Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 17 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №СL-D00/142/2008, відповідно до якого відповідач зобовязувався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в порядку та в строки згідно графіку. Своїх зобовязань відповідач не виконав, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором. Виконання кредитних і супровідних зобовязань [PERSON] за кредитним договором перед позивачем було забезпечено порукою [PERSON] та договором застави автотранспортного засобу. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 620635,48 грн. та звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний №ВІ 6268 АТ, рік випуску 2008, колір - чорний, кузов WVGZZZ7LZ8Z000996, тип-легковий універсал, що належать [PERSON] Також просив стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки не повідомили, клопотань до суду не подавали. Зокрема, відповідачі, повідомивши суд про місце свого проживання [INFO], за даною адресою не мешкають, про зміну місця проживання не повідомили, в судове засідання для розгляду справи не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі та, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе повести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № СL-D00/142/2008, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 74081,63 доларів США. Того ж дня сума кредитних коштів - 74081,63 доларів США буда видана [PERSON] готівкою по заяві на видачу готівки від 17.04.2008 р.№12, а далі за розпорядженням [PERSON] сума кредитних коштів конвертована у національну грошову одиницю України гривню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконав. Станом на 17.07.2009 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором склала 620635,48 грн., з яких: заборгованість по поверненню кредиту 530677 грн., еквівалент по курсу НБУ (31.07.09 курс НБУ 1,0 дол. США /7,698 грн.) 68937,03 доларів США; проценти - 57709,0 грн., еквівалент по курсу НБУ (31.07.09 курс НБУ 1,0 дол. США /7,698 грн.) 7496,65 доларів США; пеня -31974,48 грн., штраф - 275,0 грн. Також судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 17.04.2008 року укладено договір поруки № SR-D00/142/2008, за умовами якого відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання перед позивачем у тому ж обсязі, що і [PERSON] в солідарному порядку. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором в сумі 620635,48 грн. солідарно. Також судом встановлено, що виконання кредитних і супровідних зобовязань [PERSON], за кредитним договором перед позивачем забезпечено договором застави транспортного засобу №PCL-D00/142/2008 від 17 квітня 2008 року, за умовами якого позивач набуває право стягнення заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо кредит, та/або відсотки, та/або комісії, які були забезпечені заставою, не будуть сплачені позичальником у строк, передбачений кредитним договором та графіком повернення кредиту і сплати відсотків. Згідно ст. 590 ЦК України Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно з п. 6.4. договору застави автотранспортного засобу від 17 квітня 2008 року, укладеного між сторонами, передбачено, що заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет застави, зокрема продаж заставодержателем предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах. За таких обставин, суд вважає за необхідне звернути стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 620635,48 грн. на предмет застави, належний [PERSON], легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний №ВІ 6268 АТ, рік випуску 2008, колір - чорний, кузов WVGZZZ7LZ8Z000996, тип-легковий універсал. Також з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на ІТЗ, сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved