Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з названим позовом та просили постановити рішення, згідно якого визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачі вказують, що 20.08.1999 року між ними та відповідачами був укладений договір № 99-381 К купівлі-продажу квартири [ADDRESS] [PERSON], в м. Одесі. На час укладення договору в 1999 році, ні позивачам не було відомо, ні відповідачі не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст.15 якого правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном як належні власники, тому що після смерті чоловіка, який являвся на той час стороною в договорі, [PERSON] не може належним чином оформити своє право на спадщину, що порушує її права. Тому позивачі звернулись до суду з визначеним позовом до суду та просили визнати угоду купівлі-продажу, укладену 20.08.1999 року, дійсною. Вартість зазначеної нерухомості сторони визначили в 8500 гривень. Вказана сума коштів за договором купівлі-продажу була передана позивачами відповідачам в рахунок сплати за кв. №100, корпус № 1, будинку № 76 по вул. Ак. Корольова, в м. Одесі. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на зазначені доводи вказані в позовної заяві обставини, та просили суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не з'явились, проти задоволення позовних вимог не заперечували, надавши суду письмову заяву, просили розглядати справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи та письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним. Суд вважає, що 20.08.1999 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 99-381 К на „Одеській Універсальній біржі Витязь , по якому позивачі придбали квартиру № 100, корпусі, в будинку № 76 по вул. Ак. Корольова, в м. Одесі ( а.с.4-5), який не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до паспорту громадянина України, виданого Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 04.02.1998 року, позивач [PERSON] зареєстрована по спірній адресі з 27.10.1999 року ( а.с.6). Як вбачається з паспорту громадянина України, виданого Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 25.05.2001 року, позивач [PERSON] також після укладання угоди зареєструвалася по спірній адресі ( а.с.8). Чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] при укладанні зазначеної біржової угоди був стороною як покупець, однак 04.08.2009 року помер, як вбачається зі свідоцтва про смерть виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 06.08.2009 року, актовий запис № 1191( а.с.12), після смерті якого відкрилась спадщина, яку натепер позивач не має можливості прийняти. В відповідності до діючого на даний час законодавства - а саме ст, 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. В відповідності до ст. 220 ЦК України (2003р), якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В відповідності до ст. 392 ЦК України ( 2003р), власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним, що передбачено ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення у годи, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. З урахування вищевикладеного суд вважає позов [PERSON], [PERSON] являється обгрунтованим та підлягає задоволенню

Outcome: approved