Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Відповідач КС «Морське кредитне товариство» в особі Відокремленого підрозділу «Відділення КС «Морське кредитне товариство» у м. Рені на попередній розгляд справи, у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи належним чином сповіщений, причини його неявки суду невідомі. З приводу позовних вимог заперечень не надав. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи у його відсутності. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копії сертифікатів № 11-08-Р, № 30-08-Р; копію витягу із амбулаторної карти [PERSON]; копія листа- звернення позивача до КС від 17.08.2009 р.; копії розрахункових книжок за вищевказаними депозитними договорами; копія договору № 11-08-Р від 05.06.2008р. про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок; копія додаткової угоди до договору № 11-08-Р про збільшення вкладу від 05.08.2008р.; копія додаткової угоди до договору № 11-08-Р про збільшення вкладу від 28.08.2008р.; копія додаткової угоди до договору № 11-08-Р про збільшення вкладу від 03.09.2008р.; копія договору № 30-08-Р від 10.10.2008р. про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок; акт звірки взаємних розрахунків станом на 23.07.2009 р.; розрахунки заборгованості. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаними позовними вимогами до Кредитної Спілки «Морське кредитне товариство», зазначивши, що 05.06.2008р. та 10.10.2008р. ними були укладені договори № 11-08-Р та № 30-08-Р відповідно про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно даних договорів позивач вніс на депозитний рахунок відповідача 05.06.2008р. 3000 грн., 10.10.2008р. 9500 грн., а Кредитна Спілка «Морське кредитне товариство» в особі заступника керівника Відокремленого підрозділу «Відділення КС «Морське кредитне товариство» у м. Рені прийняла ці внески строком на 12 місяців та зобовязалася повернути позивачу таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених вищевказаними договорами. 05.08.2008р., 28.08.2008 р. та 30.09.2008 р. між сторонами були підписані додаткові угоди про здійснення збільшення вкладу до Договору № 11-08-Р від 05.06.2008р., за якими позивач додатково вніс довкладення за Договором в сумі 3100 грн., 2400 грн. та 1500 грн. відповідно, на тих самих умовах. Отже, за депозитним договором від 05.06.2008р. з урахуванням довкладення загальна сума внеску стала дорівнювати 10000 грн. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договорів днем закінчення строку дії договорів (повернення вкладу) були: 05.06.2009р. (для договору за № 11-08-Р) та 10.10.2009р. (для договору за № 30-08-Р). Процентна ставка за Вкладами по договору за № 11-08-Р встановлювалася в розмірі 25 % річних, а по договору за № 30-08-Р 32 % річних. По закінченню строку дії Договорів позивач звернувся до відповідача із вимогами щодо повернення суми вкладів та процентів за користування ними, однак, йому в цьому було відмовлено, розяснено, що у звязку із впливом зовнішньої світової кризи в світі, банківською кризою, ускладнена робота КС, що змушує її здійснювати виплати процентів та повернення вкладів за депозитними договорами частинами протягом певного періоду часу. Отже, з приводу розрахунку із позивачем за депозитними договорами, йому фактично був запропонований варіант розстрочки повернення сум Вкладів та процентів за користування ними. Із запропонованою схемою розрахунків позивач не згоден, вважає, що вона порушує його права та гарантії, як Вкладника, оскільки з боку відповідача допускаються порушення умов Договорів, якими не передбачена процедура часткового повернення Вкладів. За вирішенням спірного питання позивач звернувся до суду із відповідними вимогами, якими просить стягнути у примусовому порядку з відповідача загальну суму заборгованості по Вкладах за договорами про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (з урахуванням додаткових угод): за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 10\~000 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 9500 грн.; суми заборгованості по відсотках за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 1198,60 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 3440,71 грн.; суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 749,58 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 866,19 грн.; суми заборгованості з урахуванням 3 % річних, за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 92,72 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 107,13 грн.; суми заборгованості з урахуванням пені, за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 557,70 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 644,45 грн., а всього заборгованості за договором 27 157,08 грн. Також позивач заявив вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5\~000 грн., посилаючись на те, що у звязку із порушеннями з боку відповідача умов Договорів, він був вимушений неодноразово звертатися за витребуванням власних коштів, у т.ч. і у письмовому вигляді, що потребувало додаткових моральних зусиль та взагалі ситуацію, що склалася, характеризує, як нервову. Через порушення відповідачем умов Договору, позивач зазнав чимало незручностей, чим значно погіршився його матеріальний стан та стан його здоровя. Позивач вніс суми вкладів із таким підрахунком, щоб у зазначений строк (строк закінчення дії Договорів) отримав суми вкладів та відсотки по них та через несвоєчасне отримання коштів, позивач обмежений у реалізації своїх задумів. Позивач весь цей час перебував у стані дискомфорту, у звязку із тим, що він розраховував на повернення сум вкладів у встановлений Договорами строк, він фактично був позбавлений можливості розпорядитися ними за власними потребами. Позивач змушений був кожний раз приїздити до м. Рені із с. Котловина Ренійського району, де він постійно мешкає до відповідача, хоча є людиною похилого віку, та просити, принижувати себе, щоб відповідач повернув йому його власність грошові кошти та відсотки за договором. Моральні страждання, що йому були заподіяні, носять тривалий характер, адже, розрахунок із ним не проведений по теперішній час. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. За ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Як виходить з матеріалів справи, 05.06.2008р. та 10.10.2008р. між сторонами були укладені договори банківського вкладу на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Пунктом 1 Договорів були визначені істотні умови договору: сума вкладу, строк користування вкладом, процентна ставка. Пунктом 3 Договорів були встановлені права та обовязки сторін Договорів. Відповідно до п.п. 3.4. Договорів Спілка зобовязувалася: повернути всю суму Вкладу, прийнятого від Вкладника, згідно з умовами Договору; нараховувати та сплачувати Вкладнику проценти за користування Вкладом; дотримуватися умов Договору. Отже, як виходить з матеріалів справи, строк дії договорів банківського вкладу від 05.06.2008р. та 10.10.2008р. вийшов, а відповідач взяті на себе зобовязання відповідно до умов Договору не виконав до теперішнього часу. Відповідно до п.п. 5.1 Договорів у випадку неповернення Спілкою (з її вини) Вкладу та суми процентів у визначений строк, Спілка сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення від неповерненої суми Вкладу за кожен день затримки виплати. За п.п. 5.3 Договорів всі спори та розбіжності між Сторонами за Договором підлягають вирішенню у порядку, встановленому законодавством України. Цивільно-правові, договірні відносини регулюються положеннями ЦК України. За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовими наслідками порушення зобовязання передбачено відшкодування моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Отже, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що позивач має правові підстави для права вимоги з відповідача сум вкладів, процентів за користування ними, стягнення заборгованості з урахування індексу інфляції та з урахуванням 3% річних за Договорами, а також штрафної санкції пені. Ці вимоги виходять з положень самих Договорів банківського вкладу, а також передбачені положеннями чинного цивільного законодавства України. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача в цій частині та стягує з відповідача: суму заборгованості по вкладах за договорами про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (з урахуванням додаткових угод): за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 10\~000 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 9500 грн.; суми заборгованості по відсотках за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 1198,60 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 3440,71 грн.; суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 749,58 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 866,19 грн.; суми заборгованості з урахуванням 3 % річних, за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 92,72 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 107,13 грн.; суми заборгованості з урахуванням пені, за договором № 11-08-Р від 05.06.2008 р. 557,70 грн., за договором № 30-08-Р від 10.10.2008 р. 644,45 грн., а всього заборгованості за договором 27 157,08 грн. Суд перевірив надані розрахунки погоджується із підрахунками, зробленими позивачем, оскільки вважає їх правильними. Відповідач будь-яких заперечень з приводу підрахунків сум заборгованості не надали. Відповідно до вимог чинного цивільного законодавства України, в разі неналежного виконання стороною зобовязання, інша сторона має право на відшкодування моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 (із подальшими змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5\~000 грн. Аналізуючи доводи позивача з цього приводу суд зазначає, що дійсно, через порушення відповідачем умов Договорів банківського вкладу позивач зазнав чимало незручностей, чим значно погіршився його матеріальний стан. Як зазначає позивач, він вніс суми вкладів із таким підрахунком, що у передбачений строк (строк закінчення дії Договорів) отримує суми вкладів та відсотки по них. Так як ні вклади, ні відсотки йому не були сплачені, він весь цей час перебував у скрутному матеріальному становищі, витрачав своє психічне здоровя на неодноразові усні та письмові звернення до відповідача за витребуванням коштів, які позитивні результати не приносили і тим самим погіршували його моральний стан. Через несвоєчасне отримання коштів позивач був обмежений у реалізації своїх задумів, порушилися його нормальні життєві звязки, причиною яких був важкий матеріальний стан. Крім того, позивач пережив душевні страждання через те, що він поклалася на відповідача, як на сторону в Договору, як на добросовісного учасника цивільно-правових відносин, довірив йому значну для нього суму грошових коштів, а відповідач не виправдав його довіри, повів себе негідно та неналежно виконав умови Договорів. Приймаючі до уваги матеріальний стан відповідача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд задовольняє вимоги позивачки в цій частині повністю в розмірі 5000 грн. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат: 521 грн. 57 коп. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 200 грн. послуги юриста з оформлення позову.

Outcome: approved