Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Позивач АТЗТ СК «Велта» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми в порядку регресу, посилаючись на те, що 11.12.2009 р. між позивачем та страхувальником ТОВ «Коменерго-Харків» укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту автомобіля [NUMBER]. 22.12.2009 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Київського районного суду м.Харкова від 25.01.2010 р. винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] У зв»язку з настанням страхового випадку АТЗТ СК «Велта» виплатив страхувальникові страхове відшкодування в сумі 10221,41 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування, вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 275,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн., суму судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2009 року між позивачем та страхувальником ТОВ «Коменерго-Харків» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] (а.с. 3-6). 22 грудня 2009 року стався страховий випадок дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля ДЕУ Ланос д/н АХ 0444АІ під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 47). Згідно постанови Київського районного суду м.Харкова від 25.01.2010 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Як вбачається з вказаної постанови, 22.12.2009 р. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.Пушкінській у м.Харкові, не дотримався безпечної дистанції на скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху (а.с.48). Згідно Звіту № 01/2010 дослідження спеціаліста-товарознавця від 05.01.2010 р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 10221,41 грн. (а.с. 20-24). Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином у ТОВ «Коменерго-Харків» - власника автомобіля [NUMBER], виникло право вимоги до відповідача [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. За умовами страхового договору позивач АТЗТ СК «Велта» виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 13398,98 гр. [PERSON] була здійснена на підставі заяви представника страхувальника [PERSON] страхового акта № 1 ТР від 18.01.2010 р. платіжним дорученням № 64 від 19.01.2010 р. (а.с.44-46). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Право вимоги позивача підтверджується також положеннями ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. З огляду на вищенаведене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування у заявленому позивачем розмірі - 10221,41 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму понесених та документально підтверджених судових витрат: 275,00 грн. - вартість автотоварознавчого дослідження, 104,96 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 499,96 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. суд відмовляє, оскільки надана позивачем квитанція про понесення таких витрат не містить відбитку печатки суб»єкта надання юридичних послуг, а тому не є належним письмовим доказом у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved