Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідачки про розподіл спільно нажитого майна подружжя, посилаючись на те, що з відповідачкою він вступив до шлюбу 05 липня 1991 року. Від цього шлюбу в нас є діти - донька [PERSON], [INFO] народження та донька [PERSON]- [INFO] народження. За час спільного проживання, починаючи з 1992 по 1993 рік ними було побудовано житловий будинок з верандою та підвалом, в 1998 році побудовані господарські будівлі тобто два сараї, а також в 2002 році було добудовано вбиральню. Спільно придбано й нерухоме майно, а саме - побутову техніку, меблі, речі домашнього вжитку, електромлин та корову. Позивач посилається на те, що з травня 2008 року їх сім`я фактично розпалася і за рішенням Ямпільського районного суду шлюб між ними розірвано, в добровільному порядку вирішити питання про розподіл спільно нажитого майна не має можливості, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом про розподіл спільно нажитого майна подружжя. Позивач просить суд розділити спільне майно, а саме - розділити житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] в рівних ідеальних частках між ним і відповідачкою, тобто по &frac12; без його реального поділу, залишивши нерухоме майно у їх спільній частковій власності. та виділити йому із рухомого майна: DVD програвач „THOMSON”, холодильник „Snaige”, стіл розкладний, два крісла, офісне крісло, телевізор „LG”, спальний гарнітур: шкаф, ліжко, дві тумбочки, комод, тумба-зеркало , електро-млин, сейф (синього кольору), та корову червоно-білого кольору (по кличці „Марта”), стягнути із відповідачки судові витрати по сплаті 718 гривень 45 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 900 гривень на юридичну допомогу. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, заперечувала проти визнання за позивачем права власності на 1\\2 спільного будинку, посилаючись на те, що діти залишилися проживати із нею, відповідач платить аліменти на утримання дітей, однак, донька [PERSON]хворіє і потребує лікування. Тому просить відступити від принципу рівності часток і визнати за позивачем право власності на 1\\3 їх спільного домоволодіння. Відносно нерухомого майна пояснила, що DVD програвач „THOMSON», на який претендує позивач не є їх спільною власністю, оскільки їх родичі надали його лише в тимчасове користування, холодильник „Snaige” необхідний для зберігання продуктів харчування дітей, які залишилися проживати із нею, корова також необхідна для забезпечення потреб дітей. Просила здійснити розподіл спільного майна з урахуванням інтересів дітей. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Свідок [PERSON]. пояснила, що вона є матір'ю відповідачки, DVD програвач сім*ї позивача та відповідачки дали у користування її онуки, які перебувають за кордоном. Із доводів сторін встановлено, що згідно із рішенням Ямпільського районного суду між ними шлюб розірвано. Із доводів сторін, технічного паспорту житлового будинку, Довідки БТІ №58 від 10.07.2008 року встановлено, що сторонами за час шлюбу спільно побудовано житловий будинок по [ADDRESS]. Із акту опису майна встановлено склад рухомого майна, який знаходився в домоволодіння сторін на момент опису, зі змісту акту встановлено, що майно, на яке претендує позивач, зазначене в даному акті. Із свідоцтв про народження дітей виписки із погосподарського обліку та довідки про склад сім*ї, доводів сторін встановлено, що діти проживають із відповідачкою, позивач сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 33% заробітку. Оскільки сторонами не надано достовірних доказів про дійсну вартість рухомого майна та корови, жодною із сторін не заявлено клопотання про відшкодування грошової компенсації частки спільного майна, суд розглядає спір лише з приводу реального розподілу вказаних предметів, в межах заявлених позовних вимог та виділення позивачу в натурі частини спільного рухомого майна. Оцінюючи усі докази у їх сукупності в межах заявлених позовних вимог, та беручи до уваги обставини, які визнаються сторонами і не підлягають доказуванню, суд вважає встановленим, що спільним майном подружжя [PERSON] є житловий будинок та рухоме майно - побутова техніка, меблі, електромлин та корова. Оскільки відповідачкою заперечується факт належності їх сім*ї DVD програвача „THOMSON» і дана обставина підтверджена показаннями допитаного судом свідка, позивач не надав жодного достовірного доказу про належність їм на праві спільної власності вказаного предмету, суд не має підстав вважати DVD програвач спільною власністю подружжя. Відповідно ст.70 ч.1 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ст.70 ч.3 Сімейного Кодексу України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як встановлено із наданих відповідачкою направлень на лікування та виписки із історії хвороби відповідачки, її донька [PERSON] та вона дійсно направлені на стаціонарне лікування в медичний заклад м.Вінниці. Як пояснила в ході судового розгляду відповідачка, на утримання дитини позивач платить аліменти, однак, цих коштів не вистачає на лікування дитини, із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину вона не зверталася. Будь-яких достовірних доказів про реальні витрати на лікування дитини відповідачка не надала і своїм правом, передбаченим ст.185 СК України не скористалася, а тому суд не має підстав вважати, що розмір аліментів, які вона отримує на дітей недостатній для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку або лікування, і в порядку ст.70 ч.3 СК України суд не має підстав для збільшення відповідачці її частки в спільному домоволодінні. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в частині вимог про визнання за позивачем та відповідачкою у рівних частках право власності на спільний житловий будинок, без виділення майна в натурі. При вирішенні позовних вимог про поділ спільного рухомого майна та корови, суд враховує інтереси неповнолітніх дітей, які залишилися проживати із відповідачкою і має підстави виділити позивачу лише те майно, яке необхідне для забезпечення його побутових потреб. Зокрема, суд враховує, що в наявності спільного майна є інший холодильник «Норд», два дивани та газова плитка, комод, ковер та супутникова антена з декодером, які можуть бути виділені позивачу замість вказаного ним спального гарнітуру, та холодильника „Snaige”. З урахуванням інтересів дітей, які залишилися проживати із відповідачкою, спальний гарнітур, холодильник „Snaige” та корову суд вважає необхідним залишити відповідачці, оскільки вказані речі та корова необхідні для забезпечення життєдіяльності дітей. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст.60-71 СК України. При вирішенні позовних вимог про стягнення із відповідачки судових витрат, суд виходить із наступного. Оскільки позовні вимоги задоволено, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави присудити позивачу із відповідачки понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, задовольнити позивні вимоги у цій частині. При вирішенні частини позовних вимог про стягнення із відповідачки 900 гривень витрат на правову допомогу адвоката, який приймав участь у справі, суд вважає вказану вимогу необґрунтованою, оскільки суду не надано жодного достовірного письмового доказу в підтвердження сплати ним вказаної суми витрат, зокрема, не надано відповідної квитанції або чеку, угода із адвокатом не є підтвердженням дійсної сплати вказаних коштів. З урахуванням усіх наведених обставин, суд вважає позов [PERSON]. частково обґрунтованим.

Outcome: partial