overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

19.03.2010 року заявниця звернулась до суду з даною заявою і в її підтвердження пояснила, що з 21.04.1988 року по 05.10.1995 року працювала на Марківському сироробному заводі робітником виробничого цеху. 16.10.1991 року, під час виконання своїх трудових обовязків, які полягали у перевезенні проміжних металевих корзин вона отримала травму на виробництві у вигляді закритого перелому хребців 1-го ступеня. По даному факту був складений акт форми Н-1 за №1. Даний Акт був складений з порушенням вимог «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві», затвердженого постановою Президії ВЦСПС та Держпроматомнагляду СРСР від 17 серпня 1989 року, а саме: не заповнена кодова частина акту, професія, зазначена в акті Н-1, не збігається з записом професії в трудовій книжці (в акті робітниця виробничого цеху, у трудовій книжці маслороб 3-го розряду виробничого цеху). В звязку з даними порушеннями їй повідомлено відділенням ВД Фонду СНВ в Міловському районі Луганської області про можливість припинення страхових виплат в звязку з вищевказаними порушеннями в акті Н-1. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Міловському районі Луганської області надало заяву, в котрій просить розглянути справу без присутності їх представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявником доведені в судовому засіданні ті обставини, які підтверджують факт трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, який трапився з нею. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.10.2002 між позивачем і відповідачем укладено шлюб. Проте згодом вони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Шлюбні стосунки фактично припинилися з серпня 2009 року і спільного господарства з цього часу вони не ведуть. У звязку з цим позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, наведених у позові. Додатково пояснив, що проживає в іншому місті, з відповідачем на сьогоднішній день не спілкується. У судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином (а.с. 23). Причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 24.10.2002, що підтверджується копією свідоцтва про одруження № 228134, що видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 24.10.2002, та про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1515 (а.с. 5). Спільних дітей від даного шлюбу у сторін немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, спору між ними щодо поділу спільного майна на сьогоднішній день немає. Повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем в червні 2001 року вступила у фактичні шлюбні відносини. Шлюб вони не реєстрували з тієї причини, що попередній шлюб відповідача не був розірваний . Від цього шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Через виниклі між сторонами неприязні взаємовідносини сторони не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують. Зі слів позивачки, за період після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачці ніякої матеріальної допомоги, щодо матеріального забезпечення та утримання дитини, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні. В звязку з тим, що позивачка утримує себе та свою дитину і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду. Відповідач позовні вимоги визнав, пояснивши свою позицію тим, що він безробітній і знаходиться на утриманні своєї матері. Суд, заслухавши доводи відповідача, ознайомившись із заявою позивачки, оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка сама виховує дитину, а відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 28 жовтня 2008 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна, № 9. Після смерті спадкодавця спадкоємцями першої черги є позивачка та діти померлого [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі. Позивачка у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка, але вважає, що прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову про неї у встановлений законом строк. В цей час позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищезазначений будинок. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 28 жовтня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 29 жовтня 2008 року, серія І-ЖД № 170109. Позивачка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 23 лютого 2010 року, серія І-ЖД № 118881. Позивачка на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується записом про її реєстрацію у будинковій книзі за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна, 9. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON], пояснивши, що 05.06.2004 р. між нею та відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб. Шлюб у позивачки та у відповідача перший. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина Ярослава, [INFO], та просить стягнути аліменти на його утримання в розмірі ? частини усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В теперішній час позивачка з відповідачем не проживає, сімейних відносин з ним не підтримує. За її ствердженням з самого початку спільного життя взаємовідносини між ними були добрими, але через деякий час сумісного життя відповідач почав зловживати спиртними напоями, що привело до розпаду сім`ї. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В звязку з чим позивачка вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить її інтересам. Спору щодо майна, проживання неповнолітньої дитини між сторонами не виникає. Зі слів позивачки, за період після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачці ніякої матеріальної допомоги, щодо матеріального забезпечення та утримання дитини, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні. В звязку з тим, що позивачка утримує себе та свою дитину і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду. Відповідач позовні вимоги [PERSON] визнав, погодився на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, подальше перебування в шлюбі перешкоджає інтересам позивачки, можливість збереження сімї втрачена, також встановлено, що позивачка сама виховує дитину, а відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона з 1999 року по 28.03.2002 рік вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Згідно до виконавчого листа № 2 525/2001 від 05.03.2001 року виданого Коростенським міським судом, з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на уторимання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму на дитину. В даний час відповідач не працює, постійного місця не має, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі від батьків і тому нерегулярно платить аліменти. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої сина в розмірі 100 грн. щомісяця до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність. позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 1999 року по 28.03.2002 рік. Згідно до виконавчого листа № 2 525/2001 від 05.03.2001 року виданого Коростенським міським судом, з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на уторимання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму на дитину. В даний час відповідач не працює, постійного місця не має, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі від батьків і тому нерегулярно платить аліменти. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду ..., може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіпршення або поліпшення здоров'я когось із них. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 100 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила, що згідно до виконавчого листа № 2 1498/2003 від 01.08.2003 року виданого Коростенським міським судом, з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму на дитину. В даний час відповідач не працює, постійного місця не має, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі від батьків і тому нерегулярно платить аліменти. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 100 грн. щомісяця до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність. позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2 1498/2003 від 01.08.2003 року виданого Коростенським міським судом, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму на дитину. В даний час відповідач не працює, постійного місця не має, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі від батьків і тому нерегулярно платить аліменти. Відповідно до ст. ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду ..., може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіпршення або поліпшення здоров'я когось із них. В даному випадку позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 100 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Інспекції державного технічного нагляду Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання права власності на транспортний засіб. Позов мотивував тим, що у 2007 році він придбав в неробочому стані та непридатний до використання трактор Т-16, який протягом 2007 2008 років власноручно переробив, закупив нові агрегати, що підтверджується актом Гукливської сільської ради від 15.09.2009 р. Звернувшись до відповідача він отримав відмову в реєстрації транспортного засобу. Просить визнати його власником трактора Т-16. Позивач в судовому засіданні подав уточнення до позовної заяви, пояснив, що переробку здійснив власними силами, трактор було ним відремонтовано. Представник відповідача - [PERSON] в суді позов визнав, щодо визнання права власності на транспортний засіб трактор (самохідне шасі) Т-16 за [PERSON] не заперечив. \~ Заслухавши та обміркувавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач у 2007 році придбав трактор марки Т-16 та власноручно переробив його, закупивши відповідні агрегати (а.с.7) та фактично користується даним транспортним засобом декілька років, але через відсутність технічного паспорту не може належним чином зареєструвати транспортний засіб. Актом комісії Гукливської сільської ради від 15.09.2009 року (а.с. 6) встановлено, що [PERSON] є власником трактора Т-16, який зібраний ним власноручно. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу №02/02 від 18.02.2010 року ринкова вартість колісного транспортного засобу «Сельхозтехника Т-16» становить 2362 грн. 14 коп. \~З акту-висновку щодо технічного стану трактора Т-16 (самохідне шасі) від 30 березня 2010 року (а.с. 27) видно, що трактор (самохідне шасі) марки Т-16, 1988 року випуску, заводський номер 117349, номер двигуна [NUMBER], номер шасі 117349 відповідає технічним вимогам. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності \~набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність \~набуття права власності не встановлена \~судом. \~ В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином володіє трактором (самохідним шасі) марки Т-16, здійснює за ним догляд, ремонт, закуповує відповідні агрегати. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

04.03.2010 року Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми , посилаючись на те , що 03.02.2004 року між ВАТ "Укртелеком" та [PERSON] укладено договір про надання послуг телефонного зв*язку та відповідач був абонентом квартирного телефону індивідуального користування № 407-53-32 , та в період часу на протязі з січня 2009 року по серпень 2009 рік отримав послуги міжміського та міжнародного телефонного зв*язку на суму 448 грн. 67 коп., та рахунку не оплатив ,тому просять стягнути з відповідача дану суму. Представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не заявився ,про день слухання справи повідомлений належним чином ,а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність заочно ,оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права а взаємовідносини сторін . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає . що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом відповідач був абонентом квартирного телефону індивідуального користування № 407-53-32 .та в період часу з січня 2009 року по серпень 2009 рік отримав послуги міжміського зв*зку та міжнародного телефонного зв*язку на суму 448 грн. 67 коп., та рахунку не оплатив . 18.11.2009 року договірні відносини з відповідачем були припинені та було скасовано телефон . Згідно з .та п.п. 145,151 Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв*язком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.1997 р.№639 відповідач зобов*язаний оплачувати усі надані йому послуги в 10-ти денний термін після одержання рахунку ,але не пізніше 20-го числа місяця ,що настає після повного розрахунку .Рахунку відповідач не оплатив. Згідно з п.п.153,154 Правил, надання послуг телефонного зв*язку було припинено, а згодом скасовано ,що відповідно до п.п. 157 Правил не звільняє відповідача від погашення заборгованості. Згідно із ст.526 ЦК України. зобов*язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене суд вважає. то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

04.03.2010 року Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком " в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми , посилаючись на те , що 29.11.2005 року між ВАТ "Укртелеком" та [PERSON] укладено договір про надання послуг телефонного зв*язку та відповідач був абонентом квартирного телефону індивідуального користування № 274-70-89 , та в період часу на протязі з березня 2009 року по серпень 2009 рік отримав послуги міжміського та міжнародного телефонного зв*язку на суму 427 грн. 30 коп., та рахунку не оплатив ,тому просять стягнути з відповідача дану суму. Представник позивача позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не заявився , про день слухання справи повідомлений належним чином ,а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність заочно ,оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом відповідач був абонентом квартирного телефону індивідуального користування № 274-70-89 ,та в період часу з березня 2009 року по серпень 2009 рік отримав послуги міжміського зв*зку та міжнародного телефонного зв*язку на суму 427 грн. 30 коп., та рахунку не оплатив. 06.01.2010 року договірні відносини з відповідачем були припинені та було скасовано телефон . Згідно з .та п.п.145,151 Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв*язком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.1997 р.№639 відповідач зобов*язаний оплачувати усі надані йому послуги в 10-ти денний термін після одержання рахунку ,але не пізніше 20-го числа місяця ,що настає після повного розрахунку .Рахунку відповідач не оплатив. Згідно з п.п.153,154 Правил, надання послуг телефонного зв*язку припинено, а згодом скасовано ,що відповідно до п.п.157 Правил не звільняє відповідача від погашення заборгованості, Згідно із ст.526 ЦК України, зобов*язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved