Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3476 грн. 18 коп. за період з 01.01.1995 року по 01.09.2009 року. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач протягом зазначеного часу оплату не проводить, а тому утворилася сума боргу у розмірі 346 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив задовольнити позовні вимоги, стягнути суму боргу з відповідача на користь позивача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково -в сумі 836 грн. 56 коп.. шо відповідає вартості послуг позивача в період з 25.08.2006 року по 25.08.2009 року, та просив суд при ухваленні рішення застосувати позовну давність відповідно до ч.З ст.267 ЦК України. Також пояснив, що з 01 березня 2008 року послуги позивача ним оплачувались вчасно, плата вносилась за поточні платежі, що зазначалось в квитанціях. Тому їх сплата не свідчить про переривання перебігу терміну позовної давності. Тому просив суд частково задовольнити позов на суму 836 грн. 56 коп. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, шо відповідач є власником квартири №52 за адресою: м.Полтава, пров.Хорольський. 8. Договору про обслуговування будинку та прибудинкової території сторонами не укладалось. Але однією стороною - позивачем по справі КП «ЖЕО №5» - надаватись другій стороні - відповідачу [PERSON]. як власнику квартири, послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, відповідач зазначені послуги приймав та частково оплачував, тому суд вважає, шо між сторонами - КП «ЖЕО №5» та [PERSON] виникли правовідносини з обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Від отримання послуг відповідач не відмовлявся. При цьому суд вважає, шо разом з виникненням у відповідача права власності на квартиру у нього виник і обовязок брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. Фактично з виникненням у відповідача [PERSON] права власності на квартиру між ним та позивачем виникли відповідні правовідносини з утримання будинку та прибудинкової території. До такого висновку суд приходить на підставі ч.2 ст.382 ЦК України, згідно якої власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне. сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди. будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку . Статтею 322 ЦК України передбачено, шо власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому суд приходить до висновку. що відповідач [PERSON] як власник квартири у багатоквартирному будинку та відповідно як співвласник будинку зобов'язаний утримувати як свою квартиру, так і будинок, в якому ця квартира розташована. Чинним законодавством передбачена також і форма участі власника квартири в утриманні будинку та прибудинкової територій а саме - через внесення коштів на рахунок відповідної житлово-експлуатаційної організації. Крім того, відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. При перевірці суми заборгованості суд бере до уваги, що наведений позивачем розрахунок заборгованості виконаний з врахуванням затверджених тарифів на житлово-комунальні послуги. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідач [PERSON] в поданих до суду запереченнях та в судовому засіданні посилався на пропуск позивачем термінів позовної давності, у звязку з чим просив позовні вимоги задовольнити частково в межах терміну позовної давності та в сумі 836 грн. 56 коп. Як встановлено судом, позивач КП «ЖЕО №5» звернувся в суд з позовом в серпні 2009 року та просив стягнути заборгованість за період з січня 1995 року по 01 вересня 2009 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в межах термінів позовної давності, а саме, за період з 01 серпня 2006 року по 01 вересня 2009 року в межах визнаної відповідачем суми боргу - 836 грн. 56 коп. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 30 грн. та на користь держави державне мито за розгляд справи в суді в розмірі 51 грн.

Outcome: partial