overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

23.12.2009р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер 4 січня 2007року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що його батько, [PERSON], помер 4 січня 2007 року. Після його смерті відкрилася спадщина на жилий будинок №91, який знаходиться у с. Селисько, Пустомитівського району Львівської області. Він та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом. Дочка його батька, [PERSON], яка є його рідною сестрою, померла 26 жовтня 2009року. В установлений законом шестимісячний термін він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по причині тривалого трудового відрядження в іншому регіоні. Перебуваючи у відрядженні, йому стало відомо, що батько помер, однак передчасно повернутися він не міг, оскільки це було обумовлено у трудовому договорі. Коли він звернувся до нотаріуса за місцем проживання свого батька з наміром прийняти спадщину, то з'ясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, а саме 6 місяців від моменту відкриття спадщини. У зв'язку з цим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Просить позовну заяву задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Треті особи [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти задоволення позову. Третя особа представник Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву третьою особою суду подано не було. На адресу суду на дійшла заява, про слухання справи у відсутності представника Третьої Львівської державної нотаріальної контори. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, третіх осіб, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] у звязку з тим, що перебував у тривалому відрядженні в іншому регіоні. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача, відповідача та долученими до справи письмовими доказами. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на те, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його мама, [PERSON], померла 16 серпня 2006 року, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 28 по вул. Партизанській в с. Сімерки Перечинського району. Однак, після смерті спадкодавця у шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори через брак часу, оскільки працює водієм в ТзОВ «Самвер» та постійно перебуває у відрядженнях за межами району. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий ним був пропущений з поважних причин. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просив вирішити спір у даному судовому засіданні. Голова Сімерківської сільської ради, [PERSON], подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У попередньому судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2006 року померла мама позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 037589, виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 17 серпня 2006 року (а. с. 6, 7, 9-10, 12). Також встановлено, що [PERSON] після смерті своєї мами, [PERSON], в межах строків, передбачених ст. 1270 ч. 1 ЦК України, не подав до Перечинської державної нотаріальної контори відповідну заяву через брак часу, оскільки працює водієм в ТзОВ «Самвер» та постійно перебуває у відрядженнях за межами району ( а. с. 11). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з цим, відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач [PERSON] постійно перебував у відрядженнях за межами району, тому суд вважає, що він пропустив даний строк з поважних причин, а отже йому необхідно визначити додатковий строк терміном у чотири місяці для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

[PERSON] 12.01.2010 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 18 листопада 1989 року та мають доньку [PERSON], [INFO], що знаходиться на утриманні позивачки. З відповідачем позивач не проживає з 2001 року, але відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, але на думку позивача має можливість надавати таку допомогу. Відповідач працює по найму, отримує заробітну плату щомісячно та інші доходи, отже має змогу допомагати доньці матеріально. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 гривен щомісячно до досягнення донькою повноліття, тобто до 20.01.2010 року, рішення допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу і позов задовольнити у повному обсязі. [PERSON] підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і просила їх задовольнити у повному обсязі, але аліменти стягнути у сумі 200 гривен, стягнення розпочати з 12.01.2010 року Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, не заперечує сплачувати аліменти у розмірі, який встановить суд, підтвердив, що не надавав регулярно допомогу дитині, але одноразово сплатив 3000 гривен, у якому році не памятає. Третя особа [PERSON] позов підтримала, та пояснила суду, що вона потребує допомоги від батька, оскільки навчається на стаціонарі в медичному університеті на контрактній формі навчання і самостійного заробітку не має. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Як встановлено в суді, сторони перебували у шлюбі з 18.11.1989 року, який розірвано 24.04.2007 року, актовий запис про розірвання шлюбу №76, місце реєстрації відділ РАЦС Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записаний відповідач. Донька знаходиться на утриманні позивача та проживає з нею. Сторони разом не проживають з 2001 року, але відповідач не надає допомогу на утримання дитини в достатньому розмірі. Він працює по найму, отримує заробітну плату та має інші доходи, тобто має змогу утримувати дитину матеріально. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі 200 гривен не суперечить закону. Згідно ст..180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку з відповідача у розмірі 200 гривен за період з 12.01.2010 року по 20.01.2010 року. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

У січні 2010 року до Броварського міськрайонного суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Броваритеплоенергомережа» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання. У позові зазначається, що позивач комунальне підприємство «Броваритеплоенергомережа» надає послуги з теплопостачання (централізоване опалення та підігрів води) в квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON] У звязку з тим, що відповідачем своєчасно не проводиться повна оплата за спожиті послуги, за ним рахується заборгованість за теплову енергію за період з 01.08.2007 року по 01.11.2009 року в розмірі 1673 грн. 62 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що власником квартири та власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є - [PERSON], що підтверджується Довідкою форми №3 від 05.11.2009 року (а.с. 3). Оскільки відповідач не уклав договір на послуги з теплопостачання з КП «Броваритеплоенергомережа», проте від послуг не відмовився та постійно ними користувався, то позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Відповідачем своєчасно не проводиться повна оплата спожитих послуг, тому за ним рахується заборгованість за теплову енергію за період з 01.08.2007 року по 01.11.2009 року. Як вбачається із розрахунку суми боргу (а.с.6) за вказаний період нараховано за послуги з теплопостачання 3100 грн. 14 коп., кореговано 10 грн. 09 коп, сплачено 0 грн. Таким чином, станом на 01.11.2009 року заборгованість відповідача перед КП «Броваритеплоенергомережа» становить 1673,62 грн. Розмір нарахувань за користування послугами з опалення та підігріву води за підприємством проводиться на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради, відповідно до ст. 28 Закону України «Про самоврядування в Україні». Зазначені тарифи відображені у зведеній відомості про тарифи на послуги з теплопостачання для першої Групи споживачів (населення) по КП «Броваритеплоенергомережа» (а.с. 7). Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

У січні 2010 року до Броварського міськрайонного суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Броваритеплоенергомережа» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання. У позові зазначається, що позивач комунальне підприємство «Броваритеплоенергомережа» надає послуги з теплопостачання (централізоване опалення та підігрів води) в квартиру [ADDRESS], співвласниками якої є відповідачі. У звязку з тим, що відповідачами своєчасно не проводиться повна оплата за спожиті послуги, за ними рахується заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2008 року по 01.11.2009 року в розмірі 1132 грн. 63 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила та просила стягнути 732, 63 грн.. Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що співвласниками квартири [ADDRESS] є - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Довідкою КП БМР «Броварське бюро технічної інвентаризації від 12.11.2009року (а.с. 2). Оскільки відповідачі не уклали договір на послуги з теплопостачання з КП «Броваритеплоенергомережа», проте від послуг не відмовилися та постійно ними користуються, то позивач проводить відповідачам щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Відповідачами своєчасно не проводиться повна оплата спожитих послуг, тому за ними рахується заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2008 року по 01.11.2009року. Як вбачається із розрахунку суми боргу (а.с.4) за вказаний період нараховано за послуги з теплопостачання 1810 грн. 52 коп., кореговано 34 грн. 54 коп, сплачено 643 грн. 35 коп. Таким чином, станом на 01.11.2009 року заборгованість відповідачів перед КП «Броваритеплоенергомережа» становить 1132,63 грн. Розмір нарахувань за користування послугами з опалення та підігріву води за підприємством проводиться на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради, відповідно до ст. 28 Закону України «Про самоврядування в Україні». Зазначені тарифи відображені у зведеній відомості про тарифи на послуги з теплопостачання для першої Групи споживачів (населення) по КП «Броваритеплоенергомережа» (а.с. 7). Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

06.10.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 11.03.20р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідачів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому судовому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідачки [PERSON] Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

06.10.2009р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду із позовом до [PERSON], ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» про стягнення заборгованості. Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. позивачу було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до ухвалення по даній справі рішення, а також вжито заходи забезпечення позову. 11.03.2010р. представник позивача надав суду заяву з проханням залишити без розгляду позовні вимоги до відповідачів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та скасувати, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. заходи забезпечення позову, розглянувши дане питання в попередньому судовому засіданні за відсутності представника позивача. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанка до [PERSON], ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» про стягнення заборгованості слід залишити без розгляду. Одночасно, на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України, у звязку із залишенням без розгляду позовних вимог, суд вважає за можливе скасувати прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 06.10.2009р. заходи забезпечення позову у відношенні відповідачки [PERSON] Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача сплата судових витрат була відстрочена до винесення рішення, а даною ухвалою позовні вимоги позивача залишені без розгляду, що відповідно до положень ч. 1 ст. 83 ЦПК України передбачає повернення судового збору, суд вважає за можливе не стягувати судовий збір з позивача. Щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то з огляду на те, що ч. 2 ст. 88 ЦПК України не передбачає повернення цих витрат у разі залишення без розгляду позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, то суд вважає, що з позивача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті 07.02.2005 року його бабусі [PERSON], до складу якого входять земельна ділянки, яка відповідно до Державного акту серії ЧВ №076484, площею 1,1237 га, вартістю 21 231 гривень, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка, яка відповідно до Державного акту серії ЧВ № 076217, площею 1,4544 га, вартістю 21\~222 грн., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належали на праві власності померлій. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем вище зазначеного спадкового майна за законом, як внук померлої [PERSON], інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою Кліводинської сільської ради від 18.02.2010 року. Зазначає, що він в управління та володіння спадковим майном вступила своєчасно, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, відповідач позов визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В звязку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховую наведене, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 328, 392, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

9.02.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку щомісячно, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і в них 26.04.2006 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Спільне життя з [PERSON] не склалось, дитина знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча взмозі таку допомогу надавати. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74,76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 26.04.2006 року позивачка народила сина [PERSON], батьком якої являється [PERSON] Сторони мешкають окремо, дитина знаходиться на утриманні матері - позивачки, а відповідач - батько дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем взмозі її надавати. [PERSON] факти підтверджуються показаннями позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON]В на користь [PERSON], відповідно до вимог ст. 183, 184 СК України, слід визначити в ? частину всіх видів його доходу (заробітку). При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним та інших утриманців не має, а також, що позивачка працює, отримує дохід і також зобовязана утримувати дитину.

Outcome: approved