overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивачка 30.11.2009 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові посилаючись на різні характери з відповідачем, постійні сімейні скандали, не знаходження спільної мови з питань сімейного життя і ведення сімейного бюджету, через що вони часто сварилися між собою, що створило неможливі умови сумісного проживання, і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного, що явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на її погляд поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 20.09.2003 року в Ульянівській сільській раді, Миколаївського району, Миколаївської області, актовий запис № 05 - розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату і час розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідач суду нічого не повідомив. Неявка відповідача в судове засідання визнана судом без поважних причин. Справа розглянута у відсутність відповідача, у відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, так як позивач наполягає на такому порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року. Їх шлюб зареєстровано в Ульянівській сільській раді, Миколаївського району, Миколаївської області, актовий запис № 05. Від спільного подружнього життя у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який являється малолітнім, батьком якого є відповідач, а матірю позивач. [PERSON] проживає з матірю. Подружжя припинили шлюбні відносини з вересня 2009 року через різні характери, різні погляди на життя, через незнаходження спільної мови з питань спільного сімейного життя, з-за ведення сімейного бюджету, постійні сварки, в результаті чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. На запропоновані судом заходи щодо примирення сторін і надання їм строку для примирення, позивач категорично не погодився. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] являлася власником будинку та головою двору в с. Бітово Чигиринського району, вулиця Гагаріна, 44, який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в погосподарській книзі Рацівської сільської ради Чигиринського району. 17 травня 2009 р. [PERSON] померла і позивачі, будучи спадкоємицями відповідно до заповіту, просять визначити належність вказаного будинку померлій, а за ними визнати право власності на нього в рівних долях, по 1\\2 частині будинку кожній. Позивачки в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, прохали їх задовольнити та визнати за ними право власності на будинок розташований в с. Бітово Чигиринського району, вулиця Гагаріна, 44, після померлої 17 травня 2009 р. [PERSON], в рівних долях, по 1\\2 частині будинку кожній, пояснивши, що вони прийняли спадщину після померлої, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а інших спадкоємців на майно не має. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивачок, вивчивши матеріали справи, вважає, що поскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, шо власником будинку розташованого в с. Вітово Чигиринського району, вулиця Гагаріна, 44, була [PERSON], яка померла 17 травня 2009 р., що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 116440, довідками виданими Рацівською сільською радою .\\Ь№ 2094, 2095 від 03.12.2009 року та технічним паспортом на будинковолодінкя. а тому можливо встановити факт належності померлій вказаного будинку. В судовому засіданні також знайшов підтвердження факт, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON], відповідно до заповіту від 14.07.2008 року , посвідченого виконавчим комітетом Рацівської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, є позивачки, які прийняли спадщину, звернувшись із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має, тому за ними можливо визнати право власності на це домоволодіння в рівних долях, по 1\\2 частині кожній. На підставі викладеного, ст.328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Всі спроби зберегти сімю були марними, тому вважає подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб зареєстрований з відповідачем розірвати. Відповідач проти позову заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2007 року, місце реєстрації шлюбу - Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №269, спільних дітей не має. В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, з листопада 2007 року шлюбні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. Відповідно до п. 10. постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, враховуючи крім наведеного також наполегливе бажання позивачки розірвати шлюб, що підтверджено нею й в судових засіданнях та принцип добровільності шлюбу і неможливості примушування до збереження шлюбних відносин, які закріплені у ст.ст. 24, 55, 56 СК України - суд вважає що позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

І . > : Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] що був зареєстрований 16.10.1993 р. у Климівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 3. У позовній заяві позивачка посилається на те, що 16.10.1993 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] у Климівській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 3. Цей шлюб у подружжя перший. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося. Почуття любові та взаємоповаги втрачено. Відповідач зловживає спиртними напоямщ через що в сімї виникали часті сварки, свідками яких були неповнолітні діти. В даний час подружжя не проживає разом. Подальше спільне життя подружжя та збереження сімї вважає не можливим. Спору ' про поділ майна у подружжя немає. В судовому засіданні позивач підтримує позов в повному обсязі і 'просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. За спільною домовленістю між сторонами діти залишаються проживати з матір'ю . Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 104 СК України підставою припинення шлюбу є йоі&) розірвання судом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сім'ї стали неможливими - шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. Посилається в позовній заяві на те, що відповідач проживає в [INFO] є споживачем централізованого опалення, особовий рахунок № 45377 та допустив заборгованість по оплаті за фактично спожиту теплову енергію з -01.10.2007 року по 31.10.2009 року в сумі 1001 грн. 76 коп. В судове засідання представник позивача, не з'явився однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у його від сутності, позов підтримує повністю та в разі відсутності відповідача у судовому засіданні не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутності в суд не надавав. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

10.11.2009р. [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, тому просить стягнути аліменти у розмірі 2000 грн щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що сімейні стосунки з позивачем дійсно припинені у листопаді 2009р. У грудні 2009р. він надавав допомогу продуктами і привозив дітям подарунки. Зараз надавати матеріальну допомогу не може, оскільки його місячний дохід становить 500-600 грн. ( займається ремонтами або охороною). Позивач отримує державну допомогу на утримання молодшої дитини, має город і господарство, тому може утримувати дітей сама. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с.3), з листопада 2009 року сімейні стосунки між ними припинені, спільно не проживають. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с.4-6). Діти проживають з матірю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання ( а.с.2) та визнано відповідачем у справі. Позивач не працює, знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Бердянської райдержадміністрації і отримує державну по догляду за дитиною до 3-х років у розмірі 130,00 гри., що підтверджується довідкою УАСЗН №2640 від 28.12.2009р. З пояснень відповідача вбачається, що він постійної роботи не має, працює на підробітках, його місячний дохід становить 600 грн., інших утриманців він не має. Доказів того, що відповідач має інший більший дохід суду не надано. Зважаючи на викладене, враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти саме у цьому розмірі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

