Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] з позовом про його виселення з кімнати №14 в гуртожитку повул.Бориспілській,39 в м.Києві без надання іншого жилого приміщення, вказуючи, що останній в дійсний час не перебуває у трудових відносинах з позивачем, а тому не має правових підстав проживати в ньому. Відповідач попереджався про необхідність звільнення займаної житлової площі, однак в добровільному порядку звільняти займану кімнату гуртожитку не бажає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов, заявлений з підстав, передбачених ст.ст.109,127,132 ЖК України, підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] позов не визнали, звернули увагу, що вселення відповідача до кімнати було здійснено на підстав ордера серії Б. Відповідач пояснив, що припинив трудові відносини з позивачем з поважних причин, а саме, через невиплату заробітної плати. Крім того, на час звільнення він одружився, став батьком, а тому змушений був шукати більш оплачувану роботу. Додав, що разом з ним у кімнаті проживає дружина та малолітня дитина, які, як і він, іншого житла у м.Києві не мають. Членів його сімї відповідач реєструвати відмовляється. Коли він звернувся до житлової комісії з проханням поставити його на квартоблік, йому відмовили, пояснивши, що він має ордер на кімнату серії Б, а тому має право на постійне проживання в ній та на приватизацію житла. Представник відповідача просив відмовити позивачеві у задоволенні позову також з підстав пропуску ним строку позовної давності, оскільки з моменту звільнення відповідача минуло понад 3 роки. Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом в ході розгляду справи, за наказом начальника "135 Заводу ЗБВ" за №68 від 01.06.1998р. [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду майстра РБУ (а.с.5). Наказом начальника "135 Заводу ЗБВ" за №125 від 21.11.2002р. відповідач був звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.6). Відповідач був вселений до кімнати №14 в гуртожитку повул.Бориспілській,39 в м.Києві на підставі ордера на жиле приміщення №031646 серії Б, виданого на підставі розпорядження Соломянської районної державної адміністрації м.Києва від 19.06.2002р. (а.с.21). Даний ордер не є спеціальним ордером для поселення до гуртожитку. Згідно довідки Ф.№3 ДП «Укрвійськбуд» за №533 від 08.12.2008р. у вищевказаній кімнаті зареєстрований [PERSON] Як пояснив відповідач, разом з ним у кімнаті проживають його дружина та малолітня дитина, яких позивач відмовляться зареєструвати. Згідно ч.2 ст.127 ЖК України жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради (державні адміністрації). Згідно копії акту-приймання будинків, споруд від 06.12.2000р. будинок №39 вул.Бориспільській в м.Києві значиться як житловий будинок на території військово містечка (ч.4 ст.58 ЖК України). Таким чином, доводи відповідача та його представника щодо фактичного отримання ним квартири (кімнати) №14 в будинку №39 по вул.Бориспільській в м.Києві на підставі ордера на жиле приміщення відповідно до ст.58 ЖК України, є обгрунтованими. Ордер №031646 серії Б, який виданий на ім'я [PERSON] не визнаний недійсним (ст.59 ЖК України). Відповідач разом зі своєю родиною безперервно проживає за дано адресою, сплачує комунальні послуги, має постійну реєстрацію з 04.02.2002р. (а.с.4). Аналізуючи представлені сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивача відсутні підстави для виселення відповідача зі спірного житла без надання іншого жилого приміщення з заявлених ним підстав - ст.ст.109,127,132 ЖК України, зв'язку з чим суд має відмовити у задоволенні позову. На підставі ст.ст.58,109,127,132 ЖК України,

Outcome: dismissed