Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом до відповідачів в якому просить відшкодувати неправомірно не нараховану грошову допомогу в результаті протиправних дій директора [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. та начальника відділу освіти Новопсковської районної державної адміністрації [PERSON], що становить 2345, 77 грн.; стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку моральну шкоду в сумі 5000 грн.; визнати порушення третіми особами абз. 9 ч.1 ст. 57 Закону України „ Про освіту, п 8.3.2 Галузевої угоди між МОН України та ЦК Профспілкипрацівників освіти і науки Украпи, п.3-10 колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом [PERSON] ЗОШ 1-3 ст., п.4 Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. в частині не нарахування грошової винагороди, передбаченої абз.9 ч.І ст. 57 Закону України „Про освтіу вчителю [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. Новопсковського району [PERSON] У судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах, підтримав обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, третіх осіб в 2007,2008 р.р. він був безпідставно позбавлений грошової винагороди, передбаченої абз.9 ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту». За 2009 рік йому була нарахована та виплачена грошова винагорода лише в розмірі 83 грн., що є порушенням вимог ст.57 Закону України «Про освіту» , відповідно до якого щорічна грошова винагорода виплачується педагогічним працівникам в розмірі до одного посадового окладу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов»язків, але відповідачі, визначаючи розмір грошової допомоги виявили упереджене ставлення до нього. Позивач вважає, що не має жодних підстав для невиплати («де преміювання») йому грошової винагороди в розмірі одного посадового окладу, оскільки він сумлінно виконує службові обов»язки, стягнень не має, крім того, його робота в 2008 році була відмічена грамотою видавництва «Шкільний світ», головним редактором газети «Інформатика». Крім того, відповідач - відділ освіти Новопсковської районної державної адміністрації порушив його права, передбачені ст. 103 КЗпП України не попередивши за два місяці про зміни в системі оплати праці, включаючи систему матеріального стимулювання працівників. Вважає, що відповідачами та третіми особами порушені його права, передбачені ч.2.3 ст.97 КЗпП України, ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» абз.9 ч.1 ст. 57 Закону України « Про освіту», галузевою угодою між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України, п.4 Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам. Представник відповідача - Новопсковської районної державної адміністрації вимоги позивача не визнала. В обгрунтування заперечень пояснила, що твердження позивані про те, що за період з 2007 - 2009 р.р. він був безпідставно позбавлений грошової винагороди передбаченої ст. 57 Закону України «Про освіту» не відповідають дійсності з наступних підстав. Однією з умов нарахування і виплати грошової винагороди педагогічним працівникам є наявність загальних коштів, передбачених кошторисом школи на оплату праці. В зв»язку з відсутністю грошових коштів в кошторисі [PERSON] ЗОШ 1-3 ст, у 2007 році грошова винагорода педагогічним працівникам загальноосвітнього навчального закладу, в т.ч позивачу взагалі не виплачувалася. Наказ про позбавлення педагогічних працівників грошової винагороди відділом освіта не видавався, оскільки не передбачено видання -лисого наказу Порядком надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов»язків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 р. № 898. В 2008 році грошова винагорода позивачу взагалі не була нарахована та виплачена, оскільки його робота протягом року не була сумлінною, а виконання службових обов'язків не заслуговувало зразкової оцінки, оскільки в травні 2008 року батьками учнів 11 класів [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. була висловлена недовіра позивачу з приводу необ»єктивної оцінки знань внаслідок упередженого ставлення до їх дітей. Про недобросовісне виконання позивачем посадових обов»язків свідчить і відсутність оцінок в класних журналах та щоденниках учнів 11-х классів [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. наприкінці 2008 навчального року. В грудні 2009 року позивачу була виплачена грошова винагорода у розмірі 83 грн. відповідно до наказу відділу освіти на підставі подання [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. погодженого з профспілковим комітетом школи, які саме визначили зазначений розмір грошової винагороди, з урахуванням того, як виконувалися позивачем службовьі обов»язки протягом навчального року. Розмір грошової винагорода , виплаченої позивачу не суперечить ст.57 Закону України «Про освіту» , відповідно до якого встановлюється обмеження лише щодо максимального розміру щорічної грошової винагороди, мінімальний розмір грошової винагороди законодавством не визначено. Третя особа - директор [PERSON] ЗОШ 1*3 ст. Заїка В.І. проти вимог позивача заперечувала, зазначаючи, що твердження позивача про безпідставність позбавлення його грошово винагороди не заслуговують на увагу, оскільки в 2007 р. виплата грошової винагороди не була передбачена кошторисом школи, т.б. взагалі не була виплачена жодному педагогічному працівнику. В 2007 році коштів, передбачених кошторисом ледве хватало на виплату заробітної плата. В 2008 році грошова винагорода позивачу не була виплачена, оскільки робота позивача не була сумлінною, а виконання службових обов»язків добросовісним та зразковим, тому в поданні про виплату щорічної грошової винагороди, яке було затверджено та погоджено з профспілковим комітетом школи, було відсутнє прізвище позивача про виплату йому зазначеної винагороди. В грудні 2009 році було винесено подання погоджене з профспілковим комітетом ніколи про виплату позивачу грошової винагороди у розмірі 83 грн., та грошова винагорода йому була виплачена. Ніякого упередженого ставлення до позивача з її боку , як директора школи та з боку профспілкового комітету шкода не має. Нарахована та виплачена позивачу сума грошевої винагороди у розмірі 83 грн. відповідає сумлінному виконанню позивачем своїх службових обов»язків. Представник відповідача [PERSON] ЗОШ * 1*3 ст., третя особа начальник відділу освіту Новопсковської районної державної адміністрації [PERSON] в судове засідання не з»явнлиея, надали заяви про розгляд справи без їх участі, з вимогами позивача не згодні. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивші надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 1971 року позивач постійно працює в [PERSON] ЗОШ 1-3 ступенів вчителем (з 1979 року - вчителем фізики, з 2001 року - вчитель фізики та інформатики), що підтверджується копією трудової книжкн (а.с. 15-17), довідкою № 126 від 20.11.2007 року (а.с.19). Судом встановлено, що в 2007,2008 р.р. позивачу не була виплачена передбачена абз. 9 ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту» для педагогічних працівників щорічна грошова винагорода, що сторонами не оспорюється. Твердження позивача про те, що даної грошової винагороди він був безпідставно позбавлений є необгрунтованим в зв»язку з наступним. У чинність абз.9 чЛ ст. 57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує педагогічним працівникам надання щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов»язків. Відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в п.8 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік та вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 року № 898 затверджено Порядок надання щорічної винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної і комунальної власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов»язків (далі - Порядок), яким встановлені критерії надання такої винагороди на підставі наказу керівника, а також передбачена можливість встановлення додаткових критеріїв надання винагороди, встановлених згідно Положення відповідного навчального закладу, затвердженого його керівником за погодженням з профспілковим органом. Відповідно до п.2 Порядку однією з умов нарахування та виплати щорічної грошової винагорода педагогічним працівникам навчальних закладів є наявність загальних коштів, передбачених кошторисом школи на оплату праці. Як пояснили представник відповідача та третя особа у судовому засіданні, в зв»язку з відсутністю грошових коштів в кошторисі [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. у 2007 році грошова винагорода педагогічним працівникам загальноосвітнього навчального закладу, в т.ч позивачу взагалі не виплачувалася, наказ керівника відповідача або навчального закладу про надання позивачу щорічної грошової винагорода за 2007 роки, обсягу та розміру її виплати в залежності від результатів роботи і досягнень позивача за 2007 р. не видавалися; подання, затверджене керівником навчального закладу чи методичної установи, погоджене з профспілковим комітетом, про надання щорічної грошової винагороди за сумлінну працю за 2007 р. відсутнє. Даний факт не заперечував і сам позивач. Також, під час судового засіданні оглядався кошторис відповідача за 2007 рік та встановлено, що щорічну грошову винагороду за 2007 р. в межах загальних коштів, передбачених на оплату праці, виплатити було неможливо за відсутністю відповідного фінансування. Тому протиправних дай з боку відповідачів не вбачається і підстав для відшкодування не нарахованої грошової винагороди за 2007 р. не має. Стосовно позовних вимог про відшкодування неправомірно не нарахованої грошової винагорода за 2008 р., то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають в зв»язку з наступним. У чинність п.2 Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни. Судом встановлено, що позивачу в 2008 році не була нарахована та виплачена грошова винагорода, оскільки його робота протягом року не була сумлінною, а виконання службових обов»язків не заслуговувало зразкової оцінки. Про даний факт свідчать неодноразові звернення батьків учнів 11-х класів [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. наприкінці 2008 року до дирекції школи , відділу освіти Новопсковської районної державної адміністрації щодо упередженого ставлення позивача до їхніх дітей, необ»єктивного оцінювання знань, що підтверджується заявами батьків (а.с.75-76,85), пояснювальними записками, актами дирекції школи та вчителів щодо неналежного виконання позивачем своїх посадових обов»язів. (а.с.77-79). Крім того, протягом 2008-2009 років позивач періодично в робочий час здійснював представництво інтересів громадян в Донецькому апеляційному адміністративному суді, Новопсковському та Марківському районних судах , в зв»язку з чим неодноразово звертався до директора [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. про перенесення його уроків на інші дай, що підтверджується заявами позивача (а.с. 46-50). З приводу цього , дирекції школи доводилося постійно вносити зміни до розкладу уроків, тому фактичний розклад уроків суттєво відрізнявся від того, який був затверджений санепідемстанцією на початку 2008-2009 навчальних років. Факт порушення позивачем трудових обов»язків як вчителя, внутрішнього трудового розпорядку навчального закладу, законодавства про працю, порушення прав учнів підтверджено і прокуратурою Новопсковського району. Проведеною в лютому 2009 р. перевіркою прокуратурою Новопсковського району щодо фактів систематичного порушення прав учнів [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. в зв»язку з постійними внесеннями змін до розкладу уроків за заявами позивача встановлено, що представницька діяльність не є формою захисту особистих конституційних прав. Здійснення представницької діяльності не відноситься до трудових обов»язків позивача, тому він не мав права порушувати законодавство про працю та здійснювати будь-яку діяльність в робочий час (а.с.87) . Судом встановлено, що допущені позивачем порушення трудових обов»язків та зазначені обставини стали підставою того, що в 2009 році відповідно до наказу № 396-к від 16.12.2009 року, виданого на підставі подання директора [PERSON] ЗОШ 1-3 ст. № 296 від 15.12.2009 р. погодженого з профспілковим комітетом щорічна грошова винагорода позивачу була нарахована та виплачена у розмірі 83 грн., що не суперечить вимогам ст.57 Закону України «Про освіту», п. 5 Порядку, відповідно до яких, розмір щорічної грошової винагороди не може перевищувати одного посадового окладу (ставки заробітної плащ) з урахуванням підвищень. Тобто діючим законодавством України встановлено лише обмеження щодо максимального розміру щорічної грошової винагорода, мінімальний розмір грошової винагорода законодавством не визначено.. В зв»язку з чим, суд приходить до висновку, що не має підстав для визнання порушень з боку відповідачів, третіх осіб щодо не нарахування позивачу грошової винагороди, передбачено абз. 9 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про освіту». Доводи позивача стосовно того, що вій не був попереджений наказами про позбавлення грошової винагороди є безпідставними, оскільки видача таких наказів Порядком не передбачена. Необгрунтованими суд вважає і посилання позивача щодо попередження його про зміни в системі оплати праці, передбачені ст.103 КЗпП України оскільки невиплата грошової винагороди не є зміною в оплаті праці. Відповідно до п.4 Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам , що є додатком до Колективного договору [PERSON] ЗОНІ 1-3 ст., щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам виплачується відповідно до наказу відділу освіти Новопсковської районної державної адміністрації на підставі подання директора школи, погодженого з профспілковим комітетом школи. Відповідно до чЛ ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи позивач не надав доказів, які б свідчили, про те що грошова винагорода йому не виплачена внаслідок упередженого ставлення з боку відповідачів, та доказів того, що він безпідставно був позбавлений грошової винагороди. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні не встановлено жодних дій, які б свідчили про порушення прав позивача з боку відповідачів. В зв»язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed