Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

23 жовтня 2009 року, позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] в позовній заяві послався на те, що в жовтні 2001 року він домовився з відповідачем [PERSON] про купівлю-продаж належних йому на підставі договорів дарування від 13 жовтня 1998 року, зареєстрованими в реєстрі за №4324, та №4327 земельної ділянки №1247 для ведення садівництва, площею 0,061 га, розташованої на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та садового будинку під літ. «А» - загальною площею 49,8 кв.м., з будівлями та спорудами; «Б» - сараю; «В» - сараю; «Г» - складової; №1-2 - огорожі, «1» - брукування; «П» - цистерни, розташованого на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, №1247, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. 21.10.2001 року він передав [PERSON] гроші в сумі 2000 грн. за садову земельну ділянку, та 5000 грн. за садовий будинок з будівлями та спорудами, на загальну суму 7000 грн., а відповідач передав йому земельну ділянку та будинок з будівлями та спорудами. З [PERSON] вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою, і відбулося повне виконання договору. Після передачі земельної ділянку та садового будинку з будівлями та спорудами [PERSON] став ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, мотивуючи тим, що в нього немає часу та бажання прийти до нотаріуса для укладення договору. На підставі викладеного він просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянку та садового будинку з будівлями та спорудами дійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі та визнати дійсним договір купівлі-продажу належних [PERSON] на підставі договорів дарування від 13 жовтня 1998 року, зареєстрованими в реєстрі за №4324, та №4327 земельної ділянки №1247 для ведення садівництва, площею 0,061 га. розташованої на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та садового будинку під літ. «А» - загальною площею 49,8 кв.м., з будівлями та спорудами; «Б» - сараю; «В» - сараю; «Г» - складової; №1-2 - огорожі, «І» - брукування; «П» - цистерни, розташованого на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, №1247, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, який вчинений між [PERSON] та [PERSON] Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи будь-яких клопотань по справі від нього до суду не надходило, своєї думки щодо заявлених вимог у тій чи іншій формі не висловив. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, не обмеженого в такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно договорів дарування від 13.10.1998 року, зареєстрованими в реєстрі за №4324, та №4327, [PERSON] належить земельна ділянка №1247 для ведення садівництва, площею 0,061 га, розташована на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та садового будинку під літ. «А» - загальною площею 49,8 кв.м., з будівлями та спорудами; «Б» - сараю; «В» - сараю; «Г» - складової; №1-2 - огорожі, «І» - брукування; «П» - цистерни, розташованого на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, №1247, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.(а.с.7-8) 21.10.2001 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] гроші в сумі 2000 грн. за садову земельну ділянку №1247, для ведення садівництва, площею 0,061 га, розташовану на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та 5000 грн. за садовий будинок з будівлями та спорудами, розташованого на Куліндоровському масиві в ОС «Степове», по вул. Двадцять другій, №1247, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується копією розписки від 21.10.2001 року.(а.с.б) Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно зі ст. 219 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, суд може визнати дійсним договір, укладений з порушенням нотаріальної форми, при умові, якщо: недотримання нотаріальної форми настало з вини іншої сторони, яка ухиляється або активно протидіє посвідченню договору; сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору; сам договір не суперечить законові та відбулося повне або часткове його виконання. У даному випадку сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання вказаного договору. Тому на підставі ст.220 ЦК України суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки таким, що фактично відбувся та визнати за [PERSON] право власності на вищезазначене майно. Відповідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, суд вважає можливим покласти на [PERSON] оплату державного мита. Відповідно до ст.З п.1 «а» Декрету КМ України «Про державне мито» № 7-93 від 21 січня 1993р. (зі змінами та доповненнями на день звернення до суду з даним позовом), розмір ставки державного мита по даній категорії справ складає 1 % від ціни позову, але не більше 1700 грн. Враховуючи, що позивачем до суду не подано документів, які посвідчують дійсну вартість спірних обєктів нерухомого майна, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] державне мито у розмірі 1700 грн. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір (державне мито) у розмірі 70 грн., що підтверджується квитанцією об оплаті (а.с.4), такими чином з [PERSON] підлягає стягненню недоплачена різниця державного мита на суму 1630 грн. (1700-70= 1630) Відповідно до положень ч.2 ст.81 ЦПК України, розмір та порядок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залежно від категорії справ встановлюються Кабінетом Міністрів України, (постанова КМ від 21.12.2005р. зі змінами та доповненнями від 05.08.2009 року) на час звернення, до суду 23.10.2009р. згідно п. 1 «1» по даній категорії справ, встановлено оплату у розмірі 120 грн., позивачем при зверненні до суду сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 120 грн., про що надано квитанцію (а.с.5)

Outcome: approved