Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] уточнила позовні вимоги та пояснила, що між ВАТ «КРЕДОБАНК», що є правонаступником всіх прав та обовязків Акцонерного товариства [PERSON] (Україна) в особі Першої Львівської Філії Банку, та [PERSON], 26 вересня 2005 року було укладено кредитний договір №620, за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу-позивачу кредит в сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США 00 центів США, що еквівалентно 215600 (двісті пятнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р., а відповідач-позивач зобовязався повернути кредит в термін до 24 вересня 2010 року і сплачувати проценти річні у розмірі 13 % річних. Додатковим договором від 02.07.2008р. до кредитного договору №620 від 26 вересня 2005р. встановлено ставку на рівні 15,5 % річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, кредит наданий відповідачу-позивачу в повному об'ємі, що підтверджується меморіальним валютним ордером №2164807 від 26 вересня 2005р. . Відповідно до п.4.1 кредитного договору відповідач-позивач зобовязався повернути позивачу-відповідачу кредит в повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором та/або додатками до нього, а саме: повернення суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, інших платежів мало здійснюватись щомісячно рівними частинами, починаючи з жовтня 2005 року по серпень 2010 року по 466,50 доларів США, а в останній місяць кредитування вересень 2010 року 476,50 доларів США, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього. Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту. Проте, за період з січня 2008 року по липень 2009 року включно, прострочена заборгованість відповідача-позивача по кредиту становить 3 729,95 дол. США (три тисячі сімсот двадцять девять) доларів США 95 центів США, що еквівалентно 28720 (двадцять вісім тисяч сімсот двадцять) грн. 61 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009р. Згідно п.3.4 кредитного договору відповідач-позивач зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані відсотки. Проте, за липень 2009 року включно відповідач-позивач не сплачує відсотки за користування кредитом, у звязку із чим прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за даний період становить 137 (сто тридцять сім) доларів США 09 центів США, що еквівалентно 1055 (одна тисяча пятдесят пять) грн. 59 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р., крім того відповідачу-позивачу нараховано строкові відсотки за період з 01.08.2009 року по 09.08.2009 року включно, у розмірі 39,80 дол. США (тридцять девять доларів США 80 центів), що еквівалентно 306 (триста шість) грн. 46 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. Згідно п. 3.1. кредитного договору, відповідач-позивач зобовязався здійснювати оплату за надані по цьому договору послуги у розмірах і в строки, визначені тарифами банку, затверджених Рішенням Правління Банку №2002/16 від 25 липня 2002р., що діяли на день укладення кредитного договору. Згідно п. 6 тарифів, за управління кредитом, забезпеченням по якому виступає нерухомість або автотранспорт, клієнтом сплачується комісія в розмірі 50 (пятдесят) грн. 00 коп. щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Проте, за період з січня 2009 року по липень 2009 року включно, сума простроченої заборгованості відповідача-позивача по комісіях за управління кредитом становить 400 (чотириста) грн. 00 коп. Відповідно до п.5.1 кредитного договору встановлено відповідальність відповідача-позивача за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (повернення кредиту або його частини, оплати процентів, комісій) у вигляді сплати пені в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. кредитного договору. На виконання умов кредитного договору, відповідачу-позивачу було нараховано, 370 (триста сімдесят) дол. США 76 центів США, що еквівалентно 2854 (дві тисячі вісімсот пятдесят чотири) грн. 85 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.01.2009 року по 09.08.2009 року включно; 41 (сорок один) дол. США 69 центів США, що еквівалентно 321 (триста двадцять одна) грн. 01 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 01.02.2009 року по 09.08.2009 року включно; 221 (двісті двадцять одна) грн. 00 коп. пеня за несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом за період з 01.01.2009 року по 09.08.2009 року включно. Банком 22 травня 2009 року було надіслано відповідачу-позивачу вимогу №01.14/22-2371/09, з зобовязанням в добровільному порядку сплатити суму заборгованості, що станом на 22.05.2009 р., складала: 10743 (десять тисяч сімсот сорок три) долари США 28 центів США. Однак, станом на 10.08.2009 року відповідачем-позивачем не вчинено жодних дій щодо погашення виниклої заборгованості. Зважаючи на те, що відповідач-позивач з січня 2008 року припинив повернення чергових частин отриманого кредиту, тому, станом на 10.08.2009 року загальна сума заборгованості відповідача-позивача по кредитному договору, що підлягає сплаті позивачу-відповідачу складає 10860 (десять тисяч вісімсот шістдесят) доларів США 29 центи США, що еквівалентно 83624 (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 23 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. В забезпечення виконання кредитних зобовязань відповідача-позивача 26 вересня 2005 року між позивачем, відповідачем-позивачем [PERSON] та відповідачем-позивачем [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого відповідач-позивач [PERSON] зобовязався нести перед позивачем-відповідачем солідарну відповідальність (п.2.5 договору поруки), разом із відповідачем-позивачем [PERSON], за невиконання останнім своїх зобовязань по поверненню кредиту, по сплаті відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, що передбачені кредитним договором. На виконання п.2.2 вищевказаного договору поруки позивачем-відповідачем 22 травня 2009 року було надіслано відповідачу-позивачу [PERSON] вимогу №01.14/22-2371/09/1, з зобовязанням в добровільному порядку сплатити суму заборгованості, що станом на 22.05.2009 р., складала 10743 (десять тисяч сімсот сорок три) доларів США 28 центів США. Відповідно до п.2.3 Договору поруки відповідач позивач [PERSON] протягом семи календарних днів з моменту невиконання відповідачем-відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором зобовязаний сплатити позивачу-відповідачу заборгованість. Однак, станом на 10.08.2009 року відповідачем-позивачем [PERSON] не вчинено жодних дій щодо погашення виниклої заборгованості. Представник позивача-відповідача в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та відмовилась від позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення кафе-бару в будинку №14 по вул. Чорновола в м. Стрию, а тому просить решту первинних позовних вимог задоволити. Представник позивача-відповідача зустрічний позов повністю заперечила та пояснила, що чинним законодавством України передбачено право комерційним банкам здійснювати валютні операції в тому числі видавати кредити у іноземній валюті юридичним та фізичним особам, а саме відповідно до Закону України від 07.12.2000 р. №2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми; відповідно до п.3 ч.1 ст. 47 Закону України від 07.12.2000 р. №2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Під терміном «кошти» відповідно до ст.2 даного закону розуміються гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; право надання банками кредитів резидентам в іноземній валюті за ліцензією Національного банку України передбачено пунктом 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 р. за №15-93, також пункт 5 даної статті передбачає, що одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії; також згідно п. 1.5 Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу від 09.11.2004 р. використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється: якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк; пунктом 8.12 Правил використання готівкової іноземної валюти на території України, затверджених Постановою Правління НБУ від 30.05.2007 р. №200 передбачено, що фінансові установи, які одержали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій…можуть використовувати готівкову іноземну валюту для проведення валютних операцій відповідно до отриманих генеральних ліцензій НБУ на здійснення валютних операцій. У відповідності до п. 5.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого Постановою Правління НБУ від 17.07.2001 р. №275, письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 р. за №15-93. Право на розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик має відповідач-позивач (ПАТ «КРЕДОБАНК») на підставі Банківської ліцензії №43 Національного Банку України від 27.01.2006 р. (діюча від 25.01.2010 р.) та Дозволу №43-4 від 27.01.2006 р., з Додатком до даного Дозволу від 24.09.2009 р., 25.01.2010р. Про те, що грошова одиниця зобовязання: ст. 99 Конституції України, на яку посилаються позивачі, передбачає лише, що - забезпечення стабільності грошової одиниці є основною функцією центрального банку держави - Національного банку України. Згідно п. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачає: «Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом». Згідно ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" передбачає: валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Відносини сторін по Кредитному договору №620 від 26.09.2005р., умови якого не передбачають проведення розрахунку у валюті України гривні, як і визначення грошового еквівалента в іноземній валюті відповідно до норм ч.1, 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, є валютною операцією у розумінні п. 2 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»: «Операції, повязані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України». Таким чином, закон передбачає право банку здійснювати валютні операції, в тому числі видавати кредити у іноземній валюті фізичним особам. Виходячи з вище зазначеного, немає законних підстав визнавати кредитний договір №620 від 26.09.2005 р. недійсним, а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. Представник відповідача-позивача [PERSON] первинний позов заперечила та подала до суду зустрічну позову заяву і в судовому засіданні пояснила, що між ВАТ «КРЕДОБАНК», що є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного товариства [PERSON] (Україна) в особі Першої Львівської Філії Банку, та [PERSON], 26 вересня 2005 року було укладено кредитний договір №620, з цільовим призначенням на ремонт житла в сумі 28000 (двадцять вісім тисяч) доларів США. За кредитним договором банк зобовязався надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки 13% річних, а від 02.07.08р. 15,5% річних. Дійсно грошові кошти були надані. З сторони позичальника виконано всі умови запропоновані банком з приводу укладення кредитного договору, та в подальшому своєчасно та в повному обсязі проводилась сплата чергових погашень по кредиту та відсоткам. Чинний Цивільний кодекс України розрізняє валюту зобовязання та валюту виконання зобовязання. Валютою зобовязання в даному випадку є Долар США. Виконання зобовязання на даний час проводиться у іноземній валюті, однак згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань. Згідно ст. 533 ЦК України валютою виконання зобовязання є гривня. На сьогодні жодним законом не передбачено можливість використання іноземної валюти або виконання зобовязання в іноземній валюті між резидентами. З цього випливає, що зобовязання на території України між резидентами укладаються та виконуються виключно в національній валюті гривні, а не валюті США, а тому просить її позов задоволити, а в задоволенні вимог банку відмовити. [PERSON] буде погашений коли закінчиться світова криза. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що первинний позов підлягає до задоволення оскільки, згідно ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, згідно ст..529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, згідно ст..553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, згідно ст..610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). згідно ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.згідно ст..629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено в судовому засіданні між позивачем-відповідачем ПАТ «КРЕДОБАНК», що є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного Товариства [PERSON] (Україна) в особі Першої Львівської Філії Банку, та [PERSON], 26 вересня 2005 року було укладено кредитний договір №620, за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу-позивачу кредит в сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США 00 центів США, що еквівалентно 215600 (двісті пятнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р., а відповідач-позивач зобовязався повернути кредит в термін до 24 вересня 2010 року і сплачувати проценти річні у розмірі 13 % річних. Додатковим договором від 02.07.2008р. до кредитного договору №620 від 26 вересня 2005р. встановлено ставку на рівні 15,5 % річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, кредит наданий відповідачу-позивачу в повному об'ємі, що підтверджується меморіальним валютним ордером №2164807 від 26 вересня 2005р. Згідно довідки від 10.08.09р. №15.14/17-4329/09 виданої ВАТ «Кредобанк», станом на 10.08.10р. загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору №620 від 26.09.05р. становить 10860 (десять тисяч вісімсот шістдесят) доларів США 29 центів США, з яких 6 541 (шість тисяч пятсот сорок один) долар США 00 центів, що еквівалентно 50365 (пятдесят тисяч триста шістдесят пять) грн 70 коп, що по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. - сума термінової заборгованості по кредиту; 3\~729 (три тисячі сімсот двадцять девять) дол. США 95 центів, що еквівалентно 28 720 (двадцять вісім тисяч сімсот двадцять) грн. 61 коп., по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р., сума простроченої заборгованості по кредиту з січня 2008 року по липень 2009 року включно; 370 (триста сімдесят шість) дол. США 76 центів, що еквівалентно 2 854 (дві тисячі вісімсот пятдесят чотири) грн. 85 коп., по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р., пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.01.2009 року по 09.08.2009 року включно; 137 (сто тридцять сім) дол. США 09 центів, що еквівалентно 1 055 (одна тисяча пятдесят пять) грн. 59 коп., по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. сума простроченої заборгованості по відсотках за липень 2009 року включно; 39 (тридцять девять) дол. США 80 центів, що еквівалентно 306 (триста шість) грн. 46 коп., по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. - сума нарахованих відсотків за період з 01.08.2009 року по 09.08.2009 року включно; 41 (сорок один) дол. США 69 центів, що еквівалентно 321 (триста двадцять одна) грн. 01 коп., по курсу НБУ 1 долар США/7,70 грн. станом на 10.08.2009 р. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 01.02.2009 року по 09.08.2009 року включно; 400 (чотириста) грн. 00 коп, сума простроченої заборгованості по комісіях за управління кредитом за період з січня 2009 року по липень 2009 року включно; 221 (двісті двадцять одна) грн. 00 коп. пеня за несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом за період з 01.01.2009 року по 09.08.2009 року включно. В забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON], 26 вересня 2005 року між позивачем-відповідачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] зобовязався нести перед позивачем-відповідачем солідарну відповідальність (п.2.5 договору поруки), разом із [PERSON], за невиконання останнім своїх зобовязань по поверненню кредиту, по сплаті відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, що передбачені кредитним договором. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] надсилались вимоги, щодо повернення кредитних коштів наданих відповідачу-позивачу банком, про що свідчить вимоги за №01.14/22-2371/09, від 22.05.09р. з повідомленням про вручення однак, незважаючи на вищенаведене [PERSON] та [PERSON] жодними чином не реагували на дані попередження і не сплачували жодних коштів на погашення наявної заборгованості. Зважаючи на вищевказані факти та невиконання відповідачем-позивачем зобовязань за кредитним договором, суд вважає, що первинний позов слід задоволити. В задоволені зустрічного позову [PERSON], [PERSON] до Публічного Акціонерного Товариства «Кредобанк» в особі Першої Львівської філії ПАТ «Кредобанк» про визнання кредитного договору недійсним слід відмовити за недоведеністю позовних вимог оскільки, позивач-відповідач (ПАТ «КРЕДОБАНК») має право на розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик на підставі Банківської ліцензії №43 Національного Банку України від 27.01.2006 р. (діюча від 25.01.2010 р.) та Дозволу №43-4 від 27.01.2006 р., з Додатком до даного Дозволу від 24.09.2009 р., 25.01.2010р., п. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачає: «Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом». Тобто, позивач-відповідач мав право видавати кредити в іноземній валюті і представник [PERSON] не довів своїх позовних вимог, а тому в задоволенні її позову слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed