Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

09 лютого 2010 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись у своїх вимогах на те, що [PERSON] , який доводився їй батьком, був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Мирне» Марківського району Луганської області, яке було створено на базі радгоспу «Мирний». Відповідно до ст.5 Земельного Кодексу України суб,єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, у тому числі створені на базі радгоспів. Постановою ВРУ від 13.03.1992 року № 2201 затверджена форма державного акта на право колективної власності на землю, до якого додається за встановленою формою список громадян - співвласників цієї власності. 24.06.1994 року був зареєстрований Устав КСП «Мирне» Марківського району Луганської області, членом якого був [PERSON]. Указом Президента України від 10.11.1994 року №666 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» було відповідно до земельного законодавства забезпечено передачу безплатно у колективну власність земель сільськогосподарським колективним підприємствам, в тому числі створеним на базі радгоспів, трудові колективи яких виявили бажання одержати землю у власність. Передача земель у колективну власність проводилась за рішенням Сичанської сільської ради, на території якої розташовані землі, згідно якому колективному сільськогосподарському підприємству «Мирне» був виданий державний акт на право колективної власності на землю. До державного акта на право колективної власності на землю був доданий список членів КСП «Мирне», в якому під № 202 значиться [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою Відділом держкомзему у Марківському районі Луганської області. 07.04.1995 рокуіпбмер батько. Спадкоємцем його майна є вона - донька. Інших спадкоємців немає. Після смерті батька вона звернулася до відповідача з проханням про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай), для оформлення спадщини. В видачі сертифіката їй було відмовлено через те, що [PERSON] помер і тому не має права на земельну частку (пай). Позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та зобовязати Марківську районну державну адміністрацію видати сертифікат на земельний пай і виділити земельну ділянку відповідно до сертифіката. Представник Марківської районної державної адміністрації [PERSON] позов визнала, пояснивши, що позивач має право на отримання земельної ділянки, яка може бути виділена. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЇТТТТС України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720\\95 «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в том числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиною в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідно державною адміністрацією. Із матеріалів справи вбачається , що [PERSON] відповідно до довідки відділу Держкомзему у Марківському районі значиться в списку до державного акта на право колективної власності на землю ксп «Мирне» за номером 202. Його право на земельну частку (пай) ніким не оспорено. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 (п.24) зазначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримана сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач згідно ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги. Пунктом 12 Перехідних положень розділу X Земельного Кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Outcome: approved