Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

В липні 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк», яке за рішенням загальних зборів від 30.04.2009 року змінило тип банку з Закритого акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство, а також зі зміною типу банку змінило найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку « ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» ( наділі по тексту « банк» або « позивач»), звернулося до суду із зазначеним вище позовом, з тих підстав, що відповідно до укладеного договору № zrl0gk00003589 від 13 лютого 2007 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 15340,00 доларів США зі сплатою 12,00 відсотків за користування кредитом на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.02.2027 року, згідно якого останній зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 13.02.2007 року був укладений договір іпотеки нерухомого майна ( квартири) № zrl0gk00003589, у якому іпотекодавцем виступив відповідач, як власник нерухомого майна. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав повністю. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, чим грубу порушує законні права позивача та умови кредитного договору, тому просить в рахунок погашення заборгованості в сумі 15383,58 дол. США, що еквівалентно 118 453 грн. 57 коп., за кредитним договором № zrl0gk00003589 від 13 лютого 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просить виселити відповідача із зазначеної вище квартири, зі зняттям його з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м. Бердичеві. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, згідно вимог ст. 76 ЦПК України. Співвідповідач, сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області, який був залучений до участі в справі за клопотанням представника позивача, також в судове засідання не з»явився, на адресу суду надав заяву, в якій просить справу слухати без представника співвідповідача та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Дана заява долучена до матеріалів справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2007 року у письмовій формі між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № zrl0gk00003589 ( а.с. 7-зворот - 9). Згідно п. 7.1 договору банк зобов»язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13 лютого 2007 року по 12 лютого 2027 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 15340,00 дол. США, на наступні цілі : 13000,00 дол. США на купівлю житла, а також 2340,00 дол. США на сплату страхових платежів, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони узгодили наступний порядок погашення заборгованості : відповідач [PERSON] зобов»язався щомісячно в період з «10» по « 15» число кожного місяця надавати позивачу кошти ( щомісячний платіж) у сумі 170,65 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії ( а.с. 9 зворот ). Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Як вбачається зі змісту наданих позивачем письмових доказів, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов»язання, що доводиться розрахунком заборгованості ( а.с. 6 ). У відповідності до п. 4.1 кредитного договору при порушенні відповідачем будь - якого зобов»язання, передбаченого п.п. 2.2.2,2.2.3 кредитного договору банк має право нарахувати, а відповідач зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті на курсом НБУ на дату щоденного нарахування. На момент сплати діяв курс : 1 долар США = 7,70 грн. ( а.с. 7). Згідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом. У відповідності до розрахунку курс НБУ становив 7,70 грн. за 1 дол. США ( 15383,58 дол. США х 7,70 грн. = 118453 грн. 7857 коп.: з яких 12940,88 дол. США х 7,70 грн. = 99644 грн. 78 коп. заборгованість за кредитом; 1646,03 дол. США х 7,70 грн. = 12674 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 308,46 дол. США х 7,70 грн. = 2375 грн. 14 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 488,21 дол. США х 7,70 грн. = 3759 грн. 28 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором). Заборгованість нарахована станом на 21 листопада 2008 року ( а.с. 6 ). Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов»язанням. Відповідач [PERSON] прострочив повернення чергової частини кредитних коштів, умовами кредитного договору передбачено щомісячне повернення, тому позивач має право на дострокове повернення кредитних коштів. Частиною 2 ст. 1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Виконання зобов»язання було забезпечено іпотекою заставою нерухомого майна. Так, згідно нотаріально посвідченого договору іпотеки від 13 лютого 2007 року № zrl0gk00003589 , відповідач [PERSON] надав в іпотеку позивачу двохкімнатну квартиру, загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 25,8 кв.м, яка розташована за адресою за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 10-12 ). У пункті 33.4 договору іпотеки сторони зазначили , що вартість предмета іпотеки складає 65650,00 гривень. Відповідно до ст. 12 Закону України « Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ч.2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов»зання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена ,- звернути стягнення на предмет застави : в інших випадках, встановлених договором. Пунктом 16.7.2 договору іпотеки нерухомого майна передбачено таке право позивача. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України « Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Таким чином, вимога про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення підлягає задоволенню. Згідно ст. 39 Закону України „Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки. Позивач просить застосувати процедуру продажу, встановлену статтею 38 Закону України « Про іпотеку», тобто реалізувати право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь якій особі покупцеві в порядку, встановленому законом. Що стосується вимоги щодо зобов»зання співвідповідача сектора громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бердичівського МВ УМВС України в м. Бердичеві зняти з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] О,В., який зареєстрований і проживає у [INFO], то суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки дана вимога є передчасною, так як при набранні рішенням суду законної сили, дане питання можна вирішити при виконанні рішення суду, або в порядку продажу квартири та наявності спору між відповідачем та новими власниками житла в порядку передбаченому чинним цивільним законодавством України. Згідно зі ст.ст. 79,81,88 ЦПК України, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати ( а.с.1 -3 ) . На підставі викладеного,

Outcome: partial