Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

7 грудня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківського комунального підприємства (далі ХКП) «Міськелектротранс», в якому просила зобовязати відповідача виплатити їй заборгованість по заробітній платі в сумі 8938 грн. 05 коп, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 2 грудня 2009 року до моменту остаточного розрахунку, відшкодувати спричинену їй моральну шкоду в сумі 100 000 грн. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 12 липня 2001 року вона працювала на ХКП «Міськелектротранс» на посаді інженера. Наказом від 2 грудня 2009 року № [NUMBER] вона була звільнена згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Проте, на порушення вимог чинного законодавства, на день звільнення з нею не було проведено остаточний розрахунок при звільненні в сумі 8938 грн. 05 коп. Невиплата вказаних сум негативно сказалася на її фінансовому стані, внаслідок чого їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 100\~000 грн. В судовому засіданні позивачка відмовилася від позову в частині стягнення на її користь заборгованості по заробітній платі в сумі 8\~938 грн. 05 коп., в звязку з добровільним виконанням цих вимог відповідачем. В іншій частині позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діяв на підставі та в межах наданої йому довіреності, проти позову заперечував, посилаючись на відсутність вини власника у несвоєчасній виплаті заробітної плати. При цьому зазначив, що підприємство ХКП «Міськелектротранс» є збитковим, станом на 1 січня 2010 року непокриті балансові збитки складають 170 мільйонів грн. Утворення заборгованості повязане з тим, що підприємство лише виконує функції соціального перевізника, отримуючи при цьому з державного бюджету лише 14% необхідних по розрахунку коштів. Протягом жовтня-грудня 2009 року підприємство за рахунок власних доходів від пасажирських перевезень направило на виплату заробітної плати 10,8 млн. грн. В звязку з цим керівництво підприємства зверталося до Кабінету Міністрів України і особисто до Премєр-міністра [PERSON] щодо вирішення питання стосовно внесення змін до Державного бюджету України на збільшення субвенцій у 2009 році. Кріт того, зазначив, що відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення відносно директора підприємства [PERSON] за ч. 1 ст. 41 КУпАП встановлено відсутність вини у не проведенні у день звільнення остаточного розрахунку з працівниками відповідно зі ст. 116 КЗпП України. Представник Харківської міської ради до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень на позов не подала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] працювала на ХКП «Міськелектротранс» з 12 липня 2001 року. 2 грудня 2009 року позивачку звільнено з підстав, передбачених п. 1 ст. 36 КЗпП України. Встановлено також, що в день звільнення з [PERSON] не було проведено остаточний розрахунок відповідно до ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Підставою відповідальності власника (підприємства) відповідно до ст. 117 КЗпП України є порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП України) та вина власника. Матеріали справи свідчать про те, що вини ХКП «Міськелектротранс» в затримці розрахунку при звільненні [PERSON] немає. З наданих представником відповідача копій з рахунків підприємства вбачається, що ХКП «Міськелектротранс» має постійну заборгованість по заробітній платі, яка утворилася з липня 2009 року. Утворення заборгованості повязане з тим, що підприємство виконує функції соціального перевізника, отримуючи при цьому з державного бюджету лише 14% необхідних по розрахунку коштів. За вирішенням питання погашення заборгованості керівництво підприємства зверталося до Кабінету Міністрів України, а також Премєр-міністра України. З матеріалів справи вбачається, що кошти на рахунках підприємства для погашення заборгованості по заробітній платі та проведення остаточного розрахунку з працівниками в день звільнення були відсутні. Крім того, згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2010 року встановлено відсутність вини керівника ХКП «Міськелектротранс» у виплаті заробітної плати, а також проведенні остаточного розрахунку при звільненні з працівниками відповідно до ст. 116 КЗпП України, За таких обставин підстав для застосування фінансових санкцій, передбачених ч. 1 ст. 117 КЗпП України, за відсутності вини немає, а отже стягнення з підприємства на користь позивачки середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є безпідставним. З цих же підстав суд відмовляє позивачці у відшкодуванні моральної шкоди в сумі 100000 грн. Суд приймає відмову [PERSON] від позову в частині стягнення на її користь заборгованості по заробітній платі, в звязку з добровільним виконанням позову відповідачем та в цій частині провадження по справі закриває.

Outcome: approved