Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

15.03.2010 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просив визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та провесті відповідні виплати пенсії як інваліду ЧАЄС, за період з 1 січня 2004р. по 12 квітня 2006р., 3 групи відповідно до Закону в розмірі, не меншому ніж: державної пенсії 6 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду здоровю 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, з 13.04.2006р. по 8 липня 2007р. та починаючи з 01 січня 2009р., як інваліду 2 групи відповідно до Закону в розмірі, не меншому ніж: державної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду здоровю 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача з 01.09.04 року відповідно до yle="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 р. № 894 здійснити збільшення розміру пенсії на 12%, та починаючи з 1 січня 2006 року відповідно до yle="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Постанови&nbsp;КМУ від 27.12.2005 р. №1293 Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснити збільшення розміру пенсії у 3,5 рази, в звязку з тим, що вказані Постанови чинні та передбачають відповідні підвищення пенсії та проводити відповідні виплати, зобов`язати відповідача починаючи з 1 січня 2004 року по 12 квітня 2006р. установити підвищення до пенсії як інваліду війни 3 групи, в розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком та починаючи з 13 квітня 2006 року установити підвищення до пенсії як інваліду війни 2 групи, в розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та проводити відповідні виплати . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] пояснює, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії А №092267 виданим 29.10.1998 року, відповідно до ст.ст. 50,54,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання пенсії у розмірі 6-8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50%-75% мінімальної пенсії за віком виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком , так як з 24.03.2003року по 12.04.2006р. йому встановлено 3 групу інвалідності, а з 13.04.2006р. 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов'язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК. Також відповідно до justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Постанови КМУ від 13.07.2004 р. № 894 він має право на збільшення розміру пенсії на 12% починаючи з 1 вересня 2004 року, та відповідно до justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Постанови КМУ від 27.12.2005 р. №1293 Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на збільшення розміру пенсії у 3,5 рази починаючи з 1 січня 2006 року, в звязку з тим, що вказані Постанови чинні та передбачають відповідні підвищення пенсії. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, він як інвалід війни 2 та 3 групи має право на отримання відповідного підвищення до пенсії в розмірі 200-350 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 1 січня 2004 року по 12 квітня 2006р. та починаючи з 13 квітня 2006р. . Також має право на проведення відповідних виплат з боку відповідача. При цьому, Пенсійним фондом пенсія в порушення вимог законодавства в належному розмірі йому не виплачується з посиланням на Постанови КМУ та законодавство, яке суттєво зменшує розмір пенсійних виплат. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, надав заперечення проти позову, згідно якого позовні вимоги не визнав та зазначив наступне. З 27.03.1998року по 12.04.2006р. [PERSON] отримував пенсію по 3 групі інвалідності, а з 13.04.2006р. отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, за нормами Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796 ХІІ від 28.02.1991 року. Статтею 54 цього Закону передбачено, що пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Відповідно до статті 67 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. <SPANstyle="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Згідно з статтею 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Також, відповідно до ч.7 ст.54 Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, який своєю постановою від 3 січня 2002 року №1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (далі Постанова № 1) встановив базову величину для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну особам, віднесеним до 1 категорії, відповідно 19-91 грн. Саме згідно з положенням цієї постанови відповідач визначив розмір пенсії позивачеві, а саме мінімальний розмір пенсії по 3 групі інвалідності становив 19,91?6, по 2 групі інвалідності становив 19,91?8. Відповідач не погоджується з позивачем стосовно застосування для розрахунку&nbsp;пенсії та додаткової&nbsp;пенсії згідно ст.ст.50,54 Закону № 796-ХІІ величини мінімальної пенсії за віком встановленої Законами України Про Державний бюджет України на 2005, 2006, 2008 та 2009 роки, оскільки ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування закріплює норму, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. <SPANstyle="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Згідно з постановою Кабінету Міністрів&nbsp;України від 13 липня 2004 р. № 894 мінімальний розмір пенсії з 1 вересня 2004 р. збільшується на 12 %, тобто: по 3 групі інвалідності 19,91х6х1,12, по 2 групі інвалідності 19,91х8х1,12. ign="justify">Постановою&nbsp;КМУ від 27 грудня 2005 р. № 1293 Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 1 січня 2006 р. передбачено збільшення розмірів пенсій по інвалідності, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році - у 3,5 рази: по 3 групі інвалідності 19,91х6х1,12х2,52,5 рази: по 2 групі інвалідності 19,91х8х1,12х3,5. Зазначеною Постановою встановлено мiнiмальний розмiр пенсій для інвалідів 3 групи у розмiрi 467 гривень, для інвалідів 2 групи у розмiрi 500 гривень. Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змiн до деяких законодавчих актів України внесено змiни до Закону України Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи, а саме: у статтю 50 Особам, вiднесеним до категорії 1, iнвалiдам 3 групи призначається щомiсячна додаткова пенсiя за шкоду, заподiяну здоров'ю - 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, iнвалiдам 2 групи призначається щомiсячна додаткова пенсiя за шкоду, заподiяну здоров'ю - 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, частини 3 i 4 статтi 54 замiнено текстом: У всіх випадках розмiри пенсiй для iнвалiдiв, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема: для учасникiв лiквiдацii наслiдкiв аварії на ЧАЕС у 1986 році по 3 групi iнвалiдностi 180% прожиткового мінімуму для осiб, якi втратили працездатнiсть, по 3 групi iнвалiдностi 200% прожиткового мінімуму для осiб, якi втратили працездатнiсть. Розмiр прожиткового мінімуму для осiб, якi втратили працездатнiсть, визначається на момент виплати пенсії згiдно iз Законом Про Державний бюджет України i не може коригуватися iншими нормативно-правовими актами. Тобто, починаючи з 1 сiчня 2008 року розмiри пенсiй та додаткових пенсiй встановлюються з урахуванням вищезазначеного Закону. Рiшенням Конституцiйного Суду України вiд 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституцiйним положення статтi 67 роздiлу 1 пунктів 2-4, 6-8, 10-18, пiдпункту 7 пункту 19, пунктiв 20-22, 24-34, пiдпунктiв 1-6, 8-12, пункту 35, пунктiв 36-100 роздiлу II. Внесення змiн до деяких законодавчих актів України. Постановою Кабiнету Міністрів України вiд 28 травня 2008 р. № 530, яка набрала чинності 22.05.08 року, врегульовано деякi питання соцiального захисту окремих категорiй громадян, зокрема громадян, якi отримують пенсії, вiдповiдно до Закону України Про статус та соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи. Пунктами 4 та 6 зазначеної постанови передбачено щомiсячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону інвалідам 3 групи у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які в тратили працездатність та мінімальний розмір пенсії для інвалідів цієї групи 870 грн, інвалідам 2 групи у розмірі 20% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які в тратили працездатність та мінімальний розмір пенсії для інвалідів цієї групи 965 грн. Постановою Кабiнету Міністрів України вiд 16 липня 2008 р. № 654 Про пiдвищення пенсiйного забезпечення громадян для осiб, що отримують пенсiю вiдповiдно до Закону з 1 липня 2008 року встановлено доплату з тим, щоб їх пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) досягали для ліквідаторів на ЧАЕС у 1986 році інвалідів 3 групи 980 грн., інвалідів 2 групи 1090 грн. Статтею 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування передбачено, що мiнiмальний розмiр пенсій у розмiрi прожиткового мінімуму для осiб, якi втратили працездатнiсть, застосовуєтъся виключно для визначення розмiрiв пенсiй, призначених виключно з цим Законом. Позивачу, як вже згадувалося, пенсiя призначена вiдповiдно до ст. 54 Закону України Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи. Пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до чинного пенсійного законодавства. Дії управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області є правомірними і законними. [PERSON] призначено підвищення до пенсії як інваліду ІІІ групи згідно ст.7,13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту№ 3551-ХІІ від 22.10.93 року, з 01.01.2004 року по 31.12.2005р. підвищення виплачувалось в сумі 33,24 грн., а з 01.01.06 року відповідно до п.3 Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 2393-ІV від 05.10.05 року призначено підвищення до пенсії як інваліду 3 групи в розмірі 30% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, як інваліду 2 групи в розмірі 40% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. Крім того, звертав увагу суду, на порушення позивачем трирічногостроку позовної давності для звернення з адміністративним позовом, тому йому незрозуміле питання щодо вимоги проведення перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2004 року. Позов [PERSON] просив залишити без задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивач [PERSON], перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області та є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи 24.03.2003р. по 12.04.2006р., інвалідом 2 групи з 13.04.2006 року внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 092267 та довідкою МСЕК. Також, є інвалідом 3-2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів, що підтверджується копією посвідчення серія Є № 075805. Запереченнями на позовну заяву підтверджуються доводи позивача про те, що пенсія йому нараховувалася не відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідно до підзаконних актів, прийнятих Кабінетом Міністрів України. ustify">Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на&nbsp;підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України. Згідно ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії по інвалідності особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком. З положеннями даних норм співпадає припис п. 