overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

25 липня 2008 р. ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” звернулось з позовом про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.01.2006 р. по 01.06.2008 р. в сумі 1574 грн. 03 коп. В судовому представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, підтвердив викладене. Відповідач до суду для участі в розгляді справи не з’явився, про поважність причин своїх неявок нічого не повідомив, відповідних документів чи заяв про відкладення розгляду справи не надав, в зв’язку з чим справа слухалась в його відсутність відповідно до ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Оцінивши надані докази, суд констатує, що згідно з рішенням Миколаївської міської ради № 1078 від 26.05.2006 р. ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” з 1.06.2006 р. визнано виконавцем з надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання населенню і бюджетним організаціям міста. Крім того, відповідно до п. 2.5 договору доручення № Д-2/1 від 1.10.2006 р. попереднім виконавцем таких послуг КП «Теплоенергосервіс» позивачеві передано право стягнення заборгованості по вказаним послугам за попередній час. Сторони перебувають в договірних стосунках, позивачем надано відповідачу станом на 01.06.2008 р. послуги з теплопостачання на загальну суму 1574 грн. 03 коп. , яка підлягає стягненню з нього на користь підприємства на підставі ст. ст. 64 ч. 1, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 5, 509, 526, 527 ЦК України. Вказані обставини підтверджуються копіями договору про надання теплової енергії та гаряче водопостачання, довідки ЖЕК, даних про підключення і відключення опалення та гарячого водопостачання, розрахунком заборгованості. Крім того на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді та виклику сторін в сумі 40,06 грн. Оскільки рішенням міськради позивача звільнено від оплати позовної заяви судовим збором, він в сумі 51 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави в особі місцевого бюджету Заводського району м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

25 липня 2008 р. ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” звернулось з позовом про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.07.2006 р. по 01.06.2008 р. в сумі 1537 грн. 43 коп. В судовому представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, підтвердив викладене. Відповідач до суду для участі в розгляді справи не з’явився, про поважність причин своїх неявок нічого не повідомив, відповідних документів чи заяв про відкладення розгляду справи не надав, в зв’язку з чим справа слухалась в його відсутність відповідно до ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Оцінивши надані докази, суд констатує, що згідно з рішенням Миколаївської міської ради № 1078 від 26.05.2006 р. ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” з 1.06.2006 р. визнано виконавцем з надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання населенню і бюджетним організаціям міста. Крім того, відповідно до п. 2.5 договору доручення № Д-2/1 від 1.10.2006 р. попереднім виконавцем таких послуг КП «Теплоенергосервіс» позивачеві передано право стягнення заборгованості по вказаним послугам за попередній час. Сторони перебувають в договірних стосунках, позивачем надано відповідачу станом на 01.06.2008 р. послуги з теплопостачання на загальну суму 1537 грн. 43 коп. , яка підлягає стягненню з нього на користь підприємства на підставі ст. ст. 64 ч. 1, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 5, 509, 526, 527 ЦК України. Вказані обставини підтверджуються копіями договору про надання теплової енергії та гаряче водопостачання, довідки ЖЕК, даних про підключення і відключення опалення та гарячого водопостачання, розрахунком заборгованості. Крім того на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді та виклику сторін в сумі 40,06 грн. Оскільки рішенням міськради позивача звільнено від оплати позовної заяви судовим збором, він в сумі 51 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави в особі місцевого бюджету Заводського району м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

6 жовтня 2008 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] р. народження, в розмірі 400 грн. щомісяця до повноліття вказаної дитини. В процесі розгляду справи судом [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і стверджував, що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі до 300 грн. на місяць. Оцінивши доводи сторін та надані докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач не заперечував проти свого обов‘язку сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання спільної дитини. Не заперечував він і проти стягнення аліментів в твердій сумі, оскільки він працював на сезонних роботах, а його заробіток був непростійний та мінливий. На даний час він взагалі не має роботи і став на відповідний облік в органах працевлаштування. Як вбачається з довідки Миколаївського обласного управління статистики, середня заробітна плата по області на момент звернення позивачки з даним позовом склала більше 1600 грн. на місяць, тобто позовні вимоги не перевищують ј її частки. При вирішенні даної справи судом також враховується стан здоров’я та матеріального становища відповідача, відсутність у нього інших зобов‘язань на підставі рішення суду про сплату аліментів, а також стан здоров’я та матеріального становища вказаної дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

6 жовтня 2008 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 вересня 2001 р., від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] р. народження. В заяві вона зазначила, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, оскільки сім‘я розпалась з побутових причин і тривалий час сторони проживають окремо. Під час розгляду справи судом позивач [PERSON] підтримала свої вимоги і підтвердила викладене, а також пояснила, що в разі розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір‘ю, аліменти на її утримання з нього стягнуті, спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Відповідачка [PERSON] позов визнав повністю і підтвердив викладене, а також пояснив, що примирення на даний час неможливе, оскільки позивачка живе з іншим чоловіком. Таке визнання відповідачем позову є підставою для його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

18 вересня 2008 р. АК «ПІБ» звернувся з позовом до вказаного відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 062-18/07 від 9 жовтня 2007 р. в сумі 4855,01 грн. та пені в сумі 107,95 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився з невідомих причин. Відповідач [PERSON] визнав позов в повному обсязі. Таке визнання позову відповідачем є підставою для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

25 липня 2008 р. ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” звернулось з позовом про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2006 р. по 01.06.2008 р. в сумі 1100 грн. 47 коп. В судовому представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, підтвердив викладене. Відповідач до суду для участі в розгляді справи не з’явився, про поважність причин своїх неявок нічого не повідомив, відповідних документів чи заяв про відкладення розгляду справи не надав, в зв’язку з чим справа слухалась в його відсутність відповідно до ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Оцінивши надані докази, суд констатує, що згідно з рішенням Миколаївської міської ради № 1078 від 26.05.2006 р. ОКП „Миколаївоблтеплоенерго” з 1.06.2006 р. визнано виконавцем з надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання населенню і бюджетним організаціям міста. Крім того, відповідно до п. 2.5 договору доручення № Д-2/1 від 1.10.2006 р. попереднім виконавцем таких послуг КП «Теплоенергосервіс» позивачеві передано право стягнення заборгованості по вказаним послугам за попередній час. Сторони перебувають в договірних стосунках, позивачем надано відповідачу станом на 01.06.2008 р. послуги з теплопостачання на загальну суму 1537 грн. 43 коп. , яка підлягає стягненню з нього на користь підприємства на підставі ст. ст. 64 ч. 1, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 5, 509, 526, 527 ЦК України. Вказані обставини підтверджуються копіями договору про надання теплової енергії та гаряче водопостачання, довідки ЖЕК, даних про підключення і відключення опалення та гарячого водопостачання, розрахунком заборгованості. Крім того на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді та виклику сторін в сумі 40,06 грн. Оскільки рішенням міськради позивача звільнено від оплати позовної заяви судовим збором, він в сумі 51 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави в особі місцевого бюджету Заводського району м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Прокурор Іванівського району Херсонської області в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» ( далі –банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 685 гривень 01 копійка, посилаючись на те, що 10 лютого 2006 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 34 (далі –Договір), відповідно до якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 5 000 гривень з терміном погашення до 9 лютого 2008 року. Відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 Договору відповідач зобов’язався в обумовлений строк повернути кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги, але зобов’язання не виконав, кредит та відсотки за користування ним в установлений термін не сплатив. Станом на 2 квітня 2008 року заборгованість за Договором становить 1 685 гривень 01 копійка, яку просить стягнути в повному об’ємі, а також судові витрати по справі. Прокурор та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечував проти стягнення заборгованості за Договором. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 лютого 2006 року між банком та [PERSON] укладено Договір про надання відповідачеві кредиту в сумі 5 000 гривень з терміном погашення до 9 лютого 2008 року, відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 якого [PERSON] взяв на себе зобов’язання в строк, обумовлений Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги (а.с.6-8); станом на 02.04.2008 року заборгованість [PERSON] за Договором становить 1685 гривень 01 копійка, в тому числі: заборгованість по кредиту – 1316 гривень, заборгованість по сплаті відсотків - 120 гривень 69 копійок, пеня за несплату відсотків – 3 гривні 54 копійки, пеня за несплату основного боргу – 244 гривні 78 копійок (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Згідно підпункту 3.3.1 пункту 3.3 Договору № 34 про надання кредиту від 10 лютого 2006 року позичальник зобов’язаний точно в строки, обумовлені цим договором повернути банку кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов’язання. Оскільки відповідач [PERSON] неналежно виконував свої обов’язки по Договору, тим що не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 1 685 гривень 01 копійка, то є підстави для її стягнення з відповідача на користь позивача у судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Прокурор Іванівського району Херсонської області в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» ( далі –банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12 801 гривня 46 копійок, посилаючись на те, що 2 червня 2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 986 ( далі –Договір), відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в сумі 13000 гривень з терміном погашення до 1 червня 2009 року. Відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 Договору відповідачка зобов’язалась в обумовлений строк повернути кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги, але зобов’язання не виконала, кредит та відсотки за користування ним в установлений термін не сплатила. Станом на 15 жовтня 2008 року заборгованість за Договором становить 12 801 гривня 46 копійок, яку просить стягнути в повному об’ємі, а також судові витрати по справі. Прокурор та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю і не заперечувала проти стягнення заборгованості за Договором. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 2 червня 2007 року між банком та [PERSON] укладено Договір про надання відповідачці кредиту в сумі 13000 гривень з терміном погашення до 1 червня 2009 року, відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 якого [PERSON] взяла на себе зобов’язання в строк, обумовлений Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги (а.с.6-9); станом на 15.10.2008 року заборгованість [PERSON] за Договором становить 12 801 гривня 46 копійок, в тому числі: заборгованість по кредиту - 9 703 гривні, заборгованість по сплаті відсотків - 1 149 гривень 02 копійки, пеня за несплату відсотків – 31 гривні 63 копійки, пеня за несплату основного боргу – 1 916 гривень 81 копійка (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Згідно підпункту 3.3.1 пункту 3.3 Договору № 986 про надання кредиту від 2 червня 2007 року позивальник зобов’язаний точно в строки, обумовлені цим договором повернути банку кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов’язання. Оскільки відповідачка [PERSON] неналежно виконувала свої обов’язки по Договору, тим що не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 12 801 гривня 46 копійок, то є підстави для її стягнення з відповідачки на користь позивача у судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Прокурор Іванівського району Херсонської області в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (далі –банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 979 гривень 85 копійок, посилаючись на те, що 19 травня 2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 953 ( далі –Договір), відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в сумі 15 000 гривень з терміном погашення до 18 травня 2009 року. Відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 Договору відповідачка зобов’язалась в обумовлений строк повернути кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги, але зобов’язання не виконала, кредит та відсотки за користування ним в установлений Договором термін не сплатила. Станом на 2 вересня 2008 року заборгованість за Договором становить 11 979 гривень 85 копійок, яку просить стягнути в повному об’ємі, а також судові витрати по справі. Прокурор та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю і не заперечувала проти стягнення заборгованості за Договором. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2007 року між банком та [PERSON] укладено Договір про надання відповідачці кредиту в сумі 15 000 гривень з терміном погашення до 18 травня 2009 року, відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 якого [PERSON] взяла на себе зобов’язання в строк, обумовлений Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги (а.с.7-8); станом на 02.09.2008 року заборгованість [PERSON] за Договором становить 11 979 гривень 85 копійок, в тому числі: заборгованість по кредиту - 9 375 гривень, заборгованість по сплаті відсотків - 844 гривні 94 копійки, пеня за несплату відсотків – 25 гривень 53 копійки, пеня за несплату основного боргу – 1 734 гривні 38 копійок (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Згідно підпункту 3.3.1 пункту 3.3 Договору № 953 про надання кредиту від 19 травня 2007 року позичальник зобов’язаний точно в строки, обумовлені цим договором повернути банку кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов’язання. Оскільки відповідачка [PERSON] неналежно виконувала свої обов’язки по Договору, тим що не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 11 979 гривень 85 копійок, то є підстави для її стягнення з відповідачки на користь позивача у судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить, визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] та визнати його особою, яка підлягає зняттю з реєстрації місця проживання без його згоди в органах, які здійснюють таку реєстрацію. Мотивуючи свої вимоги, позивач [PERSON] вказує, що згідно договору купівлі - продажу, він є власником житлового будинку [ADDRESS] . В належному позивачеві будинку, як мешканці зареєстровані члени його сім’ї та відповідач [PERSON] , який є чоловіком доньки позивача [PERSON] . З 07 січня 2008 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та перебуває у розшуку, як боржник по виплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач в судове засідання не з’явився, був належно повідомлений судовою повісткою про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив, та не надав до суду жодних заперечень проти вимог позивачів. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого строку, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , згідно договору купівлі – продажу від 06 травня 1993 року, є власником будинку [ADDRESS] . В належному позивачеві будинку, як мешканець зареєстрований відповідач [PERSON] , який є чоловіком доньки позивачки. З січня 2008 року відповідач в вищезазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Позивач має намір визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Той факт, що [PERSON] не проживає в будинку позивача підтверджується показаннями свідків. Так, свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що проживають по сусідству з позивачем, дійсно [PERSON] з січня місяця 2008 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає, місце знаходження його не відомо. Свідок [PERSON] , яка є донькою позивача та дружиною відповідача, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не проживає в помешканні батька з січня 2008 року, місце знаходження його не відомо. Крім того, відповідач перебуває у розшуку, як боржник по аліментам на утримання дітей. Таким чином, в будинку позивача відповідач не проживає, він відсутній за місцем реєстрації більше як шість місяців, тому на підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить, визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] та визнати його особою, яка підлягає зняттю з реєстрації місця проживання без його згоди в органах, які здійснюють таку реєстрацію. Мотивуючи свої вимоги, позивачка [PERSON] вказує, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім позивачки, в будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , як мешканець. З 2001 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Позивачка не має можливості самостійно зняти [PERSON] з реєстрації без його згоди. Вище зазначені обставини перешкоджають позивачці оформити комунально –житлову субсидію, відчужувати житловий будинок та вільно розпоряджатись своїм нерухомим майном. Відповідач в судове засідання не з’явився, був належно повідомлений судовою повісткою про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив, та не надав до суду жодних заперечень проти вимог позивачів. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого строку, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , згідно договору купівлі – продажу [NUMBER] від [INFO] року, є власником будинку [ADDRESS] . В належному позивачці будинку з 14 листопада 1999 року, як мешканець, зареєстрований відповідач [PERSON] . З 2001 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, місце знаходження його не відомо. Позивачка має намір визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Той факт, що [PERSON] не проживає в будинку позивачки підтверджується показаннями свідків. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідстві з позивачкою, дійсно [PERSON] з 2001 року в житловому будинку [ADDRESS] не проживає, місце знаходження його не відомо. Свідок [PERSON] , яка є онукою позивачки, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не проживає в помешканні бабусі з 2001 року, місце знаходження його не відомо. Таким чином, в будинку позивачки відповідач не проживає, він відсутній за місцем реєстрації більше як шість місяців, тому на підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved