управління праці та соціального захисту населення покладається на суд. Вивчивши матеріали справи, суд вважає наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 листопада 2008 року за поданням державного виконавця Лобай О.І., який повинен платити аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей, оголошений в розшук. Розшук, що здійснює Полонський РВ УМВСУ, до позитивного результату не призвів. Дані обставини встановлені з доказів, наявних у справі - ухвали суду та довідки про результати розшуку. З врахуванням наведеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником, її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Початком безвісної відсутності [PERSON] слід вважати 28 листопада 2008 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, витрати, повязані з розірвання шлюбу покласти на нього. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований Фрунзенським відділом РАГС Харківського міського управління юстиції 22.02.2008 року, актовий запис № 52. Від шлюбу сторони дітей не мають. У ході спільного життя відбувалися сварки, непорозуміння, що привело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбно-сімейних стосунків з травня 2009 року. Позивач вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити, розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 22 лютого 2008 року Фрунзенським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 52 (свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 133140). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як встановлено у ході розгляду справи, причиною розпаду сімї стали сварки, відсутність взаєморозуміння, що привело до припинення ш8любно-сімейних відносин з травня 2009 року. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Витрати, повязані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС за вимогою позивача суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 1987 року, від якого мають двоє дітей - [PERSON],[INFO],який на даний час є повнолітнім та [PERSON],[INFO],в актовому записі про народження яких сторони записані батьками. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], мотивуючи тим, що подружнє життя не склалося,мають місце неприязні відносини один до одного,вони відчужилися внаслідок відкритого підтримання незареєстрованих шлюбних відносин відповідачкою з іншим чоловіков, в свою чергу в нього також є інша жінка,з якою бажає узаконити їхні відносини. Причинами розлучення вказує на те, що вже протягом 5 років не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, втратив до відповідачки почуття любові та поваги, вважає, що сім'я розпалась остаточно і поновити її неможливо, заперечив примирення, а тому просить між шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує їх примирення . Відповідачка, [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків близько 5 років, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають окремо,підтримують відносини з іншими чоловіком та чоловіка, спори відносно дітей та майна відсутні. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивачка 17 грудня 2009 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 липня 2007 року. Однак, з вересня 2009 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, проживають окремо. Від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що на даний час вона не працює, оскільки доглядає малолітнього сина, та у звязку з цим потребує допомоги з боку відповідача. Таку допомогу відповідач добровільно надавати не бажає. Тому, вона змушена була звернутися до суду та просить стягнути з відповідача кошти на її користь та на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною - [PERSON], віку трьох років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 липня 2007 року, зареєстрованому Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №393 (а.с.4). Однак, подружнє життя між ними не склалось, внаслідок чого з вересня 2009 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, проживають окремо. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом з матірю (а.с.6), і перебуває на її утриманні. Згідно пояснень позивачки встановлено, що вона на теперішній час не працює, оскільки доглядає малолітню дитину. Таким чином, з урахуванням того, що сторони спільно не проживають, позивачка одна здійснює догляд за дитиною, не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а відповідач не заперечує її надавати, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача кошти в розмірі 1/6 частини із всіх видів його заробітку (доходу) на користь та на утримання дружини, в судовому порядку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], віку трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved