Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав проти стягнення заборгованості за кредитним договором не заперечує, розмір грошового зобовязання не оспорює, просив розглянути справу без його участі. Представник позивача [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 40127 від 13.06.2008р.; копія видаткового касового ордеру № 274 від 13.06.2008р. про отримання суми кредиту; копії графіків розрахунку за кредитом. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач - КС «Придунавя» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 12301 грн. 42 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 01 коп., пояснивши що 13.06.2008р. із відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір 40127, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 7500 грн. на 12 місяців. Між сторонами кредитного договору був узгоджений графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконав умови п.п. 2.3, 3.7 кредитного договору, тобто своєчасно не повернув позивачеві (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатив відсотки за користування ними, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями (заборгованість за кредитом - 6415 грн. 75 коп., проценти за користування кредитом - 5885 грн. 67 коп.) в розмірі 12301 грн. 42 коп. На адресу боржника неодноразово надсилалися попередження про стягнення заборгованості, повідомлення про прострочення платежу за кредитом, однак, сума заборгованості ним у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків в та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльністькредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем [PERSON] 13.06.2008р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 2-3 Договору), які позичальник порушив. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат: 123 грн. 01 коп. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved