Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Галицького районного суду від 15 вересня 2009 року на користь [PERSON] Р, на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] та стягувати щомісячно 100 гривень. Позивач посилається на ті обставини, що при розгляді позову про стягнення аліментів він погодився сплачувати аліменти у вказаній сумі, так як мав постійне місце праці. Проте в даний час він звільнився з роботи і перебуває на обліку у центрі зайнятості, тому в звязку із зміною матеріального стану не може сплачувати аліменти в присудженому розмірі. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і пояснив суду, що його теперішній матеріальний стан не дає йому змоги сплачувати аліменти в сумі 350 гривень щомісячно. Просить позов задовольнити. Відповідач позову не визнала і пояснила, що в даний час вона не працює, так як доглядає малолітню доньку, яка потребує матеріальної допомоги. Тому в даному випадку зменшення розміру аліментів є неможливим. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши в судовому засіданні доводи сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку, [PERSON], 03 серпня 2008 року, яка в даний час проживає з відповідачем у с. Нараївка Галицького району. Рішенням Галицького районно суду від 15 вересня 2009 року постановлено стягувати із позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 350 щомісячно В даний час сторони спільно не проживають. Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні: поясненням сторін; копією рішення Галицького районного суду від 15 вересня 2009 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини. Як вбачається із довідки Галицького районного центру зайнятості та копії трудової книжки, позивач в даний час не працює і перебуває на обліку у службі зайнятості, як безробітний. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів розмір аліментів може бути зменшено у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення стану його здоровя. Крім цього ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів слід враховувати стан здоровя та матеріальний стан платника аліментів і дитини, наявність у платника аліментів на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Позивачем не зазначено переконливих для суд обставин, які б могли бути підставою для зменшення розміру аліментів, а на підтвердження своїх доводів про погіршення матеріального стану позивачем не представлено доказів. Подані позивачем суду довідка служби зайнятості та трудова книжка підтверджують тільки факт відсутності у позивача постійного місця праці. Крім цього позивач є працездатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї не має. В свою чергу відповідач на даний час не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною і інших доходів не має. За таких обставин суд вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів немає і в задоволенні позову слід відмовити. Так як позивачем предявлено позов майнового характеру, з врахуванням сплаченого судового збору, з позивача відповідно до ст. З п. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» №7 - 93 від 21 січня 1993 року слід стягнути в доход держави 42 гривні 50 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed