Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, вказавши, що згідно заповіту від 12 вересня 2005 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 96, спадкодавець [PERSON] заповіла все належне їй майно позивачці. 29 листопада 2005 року спадкодавець [PERSON] померла в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області. Позивачка, маючи намір на прийняття спадщини, повинна була відповідно до чинного законодавства подати заяву нотаріусу про прийняття нею спадщини на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Проте, вона, через незнання Закону, зазначеної заяви не подала, а тому на даний час позбавлена можливості забезпечити свої спадкові права. Вказаний факт, на думку позивачки, є поважним. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду письмову заяву з проханням справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, але до суду подано письмову заяву, в якій прохали справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги позивачки визнали та не заперечували щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, врахувавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю та підставі слідуючого. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом спадкового майна після померлої [PERSON], який на даний час заявив свій намір про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується: копіями сторінок паспорту позивачки, копією свідоцтва про смерть спадкодавця. Відповідно до ч. З ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, оцінивши підстави, які перешкодили позивачці вчасно подати заяву про прийняття спадщини, вважає, що вони є поважними. При цьому суд, виходив з того, що на даний час серед населення країни, особливо, яке проживає в сільській місцевості, дійсно існує проблема юридичної грамотності, яку не можна не брати до уваги. Вказані особи дізнаються про свої цивільні права та обовязки лише в конкретних випадках, коли виникає необхідність користування ними. Таким чином, [PERSON] пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивачки судом не встановлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved