Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, третя особи на стороні відповідача ВГІРФО Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області, посилаючись на те, що 26 вересня 1996 року ним та [PERSON] та [PERSON] було приватизовано квартиру за адресою вул..Турецька буд.№6 кв.№5 в м.Чернівці, де вони і були зареєстровані. 2 жовтня 1996 року позивач викупив у [PERSON] належну їй 1/3 частину квартири і вона знялась з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. У 1996 році зазначає, що його син виїхав з квартири і місце його перебування йому невідомо, з тих пір фактично він не проживає в зазначеній квартирі, хоча зареєстрований зазначеній у квартирі, однак фактично позивач зазначає, що проживає тільки він один. Таким чином на його думку відповідач не виконує обов'язки члена сім'ї, передбачені ст.. 156 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, які він виконує самостійно. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м.Чернівці, вул.Турецька,6/5, та зобов'язати ВГІРФО Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: м.Чернівці, вул..Турецька,6/5. Позивач в судове засідання не з'явився від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме було опубліковано в пресі оголошення про виклик відповідача до суду, суд про причини неявки в судове засідання не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.. Представник ВГІРФО Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що позивач та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS], де вони також зареєстровані, дані обставини підтверджуються дослідженими та проаналізованими копіями свідоцтва про право власності на житло від 26 вересня 1996 року, договору купівлі-продажу від 02.10.1996 року та довідкою КЖРЕП №12 від 05.11.2009 року. /а.с.5-7/. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.ч.1,2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Ч.1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності ч.ч.1,2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Однак всупереч вищезназазначеним вимогам норм чинного законодавства, позивачем не було надано суду доказів про припинення права власності відповідача [PERSON] на вищезазначену квартиру в установленому законом порядку. Отже дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed