Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 20.11.2007 позичив відповідачу 47700 доларів США для придбання автомобілю, який той зобовязався поставити у строк до 20.10.2008, у разі непоставки автомобілю відповідач зобовязався у строк до кінця 2008 р. повернути отриману суму коштів з урахуванням компенсації, а саме, зі сплатою 2% від суми позики починаючи з вересня 2008, про що відповідач видав письмову розписку. Відповідач прийнятих на себе зобовязань не виконав, автомобіль у строк до 20.10.2008 не поставив, гроші і компенсацію позивачу у строк 01.01.2009 не повернув. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу 47700 доларів США, а атож відсотки за користуванням грошима 12402 долари США, а також стягнути на його користь понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 1700 грн. і ІТЗ у сумі 30 грн. В ході судового розгляду позивач неодноразово уточнював суму позовних вимог у звязку зі зміною курсу долара США до гривні, уточнивши 22.02.2010 позовні вимоги позивач просить стягнути на його користь суму основаного боргу 47700 доларів США, що за курсом долара до гривні складає 381123 грн., а також компенсацію за користування грошима у розмірі 2% за місяць: із яких час прострочки складає 17 місяців або 16218 доларів США. що за курсом долара до гривні становить 129581,82 грн., а всього просить стягнути на його користь 510704,82 грн. У судовому засіданні позивач та його адвокат заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, подав заяву у якій просив судове засідання перенести, т.я. перебуває у терміновому відрядження поза межами м. Запоріжжя. Разом з тим, будь-яких документів про виїзд за межі м. Запоріжжя до своєї заяви не надав. Враховуючи, що засідання у даній справі неодноразово відкладалися судом у звязку з заявами відповідача, і ці заяви у подальшому нічим не підтверджувалися, зокрема, не було надано суду відомостей до якого часу відповідач перебував у лікарні ( лікарняний лист або виписка з історії хвороби); не надано документів, які б підтверджували його дійсне перебування у відрядженні з 07.04.2010 по 10.04.2010 (проїздні документи, відмічене посвідчення про відрядження), тому суд визнав неявку відповідача у судове засідання 22.04.2010 без поважних причин. Зі згоди позивача суд розглядає справу у відсутності відповідача у порядку ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України і ухвалює заочне рішення. Будучи присутнім у судових засіданнях 19.12.2008, 16.01.2009, 18.02.2009 [PERSON] проти позов у заперечував з тих підстав, що підпис у розписці від 20.11.2007 йому не належить, і грошей по даній розписці він не отримував. Вислухавши пояснення позивача, думку адвоката, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Судом установлено, що позивач 20.11.2007 позичив відповідачу 47700 доларів США для придбання автомобілю, який той зобовязався поставити у строк до 20.10.2008, у разі непоставки автомобілю відповідач зобовязався у строк до кінція 2008 р. повернути отриману суму коштів з урахуванням компенсації, а саме зі сплатою 2% щомісяця, починаючи з вересня 2008, про що відповідач видав письмову розписку. Дії сторін у справі відповідають вимогам норм цивільного законодавства, зокрема, ст. 1047 ЦК України, згідно якої договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст.. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом установлено, що позичальник належним чином не виконує прийнятих на себе зобовязань і не повернув позивачу позичені кошти у встановлений термін. Згідно ст.. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розписка від 20.11.2007 передбачає, що за несвоєчасне повернення грошових коштів позичальник сплачує грошову компенсацію у розмірі 2% від суми боргу щомісяця. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість складається з суми основного боргу 47700 доларів США, що за курсом долара до гривні становить 381123 грн.( 47700 доларів США х 7,99 грн. за 1 долар США); термін нарахування відсотків становить 17 місяців з 01.09.2008 по 01.02.2010; сума відсотків становить 16218 доларів США (47700 доларів США х2% х17 місяців), що за курсом долара до гривні становить 129581,82 грн., а всього сума боргу на час прийняття рішення судом становить 510704,82 грн. Доводи відповідача, що ним така сума коштів не отримувалася і підпис у розписці йому не належить не підтверджені належними і допустимими доказами. Ухвала суду про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, за допомогою висновків якої відповідач мав намір підтвердити свої доводи проти позову, ухвалою суду від 22.04.2010 скасована, т.я. відповідно до встановленого судом терміну відповідач не оплатив послуг експерта. Будь-яких інших доказів доводам відповідача у справі відсутні, тому суд вирішує справи за наявними у її матеріалах доказами. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги в частині стягнення суми боргу є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі і на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 510704,82 грн., з яких : 381123 грн. або 47700 доларів США основного боргу і 129581,82 грн. або 16218 доларів США компенсація за користування коштами. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість і законність позовних вимог [PERSON], то на його користь підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 1700 грн. та оплату ІТЗ - 30 грн., а всього 1730 грн.

Outcome: approved