overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського району, актовий запис №204. Від спільного прживання у шлюбі мають сина - [PERSON] [INFO] Сімейне життя не склалось з причин різностей характерів, примирення та збереження сімї не можливе. Відповідно до ст. 112 СК України 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя. 2. Суд постановляє рішення про розірвання 'шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст. 104, 105,110 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за опалення і гаряче водопостачання в розмірі 8995 грн. 97 коп. за період з 01.01.2002 року по 01.04.2008 року. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач з позовом згодна частково у межах за давністю позову, а також не заперечує про розгляд справи у її відсутність. Перевіривши матеріали справи, суд вважає,що відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті за опалення і гаряче водопостачання у межах за давністю позову у сумі 5909 грн. 13 коп., в іншій частині позову відмовити. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. У позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 10.03.2000 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 102; від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем; сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя; з 2003 року припинили спільне господарство та проживають окремо; спору про розподіл майна не існує. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила шлюб розірвати. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України. В судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання, в якому позов підтримує, просив шлюб розірвати. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10.03.2000 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сторони з 2003 року не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, через різні погляди на життя, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою, про що сторони дійшли згоди. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні та в позовній заяві. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені сім років тому і з цього часу більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з 29 липня 2005 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у виконкомі Світанківської сільської рад Ніжинського району Чернігівської області, актова запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у них не склалось по вині відповідача, який займається рукоприкладством, принижує її честь та гідність, лає її нецензурними словами і вони проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження сім»ї неможливе. Просить шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 29 липня 2005 року виконкомом Світанківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, актова запис № 04 - розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовільнити і розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 29 липня 2005 року виконкомом Світанківської сільської радим Ніжинського району Чернігівської областіві, актова запис № 04. Пояснила, що в неї це другий шлюб, судові витрати по розірванні шлюбу просить покласти на неї. Малолітня дочка після розірвання шлюбу буде проживати з нею, майнового спору в них немає. Наполягає на розірванні шлюбу, так як подальше спільне життя з відповідачом суперечило б її інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. З копії свідоцтва про шлюб І-ЕЛ № 002932 вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 29 липня 2005 року, про що в книзі реєстрації актів шлюбів від 29 липня 2005 року зроблено запис за № 04. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя та збереження сім»ї стало неможливе, воно б суперечило інтересам позивачки, тому суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, проти чого не заперечував відповідач. Судові витрати по розірванню шлюбу покласти на позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, і в судовому засіданні підтримала письмовий текст даної позовної заяви про те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17.09.1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вони з відповідачем на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, оскільки з лютого 2010 року фактично розірвали шлюбно-сімейні відносини, і поновлювати їх не збираються, з причин несумісності характерів та різних поглядів на життя. Її неодноразові спроби відновити колишні сімейні стосунки не дали позитивних результатів. Сім»я фактично розпалась, внаслідок постійних конфліктів, що виникали між нею та відповідачем, вслід чого подальше їх спільне проживання є неможливим. Тому в її інтересах просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на них обох. Відповідач в судовому засіданні підтвердив викладені в позові обставини та проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1988р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З лютого 2010 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, і поновлювати їх не збираються на грунті того, що в останні роки подружнього життя вони не досягли взаєморозуміння між собою. Вищенаведене підтверджується даними копії свідоцтва про одруження між сторонами (а.с.4). За таких обставин, суд вважає, що збереження сім"ї є неможливим, строк для примирення надавати недоцільно, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом і в судовому засіданні, підтвердила письмовий текст позовної заяви про те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є повнолітній син, який навчається в навчальному закладі на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює, а її заробітку не достатньо для утримання сина А відповідач матеріальної допомоги добровільно, на навчання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на навчання сина в розмірі 1/4 всіх видів його доходу, щомісячно, по досягненню останнім 23-х річного віку. Відповідач в судовому засіданні проти позову частково заперечує, пояснивши, що із-за скрутного матеріального становища згоден сплачувати 1/5 частину доходів. Докази на підтвердження заперечень надавати не буде. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 26.07.1994р. Від шлюбу мають сина [PERSON], 02.01.1992р. народження, який проживає з позивачкою та навчається в Київському механіко-технологічному коледжу на денній формі навчання. Потребує матеріальної допомоги, не працює. Відповідач інших утриманців не має. Працює та має систематичний заробіток. Докази щодо стану здоровя відповідача та інші обставини, які б перешкоджали останньому сплачувати аліменти, не надані. Вищенаведене підтверджується даними довідки з місця роботи позивачки(а.с.2), даними копії довідки про навчання сина(а.с.10), даними копій паспортів та свідоцтв про народження сторін та сина(а.с.3-9), даними довідки про місце роботи та заробіток відповідача(а.с.14). Відповідно до ст.ст.182,198,199,200 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання та в звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, і суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей, в т.ч., у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Тому, враховуючи, що відповідач свої вищезазначені зобовязання по утриманню свого сина не виконує, добровільної матеріальної допомоги на навчання останнього не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та отримує щомісячний заробіток, витрат по сплаті аліментів не несе, а також за станом здоровя, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на навчання сина в розмірі 1/4 від заробітку по досягненню останнім 23-х річного віку, а у разі закінчення навчання до досягнення вищезазначеного віку, до припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач 23.03.2010 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові посилаючись на різні характери з відповідачем, не знаходження спільної мови з питань сімейного життя, через що вони часто сварилися між собою, що створило неможливі умови сумісного проживання, і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сімї, яку на її погляд поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 05.03.1994 року в виконавчому комітеті Нечаянської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області, актовий запис № 02 - розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що подав письмову заяву, просить шлюб розірвати. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.03.1994 року. їх шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Нечаянської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області, актовий запис № 02. Від спільного подружнього життя у подружжя 31.01.1995 року народився син [PERSON], а 19.05.2005 року - донька Олена, батьком яких є відповідач. Дочка [PERSON] проживає з позивачем, а син [PERSON] проживає з відповідачем. Подружжя припинили шлюбні відносини в березні 2009 року, через різні характери, різні погляди на сімейне життя, через незнаходження спільної мови з питань спільного сімейного життя, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. їх сім'я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст. 104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави та просить стягнути з відповідача [PERSON] до бюджету Дубровицького району (Дубровицької ЦРЛ: р/р 25424200 в АППБ «Аваль» м.Дубровиця, МФО 333227, код 01999788) 468,62 грн. витрат за перебування на стаціонарному лікуванні. Свої вимоги мотивує тим, що згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку із тяжкими наслідками, що стався в КП «Дубровицявода» 25 лютого 2008 року о 12 год. 20 хв. із електромонтером [PERSON] вбачається, що однією з осіб, яка допустила порушення нормативних та правових актів з охорони праці, являється інженер-енергетик КП «Дубровицявода» [PERSON], який організував та проводив роботи в електроустановці без розробки заходів щодо безпечного їх виконання, без урахування конкретних умов в КТП та оформлення відповідного наряду-допуску . По кримінальній справі, порушеній за даним фактом [PERSON] предявлено обвинувачення за ч.2 ст.272 КК України. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Дубровицькій ЦРЛ з 25.02.2008\~року по 28.02.2008 року. У зв»язку з цим, лікарня понесла витрати в сумі 468,62 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Представник Дубровицького фінансового відділу Дубровицької ЦРЛ в судове засідання не зявився. Причини неявки суду невідомі, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач позов визнав. Суд рахує за можливе розглянути справу у відсутності представника Дубровицького фінансового відділу Дубровицької ЦРЛ, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши прокурора, відповідача та дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав. Згідно вироку Дубровицького районного суду від 23.10.2008 року (а.с.7-9) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Як вбачається з довідки №01-1624 від 09.12.2009 року виданої Дубровицької ЦРЛ (а.с.6) лікарня понесла витрати на лікування [PERSON] в розмірі 468,62 грн. Враховуючи вищенаведене, суд переконується в тому, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з 24 листопада 1980 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Із-за різних характерів між ними часто виникали суперечки та скандали. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх вона не має наміру, а тому просить задовольнити її вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1980 року. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що сторонни мають різні характери. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та скандали. Це призвело до того, що сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Не дав позитивних наслідків наданий сторонам строк для примирення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати і судові витрати покласти на позивача. На підставі ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 23 травня 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають дочок [PERSON], [INFO], Анну, 23 жовтня 2008 року, та сина [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 23 травня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають дочок [PERSON], [INFO], Анну, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідно до вимог ст.180, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік з 1 квітня 2010 року встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в сумі 767 грн. і від 6 до 18 років в розмірі 917 грн. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, то позов слід задовольнити і стягнути з нього аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 5 лютого 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Із-за різних характерів між ними часто виникали суперечки та скандали. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх вона не має наміру, а тому просить задовольнити її вимоги. Відповідач позов визнав. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на попередньому судовому засіданні ухвалити рішення відповідно до вимог ст.174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з лютого 2005 року і від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що сторонни мають різні характери. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та скандали. Це призвело до того, що сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати і судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

[PERSON] предявив позов до Веснянської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 8 квітня 2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем за заповітом і фактично вступив в управління спадковим майном, однак з поважних причин своєчасно не подав заяву до нотаріальної контори про її прийняття. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Враховуючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на попередньому судовому засіданні ухвалити рішення відповідно до вимог ст.174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 8 квітня 2008 року померла рідна сестра позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач як спадкоємець за заповідом, фактично вступив в управління спадковим майном, однак з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, тому суд вважає, що позов слід задовольнити і визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved