Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 2800 Доларів США. В позовній заяві вказує на те, що 02.04.2009 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики у відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України відповідачем власноручно написано розписку. Відповідно до умов вказаного договору позики [PERSON] взяв у борг у [PERSON] кошти у сумі 2800,00 (дві тисячі вісімсот дол. 00 центів) доларів США, які він зобов'язувався повернути протягом 6 (шести) місяців, але не пізніше 01.10.2009 року. [PERSON] надалася відповідачу на безоплатній основі. Проте в порушення вказаних вимог закону та умов укладеного договору позики, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, сума боргу не повернута. Станом на день звернення з позовом сума заборгованості відповідача становить 2800,00 доларів США, що по курсу НБУ (7,97 грн. за 1 долар США) станом на 20.10.2009 року становить 22316,00 грн. 14.10.2009 року, його адвокатом на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою добровільно, не доводячи справу до суду, повернути вказану суму боргу. Претензія задоволена не була. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просять стягнути з відповідача 2800,00 доларів CILLA. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки відповідача у суд не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 02.04.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було фактично укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики у відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України відповідачем власноручно написано розписку. Відповідно до умов вказаного договору позики [PERSON] взяв у борг у [PERSON] кошти у сумі 2800 (дві тисячі вісімсот дол. 00 центів) доларів СІЛА, які він зобов'язувався повернути протягом 6 (шести) місяців, але не пізніше 01.10.2009 року. [PERSON] надалася відповідачу на безоплатній основі. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав. Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт передачі коштів підтверджується розпискою від 02.04.2009 року та поясненнями позивача. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З пояснень позивана сщдує, що за весь період прострочення [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення боргу. Його усні вимоги щодо повернення позики відповідач ігнорує. Продовжує уникати зустрічей з ним. Відповідно до ст. 192 ЦК України, основним платіжним засобом на території України є грошова одиниця - гривня. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином суд вважає, що стягнення боргу з відповідача належить проводити в національній валюті України. Станом на 20.10.2009 року офіційний курс НБУ гривні до долара США встановлено в розмірі 7,97 грн. Таким чином сума в гривневому еквіваленті що підлягає стягненню з відповідача складає (7,97 грн. х 2800 дол. США) = 22316,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки судом встановлено невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по поверненню коштів по договору позики ці позовні вимоги підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню, також, і позовні вимоги стосовно відшкодування судових витрат, а саме, витрат на ІТЗ судового процесу та витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 192, 533, 1046, 1049 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved