Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до КС "Золота скриня" про стягнення грошових коштів за депозитним договором в сумі 46032 грн., вказавши в заяві, що 05.11.2007 р. між ними було укладено депозитний договір №ЗСВД-0000391Д, згідно якого ним було внесено на депозитний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 15000 грн., під 26 % річних, строком на 24 місяці. Крім того, ним додатково були внесені грошові кошти на вказаний депозитний рахунок, а саме: 19.11.2007 р. 1000 грн.; 28.12.2007 р. 1000 грн.; 08.01.2008 р. 1000 грн.; 21.01.2008 р. 2000 грн.; 05.02.2008 р. 3000 грн.; 19.03.2008 р. 2000 грн.; 06.11.2008 р. 5000 грн. Таким чином, загальна сума вкладу склала 30000 грн. Відповідно до п. 4.2 договору, 05.11.2009 р. відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором та не повернув у обумовлений строк грошові кошти у зазначеній сумі, посилаючись на відсутність грошових коштів. Добровільно повернути суму вкладу та нараховані відсотки по ньому відповідач не бажає, у зв'язку з чим він вимушений звернутися в суд з позовом. Просить стягнути з відповідача суму внеску у розмірі 30000 грн., відсотки за договором в сумі 13702 грн., неустойку в розмірі 3% від суми прострочення виконання зобовязання, що складає 2055 грн., 3% річних від простроченої суми, що складає 18 грн., суму упущеної вигоди в розмірі 137 грн., а також витрати на сплату ІТЗ в розмірі 130 грн. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав, не заперечує проти стягнення з них вказаних сум. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.11.2007 р. між сторонами було укладено депозитний договір №ЗСВД-0000391Д, згідно якого позивачем було внесено на депозитний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 15000 грн., під 26 % річних, строком на 24 місяці. Факт внесення грошових коштів в зазначеній сумі підтверджується квитанцією №1810603 від 05.11.2007 р. Крім того, ним додатково були внесені грошові кошти на вказаний депозитний рахунок, а саме: 19.11.2007 р. 1000 грн.; 28.12.2007 р. 1000 грн.; 08.01.2008 р. 1000 грн.; 21.01.2008 р. 2000 грн.; 05.02.2008 р. 3000 грн.; 19.03.2008 р. 2000 грн.; 06.11.2008 р. 5000 грн. Таким чином, загальна сума вкладу склала 30000 грн. Згідно п. 1.3, 1.4 депозитного договору, відповідач зобовязався нараховувати відсотки на вклад та сплачувати їх кожні 6 місяців. Зобовязання відповідача по поверненню внеску та процентів по ньому настало 05.11.2009 р. Разом з тим, відповідач безпідставно не виконав своїх зобовязань за депозитним договором, у встановлений строк не повернув суму вкладу та нараховані відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума депозитного вкладу та нарахованих відсотків в загальній сумі 43702 грн., що підтверджено розрахунком позивача. Відповідач визнав вказані обставини. Відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів", у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Таким чином, відповідач прострочив виконання зобовязання, у звязку з чим станом на 10.11.2009 р. сума неустойки складає 2055 грн., що підтверджено розрахунком позивача, який відповідач не спростував. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання своїх зобов'язань перед позивачем, у звязку з чим з нього підлягає стягненню 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 18 грн. (43702 грн. х 3% х 5/365 днів = 18 грн). Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Станом на 06.11.2009 р. позивач мав можливість укласти інший договір банківського вкладу з отриманням відсотків. Отже, позивач мав би можливість отримувати дохід, за час перебування грошових коштів на рахунку в банку, з розрахунку 23% річних, що за період з 06.11.2009 р. по 10.11.2009 р. склало б 137 грн. (43702 х 23% х 5/365 = 137). Вказані обставини відповідач визнав. Крім того, підлягають відшкодуванню відповідачем понесені позивачем витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн. Таким чином, всього з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 46032 грн. (30000 + 13702 + 2055 + 18 + 137 + 120 = 46032) У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню держмито в доход держави в сумі 459 грн. 12 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved