Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-03 00:00:00

До суду із даним позовом звернувся [PERSON]. Посилається на те, що через сприяння партії «Батьківщина» йому в грудні 2008 року було виділено грошову допомогу в сумі 1000 гривень для післяопераційного лікування. Коли він разом із донькою приїхали отримати гроші, в Турківському відділенні Ощадбанку його повідомили, що гроші отримав його тезко [PERSON]. Вважає, що діями сільського голови [PERSON] та секретаря сіль ради [PERSON] йому спричинена матеріальна шкода в сумі 2000 грвн. та за гальна шкода в сумі 10 000 гривень, оскільки внаслідок їх протиправних дій він не отримав 1000 гривень державної допомоги, а на даний час вартість ліків збільшилася удвічі, а також потерпів морально: переніс біль, страждання, стрес, неодноразово йому довелося звертатися до лікарів, головні та серцеві болі не проходять і по даний час. оскільки матеріальної допомоги він чекає і понині. Просив суд стягнути із [PERSON] та [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2000 грвн., та відшкодування моральної шкоди сумі 10 000 грвн. До участі в справі судом були залучені в якості співвідповідачів Турківська районна рада Львівської області та [PERSON] [INFO], житель с.Нижнє Гусне. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали і надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що він працює сільським головою Верхньогусненської сільської ради ( раніше Верхньогусиненська сільрада). Цією сільрадою охоплено два та Верхне Гусне ( раніше Верхнє Гусине) та Нижнє Гусне ( раніше Нижнє Гусине). На території сільради проживають [PERSON] [INFO] (позивач), який живе в селі Верхнє Гусне та [PERSON] [INFO], який живе в селі Нижнє Гусне. Обоє вони є хворі люди і потребують матеріальної допомоги. Восени 2008 року до них у сільраду із проханням про надання матері альної допомоги звернувся [PERSON] [INFO]. Сільрадою було оформлено всі необхідні документи . Про те, що позивач звертався із проханням про надання йому матеріальної допомоги, він нічого не знав, довідався лише після того, як йому повідомили по телефону про те, що [PERSON] [INFO] отримав допомогу в банку замість [PERSON] [INFO]. Оскільки сталася помилка, на пропозицію районної ради він оформив всі необхідні документи для того, щоби позивач отримав допомогу в сумі 1000 грвн. І здав їх у районну раду. Знає, що в жовтні 2009 року позивач отримав 1000 грвн. державної допомоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що восени 2008 року до них у сільраду із проханням про надання допомоги звернувся [PERSON] [INFO]. Оскільки він тяжко хворіє, прикутий до ліжка, сільрадою було оформлено всі необхідні документи для надання йому державної допомоги. В кінці листопада 2008 року до них у сільраду подзвонила головний бухгалтер райради [PERSON] та повідомила, що [PERSON] повинен здати в районну раду дані про свій ідентифікаційний код, оскільки йому призначена допомога в сумі 1000 грвн., він запитав, який саме, бо у них в сільраді на обліку два [PERSON], на що йому в районній раді повідомили, що допомога виділена тому, хто подавав заяву. Оскільки заяву до сільради подавав [PERSON] [INFO], він через землевпорядника повідомив про це [PERSON] [INFO]. Після цього він по справах був у м.Турці і побачив сина [PERSON] І М-, який розказав йому, що він привіз батька для отримання державної допомоги в банку, але батько в машині, стояти в черзі не може і попросив посприяти батькові в отриманні належної йому допомоги. Він підійшов до керуючої банком та повідомив про те, що дійсно, [PERSON] тяжко хворий і за батька допомогу може отримати син. Після цього він пішов, і хто саме отримував матеріальну допомогу в банку, не знає. Про те, що допомогу оформляв через партію «Батьківщина» позивач він нічого не знав, поки не довідався, що допомогу отримав не той [PERSON]. На пропозицію районної ради сільрада оформила позивачу всі необхідні документи, і він отримав матеріальну допомогу в сумі 1000 грвн. десь в жовтні 2009 року. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином. В судовому засіданні представниця Турківської районної ради позов визнала і пояснила, що в грудні 2008 року до них у районну раду прийшло розпорядження голови обласної ради від 24.12.2008 року про надання матеріальної допомоги жителю с.