Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

[PERSON] 19 жовтня 2009 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] райвиконкому м. Дніпропетровська про визнання права власності на обєкт нерухомості гараж. Позивач у своєму позові та в ході судового засідання посилався на те, що рішенням виконкому [PERSON] було дозволено збудувати гараж, гараж збудовано, він знаходиться в кооперативі «Лоцманський»: № 481; рішенням виконкому № 111 від 16 лютого 1996 року [PERSON] дозволено переоформити вказаний гараж на позивача, що і було зроблено, гараж передано [PERSON] і він став ним користуватися, але належним чином документи оформлені про це не були; позивач звернувся в БТІ для отримання технічний паспорт на вказаний гараж, 28 січня 2009 року отримав його і йому рекомендовано питання про право власності на гараж вирішити в судовому порядку. Просив визнати за ним право власності на вказаний спірний гараж, задовільнивши позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] райвиконкому м. Дніпропетровська в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (в матеріалах справи міститься розписка), в своєму листі на адресу суду проти позову не заперечував, визнав його і просив винести рішення за наявними матеріалами справи по закону на розсуд суду. На підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим слухати справу за відсутності представника вказаного відповідача. Представники третіх осіб АГК «Лоцманський» та КП ДМБТІ ДОР в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (в матеріалах справи містяться розписки), в своєму листі на адресу суду проти позову не заперечували, погодилися і визнали позовні вимоги і просили винести рішення по закону на розсуд суду за наявними матеріалами справи без участі їх представників. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності представників вказаних третіх осіб згідно ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 09 березня 1988 року виконкомом Дніпропетровської міської ради було прийнято рішення № 67/9 про відвід виробничому об'єднанню ПМЗ земельної ділянки по провул. Садовому в м. Дніпропетровську для будівництва кооперативних гаражів. 15 березня 1988 року був створений авто-гаражний кооператив «Лоцманський», який був зареєстрований згідно рішення № 230 виконкому [PERSON] районної ради м. Дніпропетровська від 15 березня 1988 року, затверджено його Статут. На підставі рішення виконкому [PERSON] районної ради м. Дніпропетровська [PERSON] було дозволено будівництво гаражу, цей гараж ним було збудовано та зареєстровано - № 481, він ним користувався, утримував та сплачував необхідні платежі до кооперативу. Пізніше [PERSON] звернувся до виконкому [PERSON] районної ради м. Дніпропетровська з заявою про переоформлення даного гаражу на позивача, про що було прийняте рішення № 111 виконкому [PERSON] районної ради м. Дніпропетровська від 16 лютого 1996 року, яким було дозволено переоформити вказаний гараж на [PERSON] Після прийняття даного рішення позивач став членом авто-гаражного кооперативу та став власником даного гаражу. На протязі усього часу володіння, користування даним гаражем він добросовісно виконував обов'язки члена кооперативу, які полягали у своєчасній сплаті членських внесків та плати за гараж. У зв'язку з тим, що своєчасно [PERSON] не оформив право встановлювальних документів на гараж через органи МБТІ, які б свідчили про право власності на вказаний гараж, позивач не має можливості звернутися до відповідною установи за отриманням свідоцтва про право власності. Згідно ст. 15 Закону України «Про власність» член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж наданий йому в користування, набуває права власності на це майно. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконкому збудував капітальний гараж за власні кошти, вніс в повному обсязі свій пайовий внесок за гараж до кооперативу, позивач також сплатив повністю свій пайовий внесок за гараж і володіє гаражем на підставі рішення виконкому про переоформлення гаражу. Суд приймає до уваги також і ті обставини, що гаражний кооператив «Лоцманський», в якому знаходиться спірний гараж (користувач земельної ділянки) не заперечує і клопоче про визнання права власності на вказаний гараж № 481 за позивачем, про що є письмове підтвердження; виконані роботи по будівництву гаража не протирічать вимогам закону і проводились з відома гаражного кооперативу та органів місцевої влади з дотриманням будівельних та інших необхідних норм; зустрічні позовні вимоги не заявлені; інших спадкоємців або претендентів немає, кооператив на гараж не претендує; оформити документи на спірний гараж позивач в іншому передбаченому законом порядку не може; ніяким іншим чином вирішити питання немає можливості. Тому, у звязку з необхідністю узаконити вищевказаний обєкт нерухомості позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…» Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. При таких обставинах суд вважає можливим визнати за позивачем право приватної власності на гараж № 481 з підвалом загальною площею 35.1 кв. м. у автогаражному кооперативі «Лоцманський», що розташований в м. Дніпропетровську по провулку Садовому, 3. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, вони є обгрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved