Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-13 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернулася до суду із згаданим позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати договір про виготовлення та монтаж памятника (далі Договір), укладеного між [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON], стягнути з ПП [PERSON] на її користь сплачені відповідачу кошти в розмірі 5400 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2008 року між нею та ПП [PERSON] укладено відповідний договір, на підставі якого відповідачка взяла на себе зобовязання в строк до 15 квітня 2009 року виготовити по авторському проекту та встановити памятник. 12 січня 2009 року позивачка сплатила відповідачу обумовлені договором 5400 грн. у повному обсязі, але у визначений договором строку памятник не було встановлено. [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з вимогами виконати умови договору, але обумовлені договором роботи виконано не було. Заподіяння моральної шкоди та її розмір обґрунтовує глибиною і тривалістю моральних страждань, яких вона зазнала в результаті невиконання відповідачем умов договору, стидом перед людьми за те, що на могилі її чоловіка тривалий час відсутній памятник, необхідністю звертатися до суду. В судовому засіданні [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві. Будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідачка до залу суду не зявилася, з невідомих причин, письмових заперечень проти позову не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Розглянувши справу в межах позовних вимог, дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованим і підлягають задоволенню частково. Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства України, Законом України «Про захист прав споживача». Відповідно до вимог ст.10 ЗУ «Про захист прав споживача» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Судом встановлено, що 03 жовтня 2008 року між позивачкою [PERSON] (замовник) та Приватним підприємцем [PERSON] (підрядник) письмово укладено договір про виготовлення та монтаж памятника (а.с.5), на підставі якого відповідачка взяла на себе зобовязання виготовити по авторському проекту комплект деталей памятника ([PERSON] поховання) з граніту раббро (п.1 договору), виготовити на вказаному «замовником» місці площадку, обліковану тротуарною плиткою і встановити на неї виготовлений памятник (п.2) в строк до 15 квітня 2009 року (п.3). Вартість робіт визначена договором складає 5400 грн. При підписанні договору «замовник» передає «підряднику» предоплату в розмірі 2000 грн. (п.4). Як вбачається з наданих позивачкою квитанції повну вартість робіт нею було сплачено 12.01.2009 року (а.с.5-9). З пояснень позивачки, які нічим не спростовано і підтверджуються показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], на час розгляду справи вимоги п.п.1-3 згаданого договору відповідачем не виконано. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування збитків в розмірі 5400 грн. є обґрунтованими. Крім того, на користь позивачки необхідно стягнути оплачені нею витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. За змістом ст.ст.10, 60 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння позивачці моральної шкоди. Вимога позивачки про стягнення відшкодування моральної шкоди не ґрунтується на умовах Договору та вимогах чинного законодавства, тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито» від 21.03.1993 року встановлено, що з позовних заяв державне мито сплачується в розмірі 1 відсотку від суми позову, але не більше 1700 грн. Беручи до уваги, що при зверненні до суду позивачкою державне мито не сплачувалося, судові витрати в цій частині необхідно покласти на відповідача. На піставі викладеного,

Outcome: partial