Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з нею, та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1525 гривень та на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1498 гривень. Вона посилається на те, що 23 червня 2000 року був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON]. Від даного шлюбу 26 січня 2002 року у них народилася [PERSON], та 7 вересня 2004 року народився [PERSON]. Шлюбні стосунки між ними не склалися та рішенням Київського районного суду м. Одеси від 9 листопада 2009 року шлюб між ними розірваний. Вона вимушена була звернутися до суду, оскільки між ними існує спір щодо місця проживання малолітніх дітей та розміру аліментів. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти визначення місця поживання дітей разом з [PERSON]. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів визнав позов частково, не заперечує виплачувати по 250 гривень щомісячно, на утримання кожної дитини. Він посилається на те, що перебуває на обліку в ДПІ Київського району м. Одеси, як платник податків, та обсяг його виручки за 9 місяців 2009 року склав 9000 гривень, тобто приблизно 1000 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2000 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 386 від 23 червня 2000 року відділу рагсу виконкому Одеської міської ради). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 9 листопада 2009 року задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу 26 січня 2002 року у них народилася [PERSON], та 7 вересня 2004 року народився [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Оскільки у судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти проживання малолітніх дітей з матір'ю, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 776 гривень (ЗО відсотків з яких складає 233 гривні). [PERSON] просить стягувати з нього аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 250 гривень на кожну дитину, тобто більше встановленого законом мінімуму. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду позивачкою не надано доказів щодо можливості виплати [PERSON] аліментів у визначеному в позовній заяві розмірі. При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на: [PERSON] [INFO], у розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 6 жовтня 2009 року по 26 січня 2020 року; та на [PERSON], [INFO], у розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 6 жовтня 2009 року по 7 вересня 2022 року.

Outcome: partial