Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, посилаючись на те, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 12.12.2008 року до 25.02.2008 року, заборгованість по заробітній платі та сума остаточного розрахунку виплачені не були. За таких обставин, позивачка просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.01.2009 р. по день фактичної виплати в сумі 8803, 20 грн., а також компенсації втрати заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати в сумі 410,70 грн., всього 9213, 90 грн., судові витрати покласти на відповідача. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 січня 2009 року по справі №2-4/09 було стягнуто на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в сумі 5732 грн. 42 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1844 грн. 80 коп., компенсацію втрати заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати в сумі 900 грн. 52 коп. та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 26068 грн. коп. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.03.2009 року рішення Комсомольського районного суду від 12.01.2009р. залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 22 січня 2010 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтранс» відхилено. 21 січня 2010 року позивачкою були уточненні позовні вимоги в яких вона просить стягнути на свою користь з ТОВ «Укрспецтранс» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 13 січня 2009 року по 28 травня 2009 року в сумі 7797 грн. 12 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 615 грн. 29 коп. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 12.12.2008 року до 25.02.2008 року на посаді заступника головного бухгалтера в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрспецтранс». В день звільнення відповідач виплату не здійснив. 12 січня 2009 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона по справі №2-4/09 було стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 5732, 42 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1844, 80 грн., компенсацію втрати заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати в сумі 900,52 грн. та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 26068, 74 грн. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.03.2009 року рішення Комсомольського районного суду від 12.01.2009р. залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 22 січня 2010 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтранс» відхилено. Факт видачі виконавчого листа сторонами не оспорюється. 16.04.2009 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження було відкрито провадження по справі, яке 29 квітня 2009 року було направлено боржнику, що підтверджується копією поштового конверту з поштовим штемпелем про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Укрспецтранс». Відповідно наданих копій платіжних документів з 11 червня 2009 року почалася виплата в сумі …………. Крім цього, правила ст. 117 КЗпП України поширюються лише на випадки невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок, якщо він в день звільнення не працював. Випадків несвоєчасного виконання рішення суду про стягнення на користь працівника цих сум не стосуються. Відповідальність боржника за несвоєчасне невиконання рішення встановлюється Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги за обставин викладених позивачем необґрунтовані і задоволенню не підлягають. Таким чином, стягненню підлягають середньомісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 59 грн. 52 коп. за кожен робочий день за період з 12.06.2009 р. по 12.10.2009 р., а всього - 7\~320 грн. 96 коп., заборгованість по зарплатіу сумі 3 774 грн. Вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивачка дізналась про порушення свого права в день звільнення 12.06.2009 року, а звернулась до суду 30.09.2009 року, тобто з пропущенням вказаного строку. Заяви позивачки про поновлення строку не подавала, хоча таке право судом було розяснено. На підставі викладеного, керючись ст.116, 117, КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88,130, 174, 212, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: dismissed