Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

23 березня 2008 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом фізичної особи підприємця [PERSON], про захист прав споживачів, стягнення коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с.1) 21 січня 2010 року до участі у справі було залучено в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON](а.с.44-45) Ухвалою суду від 16 квітня 2010 року судом визначено належного відповідача фізичну особу підприємця [PERSON](а.с.86-87) Позивачка в своїй позовній заяві та у судовому засіданні, в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 11 квітня 2008 вона придбала для урочистої події у весільному салоні «Дільче Віта», в якому здійснювала підприємницьку діяльність - фізична особа підприємець [PERSON], дві сукні, які були залишені в даному салоні для виконання робіт по корекції фасону. В результаті проведених робіт сукні вчасно не були готові, а в подальшому зясувалося, що вони були зіпсовані так як були перешиті по хибним міркам, після чого виконавець відмовився повертати грошові кошти сплачені за товар чи замінити товар на інший з наявного асортименту, зіпсовані сукні до цих пір знаходяться у відповідача, тому позивачка просила стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] на її користь суму в розмірі 4500 грн. в рахунок повернення грошових коштів сплачених за товар, 2000 грн. моральної шкоди, збитки від інфляції в розмірі 608 грн. 50 коп. та судові витрати(а.с.2-3) В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги в частині стягнення грошових коштів, інфляційних збитків та судових витрат, а на задоволенні іншої частини позовних вимог не наполягала(а.с.86-87) Відповідач в судове засідання неодноразово не зявлявся, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення(а.с.15,17,22,28,30,34,46,83). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, та здійснює свою підприємницьку діяльність у весільному салоні «Дільче Віта» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 44, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію та копією картки обліку стаціонарного обєкта торгівлі (а.с. 31,55-56). Судом встановлено, що 11 квітня 2008 p. у весільному салоні «Дільче Віта» за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 44 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач зобовязалась передати [PERSON] дві сукні модельного ряду № ML 7070 та № ML 7271 після виконання робіт, а позивач передала грошові кошти в рахунок оплати за даний товар 4500 грн, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи(а.с.5,9) Також судом встановлено, що 12 травня 2009 року позивачем направлено відповідачу повідомлення про порушення умов договору купівлі-продажу, щодо якості виконання робіт та передачі товару від продавця покупцю, з вимогою повернути кошти сплачені за товар, що підтверджується претензією позивача (а.с. 6-8) Судом встановлено, що відповідачем було направлено позивачу відповідь на претензію від 12.05.2009 з відмовою задовольнити вимоги [PERSON] та пропозицією отримати придбаний нею товар після виконаних робіт(а.с.9-10) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року) та Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до ч. 1 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Частиною 9 статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що до теперішнього часу ні грошові кошти сплачені за товар позивачкою, ні придбаний нею товар не передані їй відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути на користь [PERSON] з відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] грошові кошти у рахунок повернення оплати за товар в розмірі 4500грн.00 коп., інфляційні витрати в розмірі 608 грн.50коп. та судові витрати в розмірі 30 грн., задовольнивши тим самим позовні вимоги позивача в цій частині. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved