Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідачів 11967грн.28коп. заборгованості по зазначених платежах за період з 01 квітня 2002 року по 01 жовтня 2009 року, а також 30 гривень на відшкодування витрат по оплаті інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі. Пояснив, що відповідачі, які проживають в [INFO], отримували послуги з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, але їх оплату та квартирну плату не проводили. Відповідач [PERSON] визнав позов частково - у межах трирічної позовної давності. В решті позову просить відмовити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила про заперечення проти позову. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах позовних вимог суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 64 Житлового Кодексу України визначає, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 68 Житлового кодексу України на наймача покладений обовязок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п.18 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем житла, яке віднесено до комунальної власності, що підтверджується поквартирною карткою /а.с.9/. Його сімї надавалися комунальні послуги з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами, затвердженими виконкомом Малинської міської? ради в установленому законом порядку. Квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідачі з квітня 2002 року по вересень 2009 року провели частково на суму 2002 грн.87 коп., борг за цей період становить 11967,28 грн. Проте суд враховує, що статтею 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Згідно частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України 2004 року позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачі заявили про застосування позовної давності, подавши заяву у попередньому судовому засідання. Отже, у задоволенні позову про стягнення заборгованості за період з квітня 2002 року по ЗО вересня 2006 року слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Таким чином суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення боргу за період з 1 жовтня 2006 року по 30 вересня 2009 року та приймає рішення про стягнення суми боргу за цей період в розмірі 7184грн.22коп. у солідарному порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Від сплати судового збору відповідачі звільнені як потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Outcome: partial