З 01.04.2009року сторони перебувають в шлюбі, але не проживають разом. Від шлюбу мають неповнолітню доньку -[PERSON], 21.05.2009року народження, яка проживає разом з матірью. Шлюб між сторонами не розірвано. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач добровільно не надає, в зв"язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, який підтримала в судовому засіданні. Відповідач позов визнав та просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні по суті про що надав письмову заяву. Виходячи з наведеного,суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01.04.2009р. Позивачка від шлюбу народила доньку -[PERSON], 21.05.2009року народження, батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню. Копією свідоцтва про народження І-ЖС №118065 від 26 травня 2009 р. міськвідділу реєстрації актів громадянського стану М.Бердянськ Запорізької області, підтверджується, що відповідач є батьком [PERSON], Ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення нею повноліття, так як він є працездатним, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Відповідач є батьком - [PERSON] Дар'Т [PERSON] - [INFO], яка досягла повноліття, але продовжує навчатися в Мелітопольському Державному педагогічному університеті ім. Б.Хмельницького. Наказ про зарахування №547-03 від 04.08.08р. Навчання триває по 30.06.2012р., що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідач виплачував аліменти до її повноліття. В теперішній час відповідач добровільно матеріальної допомоги на доньку не надає, а коштів матері на її утримання не вистачає, так як вона ніде не працює. Донька знаходиться на її утриманні та проживає разом з матір"ю, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Новенської сільської ради Токмацького району Запорізької області №559 від 23.10.2009року. Позивачка просить стягнути аліменти з відповідача на утримання доньки, на період її навчання, в розмірі !4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання доньки, тобто до 30.06.2012року. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, просив суд справу розглянути в попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23 років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, та інтереси інших осіб. З ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON] - [INFO] видно, що їй 18 років і що відповідач її батько. На момент закінчення навчання її вік не буде перевищувати 23 років. Довідка №238-09 від 03.11.2009 р. підтверджує, що [PERSON] дійсно навчається на 2 курсі денної форми навчання Мелітопольського Державного педагогічного університету ім. Б.Хмельницького. Наказ про зарахування №547-03 від 04.08.08р. Навчання триває по 30.06.2012р. Донька сторін знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Новенської сільської ради Токмацького району Запорізької області №559 від 23.10.2009року. Відповідно до вимог ч.З ст.199 СК України - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, або самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач працює механізатором, має стабільний заробіток, інших утриманців не має, про що він пояснив в судовому засіданні. Враховуючи майновий стан позивача та майновий стан відповідача суд вважає що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці на період навчання і вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі ХА частини усіх видів його заробітку (доходу) на період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті батька [PERSON], яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Язловець Бучацького району Тернопільської області по вул. Вигін, 25, мотивуючи тим, що 20.02.2007 року в с.Язловець Бучацького району помер [PERSON], залишивши заповіт, посвідчений 20.02.2007 року секретарем виконавчого комітету Язловецької сільської ради, яким усе своє майно заповів йому. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Язловець Бучацького району Тернопільської області по вул.Вигін, 25. Даний житловий будинок належав спадкодавцеві на праві власності, що підтверджується довідкою сільської Ради, технічною документацією, довідкою - характеристикою БТІ, однак позивач не може отримати свідоцтва про спадщину, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності. Через відсутність первинного документу, який посвідчує право власності на житловий будинок, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, тому виникла необхідність встановлювати право на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач згідно поданого відзиву позов визнав, просить суд розглянути справу у відсутність його представника. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в суді. Вислухавши сторону , дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини : 1. 20 лютого 2007 року в с.Язловець Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]. 2. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Язловець Бучацького району Тернопільської області по вул. Вигін, 25. 3. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, посвідченим 20.02.2007 року секретарем виконавчого комітету Язловецької сільської ради . 4. Позивач є спадкоємцем за заповітом, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця фактично спадщину прийняв шляхом подачі заяви в державну нотаріальну контору. 5. Осіб, які б мали право на обовязкову частку згідно ст. 1241 ЦК України судом не встановлено. На підставі наведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право на спадкове майно за законом , що залишилося після смерті батька [PERSON], яке складається із житлового будинку, що знаходиться в м.Бучач по вул.Вербовій, 11, мотивуючи тим, що 23 березня 2007 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку із надвірними будівлями і спорудами. Після відкриття спадщини позивачка вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала в будинку, однак нотаріально спадщину не оформила. Житловий будинок належав спадкодавцеві на праві власності, що підтверджується технічною документацією, довідкою-характеристикою БТІ, однак вона не може отримати свідоцтва про спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Через відсутність первинного документу, який посвідчує право власності на житловий будинок, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, тому виникла необхідність встановлювати право на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідачі позов визнали, від спадкового майна відмовилися. Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи в суді були повідомленні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини: 1. 23 березня 2007 року в м.Бучач помер [PERSON]. 2. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Бучач Тернопільської області по вул.Вербовій, 11. 3. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за законом. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину. 4. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. 5. Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено. На підставі наведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Головний лікар Кіровоградської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Представник заявника обґрунтовує вимоги тим, що [PERSON] може вчиняти дії, які є небезпечними для нього та оточуючих. Заслухавши пояснення представника заявника, прокурора, який погодився із вимогами, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до висновку комісії лікарів-психіатрів від 20-.01.2009 року, [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, значні, порушення поведінки та за своїм станом потребує госпіталізації. За даних обставин заява підлягає задоволенню. На підставі ст.12-16, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved