Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 13 478 грн., 134 грн. 78 коп. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Свої вимоги мотивував тим, що 25 січня 2006 року між ЗАТ КБ „Приватбанк та [PERSON] укладений кредитний договір № DNH4КР86760040 про надання останньому споживчого кредиту в сумі 2384 грн. 20 коп., строком користування до 25 січня 2008 року. Згідно умов кредитного договору Договір складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичній особі. Відповідно до умов договору відповідач повинен був здійснювати погашення заборгованості по ньому, шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Свій обов»язок згідно договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобов»язання по кредитному договору в строк, що передбачений договором не виконав і станом на 10 листопада 2009 року заборгованість за кредитним договором склала 13 478 грн.: в тому числі заборгованість за кредитом 2 384 грн. 20 коп., заборгованість по відсоткам 5 318 грн. 65 коп., пеня 4 657 грн. 15 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 618 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення заборгованості по кредиту в сумі 2 384 грн. 20 коп. і процентам в сумі 5 318 грн. 65 коп., у задоволенні позову в частині стягнення штрафу і пені просив відмовити у звязку із спливом строку позовної давності для стягнення пені та штрафів, порушенням позивачем під час укладення договору вимог Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки договір містить несправедливі умови щодо позичальника. Також вважає, що пеня нарахована з порушенням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань». Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне: 25 січня 2006 року між ЗАТ КБ „Приватбанк, на даний час, після зміни найменування ПАТ КБ „Приватбанк та [PERSON] укладений кредитно - заставний договір № DNH4КР86760040 про надання останньому споживчого кредиту. Згідно умов укладеного договору, він складається із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичній особі. Згідно вказаного договору Банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 2\~384 грн. 20 коп. на строк 24 місяці по 25.01.2008 року включно з умовами сплати відсотків за його користуванням у розмірі 2,09 % на місяць (25, 08 % на рік), на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов»язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти. Погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісяця в період сплати, за який приймається період по 28 число кожного місяця. Позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 127, 76 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно п.4.2 Умов, при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Як вбачається із Заяви, позичальник ознайомився та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, виразив свою згоду, що ця Заява разом з запропонованими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами, складає між ним та Банком кредитно заставний договір. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п.3.2.2, 3.2.3, 3.2.4, 3.2.9 відповідач зобов»язався погашати кредит у порядку та у строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом, відповідно до Заяви та п.4.1 Умов. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, сплатити Банку винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних умов, повністю повернути Кредит до дати, зазначеної у Заяві. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені у Заяві заборгованість в частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нараховується пеня відповідно до п.5.1 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно п.п.5.1, 5.3 Умов у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але неменше 1 гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позивальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Як встановлено судом, свій обов»язок згідно договору Банк виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] свої зобов»язання по кредитному договору не виконував та з часу укладення договору та по час розгляду справи судом жодного погашення кредиту не провів і як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 10 листопада 2009 року заборгованість по договору склала 13 478 грн.: в тому числі заборгованість за кредитом 2 384 грн. 20 коп., заборгованість по відсоткам 5 318 грн. 65 коп., пеня 4 657 грн. 15 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 618 грн. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст.258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як вбачається із Умов надання споживчого кредиту, сторонами в письмовій формі досягнуто згоди щодо терміну позовної давності, зокрема п.5.5. Умов встановлено, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється 5 років. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду з позовом про стягнення пені, штрафів, а тому твердження відповідача [PERSON] в цій частині суд до уваги не приймає та підстав для застосування наслідків спливу позовної давності не вбачається. На обґрунтування заперечень проти позову, відповідач послався на те, що позивачем невірно нарахована пеня, оскільки відповідно до ст. ст.1, 2 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Суд вказані твердження відповідача до уваги не приймає, оскільки Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, субєктами яких є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи\~ субєкти підприємницької діяльності, тобто цей Закон на правовідносини, що виникли між сторонами не поширюється. Згідно ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом і це не заперечується відповідачем, останній ознайомився та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, виразив свою згоду, що Заява разом з запропонованими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами, складає між ним та Банком кредитно заставний договір. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору чи окремих його положень не подавалось, належних доказів того, що кредитний договір чи окремі його положення в установленому законом порядку визнані недійсними суду не надано, то суд твердження відповідача про порушення позивачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» до уваги не приймає і підстав для відмови у задоволенні позову в частині стягнення пені та штрафів у зв»язку з цим не вбачається. Відповідно до ст..551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так як розмір нарахованої пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобов»язань за кредитним договором не перевищує розміру заборгованості за кредитом і процентами за користуванням кредитом, відповідач не ставив вимогу про зменшення розміру неустойки і останнім суду не надано доказів, щоб свідчили про поважність причин невиконання зобов»язань по кредитному договору, то суд підстав для зменшення пені не вбачає. Оскільки як встановлено судом, відповідач [PERSON] зобов»язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору станом на 10.11.2009 року в сумі 13478 грн., останнім, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України належних доказів того, що заборгованість за кредитним договором складає іншу суму ніж та, що зазначене в розрахунку позивача не надано, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved