overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернувся до суді з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання у сумі 2339,99 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Суд, у порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, проти чого представник позивача не заперечував. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] Зарічному в м.Кривому Розі. Згідно виписки відповідач сплату за опалення і гаряче водопостачання проводив частково, в зв'язку з чим створилась заборгованість за період з 01.10.2008 року по 01.09.2009 року в сумі 2339,99 грн. Суд вважає, що позовні вимоги позивача належать задоволенню в межах позовної давності, і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість з опалення і гарячого водопостачання, згідно доданого розрахунку за вищезазначений період у розмірі 2339,99 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач АК «Київенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми збитків за актом порушень у розмірі 334 грн. 15 коп. та судових витрат по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], та 24 квітня 2009 року працівниками АК «Київенерго» було виявлено грубе порушення відповідачем правил користування електричною енергією для населення сутня пломба (відсутня пломба Держстандарту). За даним фактом порушення було складено акт № 906043 та проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН на суму 334,15 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, що дає підстави до розгляду справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. На дану адресу було відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії № 14448109901. 24.04.2009року працівниками «Київенерго» було виявлено грубе порушення правил користування електричною енергією для населення. За фактом порушення було складено акт № 906043 та відповідно до п. 3.3 Методики проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН на суму 334,15 грн. Відповідно до акту порушень № 906043 та до п. 27 ПКЕЕН боржнику було відправлено попередження № 180 від 24.04.2008 року разом з розрахунком за не обліковану електричну енергію (а.с. 11). 25.06.2009року електропостачання боржника було припинено,відповідно до наряду- допуску № 2093 (а.с. 17). Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Таким чином суд вважає, що відповідач порушив права позивача і вони підлягають захисту, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 30 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач АК «Київенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 2 160 грн. 38 кой. та судових витрат по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії та неналежно виконує свої зобов'язання, внаслідок чого станом на грудень 2009 року сума боргу за спожиту електричну енергію становить 2 160 грн. 38 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: м. Київ, вул. Березняківська. 36-Г, кв. 13, але не сплачує за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 2 160 грн. 38 коп. Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 28 Правил у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. На момент виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію [PERSON] не звертався до позивача з заявою про складання графіка погашення своєї заборгованості або відстрочення терміну його оплати та не надав жодної довідки, яка б підтверджувала неспроможність погашення цього боргу. Таким чином суд вважає, що відповідач порушив права позивача і вони підлягають захисту, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 30 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 04 березня 1989 року у с. Комарівській сільській Раді народних депутатів Галицького району, про що зроблено актовий запис за №3. В шлюбі у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, ображає членів сімї, принижуючи честь і гідність. Це призвело до розпаду сімї і шлюб не може бути збережений. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і просить задовольнити з наведених у позовній заяві підстав, а також пояснила, що зберегти сімю можливості немає. Неповнолітню доньку просить залишити проживати з нею. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач не повідомив суду про причини своєї неявки і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі. В звязку з цим справа розглядається відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. У сторін відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розпаду сім ї і шлюб носить формальний характер. Вказані обставини ствердила позивач в судовому засіданні, а відповідач у визначений судом строк не подав письмових заперечень щодо позову та доказів, які б спростовували твердження позивача. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам сторін. В звязку з цим суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу У країн я місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою, тому вимоги позивача щодо визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], судом не можуть вирішуватися, оскільки в майбутньому таке рішення не буде мати правових наслідків для сторін та самого неповнолітнього. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

[PERSON] 03 лютого 2010 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 16 серпня 2003 року. Від спільного життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою вона припинила шлюбні відносини у липні 2009 року, причиною розпаду сім'ї стало те, що між позивачкою та відповідачем постійно та безпідставно виникали сварки та скандали, вони різні люди за характером, вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. На даний час вони вони не підтримують щлюбних відносин, та мешкають окремо. Позивачка вважає, що її сім»я з відповідачем розпалася остаточно і відновити сімейні відносини неможливо, тому що в їхніх стосунках вже немає нічого спільного, з цього приводу в них виникають сварки, які негативно впливають не тільки на особистість кожного з подружжя, але й на інтереси їхньої дитини. Суперечки про розподіл майна в них немає. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, , що підтверджується розпизкою від 15.02.2010 року, поясненням позивачки про те, що відповідач не бажає зявлятися до судового засідання, та від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 16 серпня 2003 року року між [PERSON] ( прізвище у шлюбі- Сивожелезова) та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Довгинцівському відділі РАГС райвиконкому м. Кривого Рогу, актовий запис № 310, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 2194627 від 16.08.2003 року (а.с. 8). Від спільного життя з відповідачем, позивачка має сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої позивач записаний батьком (а.с. 8). На даний час позивачка мешкає з відповідачем окремо. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили у липня 2009 року з тією причини, що у позивачки з відповідачем різні інтереси, різні погляди на життя, в їхніх стосунках вже немає нічого спільного. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини в них немає. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивачки і відповідача неможливе, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Витрати за вчинення реєстрації розірвання шлюбу на користь держави суд стягує з відповідача, так як позивачка просила про це у позовній заяві, як винного у розпаді родини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов»язаннях АКБ «ТАС-Комерцбанк»(надалі - Банк).предявив в суд позов до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. У підтвердження своїх вимог Банк зазначав, що у відповідності до договору № 1301/1006/62-285 від 17 жовтня- 2006 року Банк зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит в сумі 8254,00 доларів СІНА зі сплатою 12 % річних за весь строк користування кредитом, а [PERSON] зобовязувався здійснювати щомісячно включно до десятого числа місяця повернення основної суми кредиту згідно з вказаним графіком шляхом перерахування коштів на рахунок банку. Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання- не виконав, а саме станом на 08.04.2009 року заборгував Банку кошти в загальній сумі 7004,13 доларів СІЛА, З огляду на такі факти просить постановити рішення про стягнення з відповідача в користь Банку 7004,13 доларів СІЛА заборгованості за вищевказаним договором, 686,80 заборгованості по комісії та 70,93 доларів СІЛА витрат по оплаті державного мита, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи це тим, що права позивача не порушено, оскільки у позивача не настало право вимоги до відповідача, так як ВАТ «Сведбанк» не направив відповідачу документів, щодо його правонаступництва за зобов»язаннями АКБ «TAC - Комерцбанк» Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі. докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2006 року між сторонами у справі було укладено договір № 1301/1006/62-285 про надання кредиту, за умовами якого Банк зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит в сумі 8254,00 долари СІЛА з кінцевим терміном повернення заборгованості до 16.10.2011 року зі сплатою 12 % річних, а [PERSON] зобовязувався здійснювати щомісячно повернення основної суми кредиту згідно з вказаним графіком шляхом перерахування коштів на рахунок банку. Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, а саме станом на 08.04.2009 року заборгував Банку кошти в загальній сумі 7004,13 доларів СІЛА, по кредиту, 686,80 грн. по комісії В якості забезпечення виконання зобов»язання було укладено договір застави від 17.10.2006 року автомобіля [PERSON] кузов № У6БТ1311060290899, державний номерний знак [NUMBER]. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що він є квартиронаймачем квартири № 1 , яка розташована в буд. 122 по вул. Яружній в м. Херсоні . Крім нього , в квартирі зареєстровані відповідачі, які тривалий час там не проживали та не користувались нею. Із-за прописки відповідачів у квартирі за вказаною адресою позивач вимушений нести зайві витрати по сплаті за комунальні послуги, які нараховуються на всіх осіб, прописаних в квартирі, а також не може у повній мірі здійснювати свої права щодо користування своїм житлом. У звзку з цим позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги , просить задовольнити позов по викладеним в ньому обставинам. Відповідачі в судове засідання не зявивились про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Суд про причини неявки не повідомили. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживає в [INFO] . Також у вказаній квартирі прописані [PERSON] та [PERSON], які в квартирі не проживають з січня 2005р та про місце знаходження, яких не відомо. Сукупність наданих суду доказів дає підстави вважати, що відповідачі не користуються спірним жилим приміщенням більше шести місяців без поважних причин : добровільно залишили квартиру, спроб повернення у неї за час своєї відсутності не приймали, їх речі відсутні, у звязку з чим на підставі ст.71 ЖК України втратив право користування жилою площею. У звязку з цим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.02.2008 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з садиби, розташованої за адресою: с. Ворожба, вул. Низівська, 17, Лебединського району, Сумської області. Позивачка являється спадкоємицею померлого, але вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в частині будівель: веранди цегляної під літ. «а» та сараю цегляного під літ. «Е», оскільки вони за [PERSON] не були зареєстровані. Тому позивачка звернулася до суду і просила встановити факт належності померлому [PERSON] вищевказаних споруд та визнати за нею право власності на дане спадкове майно. В попереднє судове засідання позивачка не зявилася, в наданій заяві свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача в попереднє судове засідання також не зявився, в наданій заяві проти позову не заперечив та просив справу розглянути у його відсутності. Враховуючи те, що представник відповідача позов визнав в повному обсязі, згідно з вимогами ст. 130 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані з спорами про спадкове право, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в попередньому судовому засіданні було встановлено, що 18.02.2008 року помер [PERSON], що вбачається з свідоцтва (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на домогосподарство, розташоване на земельній ділянці за адресою: с. Ворожба, вул. Низівська, 17, Лебединського району, Сумської області. Позивачка, будучи донькою померлого та спадкоємицею за законом, бажає прийняти спадщину після смерті свого батька, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо будівель: веранди цегляної під літ. - «а» та сараю цегляного під літ. «Е», оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи. Згідно вимог ст. ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно вимог ст. ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1222 1223, 1268 ЦК України громадяни України можуть бути субєктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. При цьому суд також приймає до уваги те, що вказані будівлі відповідають нормам щодо планування і забудови міських і сільських поселень, нормативним актам з пожежної безпеки та вимогам санітарних правил, що стверджується довідками відповідних служб (а.с. 13-15). Тому суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.03.2009 року померла її мати [PERSON] Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивачка являється спадкоємицею померлої [PERSON] за законом, проте вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Строк нею був пропущений, так як вона мала скрутне матеріальне становище. Тому позивачка звернулася до суду та просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, в наданій заяві позов визнав та просив справу розглянути у його відсутності. Враховуючи те, що представник відповідача позов визнав в повному обсязі, згідно з вимогами ст. 130 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, позовні вимоги повязані з спорами про спадкове право та підлягають задоволенню, так як в попередньому судовому засіданні було встановлено, що 30.03.2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку бажає прийняти позивачка, будучи її донькою та спадкоємицею за законом. Проте вона не може цього зробити, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини в звязку з скрутним матеріальним становищем. Згідно вимог ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 11 червня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу подружжя припинило подружні стосунки, поновлення яких позивачка не бажає, тому просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер. Позивачка позов підтримала із зазначених в позовній заяві підстав, просить шлюб розірвати, дочку залишити на її вихованні. Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Між сторонами існують сімейні правовідносини. Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 11 червня 2005 року, актовий запис №684 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Краснова) [PERSON], [INFO] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яку суд вважає, необхідно залишити на виховання матері (а.с.5). Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сімя розпалась, подружжя протягом тривалого часу разом не проживає, спільного господарства не ведуть, примирення сторони не бажають, тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст.104 Сімейного кодексу Україні. шлюб підлягає розірванню в судовому порядку.

Outcome: approved