Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

25.11.2009 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Казанківської виправної колонії (№ 93) Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (далі - Казанківська ВК № 93) про стягнення заборгованості за аліментами в розмірі 5 063 грн. 21 коп. В позовній заяві зазначено, що, відповідно до постанови Вознесенського міського місцевого суду Миколаївської області від 24.04.2000 року з [PERSON] на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. В порядку виконання даної постанови суду 26.06.2000 року був виданий дублікат виконавчого листа та надісланий до Казанківської ВК № 93, в якій з 17.09.2003 року по 22.04.2008 року [PERSON] відбував покарання. Посилаючись на те, що утримання аліментів з заробітку [PERSON] Казанківською ВК № 93 проводилися, але не перераховувалися за призначенням, позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідача заборгованість за аліментами у вищевказаному розмірі. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог до 4 853 грн. 61 коп., виходячи з часткової сплати обумовленої заборгованості в грудні 2009 року на суму 209 грн. 60 коп. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. 00 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, відповідач позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без участі його представника. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Вознесенського міського місцевого суду Миколаївської області від 24.04.2000 року з [PERSON] на користь Крестич ([PERSON] - після укладення шлюбу, зареєстрованого 16.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області) [PERSON] стягнуті аліменти утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно та до його повноліття. В порядку виконання даної постанови 26.06.2000 року судом був виданий дублікат виконавчого листа. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 17.09.2003 року по 22.04.2008 року відбував покарання в Казанківській ВК № 93, де з його заробітку утримувалося 50% в рахунок сплати позивачці аліментів, відповідно до обумовленої вище постанови. Згідно зі ст.86 Закону України "Про виконавче провадження" від 24.04.1999 року (зі змінами та доповненнями) стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана проводити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. Між тим, судом встановлено, що Казанківською ВК №93 утримані кошти не перераховувалися в повному обсязі позивачці, тому, станом на 01.10.2010 року, заборгованість за аліментами становить 4 853 грн. 61 коп., що знайшло своє підтвердження, відповідно до довідки, виданої даною установою. Таким чином, наведене свідчить про те, що відповідач несумлінно поставився до виконання обов'язку по перерахуванню коштів позивачці [PERSON] згідно постанови Вознесенського міського місцевого суду Миколаївської області від 24.04.2000 року, а тому є підстави для задоволення позовних вимог останньої. Отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість за аліментами в розмірі 4 853 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, зокрема, витрати на правову допомогу. Між тим позивачкою не надано доказів, що остання понесла відповідні витрати. На підставі п.4 ч.3 ст. 81, ч. ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved