Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 14 по вул.Першотравневій в с.Броницька Гута, Новоград-Волинського району, Житомирської області. В судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 14 по вул.Першотравневій в с.Броницька Гута, Новоград-Волинського району, Житомирської області, із верандою та відповідними господарськими будівлями, успадкований після смерті його матері [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що 29.04.2009 року померла його мати [PERSON]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину звернувся в нотаріальну контору, однак йому було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок. Оскільки фактично цей будинок належав померлій, однак остання не оформила своє спадкове право на нього після смерті свого батька [PERSON] та право власності, не отримувала на нього правовстановлюючі документи, виникла необхідність визнати за [PERSON] право власності на будинок для оформлення спадщини. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає.Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням думки позивача та його представника, суд вважає за можливе розглянути справу із винесенням рішення на попередньому судовому засіданні. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно заповіту від 17.10.1988 року житловий будинок з іншими дворовими прибудовами був фактично успадкований [PERSON] після смерті її батька [PERSON], який помер 19.01.2004 року,однак своїх спадкових прав на це майно вона не оформила, що підтверджується копіями заповіту, свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.24,25,6,8). Після смерті [PERSON], яка померла 29.04.2009 року, відповідно заповіту від 22.04.2009 року житловий будинок з надвірними побудовами по вул.Першотравневій в с.Броницька Гута фактично перейшов у спадщину сину [PERSON] і це підтверджується копіями заповіту,свідоцтва про народження [PERSON],а також свідоцтва про шлюб та про смерть [PERSON]Л.(а.с.23,22,21,7). Після смерті заповідача, з метою отримання свідоцтва про спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок № 14 по вул. Першотравневій в с.Броницька Гута, Новоград-Волинського району, Житомирської області, позивач звернувся до державного нотаріуса [PERSON], однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено на підставі відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с.20). Згідно відповіді КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації», дійсно, право власності на вищевказаний житловий будинок за гр. [PERSON], [PERSON] не зареєстровано(а.с.18). Судом також встановлено, що хоча документи про право власності на житловий будинок № 14 по вул. Першотравневій в с.Броницька Гута, Новоград-Волинського району, Житомирської області, у померлої і були відсутні, однак фактично він належав спочатку її батьку [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією акту про продаж цього будинку від 1947 року, копією виписки з погосподарської книги Броницькогутянської сільської ради за 2001-2005 роки, копією звідного оціночного акту по домоволодінню № 14 по вул. Першотравневій в с.Броницька Гута, копією технічного паспорту на цей же будинок з відповідними господарськими будівлями(а.с.9,10,12,13,14-17) і після його смерті, як вже було зазначено, за заповітом перейшов у фактичну власність [PERSON], яка проживала разом із своїм батьком та вели спільне господарство(а.с.11). Відповідно до ст.ст.328, 1216 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, яким є заповіт. А спадкуванням є перехід прав та обовязків від спадкодавця до спадкоємця, тобто перехід і права власності. Оскільки спадкодавець, хоча і не мав правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак фактично мав на неї право власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, та визнати право власності на жилий будинок з господарськими будівлями за спадкоємцем першої черги [PERSON]

Outcome: approved