Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Позивач - перший заступник прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Чернігівського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати кредитний договір № 42-П від 20 жовтня 2004 року, укладений між вказаним Фондом та відповідачем у справі, а також спочатку просив стягнути з відповідача на користь Фонду заборгованість за кредитним договором в сумі 8021 гривні 93 копійок, а через представника Фонду в судовому засіданні надав додаткову позовну заяву про збільшення позовних вимог, і просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10214 гривень 43 копійки. Обґрунтовуючи вказані позовні вимоги перший заступник прокурора міста Чернігова в своєму письмовому позові вказав, що 20 жовтня 2004 року між Чернігівським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі в особі його директора та [PERSON] був укладений кредитний договір № 42-П про надання їй довгострокового пільгового (безвідсоткового) кредиту терміном на 6 років і 6 місяців для придбання завершеного будівництвом 2-х кімнатного житлового будинку загальною площею 46 кв.м. і надвірних господарських будівель за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Горбове, вулиця Миру, будинок № 48, в сумі 6605 гривень. Відповідач у свою чергу зобов'язалася повернути наданий кредит згідно строкового зобов'язання (Додаток № 1 до кредитного договору) терміном до 19.04.2011 року. Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору, п. п. 2.3, 3.11 Кредитного договору відповідач зобов'язувалася повертати отриманий кредит в розмірах та в строки, передбачені строковим зобов'язанням - Додатком № 1 до Кредитного договору. Згідно п. 4.1 Кредитного договору у випадку несплати визначеного строковим зобов'язанням платежу відповідач сплачує на користь Фонду штраф у розмірі 0,5 % від суми не внесеного або не в строк внесеного основного платежу за кожний день прострочення. На виконання умов кредитного договору в період з 21.10.2004 року по 21.12.2004 року [PERSON] отримала від Фонду грошові кошти та послуги на загальну суму 6499 гривень 43 копійки, згідно платіжних доручень від 21.10.2004 року № 1190, 21.12.2004 року № 1448, а також згідно розрахунку № 1пп, що свідчить про виконання Фондом умов перерахунку коштів за договором. Враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором за нею станом на 27.01.2010 року виникла заборгованість по поверненню основного боргу в сумі 3499 гривень 43 копійки, а також неустойки за несвоєчасне повернення основного боргу в сумі 6715 гривень, що загалом становить 10214 гривень 43 копійки. Фондом неодноразово направлялись письмові вимоги про сплату існуючої заборгованості. Так, 02.12.2008 року відповідачу направлено письмову вимогу про повернення існуючої заборгованості з урахуванням передбачених договором платежів та штрафних санкцій, але в добровільному порядку сума заборгованості на даний час не погашена, що й змусило прокурора в інтересах Фонду звернутися до суду з відповідним позовом. Вищевикладене та частково вимоги за даним позовом в судовому засіданні підтримала прокурор Куликівського району, вважаючи, що розмір неустойки може бути зменшений судом з врахуванням положень ст. 551 ЦК України. Представник Фонду в судовому засіданні підтримав вимоги прокурора та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги прокурора визнала, але просила суд врахувати те, що вона проживає без чоловіка, в неї на утриманні знаходиться троє(а раніше п:ятеро) неповнолітніх дітей, її заробітна плата по місцю роботи незначна, повноцінної матеріальної допомоги на утримання дітей не отримує тому зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що, дійсно, між Чернігівським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі в особі його директора та відповідачем [PERSON] 20 жовтня 2004 року був укладений кредитний договір № 42-П, згідно якого Фондом їй було надано довгостроковий безвідсотковий кредит в сумі 6605 гривень терміном на 6 років і 6 місяців для придбання завершеного будівництвом 2-х кімнатного житлового будинку загальною площею 46 кв.м. і надвірних господарських будівель за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Горбове, вулиця Миру, будинок № 48. Відповідачка зобов'язувалася перед Фондом повертати отриманий кредит в розмірах та в строки, передбачені строковим зобов'язанням -Додатком до Кредитного договору та повернути всю суму кредиту до 19 квітня 2011 року. Пунктом 4.1 цього кредитного договору було передбачено, що у випадку несплати визначеного строковим зобов'язанням платежу відповідач сплачує на користь Фонду штраф у розмірі 0,5 % від суми не внесеного або не в строк внесеного основного платежу за кожний день прострочення. Але відповідач порушувала умови даного договору, так як зобов'язання за договором своєчасно не виконувала. Незважаючи на повідомлення Позичальника про обов'язок виконання зобов'язань належним чином відповідачка частково та несвоєчасно сплачувала суму кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість: по поверненню основної суми боргу за кредитом - в розмірі 3499 гривень 43 копійки, неустойка за несвоєчасне повернення основного боргу в сумі 6715 гривень, що загалом становить 10214 гривень 43 копійки. Викладене підтверджується матеріалами справи, а саме: копіями заяви [PERSON] від 20.10.2004 року про надання їй кредиту для придбання житла в селі Горбове, кредитного договору № 42-П від 20.10.2004 року, платіжних доручень від 21.10.2004 року № 1190 та від 21.12.2004 року № 1448, розрахунком № 1 пп, розрахунком заборгованості станом на 27.01.2010 року, а також копіями листів Фонду адресованими відповідачу з пропозицією сплатити борг та неустойку. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк їх виконання, а стаття 530 ЦК вимагає: «якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)», але відповідачем це не робилося. Таким чином, по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідачем були грубо порушені зобов'язання за кредитним договором, і що за нею виникла загальна кредитна заборгованість в розмірі 10214 гривень 43 копійки. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що у даному випадку розмір неустойки значно перевищує розмір основної частини кредитної заборгованості відповідача, а також, враховуючи те, що у відповідача знаходяться на утриманні троє(а раніше пятеро) неповнолітніх дітей, вона працюючи дояркою в СФГ має невелику заробітну плату, не отримує належної матеріальної допомоги на утримання дітей, що є обставинами, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial