overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві позивачка зазначила, що вона перебувала з позивачем у шлюбі з 17.09.1994 року. Від цивільного шлюбу має неповнолітніх дітей: доньку Олену, [INFO], доньку Анастасію, [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання відповідач не зявився по невідомій суду причині, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтв про народження дітей, довідкою. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. У судовому засідання позивачка пояснила, що вона перебувала з позивачем у шлюбі з 09.07.1999 року. Від цивільного шлюбу має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх різновидів заробітку щомісячно до досягнення повноліття дитини, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму на місяць. У судове засідання відповідач не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутності та зазначив, що не проти сплачувати аліменти на утримання дитини. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтв про народження дитини, довідкою. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Босівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом своєї матері [PERSON], яка померла 25.01.2009 року. В позовній заяві посилається на те, що 25 січня 2009 року померла її мати, що стверджується копією свідоцтва про смерть виданого сільською радою 27.01.2009. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами в с. Босівка, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошових вкладів та майнових паїв, яке вона фактично прийняла, як спадкоємець першої черги. Оскільки на частину спадкового майна відсутні правовстановлюючі документи, позивачка не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, а тому звернулася до суду з позовом. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов визнав і проти його задоволення не заперечував оскільки вважає, що позивач має право на спадщину по закону. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. З свідоцтва про смерть виданого Босівською сільською радою вбачається, що [PERSON] померла 25 січня 2009 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб позивачки та її свідоцтва про народження, позивачка [PERSON] являється рідною донькою померлої [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивачка є спадкоємцем майна померлої матері в першу чергу. Інших спадкоємців першої черги які б прийняли спадщину немає, що сторони не заперечують. Довідкою Босівської сільської ради №113 від 03.03.09. підтверджується, що за померлою [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними спорудами в с. Босівка по вул. Заболотяна буд. 18 на земельній ділянці площею 0,55 га. і документи на право власності на даний будинок не видавались. Крім будинку до складу спадкової маси входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошові вклади, майновий пай в колишньому КСП "'Агрофірмі Дружба. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1218 ЦК України, прийняття спадщини частинами неможливе. Оскільки позивачка фактично володіє спадковим майном вона вважається такою, що прийняла спадщину, але оформити її в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, то суд визнає за нею право власності на все спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

10.12.2009 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом вказуючи на те, що згідно рішення Балаклійського районного суду від 18.11.2009 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 600,00 грн. щомісячно з 19.10.2009 року. Просить зменшити розмір аліментів, так як має досить нестабільне матеріальне становище. Він був змушений зареєструватися в Балаклійському районному центрі зайнятості, як такий що шукає роботу. Зазначає, що криза в країні, невпевненість в завтрашньому дні достатньо негативно вплинули на його життя та на жаль, на життя його дітей. Доход, який він отримує від сільського господарства низький та дуже нестабільний. Просить зменшити з нього розмір аліментів до 232,80 грн. на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що зменшення розміру аліментів необхідно з метою забезпечення необхідних матеріальних умов його проживання. Зазначив, що перебуває в хиткому становищі, яке не дає йому змоги виплачувати аліменти на своїх дітей вчасно та в повному розмірі. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, стверджувала, що аліментів, які вона отримує на дітей, не досить для забезпечення нормальних життєвих умов для їх утримання. Її матеріальне становище та сімейний стан не змінилися. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.&nbsp; Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 12pt;"> lign="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що позивач є рідним батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], на утримання яких сплачує аліменти згідно рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 18.11.2009 року у розмірі 600,00 грн., починаючи з 19.10.2009 року до досягнення ними повноліття (а.с.4-6). З 10.11.2009 року позивач зареєстрований у Балаклійському районному центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх&nbsp;неповнолітніх дітей. ;Розмір аліментів на дитину визначається відповідно до вимог ст.ст. 182,&nbsp;183 СК України, у відношенні до заробітку відповідача. Визначений розмір аліментів може бути зменшений відповідно до ст.192 СК України в разі зміни матеріального та сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить&nbsp;з того, що позивач не довів свого позову, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. Підстави для зменшення розміру аліментів на&nbsp;утримання&nbsp;дітей&nbsp;відсутні.&nbsp;&nbsp; ="justify"> На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

10 грудня 2009 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області позивачка [PERSON]»якова О.О. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]»якова Р.О. про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка [PERSON]»якова О.О. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON]»яков Р.О. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON]»якової О.О. визнав, на розірвання шлюбу погоджується. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 18 вересня 2003 року Слов'янським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецького облуправління юстиції, актовий запис № 557 (а. с. 4). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON]»якова [PERSON], [INFO] (а. с. 5), який проживає з матір'ю. Позивачка та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини з тієї причини, що між сторонами зникли щирість та повага, відсутні взаємні інтереси, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями. На теперішній час позивачка та відповідач живуть кожний своїм окремим життям. Згідно зі ст. 24 СК України , шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши докази по справі, з урахуванням взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

19 серпня 2009 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до громади про визнання права власності на житловий будинок № 6 по вул. Островського в с. Іванівка, Житомирського району. Позов мотивовано тим, що цей будинок відноситься до спадщини внаслідок смерті її матері, [PERSON]. Посилаючись, на те, що позивачка фактично прийняла спадщину, просила позов задоволити. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та у 1963 році придбали спірний житловий будинок. Позивачка після смерті батьків вступила в управління спадковим майном, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позов було підтримано позивачкою, яка пояснила, що будинок побудований на спеціально виділеній земельній ділянці, [PERSON] була його власником. Сільський голова звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Позов визнав, а тому суд на підставі п.4 ст.130 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Судом встановлені правовідносини, які відповідають цивільному праву. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Як вбачається з матеріалів справи батьки позивачки - [PERSON] та [PERSON] з 05 жовтня 1947 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 28.05.1963 року за договором купівлі-продажу будинку укладеного між батьком позивачки та [PERSON], було придбано житловий будинок в с. Іванівка по вул. Островського Житомирського району, а тому вказаний будинок був спільною сумісною власністю батьків. У 1980 року батько позивачки, [PERSON] помер, а 10 січня 2010 року померла її мати, [PERSON] Внаслідок їх смерті відкрилася спадщина на спірний житловий будинок. Позивачка як спадкоємець першої черги за законом, від спадщини не відмовлялася. Громада не порушує питання про право на спірний будинок. Згідно погосподарської книги № 5 спірний будинок рахувався за [PERSON], як за власницею, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та довідкою відповідача від 03 серпня 2009 р. № 499. Будинок побудований на відведеній для будівництва земельній ділянці та не відноситься до самочинної будівлі. Йостановою державного нотаріуса від 07 серпня 2009 року за № 1129 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності правовстановлюючих документів. З долученої до матеріалів справи довідки третьої Житомирської державної нотаріальної контори № 1130 від 07.08.2009 року вбачається, що спадкоємицею майна [PERSON], яка померла 10 січня 2009 року є [PERSON]. Право власності може бути встановлено судом. Враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач не оспорює право власності позивачки на спірний будинок суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

Центр професійно-технічної освіти м.Житомира звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення їх разом із неповнолітнім сином [PERSON] із кімнати № 3, блоку № 3 , секції № 8 гуртожитку Центра професійно-технічної освіти м.Житомира, що розташований по вул.Огієнко ,14 м.Житомира, без надання іншого жилого приміщення ,оскільки закінчився строк дії договору найму вказаного житла, а останні в добровільному порядку не бажають звільнити займане жиле приміщення. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю з викладених у ньому підстав. Відповідачі в судове засідання не з'явились , про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд приймає заочне рішення у відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи , вважає позов таким що підлягає до задоволення . Судом встановлено , відповідачі по договору про надання послуг на проживання вселись в кімнату № 3, блоку № 3 , секції № 8 гуртожитку Центра професійно-технічної освіти м.Житомира, що розташований по вул.Огієнко ,14 м.Житомира. В подальшому вказані договори переукладались. Дія останнього договору про надання послуг на проживання у вказаному гуртожитку від 01.01.2009 року закінчилась 15.04.2009 року і після його закінчення його дія не продовжувалась. Згідно ст.763 ЦК України , договір найму жилого приміщення укладається на певний строк , встановлений договором. Кожна із сторін договору найму , укладеного на невизначений строк , може відмовитись від договору в будь - який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць , а уразі найму нерухомого майна за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму , укладеного на невизначений строк. Про необхідність звільнення займаного жилого приміщення відповідачі повідомлялись позивачем , однак в добровільному порядку звільнити займаве жиле приміщення відповідачі відмовляються. Крім того , проживання в гуртожитках навчального закладу сторошпх осіб суперечить державній політиці у сфері соціального захисту вихованців, учнів, курсантів, слухачів та інших осіб та перешкоджає забезпеченню студентів навчального закладу нормальним умовам проживання. Враховуючи викладене вимоги позивача про виселення відповідачів разом неповнолітнім сином із кімнати № 3, блоку № 3 , секції № 8 гуртожитку Центра професійно-технічної освіти м.Житомира , що розташований по вул.Огієнко ,14 м.Житомира без надання іншого жилого приміщення підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України , суд стягує з відповідачів [PERSON] [PERSON] на користь держави 8,50 грн. державного мита , 30 грн. витрат інформаційно технічне забезпечення суду ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

У червні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб з [PERSON] розірвати. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказав, що з відповідачкою по справі він знаходиться у шлюбі з 11 липня 2008 року. Шлюб у нього другий. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку Світлану [INFO]. Неповнолітня донька проживає разом з матірю та після розірвання шлюбу також буде виховуватись і жити з нею. На отримання дитини відповідач надає матеріальну допомогу. Між ними спору стосовно розподілу спільного майна немає. Сімейних стосунків вони не підтримують та проживають окремо з лютого 2009 року. На протязі всього спільного проживання між ними виникали сварки та скандали при вирішенні самих різних побутових питань. За час спільного проживання вони переконались, що у них різні погляди на сімейне життя, що свідчить про різність їхніх характерів. За минулий час між ними спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про день та час судового засідання повідомлена належним чином. Про поважність причини своєї неявки в судове засідання не повідомляла. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторонами сімейні стосунки припинені з лютого 2009 року та вони мешкають окремо. Від спільного подружнього життя вони мають одну неповнолітню дитину. За минулий час між сторонами спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Позивач спільним подружнім життям з відповідачкою по справі жити не бажає, просить їхній шлюб з відповідачкою розірвати. При таких обставинах суд оцінюючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила шлюб, зареєстрований у Повчанській сільській раді Лугинського району Житомирської області 24 липня 1993 року за актовим записом №10 між нею та [PERSON] розірвати, дитину для подальшого виховання залишити з нею. Зазначені вимоги позивачки, які підтримані нею в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на те, що 24 липня 1993 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як чоловік почав зловживати спирними напоями, приходив пізно додому, а деколи через добу. Відповідач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі; позовні вимоги не визнає. Заслухавши пояснення позивачки, та дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін в шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 липня 1993 року (а.с. 4). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5). Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд приходить до висновку про те, що сімю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. Дитина для подальшого виховання залишається з позивачкою. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] 8,50 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із зазначеним позовом, яким просила суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважає, що строк встановлений законом був пропущений з поважної причини. В судове засідання позивачка не з'явилась, а направила листа, яким зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити і слухання справи просять проводити у її відсутність. Представник селищної ради в судове засідання не з'явився, а голова селищної ради направив листа яким зазначив, що позовні вимоги повністю визнає і просив слухання справи проводити у відсутність їх представника. Суд дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, приходить до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обгрунтування позову. Відповідно до вимог ч. З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

TOB Благо-Інвест" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за основним договором № 001708 від 24.01.2007 року та за договором позики № 107/08 від 19.02.2008 року укладеного з [PERSON] та договору поруки від 19.02.2008 року, укладеного з [PERSON] та [PERSON], оскільки [PERSON] не виконала свої зобов'язання перед банком по договору позики та стягнути сплачені судови витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю з викладених у ньому підстав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд приймає заочне рішення у відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24.01.2007 року між TOB „Благо-Інвест" та [PERSON] укладений договір № 001708, згідно якого позивач, діючи за дорученим і за рахунок відповідача здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача, згідно даного договору відповідач не пізніше 15 числа кожного місяця повинен сплачувати загальний платіж. У відповідності до основного договору 19.02.2008 року між TOB „Благо-Інвест" та [PERSON] був укладений договір позики № 107/08 відповідно до якого остання отримала грошові кошти у тимчасове користування в сумі 30000, 00 грн з кінцевим терміном погашення до 15.02.2018 року В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між TOB „Благо-Інвест" був укладений 19.02.2008 року договір поруки з [PERSON] та [PERSON], згідно якого, відповідачі по справі зобов'язані відповідати перед банком за виконання зобов'язань, взятих на себе [PERSON] за основним договором від 24.01.2007 року та договором позики від 19.02.2008 року договором позики в тому ж об'ємі. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору . Однак, [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Також, у виконання договору поруки відповідачі [PERSON] і [PERSON] не бажають в добровільному порядку виконувати взяті на себе договором поруки зобов'язання та погашати взятий [PERSON] кредит та відсотки по ньому. Враховуючи викладене, відповідачі мають сплатити позивачу в солідарному порядку заборгованість по договору позики № 107/08 від 19.02.2008 року в сумі 13500, 00 грн.; заборгованість за основним договором № 001708 від 24.01.2007 року в сумі 2450, 00 грн.; штраф за несплату адміністративних витрат в сумі 245, 00 грн.; 30% річних в сумі 645, 61 грн.; штрафні санкції з урахуванням індексу інфляції в сумі 264, 00 грн.; пеню за прострочення погашення заборгованості за договорним позики в сумі 841, 35 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 180, 00 грн. сплаченого судового збору та 30 грн. сплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення суду . На підставі викладеного та

Outcome: approved