Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Миколаївської міської ради, [PERSON] про визнання недійсним договору дарування 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82, що був укладений01.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за №901, встановлення факту прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON], померлого 06.02.2002 року та визнання права власності в порядку спадкування за законом після його смерті на вищевказане нерухоме майно. В ході розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги в частині визнання договору недійсним та просила визнати недійсним договір купівлі- продажу 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82, що був укладений 01.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за №901. При цьому позивачка просила суд застосувати наслідки недійсності правочину та зобовязати [PERSON] повернути їй спірне нерухоме майно. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу 43/100 частин житлового будинку №82 повул. Поштовій в м. Миколаєві, який був укладений між нею та [PERSON] в простій письмовій формі 10.10.2001 року, та визнання за нею права власності на дану частину будинку. В ході розгляду справи [PERSON] уточнила вимоги зустрічного позову, виключивши із нової редакції позовної заяви вимоги про визнання права власності. Ухвалою від 24.02.2009 року зустрічний позов прийнятий судом та обєднаний із первісним. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] змінені позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що [PERSON] як неповнолітня дочка спадкодавця, якої на час відкриття спадщини виповнилось лише 10 років, фактично прийняла спадщину у вигляді 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82, що є підставою для визнання за нею права власності в порядку спадкування на дане спадкове майно. Також представник позивача посилався на недійсність укладеного 01.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу частини вказаного будинку, оскільки остання не мала права на відчуження даного нерухомого майна. При цьому просив відмовити у задоволенні зустрічного позову у звязку із безпідставністю позовних вимог, оскільки між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, договір купівлі-продажу спірного майна не укладався. [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги первісного позову не визнали, просили задовольнити зустрічний позов, посилаючись на укладення між нею та [PERSON] договору купівлі-продажу належних йому на праві власності 43/100 частин житлового будинку №82 по вул. Поштовій в м. Миколаєві та повне виконання сторонами умов договору, внаслідок чого вона набула право власності та розпорядження даним майном, яке використала шляхом продажу майна 01.11.2005 року [PERSON] [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали та суду пояснили, що [PERSON] придбала частину будинку №82 по вул. Поштовій за договором купівлі-продажу, який повністю відповідає вимогам діючого законодавства, та є добросовісним набувачем, у звязку з чим передбачені законом підстави для витребування у неї вказаного майна відсутні. Представник Миколаївської міської ради [PERSON] просила вирішити спір на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Представники третьої особи Служби у справах дітей [PERSON] та [PERSON] просили про задоволення первісного позову. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] JI.A. до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Представник Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори до суду не зявився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надано. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності відповідачки [PERSON] та представника третьої особи, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірваний 15.07.1997 року. (а.с.8,9 том 1) 25.06.1999 року сімя [PERSON] поставлена на облік служби у справах неповнолітніх Центрального району виконкому Миколаївської міської ради як неблагонадійна. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, яке видане виконкомом Центральної районної ради народних депутатів 14.04.1997 року, належав жилий будинок №82 по вул. Поштовій в м. Миколаєві. 23.05.1997 року [PERSON] подарував 57/100 частин даного будинку своєї матері [PERSON], після чого в його власності залишилось 43/100 частини даного будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, (а.с.10,12,14 том 1) Як пояснила [PERSON], в кінці 2000 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого вона позичила [PERSON] грошові кошти в розмірі 7000 грн., які він зобовязався повернути через три місяця. Однак в цей строк [PERSON] гроші не повернув, у звязку з чим в жовтні 2000 року вони досягли домовленості щодо повернення грошей в строк до 15.11.2001 року, в іншому разі боржник зобовязався оформити в указаний строк договір купівлі-продажу належних йому на праві власності 43/100 частин спірного будинку, про що видав розписку. Однак вказану розписку не можна вважати договором купівлі-продажу виходячи з наступного. Згідно вимог статті 224 ЦК України, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупця, а останній зобовязується прийняти майно та заплатити за нього визначену грошову суму. При цьому стаття 227 даного Кодексу передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення такого договору. Порядок визнання дійсним нотаріально не посвідченого договору передбачає стаття 220 ЦК України, у відповідності до якої якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як встановлено в судовому засіданні, після складення вказаної розписки [PERSON] продовжував проживати в [INFO] та не передавав його у власність [PERSON], тобто виконання договору не відбулось. Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст.224,227 ЦК України ( в ред. 1961 року), ст.220 ЦК України, суд не вбачає передбачених законом підстав длявизнання дійсним договору купівлі-продажу 43/100 частин житлового будинку №82 по вул. Поштовій в м. Миколаєві, який був укладений 10.10.2001 року в простий письмовій формі між [PERSON] та [PERSON] Тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Щодо вимог первісного позову, суд також вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 06.02.2002року помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82. В передбачений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк та після його спливу ні [PERSON], як законний представник спадкоємця першої черги після смерті [PERSON] неповнолітньої [PERSON], ні служба у справах неповнолітніх Центрального району виконкому Миколаївської міської ради, на обліку якої перебувала сімя дитини, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від її імені не звертались. Маючи намір отримати борг, [PERSON] декілька разів приїжджала за місцем проживання боржника та в серпні 2005 року дізналася, що він помер. Після цього вона звернулась з вимогою про повернення грошей до [PERSON], якої предявила розписку [PERSON] та запропонувала прийняти спадщину, продати будинок та повернути їй гроші, на що остання пояснила, що не має можливості оформити прийняття спадщини у звязку із відсутністю паспорта. Як вказувала [PERSON], при цьому між ними була досягнута домовленість про визнання договору купівлі-продажу дійсним в судовому порядку та продаж будинку, після чого [PERSON] повинна була придбати житло для своєї неповнолітньої дочки [PERSON], а залишок грошей повинна була отримати [PERSON] в рахунок боргу [PERSON] На виконання умов даної домовленості [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на належну [PERSON] частину будинку. 27.09.2005року рішенням суду позов був задоволений, договір купівлі- продажу 43/100 частин житлового будинку №82 по вул. Поштовій в м. Миколаєві, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 10.10.2001 року, визнаний дійсним з визнанням за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно, (а.с.17 том 1) 01.11.2005року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82, який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за №901. (а.с.15 том 1) Як пояснила [PERSON], що підтверджується письмовими доказами,року [PERSON] подана апеляційна скарга на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, після чого вона передала [PERSON] для купівлі жилого будинку на імя [PERSON] грошові кошти в сумі 7000 доларівСША. 22.02.2007 року [PERSON] придбала житловий будинок, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, село Гурївка, вул. 8 Березня,3 (а.с.З том 2). 30.03.2007 року [PERSON] була складена розписка про отримання від [PERSON] вказаної грошової суми (а.с.139 том 1). При цьому [PERSON] подала до Апеляційного суду Миколаївської області заяву про відмову від апеляційної скарги, яка не була прийнята судом у звязку із подачею апелянтом 18.04.2007 року заяви, в якої вимоги апеляційної скарги [PERSON] підтримала (а.с. 148,149,150 том 2). 18.04.2007року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області винесена ухвала про задоволення скарги, скасування рішення суду та направлення справи до Центрального районного суду на новий розгляд, (а.с. 129 том 1). Ухвалою суду від 02.07.2007 року позов [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності залишений без розгляду на підставі п.5 ч.І ст.207 ЦПК України (а.с. 152 том 2). 03.03.2008року [PERSON] звернулась до суду від імені неповнолітньої [PERSON] з позовом про визнання недійсним договору дарування 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82, що був укладений01.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за №901, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від23.04.2008 року даний позов залишений без розгляду на підставі п.5 ч.І ст.207 ЦПК України, (а.с. 153,154,155,156 том 2) 13.01.2009року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва договір дарування, що був укладений між відповідачами 01.11.2005 року, визнаний удаваним. При цьому судом визнано, що між [PERSON] та [PERSON] 01.11.2005 року був укладений договір купівлі-продажу 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82, продаж яких вчинено за 13000 доларів США. Дане рішення ні позивачкою [PERSON] ні її представником [PERSON] не оскаржене та набрало законної сили. (а.с. 133,134 том 1). Згідно вимог ч. З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За час розгляду справи ні позивачка [PERSON] ні її представник [PERSON] не використали наданого їм законом та розясненого судом права на оскарження вказаного рішення. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ч.З ст.61 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, які розташовані заадресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82, що був укладений 01.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за №901, задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що в судовому порядку можуть бути встановлені лише факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, як це передбачено ст.256 ЦПК України та розясненнями, що містяться в пунктах 1 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 березня 1995 року №5 (з наступними змінами) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення та вважає, що факт встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], померлого 06.02.2002 року, не породжує для [PERSON] правових наслідків для прийняття спадщини, у звязку з чим в задоволенні цих вимог також слід відмовити. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.328 ЦК України, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова,82. Таким чином, слід відмовити в задоволенні як первісного так й зустрічного позову в повному обсязі. У відповідності із ст.ст.81,88 ЦПК України, враховуючі ціну первісного та зустрічного позовів, суд вважає за необхідне достягнути на користь держави з [PERSON] судовий збір в розмірі 569 грн. 04 коп. При цьому із [PERSON] на користь держави слід достягнути судовий збір в розмірі 970 грн. 62 коп., на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 90 грн.

Outcome: approved