Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

06.06.2008 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення про виключення даних про нього як про батька дитини [PERSON], [INFO] із актового запису у Книзі реєстрації народжень. Заяву мотивує тим, що [PERSON] є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано 2.02.94 року, однак окремо вони проживали з кінця 1992 року, не вели з нею спільного господарства і не жили подружнім життям. 18.01.1994 року [PERSON] народила сина - [PERSON], в свідоцтві про народження дитини, батьком дитини був записаний він, позивач. Йому було відомо, що його жінка, після одруження поводила себе непристойно та зустрічалась з іншими чоловіками, що і стало причиною окремого проживання та подальшого розірвання шлюбу. Зокрема йому відомо, що в період ймовірного зачаття дитини, хоча вони ще перебували у зареєстрованому шлюбі, вона співмешкала з гр. [PERSON]. В 2008 році йому достеменно стало відомо, що він не є батьком дитини, в нього і до того виникали сумніви чи є [PERSON] Аартур його сином і тому на даний час він змушений звернутись до суду. Враховуючи наведене просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу РАЦС Львівського міського управління юстиції в судове засіданні не зявився. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відділу РАЦС та письмові заперечення на позов. У запереченні на позов зазначено, що міським відділом РАЦС ЛМУЮ 01.02.1994 р. було зареєстрованого народження [PERSON], за а.з. № 555, реєстрація народження була проведена за заявою батька [PERSON], відповідно до ст.. 122 СК України, відомості про батька дитини були внесені на підставі свідоцтва про шлюб, а відтак реєстрація народження [PERSON] була проведена відповідно до вимог чинного законодавства, тому вимоги до [PERSON] відділу РАЦС Львівського міського управління юстиції, вважають безпідставними. Представник відповідача - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Помічник прокурора Шевченківського району м. Львова [PERSON] .в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 4.10.1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 02.02.1994 року шлюб між ними було розірвано, про що книзі реєстрації актів громадянського стану 11.03.1994 року зроблено запис за № 54. 18.01.94 р. [PERSON] народила сина [PERSON]. Як вбачається з копії актового запису про його народження від 01.02.94 року, з заявою про вчинення актового запису звернувся батько дитини - [PERSON], який на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У відповідності до вимог ст. 122 ч. 1 СК України батьком дитини було зазначено - [PERSON]. Відповідно до ч.І ст. 7 "Конвенції про права дитини", дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. В подальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Галичанівську», що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб від 15.09.2007 року, а.з.332. 17.02.2010 року [PERSON] померла, що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть від 18.02.2010 р. а.з. 1002. В звязку з наведеним [PERSON] була виключена з числа відповідачів та в якості належного співвідповідача до участі в справі було залучено Шевченківську райадміністрацію, відділ в справах дітей. Як пояснив в судовому засіданні позивач, з кінця 1992 року він не проживав разом із своєю дружиною, хоча і перебував з нею в зареєстрованому шлюбі, на той час йому було відомо, що в дружини були різні чоловіки, тому в нього виникали З сумніви, щодо свого батьківства, а в 2008 році йому стало достеменно відомо, що він не є батьком [PERSON] У відповідності до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ст.. 57 ЦПК України, у цивільному процесі доказом можуть бути будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З врахуванням даної категорії справи, на думку суду, одним з основним доказів батьківства може бути висновок судово-генетичної експертизи. Ухвалою Шевченківського райсуду від 08.12.2008 року була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, на якій наполягав позивач. Відповідно до ч.І ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], ухилилась від проведення експертизи, з долучених до матеріалів справи листів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, вбачається, що вона неодноразово викликалась разом з дитиною в експертну установу для відібрання експериментальних зразків та проведення експертизи, однак жодного разу не зявилась, у звязку з чим ухвала суду була залишена без виконання. На підставі наведеного у відповідності до ч.І ст. 146 ЦПК України, суд вправі зробити висновок, що небажання представити експертам необхідні експериментальні зразки, з боку [PERSON], свідчить про той факт, що їй було достеменно відомо, що [PERSON] не являється батьком її дитини [PERSON] Крім того, суд приймає до уваги показання допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], який в судовому засіданні пояснив, що з вересня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], її син [PERSON] постійно проживав з ними, вони разом ним опікувались, після смерті дружини, [PERSON] залишився з ним та знаходився на його утриманні, на даний час він має намір встановити над ним опіку. Зі слів дружини, йому відомо, що [PERSON] не являється батьком її сина [PERSON], його батько помер, ще до народження дитини, дані обставини неодноразово наголошувались його дружиною в їх розмовах. У відповідності до вимог ч.2 ст. 136 Сімейного Кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволення.

Outcome: approved