Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

У лютому 2010 р. [PERSON], який діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до Вознесенської міської Ради Миколаївської області, [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначав, що 09 липня 2008 р. померла його дружина - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №97 (девяносто сім), з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Вознесенськ Миколаївської області по вулиці Ватутіна, та який належав спадкодавцю за життя на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною контрою Миколаївської області 22 березня 2008 р. та зареєстрованого в реєстрі за №263. Позивач, його малолітній син [PERSON], [INFO], а також відповідачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] в установленому порядку, шляхом звернення до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Проте, при зверненні позивача до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вищевказаного житлового будинку, державним нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки у правовстановлюючому документі на обумовлений житловий будинок відсутня відмітка реєструючого органу, що суперечить чинному законодавству, зокрема ст.ст.182 та 1299 ЦК України. Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав в державній нотаріальній конторі, позивач просив позов задовольнити та визнати за ним і його малолітньою дитиною - сином [PERSON], [INFO], пр,аво власності на житловий будинок №97 (девяносто сім), що розташований по вулиці Ватутіна в місті Вознесенськ Миколаївської області, в порядку спадкування за законом по ? частки за кожним. В судовому засіданні позивач [PERSON], який також, відповідно до вимог ст.39 ЦПК України, є законним представником малолітнього [PERSON], [INFO], позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на підстави звернення до суду, викладенні в позовній заяві та просив позов задовольнити. При цьому зазначав, що померла 09 липня 2008 р. [PERSON], була власником вказаного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною контрою Миколаївської області 22 березня 2008 р. та зареєстрованого в реєстрі за №263, але остання не зареєструвала своє право власності в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду письмову заяву від 09 березня 2010 р., відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви від 09 березня 2010 р. позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність.1 Представник відповідача - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судове засідання не зявився, направив до суду заяву від 07 квітня 2010 р., відповідно до якої позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачів, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], знаходились в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 1996 р., що підтверджується копією свідоцтвом про одруження, серія І-ФП №048792, виданим 21 грудня 1996 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області (а.с.12). Від даного шлюбу сторони мали малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП №286323, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області 21 грудня 1996 р. (а.с.9). Зі свідоцтва про смерть, виданого 11 липня 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області вбачається, що 09 липня 2008 р. в місті Миколаїв Миколаївської області померла [PERSON] (а.с.Ю). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок №97 (девяносто сім), що позначений на плані літерою А-1, з надвірними та господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б-1, огорожа 2-3, та розташований по вулиці Ватутіна в місті Вознесенськ Миколаївської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 22 березня 2008 р. Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за №263 (а.с.11). З довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №214/01-14 від 19 лютого 2010 р. видно, що позивач та його малолітній син [PERSON], є спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Заява зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за N21054 від 21 листопада 2008 р. Окрім позивача, до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] (заяву зареєстровано в книгу обліку спадкових справ за №1055 від 21 листопада 2008 р.), а також [PERSON] (заява останнього зареєстрована в книгу обліку спадкових справ за № 1056 від 21 листопада 2008 р.) (а.с.41). 13 січня 2010 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області ухвалено рішення, відповідно до якого, за [PERSON] та [PERSON] визнано за кожним право власності на ? частку житлового будинку N297 (девяносто сім) по вулиці Ватутіна в місті Вознесенськ Миколаївської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 09 липня 2008 р. в місті Миколаїв Миколаївської області (а.с.7). Проте, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, а також спадкових прав свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], на частку спірного житлового будинку, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у правовстановлюючому документі, в порушення вимог ст.ст.182, 1299 чинного ЦК України була відсутня відмітка органу, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна й рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання (довідка Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №9564)1-14 від 07 жовтня 2009 р.). Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч,4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою ст.1273 ЦК України. Ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за ним та за малолітнім [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно є вірним і може бути застосований судом. Враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнати за позивачем [PERSON] та його малолітнім сином [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 09 липня 2008 р. в місті Миколаїв Миколаївської області, на житловий будинок №97 (девяносто сім), що розташований по вулиці Ватутіна в місті Вознесенськ Миколаївська область, по ? частки за кожним. При цьому, самовільно побудовані споруди, що зазначені в довідці КП „Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації за №203 від 22 березня 2010 р., а саме: будівля, що позначена плані літ. а-1, площею 13.6 кв.м., будівля літ. а'-1, площею 4.6 кв.м., будівля літ. Г-1, площею 1.8 кв.м., будівля літ. Д-1, площею 1.8 кв.м., будівля літ. Є -1, площею 9.2 кв.м., будівля літ. З -1, площею 28.1 кв.м., до спадкової маси не входять. У відповідності до ст.88 ЦПК України судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved