overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги, станом на 01.11.2009 року в сумі 4100 грн. 86 коп. Представник ноі'лй'алл УСТ. судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не заявилися, але були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи у порядку встановленому законом повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі відповідачів з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. кв. 2, отримували послуги від позивача, однак за надані послуги не розрахувалися, тому станом на 01.11.2009 року утворилася заборгованість в розмірі 4100 грн. 86 коп. Статтею 162 ЖК України передбачено обовязок відповідача утримувати своє особисте майно, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Вказаний будинок знаходиться на балансі ГЖЕД № 7 про що свідчить довідка виписка з домової книги про склад сім»ї та прописку ( а.с. 3). ГЖЕД № 7 надає власникам та користувачам квартир послуги з утримання будинку і споруд та при будинкової території, а саме: прибирання при будинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення та утилізація побутових відходів, послуги аварійно-диспетчерської служби, ведення паспортного контролю мешканців та інше. Нарахування за надання послуг ГЖЕД № 7 проводилося відповідно до встановлених тарифів, які були затверджені розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації № 121 від 21.03.2000 року та із 01.03.2008 року проводяться за рішенням виконкому Полтавської міської ради № 50 від 20.02.2008 року. Відповідачі покладені на них обовязки не виконували, кошти за отримані послуги не сплачували, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у сумі 4100 грн. 86 коп. у солідарному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає до стягнення на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., а також із відповідачів слід стягнути на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

В грудні 2009 року прокурор Київського району м. Полтави звернувся до суду в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до [PERSON] про відшкодування завданих збитків в сумі 8445, 73 грн.В судовому засіданні помічник прокурора Київського району м. Полтави [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві в судове засідання не з»явився, але був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просив їх задовольнити, пояснив, що він має намір відшкодувати кошти на користь держави. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань від осіб, що не зявились, про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника управління Пенсійного фонду У країн и Київського району в м. Полтаві. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 1-376/09, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувала кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. З ст. 358,ч. 1 ст. 190 КК України. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 7 вересня 2009 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року. Постановою суду від 07.09.2009 року встановлений той факт, що [PERSON] заволодів грошовими коштами управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на суму 8445 грн. 73 коп. Цивільний позов прокурора Київського районного суду м. Полтави був залишений без розгляду. Згідно ч. 4 ст. 28 КПК України особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред»явити його в порядку цивільного судочинства. В ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначено, що вирок у кримінальній справі , що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, передбачених законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обгрунтовуючи і підтримуючи який позивачка зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2000р., який зареєстрований Ве6ликоолександрівською сільською радою Бориспільського р-ну Київської області, актовий запис № 05. Від шлюбу вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: донька Анна 26.10.2000р.н., та донька Катерина 22.11.2003р.н. З 01.11.2008року вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і їхній шлюб існує лише формально, це негативно впливає на виховання доньок тому вона просить їх шлюб розірвати і судові витрати покласти на відповідача, крім того в своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони з 01.11.2008 року не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо і сімя фактично розпалась, сторонам надавався час для примирення, але вони не примирилися, позивачка на розлучення наполягає. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

23.12.09 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за телекомунікаційні послуги, посилаючись на те, що остання відповідно до договору № 55225 від 27.08.2004 року користується телекомунікаційними послугами і щомісячно зобовязана їх оплачувати, але свої обов'язки по оплаті послуг не виконує, внаслідок чого має борг в сумі 232 грн. 22 коп. Позивач надав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглянути справу без участі їх представника. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 27.08.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 55225 про надання послуг електрозв'язку. ВАТ «Укртелеком» належним чином виконував свої обовязки перед відповідачем, забезпечуючи якісний та безперебійний зв'язок, однак відповідач [PERSON] всупереч вимог п.5 ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації», п. 32 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» не вносить плату за надані їй послуги, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 694,46 грн., про що свідчить розрахунок щомісячної заборгованості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обставини справи, що мають суттєве значення при вирішенні спору суд встановив на підставі наявних в справі письмових доказів, якими підтверджується сума боргу. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір та витрати пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням цивільної справи. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

23.12.09 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за телекомунікаційні послуги, посилаючись на те, що остання відповідно до договору № 33614 від 18.12.2006 року користується телекомунікаційними послугами і щомісячно зобовязана їх оплачувати, але свої обовязки по оплаті послуг не виконує, внаслідок чого має борг в сумі 437 грн. 28 коп. Позивач надав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглянути справу без участі їх представника. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 18.12.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 33614 про надання послуг електрозвязку. ВАТ «Укртелеком» належним чином виконував свої обовязки перед відповідачем, забезпечуючи якісний та безперебійний зв'язок, однак відповідач [PERSON] всупереч вимог п.5 ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації», п. 32 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» не вносить плату за надані їй послуги, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 437,28 грн., про що свідчить розрахунок щомісячної заборгованості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обставини справи, що мають суттєве значення при вирішенні спору суд встановив на підставі наявних в справі письмових доказів, якими підтверджується сума боргу. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір та витрати повязані з інформаційно-технічним забезпеченням цивільної справи. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

01.12.2009 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 30.12.1998 року між нею та [PERSON] був укладений договір міни нерухомого майна, згідно до умов якого вона передала належну їй квартиру № 330, розташовану у будинку № 20 по вул. Дорофеєва в м. Херсоні у власність [PERSON], а відповідачка в свою чергу передала у власність [PERSON] належне їй домоволодіння з надвірними спорудами № 21, розташованого по вул. Запорожчука в м. Херсоні, прийняв доплату за домоволодіння від позивачці у сумі 10800 грн. Однак, нотаріально угода посвідчена не була, в вязку з чим [PERSON] просила суд визнати зазначений договір міни нерухомого майна дійсним. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] підтримала позовні вимоги з викладених вище підстав, просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення у пресі, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам. Представник Херсонської товарної біржі «Ізумруд» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що 30.12.1998 року між [PERSON] та [PERSON] на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» був укладений договір міни, згідно до умов якого [PERSON] передала квартиру № 330, розташовану у будинку № 20 по вул. Дорофеєва в м. Херсоні, що належить їй на праві власності на підставі свідоцтва № 1571 про право власності на житло, видане Херсонським суднобудівним заводом 26.01.1994 року та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори 27.02.1995 року у власність [PERSON], остання в свою чергу передала у власність [PERSON] домоволодіння з надвірними спорудами № 21, розташованого по вул. Запорожчука в м. Херсоні, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори 27.02.1981 року. Згідно п. 3 зазначеного договору [PERSON] прийняла доплату за належне їй домоволодіння від [PERSON] у сумі 10800 грн. З моменту укладення договору [PERSON] повністю прийняла спірне майно у власність, право власності на нього зареєструвала у ХБТІ ( №2531 від 31.12.1998 року). Згідно ст. 47 ЦК України (1963 року) якщо сторони домовилися про всі суттєві умови договору та відбулося повне або часткове його виконання, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала договір, визнати його дійсним. Оскільки судом встановлено, що сторони домовилися про всі суттєві умови договору міни та відбулося повне його виконання, що підтверджується обєктивною сукупністю матеріалів справи, дана позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем [PERSON], вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 грудня 2007 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони разом не проживають, внаслідок чого відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що є обтяжуючим фактором для позивача. У судовому засіданні позивач [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги у повному об'ємі та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] до виповнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив урахувати його матеріальне становище, те що на сьогоднішній день його заробіток є нерегулярним, мінливим, частину доходу одержує в натурі, постійного місця роботи немає. Крім того на сьогоднішній день він сплачує аліменти на утримання дитини у сумі 250 гривень, та просить залишити вказану суму. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 грудня 2007 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, 1 проживає з нею. Відповідач надає матеріальну допомогу не в повному обсязі, що є обтяжуючим фактором для повного виховання неповнолітньої дитини та його утримання. Таким чином, суд врахувавши матеріальний стан сторін та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У відповідності до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 10.02.2007 року померла її двоюрідна сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Після смерті сестри вона є спадкоємцем п'ятої черги за законом. Інших спадкоємців немає, крім дітей [PERSON], які на момент смерті з нею не проживали і на спадщину не претендують. В зв'язку з тим, що вона зверталася до суду з заявами про встановлення факту родинних відносин, тому в встановлений законом 6 місячний строк не встигла подати заяву про прийняття спадщини. Просила визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, терміном на один місяць. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та уточнила їх просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини, строком на три місяці. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність з позовними вимогами позивачки погодився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть 1-ФП № 045648, виданого 13.02.2007 р. відділом РАЦС Березанського районного управління юстиції в Миколаївській області вбачається, що [PERSON] померла, 10.02.2007 року. Рішення Березанського районного суду, Миколаївської області від 28.10.2009 р. встановлено, що [PERSON], [INFO] є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла 10.02.2007 року. Суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому їй на підставі ст. 1272 ЦК України необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Напідставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, якій зареєстровано 23 липня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 453. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - доньки Вероніку, [INFO]. Спір, як про місце проживання дитини, так і про розділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Шлюб у сторін перший. Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2009 року через часті сварки в родині. Вважала подальше збереження їхньої родини з відповідачем неможливим і на примирення з ним вона не згодна, фактично шлюбні відносини між ними відсутні і проживають вони окремо, тому просила суд шлюб між ними розірвати. У попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, підтвердила суду доводи своєї позовної заяви, і просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Оскільки, відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на відповідача, а позивачку від сплати цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 22.12.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1170. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились не сумісні характери, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння. Чоловік зловживає спиртними напоями, застосовує фізичну силу, не приділяє увагу сімї. На даний час позивачка проживає зі своїми батьками. З цих причин вважає, що примирення між ними не можливе, тому просила шлюб між ними розірвати. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач просив надати термін для примирення, проте після закінчення строку для примирення в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 22.12.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1170 (а.с.6). Від спільного подружнього життя дітей не мають, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Наданий судом строк для примирення до позитивних наслідків не привів. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved