overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано в 1985 році. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, оскільки останній зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння ображав, принижував честь та гідність її, через що позивачка змушена була неодноразово викликати наряди міліції для заспокоювання відповідача. Через це втратила повагу та любов до відповідача. За таких обставин вважає, що шлюб існувати надалі не може, тому що переживає за своє життя та здоровя, подальше примирення та збереження сімї є недоцільним. На її пропозицію про розірвання шлюбу в органах РАЦС, оскільки їхній син вже повнолітній, відповідач не погоджується. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з мотивів викладених в позовній заяві, зазначила, що з відповідачем не примирилась та просить позов задовольнити. Відповідач, буду належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у його відсутності, проти чого позивачка не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-СГ № 367303 від 30.11.1985р., шлюб між сторонами було укладено 30.11.1985р., про що було зроблено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Львівського палацу урочистих подій за номером 4493. Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживав заходів щодо примирення позивача та відповідача, для чого надав їм місячний термін, у звязку з чим в попередньому судовому засіданні, що відбулося 15.03.2010р. було оголошено перерву до 16.04.2010р. Після даного судового засідання, відповідач в наступні судові засідання не зявлявся, причин неявки не повідомляв. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач не примирилися, неповнолітніх дітей у них не має, шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями позивача, даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач предявив позов до [PERSON] про стягнення плати за комунальні послуги в сумі 2966 грн.73 коп., посилаючись на те, що підприємство надає відповідачу, який проживає в [INFO], послуги по теплопостачанню, але останній, користуючись такими послугами, вчасно не проводить оплати за це. Станом на 1 лютого 2010 року заборгованість складає 2966 грн. 73 коп. Представник позивача позов підтримала та пояснила, що в добровільному порядку відповідач борг не погашає і оплати не вносить, тому просить суд стягнути з нього зазначену суму та судові витрати в сумі 30 грн. Відповідач позов не визнав і пояснив, що позивач не уклав з ним договір про надання послуг з теплопостачання, тому не має підстав для стягнення з нього коштів за теплопостачання. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником квартири 19, що знаходиться в багатоквартирному будинку №31 по вул. .Жовтневій в м. Старокостянтинові, і користується наданими йому послугами по теплопостачанню. Однак, користуючись даною послугою, відповідач вчасно не проводить оплату за неї. Станом на 1 лютого 2010 року заборгованість складає 2966 грн. 73 коп. Відповідно до вимог ст.67, 68 ч.І Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки відповідач користуючись наданими позивачем послугами по теплопостачанню, своєчасно не оплачує їх, то позов слід задовольнити і стягнути з нього заборгованість станом на 01.02.2010 року в сумі 2966 грн. 73 коп. та судові витрати в розмірі ЗО грн. Посилання відповідача на відсутність договору між ним і позивачем, як на підставу для відмови в позові, є необгрунтованим, так як згідно ст.24 Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005 року укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є його обовязком, а не позивача. На підставі ст.714 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за послуги електрозвязку в сумі 823 грн. 49 коп. В обґрунтування позову вказав, що на підставі заяви боржника, та наряду на встановлення телефону від 19.10.2000р. відповідач був абонентом позивача. Згідно вказаного договору підприємство звязку повинно надавати послуги, а відповідач вчасно здійснювати оплату за фактично отримані послуги. Однак відповідач порушив свої зобовязання в частині оплати за надані послуги, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 823 грн. 49 коп. за період з листопада 2006 року по квітень 2007 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги звязку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, що дає суду підстави розглянути справу у його відсутність. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі заяви боржника, та наряду на встановлення телефону від 19.10.2000р. відповідач був абонентом позивача. Згідно вказаної заяви та наряду підприємство звязку повинно надавати послуги, а відповідач вчасно здійснювати оплату за фактично отримані послуги. Однак відповідач порушив свої зобовязання в частині оплати за надані послуги, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 823 грн. 49 коп. за період з з листопада 2006 року по квітень 2007 року, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звично ставляться. Відповідно до ст.\~88 ЦПК України стороні судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. Під час розгляду справи представник позивача надав уточнену позовну заяву в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11326 грн. 48 коп., в звязку з тим, що відповідач не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором № 010/82/2061/99604 від 14.05.2008 року. Також позивач просить стягнути з відповідача державне мито за розгляд справи в суді в розмірі 106,65 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Представник позивача в судове засідання зявився, позов підтримав. Відповідач в судове засідання зявився, уточнені позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 010/82/2061/99604, відповідно до якого відповідач отримав платіжну картку з встановленням ліміту кредитної лінії до платіжної картки, та надано кредит у розмірі 9000 грн., з кінцевим терміном повернення 14.05.2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 29,9 % річних. Станом на 19.01.2010 року, за вищенаведеним кредитним договором, утворилась заборгованість в розмірі 11326, 48 грн. Ці обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, заявою-анкетою на отримання карткового кредиту, протоколом зустрічі від 25.09.2009 року. Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим, утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 226,65 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за послуги електрозвязку в сумі 449 грн. 44 коп. В обґрунтування позову вказав, що на підставі заяви боржника, та наряду на встановлення телефону від 06.10.2000р. відповідач був абонентом позивача. Згідно вказаного договору підприємство звязку повинно надавати послуги, а відповідач вчасно здійснювати оплату за фактично отримані послуги. Однак відповідач порушив свої зобовязання в частині оплати за надані послуги, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 449 грн. 44 коп. за період з березня по серпень 2009 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги звязку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, що дає суду підстави розглянути справу у його відсутність. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі заяви боржника, та наряду на встановлення телефону від 06.10.2000р. відповідач був абонентом позивача. Згідно вказаної заяви та наряду підприємство звязку повинно надавати послуги, а відповідач вчасно здійснювати оплату за фактично отримані послуги. Однак відповідач порушив свої зобовязання в частині оплати за надані послуги, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 449 грн. 44 коп. за період з березня по серпень 2009 року, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звично ставляться. Відповідно до ст.\~88 ЦПК України стороні судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, стягнути з відповідача заборгованість по квартплаті, перед ЖКП „ Центральне в сумі 552грн. 94 коп., просить стягнути з нього цю суму. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив, зауважень з приводу позовних вимог не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд даного спору у відсутність відповідача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, - що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], і за відповідачем рахується заборгованість по квартплаті перед ЖКП „Центральне". Відповідач, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, п.7., якою затверджені Правила користування приміщеннями житлових будинків, зобов'язання виконують неналежним чином, зокрема не проводять оплату за надані послуги, внаслідок чого станом на 01.10.2009 року заборгував підприємству по квартплаті в сумі 552,94 грн., що підтверджується оборотною відомістю по абоненту за період дії прямих розрахунків з ЖКП „Центральне". Згідно з ст. 68. ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином. Оскільки відповідачем вищезазначені норми законодавства не виконуються, плата за утримання будинку та при будинкової території відповідачем не вноситься, тому вони підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до ст..184 ЖК України фінансування затрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих депутатів, здійснюється за рахунок коштів житлово експлуатаційних організацій, основним джерелом, яких є квартирна плата та відшкодування. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, котрий згідно рішення Міської ради звільнений від сплати державного мита, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

КП «ВТП «Вода» звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом, у якому просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 465,72 грн., за період 01.12.2004р. по 31.12.2006р., і за період з 01.01.2007р. по 31.01.2010р. у розмірі 422,01 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі своїх обовязків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про слухання справи вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки №81 КП „Жилкомсервіс (Дзержинська філія дільниця №6) від 28.01.2010р. відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO]. Відповідачі є наймачеми жилого приміщення, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору найму жилого приміщення. Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому7 порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.18 ч. 1 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення... затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до розрахунків, які представлені позивачем, заборгованість за період 01.12.2004р. по 31.12.2006р., у розмірі 465,72 грн. та за період з 01.01.2007р. по 31.01.2010р. у розмірі 422,01 грн., що разом складає 887,73 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України на відповідача також покладаються затрати по сплаті державного мита, які складають 1% від ціни позову, але не менше 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. На підставі викладеного, ст.ст.: 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст.525 ЦК України, п. 18 ч. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення...» затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 11 листопада 2005 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 368. Від даного шлюбу у них з відповідачем є донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб по тим підставам, що створити міцну родину їм не вдалося. У родині виникло непорозуміння та незадоволеність один одним. Різні погляди на життя і родину привели до розбіжностей, непорозумінню, сваркам. Позивачка вже тривалий час припинила з відповідачем брачно-сімейні відносини. Таким чином, тривалий час між ними були припинені подружні відносини, спільне проживання й ведення спільного господарства. Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Між ними досягнуто згоди щодо проживання спільної дітини. У судове засідання не зявився відповідач. Позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач зі слів позивача позов визнає, на даний час він знаходиться у рейсі, час його повернення до м. Одеси позивачу невідомо. Судом на адресу відповідача направлялася судова повістка з повідомленням, в якому зазначалось час та дата судового засідання по справі, повідомлення повернулося до суду у звязку з закінченням строка зберігання, за таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази , суд вважає , що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 11 листопада 2005 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 368 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 012415 від 11 листопада 2005 року. Встановлено, що від шлюбу у позивача з відповідачем є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 квітня 2006 року, актовий запис 516; Дійсно, шлюб, зареєстрований між [PERSON] до [PERSON] фактично розпався й відновити його стало неможливим. Подружжю необхідно влаштувати особисте життя. Тривалий час між ними були припинені подружні відносини, спільне проживання й ведення спільного господарства . Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Між ними досягнуто згоди щодо проживання та утримання спільної дитини. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб між жінкою та чоловіком ґрунтується на їх доброї волі. Відсутність бажання одного із подружжя припинити шлюбні відносини є підставою для припинення таких відносин за умов неможливості одну зі сторін змушувати перебування в сімейних стосунках з іншою. Підстав для відмови в розірвання шлюбу передбачених ч. 2, ст. 110 Сімейного Кодексу України судом встановлено не було. На підставі вищезазначеного, згідно ст.ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 15 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Косовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 336. Дітей від даного шлюбу у них з відповідачкою не має. Позивач просить розірвати шлюб по тим підставам, що створити міцну родину їм не вдалося. У родині виникло непорозуміння та незадоволеність один одним. Різні погляди на життя і родину привели до розбіжностей, непорозумінню, сваркам. Позивач припинив з відповідачкою брачно-сімейні відносини з січня 2009 року. Таким чином, із січня 2009 року між ними були припинені подружні відносини, спільне проживання й ведення спільного господарства. Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю у сторін не має. У судове засідання зявився позивач. Позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надавши заяву, де зазначив, що позов визнав, з даним позовом згодний, визнає його у повному обсязі та просить його задовольнити. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та існуючі у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 15 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Косовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 145 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 025523 від 15 липня 2006 року. Встановлено, що від шлюбу у позивача з відповідачем дітей немає. Дійсно, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] фактично розпався й відновити його стало неможливим. Подружжю необхідно влаштувати особисте життя. З січня 2009 року між ними були припинені подружні відносини, спільне проживання й ведення спільного господарства . Шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю у сторін не має. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб між жінкою та чоловіком ґрунтується на їх доброї волі. Відсутність бажання одного із подружжя припинити шлюбні відносини є підставою для припинення таких відносин за умов неможливості одну зі сторін змушувати перебування в сімейних стосунках з іншою. Підстав для відмови в розірвання шлюбу передбачених ч. 2, ст. 110 Сімейного Кодексу України судом встановлено не було. На підставі вищезазначеного, згідно ст.ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved