Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

01.10.2007 р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому, позивачка посилається на те, що відповідач з листопада 2006 року почав платити аліменти нерегулярно, а періодично, хоча до цього часу надавав матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно. У судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позову пояснила, що від шлюбу з відповідачем народилась дитина [PERSON] [INFO]. 15.01.2004 р. шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем стали мешкати окремо, відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але з листопада 2006 року почав платити аліменти нерегулярно, а періодично, після постійних нагадувань, тобто почав ухилятись від утримання дитини, добровільно припинив надавати матеріальну допомогу. Він є приватним підприємцем, торгує на ринку, на утриманні нікого немає, аліменти нікому не платить, тому має реальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, заробітна платня позивачки, при цьому, складає лише 596 грн. на місяць з роботи лаборантом на Харківському Авіаційному заводі, тому утримувати дитину сама вона не має матеріальної можливості. В зв'язку з чим позов просить задовольнити, зобов'язати відповідача сплачувати аліменти в розмірі 500,00 гривень щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні відповідач позов не визнав і в обґрунтування заперечень проти позову пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, в якому просить стягнути з нього позивачка, так як він не працює. Він є зареєстрованим, як фізична особа -підприємець, однак доходу від своєї діяльності немає, що підтверджується деклараціями про доходи, на його утриманні також знаходиться ще одна його дитина-син Максим [INFO] від повторного шлюбу, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Своє батьківство відносно доньки [PERSON] він не заперечує, це його дитина, але він зараз безробітний і платити аліменти в розмірі, вказаному позивачкою, не має матеріальної можливості. Коли він має можливість, надавав матеріальну допомогу добровільно і кожен місяць і окремо на оздоровлення дитини. В зв'язку з чим, просить в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 07.06.1997 р. між позивачкою і відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають дитину - [PERSON] Олексіївну, [INFO], актовий запис про народження за № 365. Відповідно до свідоцтва Про народження серії СР № 047595, виданого 14.07.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, батьками малолітньої [PERSON] вказані: [PERSON] Валентинович- батько і [PERSON] -мати. Відповідно до довідки від 25.09.2007 р. б/н дитина мешкає разом з матір'ю за місцем її реєстрації по пр. Л. Свободи, б. 46 «В», кв. 126 в місті Харкові. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, по справі документально підтверджується, що відповідач дійсно є батьком малолітньої [PERSON], в зв'язку з чим повинен виділяти кошти на її утримання. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При цьому, стверджує, що відповідач є здоровим, працездатним, працює приватним підприємцем на ринку, нікого на утриманні немає, аліменти нікому не платить і тому має реальну можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно. Як вказано у cт.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших Дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Як зазначено відповідачем, в нього склалося тяжке матеріальне становище, він не працює, відповідно до наданих суду декларацій про доходи, відповідачем одержано дохід від роздрібної торгівлі за 3 квартал 2007 р. лише в розмірі 63,75 гривень, дохід за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 р. від роздрібної торгівлі взагалі відсутній. На його утриманні знаходиться дитина від другого шлюбу - син [PERSON] [INFO], його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує лише пособіє держави. Тому, суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, наявність у нього іншої дитини, не працюючої дружини, як обставини, що мають істотне значення для вирішення справи і визнає їх такими, що підтверджують необхідність присудження позивачці коштів на утримання дитини в мешному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначені факти, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання його малолітньої дитини до досягнення нею повноліття, однак, при присудженні розміру коштів на утримання дитини, суд визначає їх не у твердій грошові сумі, а у частці від доходу відповідача в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.10.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилання відповідача на невизнання позову взагалі і на те, що він у теперішній час взагалі не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини не приймаються судом до уваги, оскільки він на теперішній час є працездатною людиною, документів про свою непрацездатність суду не надано, тому він не повинен обмежуватись відсутністю доходу від роздрібної торгівлі, а й вживати більш активних заходів для пошуку іншої роботи, отримання доходу, оскільки одна мати дитини не має можливості повноцінно її утримувати, а його обов'язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття законодавець не відміняв. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає даті 01.10.2007 року. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3,

Outcome: partial