Гусне [PERSON] в сумі1000 гривень, яка була перерахована на рахунок Турківського відділення Ощадбанку. Оскільки банку потрібно було подати номер ідентифікаційного коду від повідача, вони по телефону запитували сільраду. Дійсно, секретар сільради по відомив, що у них два [PERSON], якого код давати. Про те, що допомогу має отримувати [PERSON], житель с.Верхнє Гусне, а не Нижнє Гусне, сільраду вони не повідомляли. Вже після звернень позивача вони дізналися про те, що допомогу отримав не позивач, а інший [PERSON] Вислухавши представників позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], представницю Турківської районної ради, свідків [PERSON],[PERSON], допитавши в якості свідків представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Львівської облас ної ради № 2729 від 24.12.2008 року [PERSON] , жителю [INFO] було виділено одноразову матеріальну допомогу в сумі 1000 гривень. Жителем села Верхнє Гусине (Гусне) є саме позивач, а тому цю допомогу повинен був отримати саме він, а не інший [PERSON] [INFO], який проживає в селі Нижнє Гусне (Гусине) Турківського району. Оскільки позивачу ця допомога не була виплачена саме із помилки (вини) районної ради, яка , знаючи, що існують як Верхнє Гусне (Гусине), так і Нижнє Гусне (Гусине) села , та маючи розпорядження голови обласної ради, де чітко зазначено, що отримувачем допомоги є [PERSON] саме житель села Верхнє Гусине (Гусне), а не Нижнє Гусине (Гусне), не ідентифікувала отримувача допомоги саме як жителя [INFO] (Гусне) і не повідомила про це сільську раду, внаслідок чого допомогу отримала неналежна особа. Наведені вище обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] розника П.І., [PERSON], [PERSON] ,[PERSON], витягом із історії хвороби за 2008 рік ( а.с.23, скеруванням на госпіталізацію від 27.05.2009 року, направленням на патологогістологічне дослідження від 27.07.2008 року, відмовними матріалами № 333-0288 за 2009 рік, примірником народного часопису Турківщини «Бойківщина» від 11.04.2009 року, роз порядженнями Голови Львівської обласної ради № 1116-м від 03.08.2009 року та № 2729 18.12.2009 року, відомостями Верховної Ради України № 29 від 18.07.2008 року. Не довіряти даним доказам у суду немає підстав. В силу ст.ст. 1166,1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі, підлягає відшкодуванню в повному збсязі. Посилання районної ради на те, що в серпні 2009 року помилку було виправлено, і позивачу в жовтні 2009 року виплачено допомогу в сумі 1000 грвн., суд до уваги не приймає, оскільки ця допомога надана позивачу згідно іншого розпорядження Голови Львівської обласної ради № 1116-м від 03.08.2009 року, а допомогу в сумі 1000 грвн. згідно розпорядження Голови Львівської облради № 2729 від 24.12.2008 року позивач так і не отримав. Оскільки з вини районної ради позивач поніс матеріальні втрати - не отримав належну йому допомогу в сумі 1000 грвн., дана сума підлягає від шкодуванню в користь позивача в повному обсязі Вимоги позивача щодо стягнення іще плюс однієї тисячі гривень із по силанням на те, що за цей час вартість ліків збільшилася вдвічі, а тому відпо відачі повинні виплатити йому замість 1000 грвн. дві тисячі гривень, суд вважає необгрунтованими, оскільки вина районної ради в тому, що в Україні існує інфляція і збільшується вартість ліків, відсутня, а тому вимоги позивача цій частині суд вважає недоведеними. Що стосується відшкодування моральної шкоди, враховуючи те, що по зивач завдяки прийнятим мірам сільської і районної ради після виявлення помилки вже отримав другу матеріальну допомогу в сумі 1000 грвн., а також - враховуючи те, що він хворіє віддавна, і докази про те, що саме із-за помилки районної ради його стан здоров»я погіршився, відсутні, однак враховуючи те, що він, особа високого віку, інвалід першої групи, хвора людина, переніс неприємні відчуття у зв»язку із помилкою районної ради, суд вважає можливим визначити розмір відшкодування спричиненої йому моральної шкоди сумою в 250 грвн. Також стягненню в користь позивача підлягають понесені ним витрати в вигляді оплати ІТЗ в сумі 157 грвн. у відповідності до Постанови КМ України № 1258 від 21.12.2005 року в редакції від 05.08. 2009 року. Вину відповідачів [PERSON] , сільського голови, та [PERSON] Я.П., секретаря сільради, у спричиненні позивачу матеріальної та моральної шкоди суд вважає недоведеною. Що стосується відповідача [PERSON], оскільки відсутня його вина у спричиненні матеріальної шкоди позивачу, в силу ст. 1215 ЦК України без підставно набуті ним кошти в сумі 1000 грвн. поверненню не підлягають. На підставі наведеного вище та

Outcome: partial