Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове будинковолодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог він вказав, що 14 січня 2009 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала [INFO], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складасться з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Київська, 62 в с. Сестринівка Козятинського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області 08 вересня 2008 року, за реєстром № 177. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні згідно ст. 1241 ЦК України, та пережившого чоловіка у померлої немає. В установлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими будівлями в [PERSON] державній нотаріальній конторі не може, так як за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на зазначений будинок, а тому просить захистити його право за судовим рішенням. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та підтвердив вищенаведені обставини . Представник відповідача - Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про день та час слухання справи, але до суду від голови Сестринівської сільської ради Козятинського району [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнає і просить справу розглядати в його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Так, в судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2009 року померла мати позивача -[PERSON], яка постійно проживала в [INFO], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Київська, 62 в с. Сестринівка Козятинського району Вінницької області ( а. с. 7, 17, 18 ). Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області [PERSON] 08 вересня 2008 року, за реєстром № 177 ( а. с. 9 ). Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні згідно ст. 1241 ЦК України, та пережившого чоловіка у померлої [PERSON] немає. В установлений законом строк спадщину позивач прийняв, так як подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, що стверджується спадковою справою № 38/2009 року до майна померлої 14 січня 2009 року [PERSON] [PERSON] державної нотаріально! контори ( а. с. 23 - 24 ). Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими будівлями в [PERSON] державній нотаріальній конторі позивач не може, так як за життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на зазначений будинок, хоч згідно довідки виконавчого комітету Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області № 527 від 11.02.2009 року, технічного паспорта від 07.10.2009 року, за [PERSON] рахується жилий будинок - «А» , веранда та ґанок - «а», сарай та літня кухня «Б», веранда «б», погріб «В», загальною вартістю 38529 гривень ( а. с. 10 - 14). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved