Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

5 лютого 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та судових витрат. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 4 вересня 2009 року вона позичила гроші в борг [PERSON] в сумі 1650 грн. про що остання написала розписку 24 вересня 2009 року, де був визначений строк повернення грошей - на протязі місяця, тобто до 24 жовтня 2009 року.. У вказаний в розписці строк і до теперішнього часу відповідачка борг повернула частково, а саме 300 гр., та залишилася винною 1350 гр.. Просила стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу у розмірі 1350 гр. , а також судові витрати у розмірі 150 гр. за надання правової допомоги, та витрати з ІТЗ у розмірі 120 гр. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.. Відповідачка в судовому засідання позов визнала, та пояснила, що дійсно вона запозичила у позивачки гроші в сумі 1650 гр., з яких 300 гр. повернула. В зв'язку зі складним матеріальним становищем у неї не було змоги повернути гроші вчасно. Визнає позов повністю, а також судові витрати, які понесла позивачка у розмірі 270 гр. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 4.09.2009 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] запозичила [PERSON]. 1650грн., та остання зобов'язалася повернути їх до 24.10.2009 року. Свої зобов'язання відповідачка виконала частково, повернувши тільки 300 гр.. Факт укладення договору позики підтверджується розпискою (а.с.9). Згідно з ч.1 ст.1046 ЦПК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦПК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики. Свої зобов'язання по поверненню грошей відповідачка виконала частково, тому позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать , в тому числі, витрати на інформаційно-технічне забезпечення, в також на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається, позивачем було понесено витрати з ІТЗ в розмірі 120 гр., що підтверджується наданою квитанцією ( а.с.2), а також витрати по сплаті за надання правової допомоги в розмірі 150 гр.( а.с .5), та вони підлягають стягненню з відповідачки. Оскільки при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідачки у розмірі 51 гр. на користь держави.

Outcome: approved