Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивачем, [PERSON], подано до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача, виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області, у якому позивач просить «визнати за ним [PERSON] право приватної власності на землю в м. Семенівка Чернігівської області по провулку Замісття, 1, на підставі рішення Семенівської міської ради № 157 від 28.12.1999 року, який виданий на право приватної власності на землю [PERSON] в розмірі 0,42 га для ведення особистого підсобного господарства; визнати за ним право власності на земельну ділянку відповідно державного акту і розпорядження голови Семенівської райдержадміністрації від 31 травня 2007 року № 168 в розмірі 5,33 га на ім»я його покійної матері [PERSON], яка померла 04 грудня 2008 року». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] послався на те, що він «народився [INFO], де у свідоцтві про його народження, його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. Все своє життя до даного часу він проживав у будинку своїх батьків, який розташований по вулиці Замістя, в м. Семенівка Чернігівської області. Згідно рішення Семенівської міської ради № 157 від 28.12.1999 року його померлій матері, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,42 га, яка знаходиться в м. Семенівка, Чернігівської області по провулку Замісття, 1. 17 серпня 1988 року помер його батько, [PERSON], де після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з господарськими спорудами та на інше майно, яка належним чином була прийнята його матір»ю. 04 грудня 2008 року померла його мати, [PERSON] Після смерті його матері відкрилась спадщина, де він є спадкоємцем першої черги. Після спливу шести місяців він звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але нотаріусом було відмовлено в прийнятті у спадщину державних актів на землю для ведення особистого підсобного господарства у розмірі 0,42 га, а також державного акту на право власності на земельну ділянку, розміром 5,33 га на ім»я [PERSON] від 31 грудня 2007 року, мотивуючи тим, що є розбіжності прізвища його матері «Пшенічна» і «Пшенична», що не відповідає свідоцтву про смерть. З помилки осіб, які виписували державні акти на право власності на землю, була допущена помилка, де було вказано прізвище «Пшенічна» замість «Пшенична». Факт перебування в родинних відносинах між ним та його матір»ю підтверджується свідоцтвом про його народження, копією свідоцтва про шлюб, копіями свідоцтва державного акту на приватну власність на землю». Просить суд задовольнити позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] частково відмовився від своїх позовних вимог в частині визнання за ним права приватної власності на земельну ділянку в розмірі 0,42 га, розташовану за адресою: Чернігівська область, м. Семенівка, провулок Замістя,1, яка на підставі рішення Семенівської міської ради № 157 від 28 грудня 1999 року була надана на праві приватної власності його покійної матері [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства. Решту позовних вимог позивач [PERSON] повністю підтримав, просить їх задовольнити за обставин, викладених ним у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова [PERSON] не зявився, але надав до суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника відповідача, позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Семенівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] , у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила у задоволенні позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в розмірі 5,33 гектара, розташовану на території Семенівської міської ради Чернігівської області. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - начальник відділу Держкомзему у Семенівському районі Чернігівської області [PERSON], у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, та вирішити позов на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 04 грудня 208 року. Позивач є спадкоємцем першої черги на спадщину своєї покійної матері згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України. При житті [PERSON] отримала державний акт серії ЯГ № 855171 на земельну ділянку в розмірі 5,33 гектара, розташовану на території Семенівської міської ради Чернігівської області. Вказаний державний акт був виданий [PERSON] згідно розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 травня 2007 року № 168. Проте, у ньому було допущено виправлення прізвища «Пшенічна» на «Пшенична». Відповідно до п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Згідно п. 4.2 вказаної Інструкції у разі виявлення орфографічних або технічних помилок на стадії заповнення, підписання та реєстрації бланка такий комплект бланків вважається зіпсованим. Таким чином, виданий [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку є втраченим, що не дає можливості позивачу [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved