Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання у сумі 4020 грн. 17 коп., вказуючи, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS], є споживачами послуг водопостачання. За період з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р. та з 01.10.2005 р. по 30.09.2008 р. за відповідачами, внаслідок несплати, утворилась заборгованість за послуги водовідведення відповідно в сумі 1319 грн. 91 коп. та 2700 грн. 26 коп., що загалом складає 4020 грн. 17 коп., що є порушенням вимог п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги”, № 1875-IV від 24.06.2004 р.. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, пояснив, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання. Добровільно сплатити заборгованість за послуги водопостачання відповідачі не бажають, на претензії не реагують, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду. До суду з'явилась відповідач [PERSON], визнала наявність заборгованості, надала заяву, в якій просила застосувати до предмету позову позовну давність в порядку ст. 267 ЦК України. Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS], є споживачами послуг водопостачання. За період з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р. та з 01.10.2005 р. по 30.09.2008 р. за відповідачами, внаслідок несплати, утворилась заборгованість за послуги водовідведення відповідно в сумі 1319 грн. 91 коп. та 2700 грн. 26 коп., що загалом складає 4020 грн. 17 коп., що є порушенням вимог п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги”, № 1875-IV від 24.06.2004 р.. Добровільно сплатити заборгованість відповідачі не бажають, на претензії не реагують. Як вбачається зі ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (у тому числі водопостачання) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості. У той же час, у відповідності з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, беручи до уваги, що вимога позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги водопостачання стосується й періоду з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р., тобто поза межами позовної давності, суд застосовує ч. 4 ст. 267 ЦК України, яка передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові в цій частині позовних вимог. Решта позовних вимог підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати. Беручи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору, а сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи була відстрочена, судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. стягується з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved