Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

У січні 2009р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивували тим, що між ними та відповідачем був укладений договір про надання послуг, відповідно до якого останній зобовязався виготовити технічний паспорт та оформити право власності в судовому порядку на нежитлове приміщення квартири [ADDRESS], терміном до 15.12.2007р. за відповідну оплату у розмірі 2\~200 доларів США (еквівалентно 16\~192 грн.). Однак, на думку позивачів, відповідачем було завдано матеріальну та моральну шкоду, так як договір про надання послуг не виконано, а саме Рішення Заводського райсуду м. Миколаєва від 14.12.2007р. відповідно до якого право власності було визнано за [PERSON], було скасовано в подальшому. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь суму передану в рахунок оплати за надання послуг у розмірі 16\~192 грн., суму матеріального збитку у розмірі 35\~880 грн. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн. В судовому засіданні [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на повне виконання договору та зазначив, що позивачі можуть звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення вирішивши питання про стягнення судових витрат. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. У жовтні 2007 року між [PERSON]Б, та [PERSON] в усній формі був укладений договір про надання послуг, відповідно до якого останній зобовязався виготовити технічний паспорт та оформити право власності в судовому порядку на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], із зазначеним терміном до 15.12.2007р. за відповідну оплату у розмірі 2\~200 доларів США (еквівалентно 16\~192 грн.). Вказаний договір підтверджується складеною розпискою (арк. цив. справи - 9). 14.12.2007р. Заводським райсудом м. Миколаєва було ухвалено рішення відповідно до якого за [PERSON] було визнано право власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. В подальшому рішення було скасовано за нововиявленими обставинами (арк. цив. справи - 23). В звязку з чим позивачі вважають дії відповідача щодо виконання договірних зобовязань невиконаними та такими, що порушують їх права та завдають збитків. Проте, суд вважає, що в задоволені вимог щодо стягнення матеріальної шкоди необхідно відмовити, оскільки понесені позивачами витрати повязані з оплатою правової допомоги при розгляді іншої справи у порядку цивільного судочинства, а отже вони є судовими витратами, які повинні розподілятися між сторонами при розгляді справи по суті, і законодавством не передбачено можливості їх стягнення за окремим позовом до суду. Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, або ж відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що постановив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, постановити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, витрати, повязані з оплатою правової допомоги, понесені позивачами у звязку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справ у порядку цивільного судочинства, процесуальним законом, не є шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди або збитків. Щодо вимог компенсації моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн., суд вважає такими що не підлягають задоволенню, оскільки права та інтереси позивачів не порушені, а ці вимоги є необхідними від порушеного права.

Outcome: dismissed