Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач по справі [PERSON] працювала на посаді головного бухгалтера в Червонооскільському Державному виробничому сільськогосподарському рибоводному підприємстві з 01.07.08р. 04.09.09р. наказом директора підприємства на підставі матеріалів перевірки державного комітету рибного господарства [PERSON] була звільнена за істотне порушення фінансової дисципліни на підприємстві на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Наказом № 143К від 25.11.2009року наказ про звільнення [PERSON] від 04.09.09р. був скасований. 23.11.2009року згідно наказу № 142К від 23.11.2009року [PERSON] була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення фінансової дисципліни на підприємстві і їй була оголошена догана. 25.11.2009року директором підприємства видається новий наказ із зміною формулювання наказу про звільнення , згідно з яким [PERSON] була звільнена з підприємства на підставі ст.. 40 п. 3 КЗпП України. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона вважає, що накази від 04.09.09року про звільнення її з роботи , наказ № 142К від 23.11.2009року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та наказ № 143К від 25.11.09року про її звільнення на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов»язків покладених на неї видані з порушенням чинного законодавства , а саме: вона не надавала пояснень по обставинам, які вказані як правопорушення, з наказами її не знайомили, накази видавались у листопаді 2009року в той час коли вона не працювала. В зв«язку з вказаними порушеннями законодавства про працю позивач просить суд: визнати вказані накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності і наказ про звільнення визнати не чинним, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.09.09року по день ухвалення рішення суду та стягнути моральну шкоду в сумі 5000грн. Представник відповідача по справі вважає, що при звільненні [PERSON] з роботи було порушено законодавство про працю, але помилки були виправлені наказами виданими в листопаді 2009року, згідно з яким [PERSON] була звільнена на підставі ст.. 40 п. 3 КЗПп України, категорично заперечує про поновлення позивача на роботі в зв»язку з тим, що посада головного бухгалтера ліквідована в зві»язку із скороченням чисельності штату і всі посади укомплектовані, заперечує проти стягнення заробітної плати і моральної шкоди. Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних причини. В ході перевірки виконання службових обов»язків головного бухгалтера комісією державного комітету рибного господарства України були встановлені порушення службових обов»язків і фінансової дисципліни. За вказані порушення головний бухгалтер [PERSON] мала нести відповідальність у встановленому законом порядку, але наказ про притягнення позивача до відповідальності від 04.09.09року, яким [PERSON] була звільнена з роботи був винесений з порушенням чинного законодавства про працю: не було згоди профспілкового комітету, не витребувано пояснення за порушення службових обов»язків, позивач була ознайомлена з наказом про звільнення. В самому наказі не вказані конкретні порушення за які [PERSON] притягується до дисциплінарної відповідальності і звільняється. Наказом № 141К від 23.11.2009року, наказ № 97 від 04.09.09року скасований і в цей же день згідно наказу № 142К від 23.11.2009року [PERSON] притягується до дисциплінарної відповідальності за порушення фінансової дисципліни на підприємстві і їй оголошується догана а наказом від 25.11.2009року № 143К [PERSON] звільняється з посади головного бухгалтера за систематичне невиконання службових обов»язків. Вказані накази видані в той час коли [PERSON] не працювала на підприємстві і її не можливо притягати до дисциплінарного покарання. Крім того в наказах не вказано за які конкретно порушення [PERSON] притягується до дисциплінарної відповідальності. Таким чином суд визнає, що вказані накази видані з порушенням чинного законодавства про працю і мають бути визнані не чинними. В зв»язку з виданням наказів з порушенням законодавства про працю в період з 04.09.09року до наступного часу [PERSON] не працювала в зв»язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню в повному обсязі. Моральна шкода пов»язана з незаконним звільненням підлягає частковому задоволенню, оскільки [PERSON] допускала порушення фінансової дисципліни на підприємстві і виявлені перевіркою порушення вона не оскаржила і не заперечувала в установленому порядку. Одночасно суд вважає, що позивачу була завдана моральна школа пов»язана з виданням наказів про її звільнення, які порушують законодавство про працю, що спричинила для позивача моральні страждання, загострення хронічних захворювань. Згідно наказу № 112 від 7 вересня 2009року по Червонооскільському ДВСРП на підприємстві змінена організація виробництва праці і змінено штатний розклад в якому відсутня посада головного бухгалтера, з якої було звільнено позивача. Із пояснень представника підприємства встановлено, що вакантні посади на підприємстві відсутні. Суд може поновити працівника на ту посаду з якої він був незаконно звільнений. В зв»язку з тим, що суд не вправі зміняти штатний розпис підприємства, поновлювати позивача на посаді з якої його не звільняли, звільняти працівників, які працюють на займаних посадах в підприємстві а також поновлювати на роботі без вказівок на якій посаді поновлюється позивач, суд вважає необхідним змінити наказ № 143К від 25.11.2009року про звільнення з посади головного бухгалтера ДВСРП [PERSON] в частині підстав звільнення з п. 3 ст. 40 на п. 1 ст. 40 КЗпП України і вважати [PERSON]звільненою за скороченням штату працівників. Враховуючи вказане,

Outcome: partial