Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, посилаючись на те, що 19.07.2005 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-561 від 12.07.2005 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача 11767 грн. 87 коп. 25.08.2005 року державним виконавцем Борсук О.В. було накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21099 2000 року випуску державний номер [NUMBER]. На описане майно було встановлено обмеження : без права використання. Описане майно прийняла на зберігання [PERSON]. Згідно акту опису вказаний автомобіль був переданий на реалізацію після 05.09.2005 року , однак реалізація не відбулася у звязку з тим, що 26.08.2005 року відповідачем у справі [PERSON] було подано позов до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля [NUMBER], про визнання права власності на вказаний автомобіль та звільнення майна з-під арешту. У звязку з цим ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 29.08.2005 року виконавче провадження з виконання виконавчих листів на його користь в частині накладення арешту на спірний автомобіль та обмеження права користування ним було зупинено до розгляду позову по суті. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 14.03.2005 року приватним нотаріусом [PERSON], передав йому вищевказаний автомобіль згідно довіреності ВСВ №764963 від 28.05.2005 року, якою уповноважив його здійснювати користування , розпорядження, продаж, обмін, здавання в найом даного автомобіля , - продав [PERSON] автомобіль [NUMBER], при цьому [PERSON] виплатив [PERSON] суму еквівалентну 5000 доларів США, що складає 25000 гривень. Позивач [PERSON] вважає, що 22.12.2005 року за [PERSON] не було визнано право власності на спірний автомобіль, оскільки рішення Синельниківського міськрайонного суду від 26.10.2005 року про визнання права власності на спірний автомобіль за [PERSON] було скасовано ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2005 року. Крім того, [PERSON] за біржовим договором 29.11.2005 року продав спірний автомобіль [PERSON], діючи на підставі довіреності від 28.05.2005 року від імені [PERSON] , не попередивши у відповідності до ст.659 ЦК України покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). [PERSON], не зважаючи на встановлену державним виконавцем 11.01.2005 року заборону відчуження всього належного йому на праві власності майна, видав довіреність [PERSON] на право відчуження автомобіля, що суперечить нормам цивільного права. Також вважає, що угода купівлі-продажу автомобіля [NUMBER] від 14.01.2006 року, яка відбулася між [PERSON] та [PERSON], укладена всупереч чинному законодавству, оскільки [PERSON] діяв по довіреності від 23.12.2005 року від імені [PERSON], яка не мала юридичної сили , оскільки була видана не тією особою, яка претендувала не право власності , тобто [PERSON], і яка не мала права доручати здійснювати відчуження майна, яке їй не належить. Позивач просить визнати угоду купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2109 2000 року випуску держномер 605-10 АВ між [PERSON] та [PERSON] від 28.05.2005 року недійсною на підставі невідповідності вимогам закону ст.659 ЦК України; визнати частково недійсним правочин довіреність, реєстровий №445 від 14.03.2005 року в частині надання [PERSON] [PERSON] [PERSON] повноважень щодо розпорядження від його імені автомобілем ВАЗ 21099 2000 року випуску, кузов №ХТА 210990124012, колір зелений, на підставі невідповідності вимогам закону ст.659 ЦК України; визнати частково недійсним правочин довіреність, реєстровий №538 від 28.05.2005 року в частині надання [PERSON] [PERSON] [PERSON] повноважень щодо розпорядження від його імені автомобілем ВАЗ 21099 2000 року випуску, кузов №ХТА 210990124012, колір зелений, на підставі невідповідності вимогам закону ст.659 ЦК України; визнати біржовий договір (угоду) купівлі-продажу транспортного засобу №536150 від 29 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним на підставі невідповідності вимогам закону ст.659 ЦК України; визнати угоду купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2109 2000 року випуску держномер 70-33 АО між [PERSON] та [PERSON] від 14.01.2006 року недійсною на підставі невідповідності вимогам закону ст.659 ЦК України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки вважає, що право власності на спірний автомобіль він набув на законних підставах, все оформив в ДАІ, машину перевіряли на заборону відчуження ніякої заборони на неї не було. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що [PERSON] продав автомобіль [PERSON]. До цього він належав [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду , яке на момент продажу автомобіля було дійсним. [PERSON] володіла автомобілем на підставі Генеральної довіреності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що спірний автомобіль ВАЗ-21099 був зареєстрований на ім'я [PERSON] в МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 29 листопада 2005 року, ніякої заборони відчуження на той час на автомобіль не було, тому на час видачі йому довіреності [PERSON] 23.12.2005 року вона мала повне право на розпорядження та користування належним їй майном, а саме вищевказаним автомобілем ВАЗ 21099. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Відділ державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, Товарна біржа «Еверест», Українська товарна біржа в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ч.1 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК України. Ст. 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину. До вказаних умов відносяться: законність змісту правочину; наявність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі; відповідність форми вчинення правочину вимогам закону. В своїй позовній заяві позивач посилається на невідповідність вчинених відповідачами правочинів , а саме довіреностей щодо розпорядження автомобілем ВАЗ 21099 2000 року випуску державний номер [NUMBER] вимогам закону ст.659 ЦК України. Стаття 659 ЦК України передбачає обовязок продавця попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами позовної заяви предметом даного позову як обєктом цивільного права є грошові зобовязання, які виникли між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Так, згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2005 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] борг за договором позики в розмірі 11650 гривень. Рішення набрало чинності 09.07.2005 року. 10.07.2005 року державним виконавцем Відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-561 від 12.07.2005 року , виданого Синельниківським міськрайонний судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]Є 11650 грн. 87 коп. 25.08.2005 року державним виконавцем відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції [PERSON] складено акт опису та арешту майна [PERSON], в тому числі на автомобіль [NUMBER]. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 25.10.2005 року визнано дійсною угоду , укладену між [PERSON] та [PERSON] , щодо купівлі-продажу автомобіля [NUMBER], визнано за [PERSON] право власності на вказаний автомобіль та виключено автомобіль [NUMBER] з акту опису та арешту. При розгляді даної цивільної справи судом було встановлено, що угода купівлі-продажу автомобіля [NUMBER] була укладена між [PERSON] та [PERSON] через повіреного [PERSON] [PERSON] , який діяв на підставі довіреності ВСА №392045 , та користуючись правом передоручення повноважень, уповноважив довіреністю ВСВ №764963 від 28.05.2005 року [PERSON] вчиняти від імені [PERSON] правочини щодо користування та розпорядження вищевказаним автомобілем. Права та обовязки [PERSON] як третьої особи зберігають дію для особи, яка видала довіреність, тому [PERSON] не може претендувати на спірний автомобіль , а отже і його кредитори не можуть звернути стягнення на цей автомобіль. Рішення суду набрало чинності 25.11.2005 року. З цих підстав суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання недійсною угоди купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2109 2000 року випуску держномер 605-10 АВ , укладеної між [PERSON] та [PERSON] 28.05.2005 року , визнання частково недійсним правочину довіреності, реєстровий №445 від 14.03.2005 року в частині надання [PERSON] [PERSON] [PERSON] повноважень щодо розпорядження від його імені автомобілем ВАЗ 21099 та визнання частково недійсним правочину довіреності, реєстровий №538 від 28.05.2005 року в частині надання [PERSON] [PERSON] [PERSON] повноважень щодо розпорядження від його імені автомобілем ВАЗ 21099 2000 року випуску, кузов №ХТА 210990124012, колір зелений, на підставі невідповідності вимогам закону ст.659 ЦК України, є безпідставними та такими, що не можуть бути задоволені, оскільки факт їх дійсності встановлений при розгляді цивільної справи 25.10.2005 року за позовом [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, [PERSON], [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності. 29.11.2005 року постановою державного виконавця відділу ДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції [PERSON] знято арешт з автомобіля ВАЗ 21099 2000 року випуску, колір зелений, державний номер [NUMBER]. Відповідно до ч.2 ст.620 ЦК України кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль ВАЗ 21099 , 2000 року випуску, держномер 605-10 АВ не є предметом спору даного цивільного позову, крім того встановлено, що позивач [PERSON] втратив право на витребування у боржника [PERSON] спірного автомобіля з часу набрання чинності рішення Синельниківського міськрайонного суду від 25.10.2005 року. Таким чином, всі правочини відносно автомобіля [NUMBER], які були в подальшому укладені між відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можуть оспорюватися позивачем , оскільки він не є ні стороною вказаних правочинів, ні заінтересованою особою . Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON]Є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed