Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа відділ РАЦС Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова внести зміни до актового запису №51 від 31 січня 2006 року про народження [PERSON], [INFO] та змінити прізвище дитини «Михайленко» на «Іванова», прізвище батька «Михайленко» на «Іванов», зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова видати нове свідоцтво про народження на [PERSON], [INFO], у графі батько зазначити «Іванов Микола Костянтинович». В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що з січня 2005 року він перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], проживали разом у належному йому та його матері будинку в с. Високий, вул.Франка,1-Д, вели спільне господарство. 13 січня 2006 року [PERSON] народила дочку, батьком якої є він. Він забрав [PERSON] та дитину з пологового будинку і проживали утрьох у його будинку однією сімєю.На час народження дитини йому не було відомо про те, що він має право подати до РАЦС заяву про визнання себе батьком дитини. Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] сама зареєструвала дочку на своє прізвище [PERSON], у графі батько зазначено прізвище матері, а імя та по-батькові його [PERSON]. Він пропонував [PERSON] зареєструвати шлюб, оформити дитину на себе, однак відповідачка та її батьки умовили його не наполягати на цьому, оскільки вважали, що [PERSON] маючи статус одинокої матері матиме відповідні пільги. Оскільки проживали вони з відповідачкою разом, разом виховували і утримували дитину, тому він вирішив, що в будь-який час, при нагоді, упорядкує всі офіційні питання. Оскільки будинок, у якому вони проживали мав часткові зручності, він вирішив підключити будинок до системи газопостачання і водопостачання і на період проведення переобладнань у будинку запропонував [PERSON] з дитиною пожити у її батьків, на що вона погодилася. Коли він поїхав забрати [PERSON] з дитиною додому, вона відмовилась. Він їздив до відповідачки та дитини у вихідні дні, піклувався, надавав гроші на їх утримання. Він має велике бажання виховувати свою дитину у сімї, бачити її кожного дня, тому продовжував наполягати на їх поверненні, але чим більше він наполягав, тим більше погіршувалися стосунки з відповідачкою, вона почала уникати зустрічі з ним. Він втративсімю і можливість приймати участь у вихованні дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, позов просивзадовольнити. Відповідач [PERSON], її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити. [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] не є батьком її дитини. Не заперечувала, що нетривалий час мала стосунки із позивачем, однак ніколи не перебувала з ним у фактичних шлюбних стосунках. Обставини, зазначені [PERSON] у позові заперечувала. Представник 3-ї особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в звязку з чим, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках з січня 2005 року до вересня 2006 року. Під час перебування у фактичних шлюбних стосунках, 13 січня 2006 року, відповідач [PERSON] народила доньку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 31 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції, її батьками є [PERSON] та [PERSON] / а.с. 7/. Тобто запис про батька дитини в свідоцтві про народження здійснено відповідно до ст.135 СК України. Позивач [PERSON] не надавав заяву до державного органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком дитини. Після народження дитини [PERSON] проживала з позивачем [PERSON] однією сімєю за місцем його проживання Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Франка, 1-Д до вересня 2006 року. Надалі, в звязку з тим, що у будинку позивача відключили газопостачання, відповідач з дитиною переїхала до своїх батьків, за адресою, м. Харків, вул. Полтавський шлях, б. 188/11, кв. 29 і на теперішній час проживає за цією адресою. Надалі, відповідач [PERSON] відмовилась визнати [PERSON] батьком дитини та повернутись до нього з дитиною між ними почали виникати сварки, відповідач почала уникати зустрічі з ним. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе - батьком дитини. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання його батьком дитини, [PERSON], [INFO] знайшли підтвердження в судовому засіданні. Так, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках, як під час вагітності [PERSON], так і на протязі 8 місяців після народження дитини. Вони проживали однією сімєю у будинку позивача, вели спільне господарство. Позивач [PERSON] піклувався про [PERSON], дитину, вони знаходились на його утриманні, приймав участь у вихованні дитини. Вказані обставини підтверджують свідки [PERSON], [PERSON]. Також, позивач [PERSON] надав суду фотографії, на яких вони разом знаходяться з Дитиною та позивачем. Крім того, в матеріалах справи містяться численні звернення [PERSON] до Ленінського РВ ГУМВД України в Харківській області в яких вона власноруч зазначає, що [PERSON] є батьком дитини. За зазначеними зверненнями відповідача виносились постанови Ленінського РВ ГУМВД України в Харківській області про відмову в порушенні кримінальної справи, де за результатами перевірок, опитування [PERSON] також зазначено, що вона повідомляла, що [PERSON] є батьком дитини. / а.с. 14,16,18,20,22-24,26,28,30-33,35-38,40,42,44/. При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON], про те, що вона писала ці звернення в шоковому стані. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], та надані до суду довідки комунальної установи охорони здоровя Міського пологового будинку № 7, комунальної установи охорони здоровя „Міська дитяча клінічна лікарня № 19 Ленінського району м. Харкова, також не спростовують встановлених судом обставин. Крім того, відповідач [PERSON] відмовилась від проведення судової - генетичної експертизи, клопотання про проведення якої, було заявлено позивачем [PERSON] Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог по зміну прізвища дитини „Михайленко на „Іванова, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько дитини мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки запис про батька дитини в свідоцтві про народження здійснено відповідно до ст.135 СК України, то прізвище дитини вказано за прізвищем матері. На даний час, суд вважає не доцільним змінювати прізвище дитини. На підставі викладеного і

Outcome: partial