Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно, що є обєктом спільної сумісної власності посилаючись на те, що з 25 червня 1983 року вона була в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 6 серпня 2008 року. Від даного шлюбу у них двоє синів [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], який є інвалідом 1-ї групи інвалідності з дитинства, згідно акту огляду МСЕК №122971 від 5.02.2008 року. Діти проживають разом з нею. При спільному проживанні і веденні спільного господарства, вони отримали та приватизували три кімнатну квартиру [ADDRESS]. м.Умань, Черкаської області. Після розлучення вони проживають в даній квартирі, але спільне проживання стало нестерпним, але іншого шляху окрім судового, яким би можна було провести розподіл квартири немає, а тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка, яка представляє інтереси [PERSON], який є інвалідом 1-ї групи від народження, а також яка діє і за дорученням від 24.02.2010 року від [PERSON], позов підтримала і просила його задоволити, виділити згідно консультативного висновку спеціаліста ЧООБТІ [PERSON] від 13.12.2009 року про розподіл квартири №3 по вул.І.Гонти№41 м.Умані [PERSON] кімнату №7, площею 11,5 м.кв., лоджію, загальною вартістю 32\~425 гривень, що складає 31% або 31/100 ідеальної частки квартири; виділити їй та дітям кімнату №3, площею 17,8 м.кв., кімнату №4, площею 8,4 м.кв, загальною вартістю 72173 гривні, що складає 69% або 69/100 ідеальної частки квартири. Приміщення: 1-коридор площею 11,0 м.кв, 2-кухня площею 10,5 м.кв, 5-ванна площею 2,6 м.кв., 6-туалет площею 1,4 м.кв, сарай в підвалі залишити в спільному користуванні. Та стягнути з відповідача на їх користь різницю процентів 6275 гривень. Відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити позивачці в задоволенні даного позову так, як все майно придбано за його гроші і позивачка безпідставно предявила даний позов. Згідно «Свідоцтва на право власності на житло» від 26 серпня 1997 року Уманський відділ житлового господарства посвідчує, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної, сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно консультативного висновку спеціаліста ЧООБТІ [PERSON] від 13.12.2009 року про розподіл квартири №3 по вул.І.Гонти№41 м.Умані Лисенко [PERSON] - кімнату №7, площею 11,5 м.кв., лоджію, загальною вартістю 32\~425 гривень, що складає 31% або 31/100 ідеальної частки квартири; виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнату №3, площею 17,8 м.кв., кімнату №4, площею 8,4 м.кв, загальною вартістю 72173 гривні, що складає 69% або 69/100 ідеальної частки квартири. Приміщення: 1-коридор площею 11,0 м.кв, 2-кухня площею 10,5 м.кв, 5-ванна площею 2,6 м.кв., 6-туалет площею 1,4 м.кв, сарай в підвалі залишити в спільному користуванні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні встановлю, що без виділення в користування кімнат спірної квартири проживання сторін не можливо, а з консультативного висновку спеціаліста ЧООБТІ [PERSON] від 13.12.2009 року про розподіл квартири №3 по вул.І.Гонти№41 м.Умані, Черкаської області, вбачається, що можливо встановити порядок користування спірною квартирою. На підставі ст.ст.357, 358, 382, 383 ЦК України,

Outcome: partial