Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

У липні 2006 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Фонду комунальної власності виконкому Миколаївської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивачка вказувала на те, що 22 грудня 2004 р. помер її син [PERSON]. За життя 10.10.2003 р. [PERSON] склав заповіт, за яким заповідав належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], меблі та речі [PERSON] Посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20 квітня 2006 р. вказаний заповіт визнано недійсним, вона є спадкоємцем першої черги померлого, а інші спадкоємці, сини померлого [PERSON] і [PERSON], відмовилися від спадщини на її користь, просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 25 липня 2006 р. позов задоволено. У листопаді 2008 р. [PERSON] предявила позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 23 серпня 2006 р. між [PERSON] і [PERSON], та договору дарування цієї квартири, укладеного 1 вересня 2006 р. між [PERSON] та [PERSON], визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за нею на 5/6 частини квартири, за [PERSON] за законом на обовязкову частку-1/6 частину квартири. [PERSON] вказувала на те, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2006 р. рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20 квітня 2006 р., яким визнано складений на її користь заповіт недійсним, скасовано. Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 липня 2008 р. постановлене рішення суду за позовом [PERSON] про визнання за нею права власності на квартиру скасовано за нововиявленими обставинами. Посилаючись на незаконність укладених договорів купівлі-продажу і дарування вірної квартири, оскільки [PERSON] не мала права на її відчуження, та дійсність складеного на її користь заповіту, просила суд про задоволення її позову. В попередньому\~судовому засіданні\~при новому\~розгляді справи\~04.02.201р.\~судом було\~вирішено питання\~про залучення\~до участі\~у справі\~правонаступника позивам\~[PERSON]\~-\~[PERSON],\~яка прийняла\~спадщину за\~законом і\~оформиласьв\~правах спадкування\~на інше\~майно спадкодавця,\~яку також\~залучено до\~участі у\~справі вякості\~ співвідповідача за позовом [PERSON] Згідно з заявами наданими суду відповідні [PERSON] та [PERSON], відмовилися від участі у справі в якості правонаступників померлої [PERSON], зазначивши що спадщину після її смерті не приймали, а єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON]Т.(а.с.248,249 (томі)). В попередньому судовому засіданні представник [PERSON], подав уточнену позовну заяву. Остання, посилаючись на те, що будь-яких дій щодо оформлення свого права на обовязкову частку у спадщині [PERSON] за весь час розгляду справи не вживав, та право на неї не оспорює, просила суд визнати за нею право власності на цілу квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] 23 лютого 2010 р. [PERSON] подала суду заяву про те що, не бажає приймати участь у справі в якості правонаступника позивачки [PERSON] В судове засідання у справі остання не зявлялася, у звязку з чим позов правонаступника померлої [PERSON]- [PERSON] до Фонду комунальної власності виконкому Миколаївської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав вимоги позову, просив про його задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Відповідачі [PERSON] і [PERSON], вказували на те, що спадщину після смерті [PERSON] не приймали, а тому не можуть бути\~відповідачами за\~позовом [PERSON] До того ж на розгляді у Верховному Суді України знаходиться інше цивільна справа з касаційною скаргою, поданою на рішення апеляційного суду, Миколаївської області, яким скасовано рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва про визнання заповіту недійсним, а тому зазначена справа не може розглядатися без вирішення іншої цивільної справи. До того ж [PERSON] і [PERSON] є добросовісними набувачами, в звязку з чим позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачів, вивичивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи і надані сторонами докази судом встановлено наступне. 22грудня 2004 р. помер [PERSON]. За життя 10.10.2003 р. [PERSON] склав заповіт, за яким заповів належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] Т.О. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20 квітня 2006 р. зазначений заповіт визнано недійсним. Рішенням Ленінського\~районного суду\~м.Миколаєва\~від 25\~липня 2006\~р.\~за матірю\~померлого [PERSON]\~визнано право\~власності на\~спірну квартиру\~в порядку\~спадкування за\~законом. 23 серпня 2006\~р.\~між [PERSON],\~яка діяла\~на підставі\~довіреності від\~імені [PERSON],\~і [PERSON]\~укладено та\~нотаріально посвідчено\~договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS]. 1 вересня 2006 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено та нотаріально посвідчено договір дарування, за яким [PERSON] подарувала спірну квартиру [PERSON] Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2006 ] рішення Ленінського районного суду м.Миколаєвіа від 20 квітня 2006 р. скасовано. В задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 липня 2008 р. рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 25.07.2006 р. за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Фонду комунальної власності виконкому Миколаївської міської ради про визнання права власності на квартиру скасовано за нововиявленими обставинами. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, заповіт, складений 10.10.2003 р. [PERSON] на користь [PERSON] на теперішній час є дійсним. Як слідує з матеріалів справи 21 січня 2005 р. [PERSON] подала до Другої Миколаївськеої державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тобто у встановленому ст.ст.1269, 1270 ЦК України порядку прийняла спадщину (а.с.22, томі). Згідно п.3 ч1 ст.388 ЦК України якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, то власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача, який придбав його за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати. В даному разі квартира вибула з володіння [PERSON] не з її волі. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відтак [PERSON], від імені якої по довіреності діяла [PERSON], не мала права її відчужувати. Враховуючи викладене,\~укладені договори\~купівлі-продажу\~і дарування\~квартири у\~відповідності доч.1\~ст.203\~та ч.1 ст.215 ЦК України слід визнати недійсними. Згідно положень ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки\~спадкують,\~незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадщини повнолітній син спадкодавця [PERSON] був непрацездатним, що підтверджується наявною у справі довідкою. 11 січня 2005 р. він подав до нотаріальної контори заяву про прийнята спадщини після\~смерті [PERSON]\~3 лютого 2006 р. [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з заявою про те, що він відмовляється від належної йому частки спадщини за законом на користь його бабусі [PERSON]. В судовому засіданні 26.04.2010 р. при розгляді справи [PERSON] підтвердив ті обставини, що наміру оформляти своє право на обовязкову частку у спадщині він не має, оскільки ще 03 лютого 2006 р. він в повному обсязі на підставі нотаріально посвідченої заяви відмовився від спадщини на користь [PERSON], в тому числі, мав на увазі і його право на обов'язкову частку у праві на квартиру, а тому жодних дій по оформленню обовязкової частки у спадщині з часу її відкриття він не здійснював. Виходячи з викладеного, беручи до уваги відсутність у даній цивільній справі, яка розглядається з 21 липня 2006 р. будь-яких самостійних вимог відповідача [PERSON] щодо предмету спору, а саме права на спірну квартиру, а також його пояснення в судовому засіданні 26 квітня 2010 р. щодо відсутності наміру оформлення обовязкової частки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними договору купівлі-продажу та дарування квартири, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування підлягають задоволенню. При цьому суд не може взяти до уваги посилання відповідачів на неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої цивільної справи Верховним Судом України, оскільки зазначене не є підставою для зупинення провадження у цій справі. Посилання відповідачів на те, що [PERSON] і [PERSON] є добросовісними набувачами в даному разі не має правового значення.

Outcome: approved