Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у винятковому порядку, на підставі особистої заяви та дозволу начальника УЖКГ міста Одеси [PERSON] було надане жиле приміщення з фондів житла для часового проживання - квартира № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці академіка Вільямса в місті Одесі, строком до 25 грудня 2006 року. Відповідачка вселилась в приміщення разом з сином [PERSON]. Вищевказане жиле приміщення відноситься до приміщень маневреного відселенчеського фонду і у складі житлового будинку перебуває на балансі КП Домоуправління № 18». Приміщення було надане відповідачці у відсутність передбачених для проживання маневреному відселенчеському фонді підстав, у винятковому порядку, без надання ордеру, що було можливим за наявністю тимчасово вільних приміщень і обумовлено зобов'язанням відповідачки своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за користування житлом, комунальних послуг, а у випадку необхідності звільнити приміщення по закінченню терміну і першою вимогою позивача. Однак, до нинішнього часу відповідачка не звільнила спірне приміщення. У зв'язку з вказаним, позивач просить суд виселити [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] з всіма мешкаючими особами без надання,іншо го житла. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд в задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та проти його задоволення заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те , що [PERSON] має право користування спірним приміщенням, оскільки вже довгий час проживає з сином [PERSON] в квартирі [ADDRESS], своєчасно сплачує всі комунальніпослуги З 1993 року [PERSON] знаходиться на квартирному обліку. Іншого житла у [PERSON] немає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.З ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаногожилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.4 ст. 1322 ЖК України, жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються на строк до одного року з можливістю продовження цього строку у разі неспроможності мешканця цього приміщення набути альтернативне місце проживання. Підставами для дострокового припинення права громадянина на користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання є: надання громадянину або придбання ним іншого жилого приміщення; підвищення доходів громадянина до рівня, який дозволяє йому укласти договір найму іншого жилого приміщення; порушення громадянином правил користування жилим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання; приведення мешканцем жилого приміщення з фондів житла для тимчасового проживання у непридатність для його використання; інші підстави, встановлені законом. У судовому засіданні встановлено, що у винятковому порядку, на підставі особистої заяви та дозволу начальника УЖКГ міста Одеси, [PERSON] було надане жиле приміщення з фондів житла для тимчасового проживання - квартира [ADDRESS], строком до 25 грудня 2006 року ( а. с. 5). Відповідачка вселилась у вказану квартиру разом з сином [PERSON], сплачує комунальні послуги. Квартира № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі - самостійна, складається з однієї кімнати, перебуває на балансі КП «Домоуправління № 18». На підставі рішення Одеської міської ради № 207 від 19 березня 2009 року « Про створення фонду житла для тимчасового проживання», вищевказана квартира входить в перелік приміщень комунальної власності, включених до фонду житла для тимчасового проживання м. Одеси ( а. с. 84). На підставі ч. 2 ст. 61 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово- експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Як вбачається з матеріалів справи, Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради ніколи не видавало [PERSON] ордер на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була надана [PERSON] тимчасово, строком до 25 грудня 2006 року, у винятковому порядку, що було можливим за наявністю тимчасово вільних приміщень і обумовлено зобов'язанням відповідачки своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за користування житлом, комунальних послуг, а у випадку необхідності звільнити приміщення по закінченню терміну і першою вимогою позивача. Однак термін, на який відповідачці був наданий дозвіл на проживання до 25 грудня 2006 року вже минув, але [PERSON] відмовляється звільнити спірне приміщення. З 27 квітня 1994 року [PERSON], [PERSON] зареєстровані з квартирі [ADDRESS], шс підтверджується довідкою № 8898 від 28 січня 2009 року, яка видана Комунальним підприємством «Вузівський» ( а. с. 111). Квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати, площею - 17, 50 кв.м., загальною площею - 29, 20 кв.м. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] забезпечена житлом, хоча не 13, 65 кв.м., як це передбачено ст. 47 Житлового кодексу України, але це є тільки підставою для постановки на квартирний облік. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідачки проти задоволення позову, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються. З врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачці надавалося вищезазначене приміщення винятково та тимчасово, строком до 25 грудня 2006 року і це підтверджується резолюцією начальника УЖКГ м. Одеси від 25 грудня 2005 року, а термін на який відповідачці був наданий дозвіл на проживання минув, а крім того, з 27 квітня 1994 року відповідачка з сином [PERSON] зареєстрована за іншим місцем проживання, то правові підстави для користування відповідачкою житловим приміщенням, а саме квартирою № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі - відсутні. На підставі ч.З ст. 98 ЖК України, тимчасові жильці на вимогу наймача зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є тимчасовим жильцем, займає житло незаконно, у зв'язку з чим її слід виселити разом з всіма неповнолітніми членами сім'ї з квартири № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі без надання іншого житла.

Outcome: approved