overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

У квітні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту тотожності особи, вказала, що під час оформлення спадщини після померлої матері [PERSON], виявилось, що у свідоцтві про її народження та у свідоцтві про укладення шлюбу вона записана як [PERSON] «Тодорівна», а в паспорті помилково записана як [PERSON] «Федорівна». Оскільки пенсійне посвідчення та Державний акт на право на земельну ділянку виписано на ім»я [PERSON], то вона не може замінити паспорт. Просить заявлені вимоги задовольнити, встановити факт тотожності особи, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є однією тією ж самою особою. Встановлення акту потрібне для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Петрашівської сільської ради - сільський голова [PERSON] заявлений факт визнав, про що до суду надіслано відповідну заяву. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що добре знають заявницю і підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, показання свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією тією ж самою особою. Даний факт необхідно встановити для оформлення спадщини. Підтвердженням факту тотожності особи є копія свідоцтва про народження серія 1-АМ №159408; свідоцтво про одруження серії 1-УР № 135798, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0253393, паспорт заявника та показання свідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

01.04.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 22.11.1997 року у відділі РАГСу Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, актовий запис № 383. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] сергія Анрійовича [INFO] та [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у кожного своєрідний характер, через що постійно виникають сварки та непорозуміння, у відповідача фактично є інша сім»я, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов повністю визнав, на розірвання шлюбу згоден. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних сторонами, та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Заявник звернувся до Яготинського районного суду з даною заявою в якій зазначив, що 14.11.2009 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. 30.03.2007 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок його смерті належну йому земельну ділянку, розташовану в місті Яготині, по вулиці Центральна № 20 Київської області, що належить йому на підставі державного акту серії ІІ-КВ № 098452, виданого Яготинською міською радою 30.06.1999 року заповідає йому. Він звернувся до Яготинської ДНК з заявою про прийняття спадщини. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як в Державному акті на право приватної власності на землю невірно вказано прізвище діда, а саме замість прізвища "Прусс" вказано "Прус". Просив встановити факт належності [PERSON], який помер 14.11.2009 року вказаного державного акта. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням слухати справу у відсутності представника нотаріальної контори. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть (а.с. 4) [PERSON] помер 14 листопада 2009 року. Відповідно заповіту (а.с. 5) [PERSON] належну йому земельну ділянку, розташовану в місті Яготині, по вулиці Центральній 20 Київської області, що належить йому на підставі державного акту серії ІІ- КВ № 098452, виданого Яготинською міською радою 30.06.1999 року заповів своєму онуку [PERSON]. Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,0999 га по вулиці Центральній 20 м. Яготин, воно видано [PERSON] (а.с. 6). Той факт, що [PERSON] є онуком померлого [PERSON] та прізвище померлого 14.11.2009 року [PERSON] є дійсно "Прусс" підтверджується копіями свідоцтва про шлюб між [PERSON] [PERSON] (а.с. 7), копією паспорта позивача (а.с. 8), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.9), де у всіх зазначених документах прізвище померлого дідуся позивача є "Прусс". Відповідно до пункту 6 ч.І ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:...6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на зазначене, на думку суду є всі підстави для задоволення вказаної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

У березні 2010 р. голова Новомиргородського районного суду [PERSON] передав до мого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки у нього закінчився передбачений законом термін перебування на посаді судді. Позивач вказав, що із 06.07.2007 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на сторони порівну. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала повністю, примиритися не бажає. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, їй розяснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з жовтня 2009 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 06.07.2007 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого неповнолітніх дітей немає. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги відсутність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути витрати в справі, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, з обох сторін порівну. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

У вересні 2009 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулися до суду із вказаним позовом до [PERSON], зазначаючи, що позивачем надаються послуги з теплопостачання [ADDRESS], та відповідач не виконує свої обовязків по договору і систематично не здійснює оплату послуг. Внаслідок дій відповідача має місце заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 5164,11 грн. станом на 01.07.2009 року. 05листопада 2007 року [PERSON] уклала зобов»язання про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 4078 грн.11 коп. але оплату не проводить. Представник позивача просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних причин, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини: Відповідач проживає за адресою: [INFO]. Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання, відповідач надані послуги оплачувала не регулярно. Заборгованість підлягає стягненню з відповідачки в сумі 5164 грн.11 копійок. Судовий збір в сумі 52 грн. 00 коп. стягується з відповідача на рахунок держави, судові итрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. стягується з відповідача на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Зимнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове будинковолодіння. В позовній заяві посилається на ту обставину, що 05 липня 2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої не залишився заповіт. А тому відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по адресі: вул. Залізнична, 51 в с. Фалемичі, Володимир-Волинського району. Окрім неї спадкоємців більше немає. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак остання не може реалізувати своїх прав, так як покійна [PERSON] відповідним чином не зареєструвала свого права власності і не виготовив технічної документації на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, що їй належав. Просить визнати за нею право власності на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Залізничній, 51 в с. Фалемичі Володимир-Волинського району, Волинської області, який вона успадкувала за законом після смерті матері, яка померла 05 липня 2009 року. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просить здоволити його з підстав викладених в позовній заяві. Представник Зимнівської сільської ради на розгляд справи не з»явився, однак подав суду заяву про визнання позову та просить проводити розгляд справи у його відсутність. Факт того, що індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями № 51 по вул. Залізничній в с. Фалемичі Володимир- Волинського району належали покійній і що саме позивач являється спадкоємцем і успадкувала вказаний житловий будинок з господарськими будівлями за законом після її смерті, підтверджується: архівним витягом з рішення 20-ї сесії Зимнівської сільської ради другого скликання № 20/6 від 01 квітня 1994 року, технічним паспортом на обєкт нерухомого майна, свідоцтвом про народження, копією рішення суду від 26 січня 2010 року про встановлення факту родинних відносин, свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть спадкодавця. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

ВАТ "Всеукраїнський [PERSON]" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на користь позивача 15391,48 грн. заборгованості (включаючи нараховані штрафні санкції, комісію та відсотки) по отриманому відповідачем кредиту згідно укладеного між ним та банком кредитного договору № 308/1 від 19.06.2008 року, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню отриманих коштів. У судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги. Суд, оглянувши матеріали справи, вислухавши позицію відповідача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до укладеного 19.06.2008 року кредитного договору № 308/1 між банком та [PERSON] останній отримав кредит у розмірі 9400 грн. на строк до 18.06.2011року з щомісячним погашенням суми кредиту згідно графіку зі сплатою 24 відсотків річних та 94 грн. щомісячної комісійної плати за обслуговування кредиту. Відповідач визнав позовні вимоги, визнавши таким чином факт, що в порушення взятих на себе зобов"язань він не виконує належним чином взяті на себе обов"язки по щомісячному погашенню суми кредиту, в зв"язку з чим відповідно до вимог п.п. 3.3.3, 4.3, 5.2 укладеного правочину позичальник зобов"язаний достроково повернути отриману суму кредитних коштів з врахуванням заборгованості по відсоткам та комісії за обслуговування кредиту, що становлять на даний час відповідно суми 8846,07 грн., 3356, 30 грн. та 1786 грн., а також сплатити штраф у розмірі 25 відсотків від суми неналежно виконаного грошового зобов"язання, що становить 1403,11 грн. Таким чином, загальна сума боргу становить 15391,48 грн. (при цьому суд не виходить за межі позовних вимог щодо нарахування штрафних санкцій), яка відповідно до ст.ст. 611,624,1048-1050 ЦК України підлягає стягненню з відповідача, який визнав позов і таке його визнання не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 273,91 грн. у порядку погашення понесених по справі судових витрат, що складаються із 153,91 грн по сплаті судового збору та 120 грн. по сплаті витрат з ІТЗ. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] 27.10.1991 року в розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на даний час не має коштів сплачувати аліменти, не впевнений, що дитина його, позивач залишила його тоді, коли він був тяжко травмований. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Позивач має на утриманні повнолітнього [PERSON] [INFO], який згідно довідки МСЕК № 015428 від 10.02.2010 року є інвалідом III групи, тобто є непрацездатною особою. Згідно довідки Білоусівської сільської ради від 29.01.2010 року, позивач ніде не працює з 14.03.2005 року, здійснює догляд за дитиною-інвалідом [PERSON] Відповідач є його батьком, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про народження дитини. З пояснень позивача, відповідач припинив сплачувати аліменти після повноліття сина, проте син потребує допомоги, оскільки у звязку з діагнозом потребує постійного лікування, що підтверджується наданим суду розрахунком, довідкою про призначене лікування, даними амбулаторної карти хворого [PERSON] та чеків про придбання призначених медичних препаратів. З її пояснень у розрахунок включені не всі препарати, крім того син потребує санітарно-курортного лікування. Згідно довідки Драбівської районної ЛКК, та довідки МСЕК, [PERSON] [INFO] перебуває на обліку у лікарів травматолога та кардіолога, має захворювання опорно-рухового апарату, та вроджені вади серця. За таких обставин суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги, а тому з відповідача необхідно стягувати аліменти. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів, суд враховує як матеріальний стан позивача, яка не працює, непрацездатний син перебуває на її утриманні, так і матеріальне становище відповідача, який не працює, має на утриманні неповнолітню дочку від іншого шлюбу, хворіє на гіпертонічну хворобу II ст.., гіпертензивне серце, ожиріння II ст.., проте є працездатною особою, тому може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Враховуючи, що із наданого розрахунку щомісячні витрати на медичні препарати, призначені до постійного вживання складають близько 200 грн. на місяць, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача їх в твердій грошовій сумі у вказаному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1І ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві зазначила, що 03.09.1999р. померла її мати [PERSON]. 03.01.2003р. помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді 3/5 частин житлового будинку №72 по вул. Славутича,72 в м. Запоріжжя, заповіт померлого відсутній. Позивачка вважає себе єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька, інших спадкоємців немає. Право власності від померлого батька позивачкою не оформлювалось у зв»язку з тим, що вона виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. Просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини від померлого батька. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Запорізької міської ради, проти задоволення позову заперечував та пояснив, що необхідності в визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позивачці немає, оскільки спадкування за законом не відбувається, оскільки згідно наданих Другою Держнотконторою відомостей, та копією спадкової справи, спадкування майна померлого спадкодавця відбулося за його заповітом від 09.10.2002р. на користь [PERSON]. 3-тя особа, Друга державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, надіслала суду заяву про розгляд справи в відсутності її представника, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності її представника на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки у відповідності до ст.ст. 1233-1235 ЦК України, спадкування майна заповідача [PERSON] відбулося за його заповітом від 09.10.2002р. на користь [PERSON], який посвідчений у нотаріальному порядку та ніким не скасований. Згідно спадкової справи №423 від 2003р. Другої Запорізької нотаріальної контори, спадкоємець за заповітом [PERSON] своєчасно, у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від померлого [PERSON] Письмові докази в обґрунтування заперечень відповідача судом були перевірені.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.08.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 1527 грн. 84 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 1527 грн. 84 коп. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи у порядку встановленому законом повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.09.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 5519 грн. 35 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачі за адресою: [ADDRESS] отримали послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувалися, мають заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 5519 грн. 35 коп. Статтями 64, 68, 162 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 5519 грн. 35 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., та на користь держави сплачене державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг по теплопостачанню за період з 01.02.2008 року по 01.03.2010 року в сумі 4629 грн. 07 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідач за адресою: [ADDRESS] отримав послуги з теплопостачання, однак за надані послуги не розрахувався, має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем в розмірі 4629 грн. 07 коп. Статтями 64, 68, 162 ЖК України передбачено обовязок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4629 грн. 07 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., та на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Outcome: approved