Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

В травні 2008р. [PERSON] . звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , ТОВ „МЖК „Вознесеновка”, про визнання незаконним договору купівлі-продажу не житлового приміщення першого поверху за адресою м.Запоріжжя, [ADDRESS] , між ТОВ „МЖК „Вознесеновка” в особі директора [PERSON] . та [PERSON] , який був укладений [INFO] . та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] . В процесі розгляду справи доповнив позовні вимоги та просив визнати незаконним ще договір купівлі-продажу цього ж приміщенням, укладений [INFO] між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вказані договору купівлі-продажу були укладені [PERSON] ., виходячи із власних інтересів, з метою заволодіння майном, яке належить товариству, з початку уклавши договір будучи директором ТОВ „МЖК „Вознесеновка”, а потім придбав його у [PERSON] як фізична особа та зареєстрував право власності на своє ім’я. Крім цього, укладаючи оскаржувані договори не було зроблено належної експертної оцінки дійсної вартості не житлового приміщення, а продано було майно за ціною в кілька разів нижчою від дійсної вартості, що є очевидним з урахуванням дійсних цін на нерухомість. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, які викладені в позовній заяві та пояснив, що ці договори були здійснені відповідачем спочатку в інтересах іншої особи, свого представника в судових органах, а потім у власних інтересах. Також це було зумовлено тим, щоб не скликати загальні збори учасників товариства, оскільки відповідно до п.8.6 Статуту відчуження майна товариства на суму, що становить п’ятдесят і більше відсотків статного капіталу товариства належить до виняткової компетенції загальних зборів учасників товариства. Перший договір був укладений в той час, коли директор дізнався про його намір вийти зі складу учасників товариства з метою зменшення належної до виплати частки вартості майна товариства. Відповідачі з позовними вимогами не були згодні та пояснили, що позов необґрунтований та договір від [INFO] . був укладений на взаємовигідних умовах для обох сторін, так як на час його укладання ТОВ „МЖК „Вознесеновка” заборгувало [PERSON] кошти у розмірі 27000грн. на підставі договору [INFO] . про надання юридичних послуг, тому цей договір був для товариства вигідним і не суперечив інтересам підприємства. А другий договір від [INFO] .був укладений, оскільки [PERSON] втратив комерційний інтерес до цього об’єкту, оскільки для експлуатації цього приміщення необхідні були великі вкладення, а оскільки у [PERSON] . так і залишилися певні плани щодо цього об’єкту та враховуючу подальшу співпрацю він погодився продати нерухомість саме йому. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] . просив справу слухати за його відсутності та в своїх запереченнях проти позову пояснив, що договір відповідав дійсному волевиявленню сторін, будь-яких обтяжень щодо розпорядження об’єктом купівлі-продажу не було, був укладений в повному обсязі згідно вимог чинного законодавства, яким має відповідати подібний право чин. Треті особи, які є учасниками ТОВ „МЖК „Вознесеновка” [PERSON] , [PERSON] з позовними вимогами не були згодні, пояснили, що оскаржувані договори купівлі-продажу були укладені в інтересах обох сторін, були взаємовигідні та в разі вирішення цього питання за загальних зборах, то вони дали б свою згоду на відчуження цього об’єкту нерухомості, а [PERSON] був згоден з позовними вимогами та пояснив, що він вважає, що при укладенні цих договорів були порушені також і його права як учасника товариства. Суд, вислухавши сторін та їх представників, третіх осіб, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав. Так, договір купівлі-продажу не житлового приміщення, першого поверху, що знаходиться за адресою м.Запоріжжя, [ADDRESS] між ТОВ „МЖК Вознесеновка” в особі директора [PERSON] . та [PERSON] був укладений [INFO] . та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] . (а.с.13). Цей об’єкт нерухомості належав ТОВ „МЖК Вознесеновка” на підставі свідоцтва про право власності серії [INFO] , виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 10.05.2006р., що підтверджується витягом з реєстру прав власності, видане ОП ЗМБТІ (а.с.75-77), загальна, балансова вартість об’єкту складала 10240,25грн., а продаж було здійснено за 13000грн. (а.с.30-31). Як пояснили відповідачі, цей договір був укладений на взаємовигідних умовах для обох сторін, так як на час його укладення, товариство заборгувало [PERSON] за надані протягом попередніх років юридичні послуги на підставі договору [INFO] . Ці ствердження підтверджуються актом звіряння взаєморозрахунків від 30.11.2007р.,де сума заборгованості складала 27000грн. (а.с.42-44). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] ., [PERSON] є засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю „Молодіжно-житловий комплекс „Вознесеновка”. Згідно протоколу [NUMBER] зборів учасників товариства від 12.02.2005р. директором було обрано [PERSON] . (а.с.12). Згідно статті 9 статуту ТОВ „МЖК „Вознесеновка” ризик ведення підприємницької діяльності та прийняття відповідних рішень віднесено до виключної компетенції його керівника. Так, в п.9.1 вказано, що поточною роботою товариства керує директор, а згідно п.9.2 директор вирішує всі питання діяльності товариства, крім віднесених до виключної компетенції загальних зборів учасників та у межах своїх повноважень розпоряджатися майном товариства. Лише згідно п.8.6 статуту лише у разі відчуження майна на суму, що становить 50 і більше відсотків статного капіталу товариства відповідне рішення має приймати вищий орган управління товариства, а згідно статті 5, п.5.1 статуту статутний капітал товариства складав 26200грн. (а.с.47-55). Отже оскаржуваний договір від [INFO] . укладено директором в межах своїх повноважень, порушень статуту, чи вимог чинного законодавства не було допущено. Крім цього, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині визнання недійсним договору у зв’язку з тим, що при продажі спірного приміщення в грудні 2007р. не була проведена експертна оцінка майна та продаж здійснено за ціну нижчою від дійсної вартості, не надав суду належних доказів цього, скільки ж дійсна ціна приміщення. Також, інші учасники ТОВ „МЖК „Вознесеновка” [PERSON] ., [PERSON] . в судовому засіданні пояснили, що оскаржуваний договір купівлі-продажу був укладений в інтересах обох сторін, був взаємовигідним та в разі вирішення цього питання за загальних зборах, вони б дали свою згоду на відчуження цього об’єкту нерухомості, а тільки [PERSON] . не був згоден з позовними вимогами та пояснив, що він вважає, що при укладенні цих договорів були порушені також і його права як учасника товариства. Договір купівлі-продажу спірного приміщення, укладений між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] . (а.с.125). Продаж здійснено за 35815грн. Як пояснив [PERSON] після купівлі цього приміщення, його вартість збільшилася за рахунок проведених будівельно-монтажних робіт. Ці ствердження підтверджуються контрактом [INFO] . між [PERSON] та МЧФ „Перл” на суму 24481грн. (а.с.127). Статтею 203 ЦК України визначено перелік загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Оскаржувані договори відповідають всім визначеним нормам та в результаті розгляду справи не встановлено жодного порушення або недодержання вказаним вимогам закону. Таким чином, з урахуванням викладеного, позовні вимоги не обґрунтовані, му не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed