Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди купівлі- продажу житлового будинку,який знаходиться в м. Балта Одеської області по вул.Дьячишина,29,- дійсною,та визнання права власності на нього, обгрунтовуючи позов тим, що він згідно розписки придбав це домоволодіння у відповідача. Рішенням Балтського районного суду від 23 січня 2009 року позов [PERSON] задоволений,з визнанням за ним права власності на вищевказане домоволодіння. Рішення суду вступило в законну силу та зареєстроване у встановленому порядку вБТІ. В звязку з тим ,що [PERSON] стало відомо про претензії на вказане домоволодіння [PERSON],т.т. колишньої дружини [PERSON],- Фомін 25 лютого 2009 року звертається до суду з заявою про перегляд вищевказанного рішення за нововиявленними обставинами, та просить залучити до справи в якості третьої особи [PERSON] В свою чергу 10 березня 2009 року [PERSON], дізнавшись, що її права порушені, також звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на вищевказане домоволодіння,обгрунтовуючи позовні вимоги тим,що вказане домоволодіння придбане під час зареєстрованного шлюбу з [PERSON],- та відповідно в силу закона вона має право на 1\\2 частину як дружина,вказуючи що іншу 1\\2 колишній чоловік передав її в рахунок аліментів,та віддав всі документи на домоволодіння. Остаточно [PERSON] уточнила позовні вимоги,доповнивши їх вимогою про стягнення моральної шкоди в сумі по 5000 гривень солідарно з [PERSON] та [PERSON] ,вказуючи що в звязку з незаконною перепродажею домоволодіння їй причинена моральна шкода,яка виразилася в переживаннях,що потягло її хворобу. Ухвалою від 8 квітня 2009 року суд задовольнив заяву [PERSON] про перегляд вищевказанного рішення за нововиявленними обставинами,та відмінив рішення суду по цій справі від 23 січня 2009 року. [PERSON] не дочекавшись вирішення справи по суті за його позовом,- 13 серпня 2009 року продав вищевказане домоволодіння [PERSON],згідно нотаріально посвідченного договору від 13 серпня 2009 року. Ухвалою суду вищевказані позови обєднанні в одне провадження. На час розгляду справи,Фомін не відмовляючись від своїх позовних вимог,просить залишити у власності [PERSON] вказане домоволодіння,та відповідно не визнає позовні вимоги в частині стягнення за моральну шкоду. Також пояснив,що коли вони оглядали будинок,то [PERSON] сам поміняв замки в будинку,та передав йому ключі,не заперечує,що на момент оформлення купівлі - продажу договору з [PERSON],- знав,що використовує рішення суду,яке вже відмінено,пояснюючи це необхідністю повернути свої кошти. Відповідач [PERSON],- вказує що він дійсно продав вказане домоволодіння [PERSON],претензій до нього не має,та також просить залишити у власності [PERSON] вказане домоволодіння, та відповідно не визнає позовні вимоги в частині стягнення за моральну шкоду,заперечуючи що він залишив вказаний будинок в рахунок аліментів. Також пояснив,що з 2002 року він в цьому будинку не проживає,ніякими ремонтами та його обслуговуванням не займається,не заперечує що будинок придбаний в період зареєстрованого шлюбу із [PERSON],але вважає що вона право на свою долю втратила, поскільки пройшло багато часу після розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] позов не визнає,вказуючи,що він з реклами в місцевій пресі дізнався про продаж домоволодіння,та на законних підставах придбав в установленному порядку вказане домоволодіння,та не міг знати про права третіх осіб на це домоволодіння,та являється добросовістним покупцем. В судовому засіданні суд встановив: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 3 вересня 1983 року,що підтверджується ксерокопією паспорта (л.с.6); Згідно договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого від 28 жовтня 1987 року,вони придбали вищевказане домоволодіння,з оформленням на [PERSON]М.(л.с. 14); 31 січня 2001 року згідно свідоцтва їх шлюб розірвано,та [PERSON] продовжувала проживати в цьому будинку ,ввесь період до теперішнього часу,та ппрописана в ньому на даний момент,за відповідною заявою [PERSON]на неї був переоформленній телефонний номер, сплачувала всі відповідні налоги,за електроенергію,водопостачання,виконувала відповідні ремонти,обробляла земельну ділянку,ключі від будинку знаходились тільки в неї,що підтверджено оглянутими в судовому засіданні квітанціями,та поясненнями свідків [PERSON][PERSON] Поскільки в зимній період вона проживала в квартирі сина,та повернувшись 13 лютого 2009 року в будинок,застала зламані двері, поміняні замки,в звязку з чим визвала співробітників МВС, після чого дізналася,що рішенням суду власником являється Фомін,та даний факт спонукав [PERSON] та [PERSON] звернутися до суду з відповідними заявами. Таким чином суд приходить до висновку,що спірне домоволодіння являється спільним майном подружжя у відповідності до ст.22 КпШС Української PCP ( редакція 1969 р),та відповідно [PERSON] належить 1\\2 цього домоволодіння,поскільки згоди на відчедження вона не дає,більше того вона просить визнати за нею право власності на ціле домоволодіння,вважаючи що іншу 1\\2 частину її колишній чоловік передав в рахунок аліментів,але крім ствердження ніяких доказів відносно цього суду не надала. Також суд констатує,що термін позовної давності [PERSON] не закінчився,поскільки вона домоволодінням користувалась як власник,- і про порушення свого права дізналася коли були поміняні замки,що стало перешкодою в користуванні,та спонукало її негайно звернутися до суду. В звязку з чим,суд приходить до висновку,що правових підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння немає. Суд також встановив,що Фомін знаючи про відміну рішення про право власності на домоволодіння,скориставшись копією рішення яка була видана йому раніше ,та перепродав домоволодіння [PERSON]. Таким чином не існувало правових підстав для оформлення договору купівлі- продажу між [PERSON] та [PERSON]. Але враховуючи,що 1\\2 цього будинку повинна залишитись у власності [PERSON],він та Фомін незаперечують що домоволодіння продали,розрахунок отримали,- тому суд вважає.що немає необхідності відмінювати договір купівлі- продажу в повному обсязі ,який заключений між [PERSON] та [PERSON],та залишити у власності [PERSON] 1\\2 цього домоволодіння. Також [PERSON] не довела суду правові підстави,які передбачають в даному випадку стягнення моральної шкоди,поскільки документально власником не являлась,не довела причинний звязок між діями,які на її думку причинили шкоду та самою шкодою,- тому суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене,суд

Outcome: dismissed