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 30.10.1997 року № 523. Згідно зі ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що набрав чинності з 01.01.2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. <SPan style="tag2:Times New Roman;font-size:11pt;">Відповідно до вимог ч. 3 ст. 45 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і&nbsp;нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначається Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії. justify">За змістом абз. 3 ст. 1 вказаного Закону, державні соціальні гарантії встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог Закону України Про прожитковий мінімум, прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг необхідних для задоволення основних соціальних та культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій&nbsp;та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про державний бюджет на відповідний рік. Визначений ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є виправною величиною від якої проводиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю призначених за Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. <SPan style="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Згідно з положенням ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акту закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Отже за Конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а&nbsp;не постанови Кабінету Міністрів&nbsp;України №1 від 03.01.2002 року та №654 від 16.07.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Безпідставним є посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України. Оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача встановлених цим же законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен&nbsp;був&nbsp;встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього закону в тому числі й інших законів, якими встановлений розмір мінімальної пенсії за віком. Таким чином, суд дійшов висновку про невідповідність дій відповідача щодо виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та діючому законодавству. З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пенсії позивачу [PERSON] Пенсійного Фонду в Балаклійському районі Харківської області провело виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка, встановленого чинною на той&nbsp;час постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (далі Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1). &nbsp; Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 року № 894 Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.09.2004 року позивачу було збільшено розмір пенсії на 12%: по 2 групі інвалідності 19,91х8х1,12, по 3 групі інвалідності 19,91х6х1,12. <SPANstyle="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">З 01.01.2006 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір пенсії позивачу було збільшено у 3,5 рази: по 3 групі інвалідності 19,91х6х1,12х3,5, по 2 групі інвалідності 19,91х8х1,12х3,5. Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року суд вважає їх підлягаючими задоволенню, з таких підстав. Згідно ст. 1 Закону України Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік, затверджено на 2004 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність складає 284 грн. 69 коп. Згідно зі ст. 63 Закону України Про державний бюджет України на 2005 рік від 23 грудня 2004 року, затверджено на 2005 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунок на місяць для осіб, які втратили працездатність 332 грн. Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за 2006 рік з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року, суд вважає їх підлягаючими задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст.65 Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлено в розмірі: з 01.01.2006 року 350 гривень, з 01.04.2006 року 359 гривень, з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року 366 гривень. Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року </S< a>pan>(далі Закон №1058-ІV) встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної пенсії та ;додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених по Закону №796-ХІІ. >За таких обставин ;суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України №796-ХІІ, і він має право на призначення у 2004-2006 роках пенсії в розмірі не нижчому 6-8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду на той час 3 групи та 2 групи в розмірі 50-75 % мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України. > Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на&nbsp;підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положенням ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акту закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Ст.109 Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік: Надати право Кабінету Міністрів України в 2006 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Судом встановлено, що пенсію позивачу [PERSON] Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області в 2006 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ №894 та №1293. Проте, суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо обчислення пенсії позивача та на посилання відповідача на ст.ст.50, 54 Закону №796 ХІІ, згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, як і не може погодитися з тим, що застосування щодо спірних правовідносин ст.28 Закону № 1058-ІV суперечить вимогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 тієї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. ="justify">Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади&nbsp;в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон №796-ХІІ має вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. ify"> Крім того, згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, і додаткової пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен&nbsp;був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Times New Roman;font-size:11pt;">Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом №796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у nt-size:12pt;"> ч.1 ст.67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. 2pt;"> </p> У Законі №796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ;Тому звуження&nbsp;підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом №796-ХІІ, є безпідставним. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при ;вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме статті 50 та 54 Закону №796-ХІІ і розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі Про державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Законом України Про Державний бюджет на 2006&nbsp;рік від 20.12.2005 року дія ст.с.50 і 54 Закону № 796-ХІІ не зупинялась, Закон України Про Державний бюджет на 2006 рік неконституційним не визнаний та діяв протягом 2006 року. Мінімальний розмір пенсії за віком з 01.01.2006 року встановлено в розмірі 350 гривень, з 01.04.2006 року 359 гривень, з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року 366 гривень. Тому саме ці встановлені Законом мінімальні розміри пенсії за віком повинен брати відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії по інвалідності та додаткової пенсії. Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України №796-ХІІ, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсій, визначений відповідно до ст.54 Закону України № 796-ХІІ, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за 2007 рік з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року, суд вважає їх підлягаючими задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст.62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено в розмірі: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток. Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет на 2007 рік від 15.03.2007 року №749-V мінімальний розмір пенсії за віком з 01.04.2007 року встановлено в сумі 410,06 гривень, з 01.10.2007 року в сумі 415,11 гривень. Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-ІV) встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної пенсії та&nbsp;додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених по&nbsp;Закону №796-ХІІ. t;">За таких обставин&nbsp;суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України №796-ХІІ, і він має право на призначення у 2007 році пенсії в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду на той час 2 групи в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача є визначальною&nbsp;для вирішення ;вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України. t;"> Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. y">Згідно з положенням ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акту закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Судом встановлено, що пенсію позивачу [PERSON] Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області в 2007 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ №894 та №1293. Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо обчислення пенсії позивача та на посилання відповідача на ст.ст.50, 54 Закону №796 ХІІ, згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, як і не може погодитися з тим, що застосування щодо спірних правовідносин ст.28 Закону № 1058-ІУ суперечить вимогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 тієї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. ign="justify">Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України&nbsp;виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон №796-ХІІ має вищу юридичну силу і виходячи з загальних&nbsp;засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. ign="justify">Крім того, згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, і додаткової пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен&nbsp;був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. ly:Times New Roman;font-size:11pt;">Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом №796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у ;tag3:12pt;"> ч.1 ст.67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. e:12pt;"> </SPA< a>n> У Законі №796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.&nbsp;Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом №796-ХІІ, є безпідставним. Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при&nbsp;вирішенні даного&nbsp;спору застосуванню підлягають саме статті 50 та 54 Закону №796-ХІІ і розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі Про державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого&nbsp;визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується&nbsp;виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою ;для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали amily:Times New Roman;tag3:11pt;">внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за з 01 січня 2009 року, суд вважає їх підлягаючими задоволенню. Оскільки позивач не вказав граничну дату 2009 року, по яку він просить задовольнити його позовні вимоги, то суд визначає граничною датою дату винесення постанови по справі, тобто 22 квітня 2010 року, тому що суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє. Тому суд вважає позовні вимоги за 2009-2010 роки у період з 01 січня 2009 року по 22 квітня 2010 року підлягаючими задоволенню з таких підстав. В ч.1 ст.54 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008 №835-VI /далі Закон №835-VІ/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України ;Про Державний бюджет на 2009 рік ніяких змін до Закону №796-ХІІ не вносилось. Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 22 квітня 2010року відповідач повинен брати прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 року, тобто - 498 гривень, оскільки саме він береться для визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуванні та виплаті пенсії по інвалідності та додаткової пенсії згідно Закону №796-ХІІ. ily:Times New Roman;font-size:11pt;">Наявність такого права у позивача гарантується Конституцією України. З огляду на вищевикладене, дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують законне право [PERSON] на отримання пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, в належних розмірах. Крім того,&nbsp;відповідачем, в&nbsp;порушення ст.60 ЦПК України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов ' язку щодо нарахування та виплати позивачу пенсії у належному розмірі. Стосовно позовних вимог щодо зобовязання відповідача починаючи з 01.01.2004 року по 12 квітня 2006р. установити підвищення до пенсії як інваліду 3 групи в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, а починаючи з 13.04.2006 року установити підвищення до пенсії як інваліду2 групи в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню. З ч.3 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (в редакції, що була чинною до 01.01.06 року) слідує, що інвалідам війни 3 групи пенсії підвищуються у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком. Оскільки позивач був інвалідом 3 групи, то він має право на підвищення пенсії у встановленому законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту розмірі, але лише до 01.01.06 року. Стосовно зобов`язання відповідача починаючи з 1 вересня 2004 року відповідно доmily:Times New Roman;tag3:12pt;"> Постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 р. № 894 здійснити збільшення розміру пенсії на 12%, та починаючи з 1 січня 2006 року відповідно до mily:Times New Roman;tag3:12pt;"> ="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Постанови КМУ від 27.12.2005 р. №1293 Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснити збільшення розміру пенсії у 3,5 рази, в звязку з тим, що вказані постанови чинні та передбачають відповідні підвищення пенсії, а також проводити відповідні виплати, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.> <SPAN< a>style="tag2:Times New Roman;tag3:11pt;">Частиною пятою статті 54 Закону № 796-ХІІ передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Однак, Кабінет Міністрів України&nbsp;повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону. <Palign="justify">Згідно з положенням ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акту закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. Відповідно до ч.2 ст.87 року Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Також, позивач людина похилого віку, не повинен стежити за внесенням будь-яких змін в діючому законодавстві, відповідно, перевіряти правомірність дій субєкта владних повноважень при виконанні ним своїх обовязків, покладених державою, в даному випадку суд не повинен при розгляді даного спору відмовляти в задоволенні позовних вимог у звязку&nbsp;з пропуском строку звернення до суду з даним позовом, передбаченому ст.256,257 ЦК України. <Palign="justify">Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнанених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних лсіб, інтересів держави. ;">Відповідачем, в&nbsp;порушення ст.60 ЦПК України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов ' язку щодо нарахування та виплати позивачу пенсії в належному розмірі. Суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Балаклійському районі, по не виконанню з 01.01.04 року приписів ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання пенсії по інвалідності, додаткової пенсії та підвищення пенсії у встановленому Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі 200% процентів мінімальної пенсії за віком до 01.01.06 року . <SPANstyle="font-family:Times New Roman;tag3:11pt;">Оскільки на час прийняття постанови судом постанови вказані порушення відповідачем не усуннені, суд приходить до висновку про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії та провести відповідні виплати з 01.01.04 року та здійснити підвищення пенсії у встановленому Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі 200% процентів мінімальної пенсії за віком до 01.01.06 року. Що стосується позовних вимог стосовно зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату пенсії виключно з&nbsp;законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, відповідно до законів і виключно з законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком на день фактичного виконання, нарахування та виплати в наступні роки, то вони не підлягають задоволенню, оскільки суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє. </span></p> <Palign="justify">

Outcome: partial