Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Позивачі звернулися 06.08.2008 року до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що відповідач являється їх членом сім'ї, зареєстрований за даною адресою з 20.01.2003 року, однак у квартирі не проживає, від зняття з реєстраційного обліку ухиляється, у зв'язку з чим позивачі несуть додаткові витрати по оплаті за квартиру, комунальних послуг. У судове засідання позивачі подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали і просили суд задовольнити позов, погодившись на ухвалення заочного рішення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку через засоби масової інформації у відповідності до ч.9, 10 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні й матеріалів, що є в справі, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач 20.01.2003 року був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] у якості сина, позивачі також зареєстровані у вказаній квартирі. Квартира належить місцевим радам, особовий рахунок на квартиру відкрито на позивача [PERSON] (а.с.7-12). Відповідач у квартирі не проживає з листопада 2007 року, оплату за квартиру і комунальні послуги не здійснює, від добровільної зміни реєстраційного обліку за місцем свого проживання ухиляється. На даний час місце проживання відповідача невідоме, факт відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації підтверджується актом про непроживання (а.с.6). Крім того, згідно відповідей Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, міської поліклініки №29, а також Одеської дирекції центру поштового зв`язку №5, в обслуговуванні яких знаходиться будинок, за останні шість місяців відповідач до вказаних органів не звертався, за даною адресою кореспонденцію не отримував, медична картка відсутня(а.с.29-33). Реєстрація відповідача, котрий не проживає на спірній житловій площі, перешкоджає позивачам у здійсненні їх прав щодо житла, позивачі вимушені сплачувати кошти за житло і комунальні послуги у більшому розмірі, оскільки нарахування проводяться за кількістю зареєстрованих осіб. Згідно вимог ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, при зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Згідно ст.7 зазначеного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, основані на вимогах діючого законодавства і підлягають задоволенню. На підставі встановленого, ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.ст.6, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року,

Outcome: approved