Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

21 жовтня 2008 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання за її чоловіком, [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на кооперативну квартиру[ADDRESS], посилаючись на те, що її чоловік був членом ЖБК «Чайка», разом з нею він придбав вказане житло та в повному обсязі за спільні кошти вони виплатили паєві внески. Однак її чоловік за час життя не встиг зареєструвати право власності на зазначену квартиру, що на даний момент є перешкодою для оформлення правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно та вступу у спадщину. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, просила суд визнати за нею і її чоловіком, [PERSON], який помер [INFO] року, право спільної сумісної власності на кооперативну квартиру[ADDRESS] в рівних частках, та визнати за нею у порядку спадкування право власності на вказану квартиру у цілому. Представник відповідача, [PERSON], яка дії за довіреністю, змінені позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа, у особі голови ЖБК „Чайка”, Іваркіної Г. Т., проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала, погоджуючись із вимогами позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Розглядом справи встановлено, що за ордером № 596 від 31 липня 1975 року за рішенням виконавчого комітету Жданівської міської ради [PERSON]була надана двокімнатна кооперативна квартира [ADDRESS] області на склад родини з трьох осіб, в тому числі на дружину [PERSON] Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За довідкою ЖБК „Чайка” [PERSON]був членом житлово-будівельного кооперативу «Чайка» та у повному обсязі сплатив пай за квартиру [ADDRESS]. З особового рахунку вбачається, що [PERSON]проживав в квартирі[ADDRESS] разом із дружиною, [PERSON], по день своєї смерті. Відповідно ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18 вересня 1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Тому суд вважає, що [PERSON]набув право власності на вказане нерухоме майно правомірно, його право на володіння квартирою ніким не ставилося під сумнів на протязі багатьох років. Обставина, що він за життя не отримав правовстановлюючий документ на квартиру, не може бути покладена судом, як підстава у відмові позивачу в задоволенні позову. За таких конкретних обставин, суд вважає можливим визнати право власності за [PERSON], який помер [INFO] року, на кооперативну квартиру 6[ADDRESS] Згідно свідоцтва про смерть, виданого 31 березня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис 486. Відповідно спадкової справи № 964, яка зареєстрована в спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подано дружиною померлого, [PERSON]. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 30 вересня 1962 року Палацом одруження міста Жданова Донецької області, між [PERSON]та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після якого дружини привласнено прізвище [PERSON], актовий запис [NUMBER]. За змістом ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. За положеннями ст. 70 СК України частки дружини і чоловіка в майні, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В ході судового розгляду не здобуто доказів на спростування доводів позивачки щодо існування її шлюбу з [PERSON]до дня смерті останнього. Кооперативна квартира надана, сума паю сплачена в повному обсязі у період шлюбу [PERSON] з [PERSON] Тому суд вважає за необхідне визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадщини. Таким чином, з урахуванням того, що [PERSON] має спадкові права на майно померлого [PERSON], що підтверджено в судовому засіданні сукупністю зібраних по справі доказів, згідно положень ст. 1261 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно в цілому порядку спадкування після смерті її чоловіка. На підставі ст. ст. 328, 384, 1261 ЦК України, ст. ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи” від 18 вересня 1987 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування” від 30 травня 2008 року,

Outcome: approved