Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики у розмірі 1864026 грн. 80 коп., посилаючись на те, що 20 вересня 2007 року та 17 квітня 2008 року уклав договори позики, передавши гроші із зобовязанням [PERSON] повернути їх до 22 квітня 2009 року, однак умови договорів відповідачем не були виконані. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], посилаючись на укладення між сторонами договору позики 25 лютого 2009 року із зобовязанням відповідача передати отримані у борг гроші в сумі 158\~000 грн. до 25 квітня 2009 року, а також з посиланням на зміну курсу національної валюти по відношенню до долара США, інфляцію грошових коштів та прострочення зобовязань збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість за трьома договорами позики у розмірі 2075002 грн., відсотки за прострочення боргу в сумах 9532 грн. 57 коп., 19625 грн. 32 коп. та неустойку в сумі 792 грн. 16 коп. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, надав заяву з проханням відкласти слухання справи за станом здоровя. При цьому до заяви долучив довідку лікаря від 25 лютого 2010 року № 15 про відвідання хірургічного кабінету Сарненської вузлової лікарні. Суд вважає, що заявлені відповідачем причини неявки в судове засідання є неповажними з огляду на відсутність даних про неможливість явки подана довідка містить відомості про працездатність [PERSON] та враховує за можливе продовжувати слухання справи з участю представника відповідача адвоката [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позову не визнала, пояснивши, що розписки були написані [PERSON] без фактичної передачі грошей під тиском [PERSON] Крім цього справа не підлягає розгляду місцевим судом, оскільки сторони зареєстровані як приватні підприємці. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Обставини укладення договорів між сторонами про позику грошей та фактична передача грошей від позикодавця до позичальника в сумі 77134 долари США 20 вересня 2007 року (що станом на 26 жовтня 2009 року становило 616917,73 грн.), а також в сумі 1270095 грн. 17 квітня 2008 року підтверджується письмовими доказами розписками [PERSON], в яких терміном зобовязання повернення позики зазначено 22 квітня 2009 року. Згідно умов письмового договору 01/02-09 від 25 лютого 2009 року про безпроцентну позику, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній позичив у позивача суму 158\~000 грн. на строк до 25 квітня 2009 року із виплатою неустойки в розмірі 1% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення. Факт передачі грошей за договором підтверджується платіжним дорученням [PERSON] № 938090 від 25 лютого 2009 року. 15 червня 2009 року Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України відносно [PERSON] за зверненням [PERSON] щодо самовільного заволодіння його майном. У задоволенні скарги [PERSON] щодо скасування вищевказаної постанови Сарненським районним судом 5 серпня 2009 року було відмовлено. Оскільки винуватість [PERSON] у вчиненні вимагання майна не доведена [PERSON], посилання його представника на недостовірність письмових доказів не приймаються судом до уваги, представлені позивачем письмові розписки та документи підтверджують укладення сторонами договорів позик та їх умов, в звязку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача отримані за договорами суми. У відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також заявлені втрати від інфляції за час прострочення договорів, укладених у гривнях, в розмірі 26671 грн. 99 коп. (за невиконаним зобовязанням за договором від 17 квітня 2008 року) та в розмірі 3318 грн. (за невиконаним зобовязанням за договором від 25 лютого 2009 року) з врахуванням індексів інфляції за періоди з травня 2009 року по вересень 2009 року. Таким чином, загальна сума заборгованості за трьома договорами із врахуванням інфляційних становить 2075002 грн. 12 коп. Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки річних від прострочених за договорами сум (3% від сум боргу за період з часу виникнення зобовязань - 23 квітня 2009 року до визначеного позивачем стоку 27 жовтня 2009 року) в розмірі 9532 грн. 57 коп. (за невиконаним зобовязанням за договором від 20 вересня 2007 року) та в розмірі 19625 грн. 32 коп. (за невиконаним зобовязанням за договором від 17 квітня 2008 року). Визначена договором 01/02-09 від 25 лютого 2009 року неустойка (1% від суми заборгованості за кожен день прострочення боргу за період з часу виникнення зобовязань - 26 квітня 2009 року до визначеного позивачем стоку 27 жовтня 2009 року) в розмірі 792 грн. 16 коп. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 549 ЦК України. За змістом статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України до компетенції господарських судів відносяться спори за участю юридичних осіб та громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, в т. ч. спори, які виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав. З доводів представника позивача слідує, що договори позики укладені [PERSON] та [PERSON] не у звязку із здійсненням підприємницької діяльності, позивач позичав відповідачу свої гроші як приватна особа, оскільки статус підприємця не дозволяє проводити операції на такі суми. Стороною відповідача не доведено обставин реєстрації осіб як приватних підприємців, укладення господарських договорів та належності в звязку з цим спору до компетенції господарського суду, справа згідно ст. 15 ЦПК України та ст. 12 ГПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved