overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

[PERSON] зверну до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що йому належить трудова книжка видана 15 серпня 1966 року на ім'я російською мовою «Любич Николай Йосипович». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 серпня 1966 року в Пиївському цукровому заводі він отримав трудову книжку де його по батькові російською мовою записано невірно, а саме: російською мовою замість «Иосифович» записано російською мовою «Йосипович», тому через неправильність запису по батькові в трудовій книжці він не може оформити документи на отримання пенсії. В судовому засіданні [PERSON] заву підтримав. Представник управління пенсійного фонду в судове засідання не прибув, до суду направив заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність з наявними у справі документами. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, [PERSON] оформляє документи на отримання пенсії, проте в трудовій книжці, яку він отримав 15 серпня 1966 року в Пиївському цукровому заводі Київської області його прізвище, ім'я та по батькові було записано російською мовою «Любич Николай Йосипович». В даному правовстановлюючому документів було невірно записано заявника по батькові, замість «Иосифович» записано російською мовою «Йосипович». Про те, що заявника по батькові російською мовою дійсно «Иосифович», а українською мовою «Йосипович» свідчить запис по батькові в свідоцтві про його народження серії ЯЯ №553658 від 11 травня 1950 року, свідоцтві про одруження серії І-АБ №257429 від 25 квітня 1971 року, паспорті серії СК №945266. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, постільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що трудова книжка видана 15 серпня 1966 року на ім'я (російською мовою) «Любич Николай Йосипович» належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 3166,99 грн., посилаючись на те, що 15 січня 2008 року між банком та відповідачем був підписаний кредитний договір № 201438-сгесі про надання кредиту в розмірі 20000,00 грн., з кінцевим терміном повернення 15.07.2009 року із сплатою 30.00% річних за користування кредитними коштами. Відповідач не виконав умови кредитного договору і станом на 13.08.2009р. заборгованість по кредиту та відсотках становить 3166,99 грн.. а тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

В січні 2010 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 червня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної Ради м. Кривого Рогу, актовий запис за № 184. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, спору про місце проживання дитини немає. Шлюбні відносини з відповідачем припинили в грудні 2008 року, з тієї причини, що відповідач зловживає спиртними напоями, у звязку з чим в сімї виникають сварки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Майнового спору немає. Витрати по справі просить стягнути з неї. На попередній розгляд позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на позові наполягає. На попередній розгляд відповідач не зявився, звернувшись до суду із заявою про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. За таких обставин, суд вважає, що сімя [PERSON] зруйнувалася, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Витирати по справі покласти на позивача. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], яка померла 7 травня 2005 року, та визнати за ним, спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок №78 по вул. Садовій в с. Будків, Хмільницького району вартістю 41272 грн. та грошового вкладу в Хмільницькому відділенні №10001\\0120 ВАТ "Державний ощадний банк України" на рахунку №915512429000\\24290, які він прийняв в спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], посилаючись на те, що після її смерті залишилось спадкове майно, яке позивач фактично прийняв оскільки постійно проживав з нею, доглядав її, а після смерті поховав на сільському кладовищі. У нього на руках знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно, але, звернувшись до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено в зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Окрім позивача, спадкоємців після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує, претензій до спадкового майна не має. Суд заслухавши покази позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, поскільки свідоцтвом про смерть серії І-АМ №016101 доведено, що [PERSON] померла 7 травня 2005р.; заповітом [PERSON] від 21 травня 1992 року, за яким вона заповідала своє майно позивачеві; свідоцтвом про право власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №73 серії САС №330879 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Великомитницької сільської ради від ЗО липня 2009 року за №107; ощадними книжками та іншими матеріалами. Крім того доведено, що позивач постійно проживав в одному помешканні з бабусею, вів спільне домогосподарство, а після її смерті фактично прийняв спадкове майно, на даний час використовує його за цільовим призначенням, інших спадкоємців немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 527, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Позивач звернувся в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що між ним та відповідачкою постійно виникали сварки, скандали, з боку відповідачки на його адресу постійно звучали образи та приниження, крім того йому відомо, що на даний час відповідачка проживає з іншим чоловіком. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також доповнив, що з 2004 року він та відповідачка проживають окремо, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Відповідачка в судове засідання не зявилася, проте подала в суд заяву, в якій просить розглядати дану справу без її участі, оскільки не в змозі зявитися в судове засідання у звязку із станом здоровя та вказала, що згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони з 2004 року проживають окремо, з того часу подружніх відносин не підтримують, не ведуть спільне домашнє господарство. Крім того, як вказав позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Позивач ствердив в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

08.02.2010р. ВАТ „Райффайзен банк Аваль звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 08.09.2008р. відповідачці був наданий споживчий кредит в розмірі 20900грн. зі сплатою річних відсотків за користування кредитом в розмірі 27% річних з кінцевим терміном повернення 08.09.2014р. Оскільки відповідачка неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання, просили стягнути з неї заборгованість в розмірі 31849.56грн. за вказаним кредитним договором, судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, на їх задоволенні наполягала, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час належно сповіщена, причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим прийняти рішення на підставі наявних документів. Дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися правовідносини, врегульовані ст.1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони по справі дійсно перебувають у кредитних договірних стосунках, розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, відповідачка сповіщалася про необхідність його погашення, однак належних дій для цього не прийняла. Оскільки в порушення вимог ст.525 ЦК України взяті на себе зобовязання стосовно своєчасного погашення заборгованості [PERSON] не виконала, предявлений до неї позов в слід визнати правомірним та задовольнити. Судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

08.02.2010р. ВАТ „Райффайзен банк Аваль звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 06.08.2008р. відповідачці був наданий споживчий кредит в розмірі 13336.07грн. зі сплатою річних відсотків за користування кредитом в розмірі 29.5% річних з кінцевим терміном повернення 06.08.2014р. Оскільки відповідачка неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання, просили стягнути з неї достроково заборгованість в розмірі 27756.91грн. за вказаним кредитним договором, судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, на їх задоволенні наполягала, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час належно сповіщена, причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим прийняти рішення на підставі наявних документів. Дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися правовідносини, врегульовані ст.1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони по справі дійсно перебувають у кредитних договірних стосунках, розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, відповідачка сповіщалася про необхідність його погашення, однак належних дій для цього не прийняла. Оскільки в порушення вимог ст.525 ЦК України взяті на себе зобовязання стосовно своєчасного погашення заборгованості [PERSON] не виконала, предявлений до неї позов в слід визнати правомірним та задовольнити. Судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом (а. с. 2-3), в якому просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 12). Відповідач не з'явився в судове засідання, надав заяву в якій визнав позовні вимоги та їх обгрунтування у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 14). Судом винесена ухвала про прийняття визнання позову та розгляд прави у попередньому судовому засіданні у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд одить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони перебувають у шлюбі з 21.04.2001 р. і мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5), який мешкає з позивачкою (а.с.6). Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. ст. 83, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню кмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

02.03.2010 року [PERSON]Є . звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з лютого 2008 року по січень 2010 рік перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, не приймає участі у витратах на утримання сина, не виконує покладених на нього законом обов'язків, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина розмірі 1/4 частина від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягала, [PERSON] проти позову не заперечував ( а.с. 6, 7 заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при зізнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законник підстав ухвалює, к рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони з лютого 2008 року по січень 2010 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання, 14.10.2009 року у них народився син - [PERSON] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матір»ю. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батько зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони розірвали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Дитина знаходяться на утриманні матері, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує про сплату аліментів сину, просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони 16.02.2010 року розірвали шлюб та від якого мають сина [PERSON], 22.01.2004 р.н.(а.с.2,3). Сторони проживають окремо, син знаходиться на утриманні матері. Відповідач не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання сина у вигляді стягнення аліментів в розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеральне становище дітей, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, в звязку з цим необхідно задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір в сумі 51грн. Згідно ст.81 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини посилаючись на те, що 04 квітня 2007 року померла його бабуся [PERSON] Дем»янівна. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Він являється спадкоємцем майна померлої за заповітом, однак після смерті [PERSON] він через хворобу невстиг у встанолений законом термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому виникла потреба звернутись до суду. Просить вказані причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини визнати поважними і визначити додатковий строк в два місяці для подачі заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON] Дем»янівни. В суді позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Представник відповідача-Митинецької сільської ради в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого не має. Оскільки, наведені позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Дем»янівни, суд находить поважними, що стверджується довідкою Красилівської центральної лікарні № 614 від 25.11.2009 року, тому позивачу слід продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Поскільки справа об'ємна і потребує тривалого часу для виготовлення мотивувальної частини рішення, суд виносить резолютивну частину рішення. На підставі ст..20 Закону України "Про страхування", ст..ст.979-999 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

14 січня 2010 року ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідача боргу за спожиту електроенергію в сумі 189,34 гривень. В своєму позові позивач посилається на невиконання відповідачем, яка проживає [INFO], договірних зобов'язань з оплати коштів за використану електроенергію. Внаслідок порушення цих зобов'язань відповідачем, заборгованість зі сплати коштів за використану електроенергію станом на 14.01.2010 року з жовтня 2008 року по 30.12.2009 року склала 189,34 грн. Добровільно сплатити борг відповідач відмовився, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» 189,34 грн. боргу за надану і спожиту електроенергію, а також 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи та державне мито. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити частково, оскільки відповідачка в період судового розгляду справи погасила свій борг перед ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь енергокомпанії мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином неодноразового повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач суду не повідомила. У відповідності до вимог ст. 169 ЦПК неявка відповідача в суд визнана судом без поважних причин і справа розглянута у її відсутність за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач являється абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». Станом на 14.01.2010 року, відповідач з жовтня 2008 року по 30.12.2009 року, в порушення договірних зобов'язань своєчасно не сплачувала кошти за використану електроенергію, внаслідок чого у неї перед позивачем виник борг у сумі 189,34 грн., який відповідно до ст. ст. 526, 530,610, 625, 714 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, але оскільки відповідачка добровільно сплатила борг, то в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі у вигляді 30,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави мито в розмірі 51 гривні.

Outcome: partial