Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.05.2009 року звернувся до суду з позовом до приватного підприємства фірми «Елакс-сервіс» про стягнення з відповідача 123 грн. за час перебу\-вання позивача у суді та час перебування в дорозі до суду та від суду до місця роботи, зміну формулювання причин звільнення з п.1 ст.36 КЗпП України на п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України та стягнення середньомісячної заробітної плати в сумі 800 грн., стягнення з ві\-дповідача моральної шкоди в сумі 1500 грн. та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 02.01.2007 року по 22.04.2009 року він працював на приватному підприємстві фірма «Елакс-сервіс» контро\-лером КПП. За цей час він викликався до суду в якості заявника, оскільки за його заявою прокуратурою Київського району м. Харкова була порушена кримінальна справа за фак\-том заподіяння йому тілесних ушкоджень, по якій він має процесуальний статус свідка. Через виклики до суду позивачем згідно 9 судових повісток витрачено на перебування в судах 10 годин 15 хвилин та на дорогу до суду 18 годин, а всього 28 годин 15 хвилин робочого часу, за які відповідач згідно ч.2 ст.92 КПК України повинен виплатити позивачу 123 грн. Також позивач зазначив, що в січні 2009 року адміністрація відповідача в особі аступника директора [PERSON] запропонувала позивачу звільнитися за власним іажаиням, але він відмовився. Після цього [PERSON] почав пред»являти позивачу необґрунтовані зауваження з приводу неналежного виконання ним службовим обов»язків та погрожувати звільненням позивача у зв»язку невиконанням своїх службових обов»язків, у зв»язку з чим позивач був вимушений написати заяву про звільнення з 01.04.2009 року, але він не був звільнений, оскільки з 01.04.2009 року знаходився на лікарняному. Вищевказаними діями адміністрації відповідача позивачу була спричинена значна моральна шкода, яку позивач просить стягнути з відповідача у сумі 1500 грн. Після виходу позивача на роботу з»ясувалося, що він відсутній у графіку чергувань на квітень 2009 року, а графік контролерів КПП змінився і вони з 1 квітня 2009 року працюють через 2 доби, замість 3 діб, як працювали до квітня 2009 року. За таких обставин позивач вважає, що його звільнення з 22.04.2009 року за власним бажанням є незаконним і просить суд змінити формулювання причин звільнення з п.1 ст.36 КЗпП Украї\-на п.1 ч.І ст.40 КЗпП України за скороченням штату. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пояснив обставини, викладені вище, а також зазначив, що ним були понесені судові витрати на оплату рекомендованої поштової кореспонденції, якою 28.07.2009 року відповідачу була направлена ухвала суду про відкриття провадження та судова повістка в сумі 7 грн. 40 коп. та 18.08.2009 року судова повістка в сумі 6 грн., які позивач просив стягнути з від\-повідача. Представник відповідача директор приватного підприємства фірми «Елакс-сервіс» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що за домовленіс\-тю з позивачем на підставі його заяви від 22.04.2009 року про звільнення за згодою сторін з 22.04.2009 року, позивача було звільнено з 22.04.2009 року відповідно о п.1 ст.36 КЗпП України. З будь-якими заявами в усній чи письмовій формі про примушення написати вказану заяву позивач до нього не звертався, у зв»язку з чим підстави для визнання зві\-льнення незаконним та стягнення моральної шкоди відсутні. Також представник відпо\-відача пояснив, що на час звільнення позивача скорочення штатів на підприємстві не від\-бувалося, зміни у графіку чергувань контролерів КПП на квітень 2009 року відбулися у зв»язку з тим, що позивач з 01.04.2009 року по 10.04.2009 року знаходився на лікарняно\-му, а з 13.04.2009 року по 21.04.2009 року у черговій відпустці. Також представник від\-повідача не визнав вимоги про виплату позивачу витрат, понесених у зв»язку з явкою до суду, оскільки заробітна плата позивачу виплачувалася в повному обсязі, будь-яких від\-рахувань за час перебування в суді відповідачем не робилося. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши нада\-ні сторонами письмові докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не під\-лягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі приватним підприємством фірмою «Елакс-сервіс» та працював на посаді контролера КПП з 02.01.2007року. Наказом директора приватного підприємства фірми «Елакс-сервіс» [PERSON] від 22.04.2009 року № 11-К [PERSON] було звільнено з 22.04.2009 року за згодою сто\-рін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Як вбачається з наказу, позивач був ознайом\-лений з ним 22.04.2009 року. Підставою звільнення в наказі зазначена заява [PERSON] від 22.04.2009 року. Згідно заяви [PERSON] від 22.04.2009року на ім»я директора приватного підпри\-ємства фірми «Елакс-сервіс» [PERSON], позивач просить звільнити його з роботи за згодою сторін з 22 квітня 2009 року. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що вказану заяву від 22.04.2009 року про звільнення з роботи він написав під примусом. В судовому засіданні позивач пояснив, що він власноруч заповнив заяву про звіль\-нення від 22.04.2009 року та розписався в неї, після звільнення з підприємства відповіда\-ча позивач отримав всі належні йому при звільненні виплати, при цьому з заявами про примушування його з боку заступника директора [PERSON] звільнитися з роботи він ні до директора підприємства [PERSON], ні до будь-яких компетентних органів не звертався. Один лише факт наявності у позивача зразків заяв про звільнення не є беззапереч\-ним доказом доводів позивача про примушення його написати заяву про звільнення від 22.04.2009 року. Крім того, після виходу на роботу з лікарняного 11.04.2009 року, позивачу на підс\-таві його заяви від 13.04.2009 року, наказом директора приватного підприємства фірми «Елакс-сервіс» [PERSON] від 13.04.2009 року № 7 була надана щорічна основна відпу\-стка тривалістю 8 календарних днів з 13.04.2009року по 21.04.2009 року, за період з 02.01.2009 року по 01.01.2010 року, і саме після закінчення наданої відпустки позивач на\-писав заяву про звільнення. Таким чином підстав для визнання звільнення позивача з підприємства відповіда\-ча незаконним у суду не має. У зв»язку з викладеним позовні вимоги про зміну формулювання причин звіль\-нення з п.1 ст.36 КЗпП України на п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України за скороченням штату не підлягають задоволенню. Також, з вищевикладених підстав у зв»язку з не встановленням в судовому засі\-данні фактів порушення прав позивача не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1500 грн. моральної шкоди. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем у зв»язку з викликом та явкою до суду. Так, позивачем надано до суду 9 судових повісток, з яких 6 судових повісток про виклик позивача до Червонозаводського районного суду м.Харкова 01.12.2008р., 17.12.2008р. ( 2 повістки), 30.01.2009р., 11.02.2009р., 16.03.2009р. в якості заявника на постанову прокуратури Харківської області та 1 повістка про виклик позивача до апеля\-ційного суду Харківської області 14.10.2008р. ( справа № 11-УК) за його скаргою . Як вбачається з постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.03.2009 року і підтверджується поясненнями позивача в судовому засіданні, він ви\-кликався до Чевонозаводського районного суду м.Харкова суду та апеляційного суду Ха\-рківської області по вищевказаним повісткам в якості заявника у зв»язку з оскарженням ним постанови прокурора відділу прокуратури Харківської області про відмову в пору\-шенні кримінальної справи відносно посадових осіб прокуратури Київського району м.Харкова за ст. 364, 365, 366, 367, 373 КК України. Як вбачається з судової повістки про виклик [PERSON] до Харківського апеля\-ційного адміністративного суду 04.09.2007р., він викликався до суду в якості позивача по адміністративній справі про порушення кримінальної справи відносно прокурора Харків\-ської області. Як вбачається з судової повістки про виклик [PERSON] до Московського район\-ного суду м. Харкова на 18.02.2009 року та інформації помічника судді Єрмак Н.В., пози\-вач викликався до суду в якості позивача по цивільній справі за його позовом до КП «Ха\-рківське міське бюро технічної інвентаризації» про відновлення порушеного права. Згідно ст.92 КПК України свідки, потерпілі, законні представники потерпілих, перекладачі, експерти, спеціалісти і поняті мають право на відшкодування їм витрат по явці за викликом в органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і до суду. За переліченими вище особами зберігається середній заробіток по місцю роботи за час, витрачений у зв'язку з явкою за викликом. Особам, які не є робітниками чи службов\-цями, виплачується винагорода за відрив їх від занять. Згідно з Інструкцією про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, попереднього слідства, проку\-ратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним науково-дослідним установам судової експерти\-зи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженою Постано\-вою Кабінету Міністрів України від 1 липня 1996 p. N 710, за свідками, потерпілими, за\-конними представниками потерпілих, понятими, а також експертами, спеціалістами і пе\-рекладачами зберігається середня заробітна плата за весь час, затрачений ними у зв'язку з явкою та викликом до органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення (далі орган, який зробив виклик). Особам, які не є працівниками підприємств, установ чи організацій, виплачується винагорода за відрив від звичайних занять. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та представника відпові\-дача, [PERSON] з 02.01.2007р. по 22.04.2009 р. працював у відповідача за графіком змін\-ності змінами протягом 24 годин з перервами між змінами 3 доби і як вбачається з табе\-лів обліку робочого часу ППФ «Елакс-Сервіс» за жовтень, грудень 2008 року, січень, лю\-тий, березень 2009 року, дні виклику та явки позивача до суду припадали на неробочі дні. Суд вважає не обґрунтованими доводи позивача, що оскільки дні виклику та явки в якості заявника до Червонозаводського районного суду м.Харкова 01.12.2008р., 17.12.2008р., 30.01.2009р., 11.02.2009р., 16.03.2009р. та до апеляційного суду Харківсь\-кої області 14.10.2008р. припадали на перерви між змінами в його роботі, тому відповідач повинен оплатити йому час знаходження у суді та час дороги до суду пропорційно від ро\-зміру його середнього заробітку, тому що, як випливає із змісту вище приведених норма\-тивних актів, середня заробітна плата за час, затрачений особою у зв'язку з явкою та ви\-кликом до суду, зберігається за всі робочі дні за графіком, встановленим за місцем ро\-боти. Згідно положень Цивільно-процесуального кодексу України та Кодексу адміністра\-тивного судочинства України, збереження за сторонами середньої заробітної плати за час, затрачений ними у зв'язку з явкою до суду по цивільним та адміністративним справам не передбачений; стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсація за втраче\-ний заробіток чи відрив від звичайних занять, сплачуються іншою стороною. У зв»язку з вищевикладеним позовні вимоги по стягнення з відповідача середньої заробітної палати за час, витрачений [PERSON] на явку до суду не підлягають задово\-ленню. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача ви\-трат , понесених позивачем по даній справі у зв»язку з направленням відповідачу рекоме\-ндованою поштовою кореспонденцією процесуальних документів та судових повісток. Так, ч.5 ст.74 ЦПК України передбачено, що стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути надані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Проте, якщо вона цього не бажає робити, то повідомлення учасників процесу про дату судового засідання є обов»язком суду. Діючи цивільне процесуальне законодавство не відносить такі витрати до судових витрат( ст..79 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed