Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

У лютому 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку до закінчення навчання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала, пояснивши, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано в 1994 р., в неї є син [PERSON], який проживає з позивачкою та навчається за контрактом на денній формі навчання в Азовському морському інституті ОНМА. У зв'язку із цим син потребує матеріальної допомоги, оскільки стипендію не отримує. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, ховає свої істинні доходи. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі % частини заробітку відповідача, але не меш ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення навчання дитини але не більш ніж до досягнення сином 23 років. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу у його відсутність у присутності його представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що відповідач не має можливості надавати матеріальної допомоги сину, оскільки має невеликий заробіток, має дружину, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, має неповнолітню дитину. Загальний розмір доходу сім і' відповідача становить трохи більше 300 грн. на місяць на трьох осіб. Тому просила в позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених судом обставин справи. У відповідності із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім сином відповідача [PERSON] та позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Сторони розірвали шлюб в березні 1994 р. (а.с. 5). Згідно довідки, договору, квитанцій [PERSON] навчається на контрактній основі денного відділення Азовського морського інституту ОНМА (а.с. 4, 6, 7, 20). Таким чином суд вважає, що повнолітній син сторін у зв'язку із продовженням навчанням потребує матеріальної допомоги. Також суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки згідно довідок про доходи відповідача [PERSON] останній працює в ПП «Боард» та має середньомісячний дохід від 150 до 210 грн. на місяць (а.с. 18). Тому зобов'язаний утримувати свого сина. При визначенні розміру аліментів, що належать стягненню з відповідача суд керується наступним. У відповідності із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. А згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З копій свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження вбачається, що відповідач [PERSON] одружений, має малолітню дитину, [INFO] (а.с. 16, 17). З довідок випливає, що дружина відповідача - [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та не працює (а.с. 15). Позивачка [PERSON] працює в Маріупольському порту, має постійний заробіток в середньому 2500 грн. на місяць (а.с. 19). Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/5 частини його заробітку. При цьому вимоги позивачки про розмір аліментів не нижче ніж 30 % прожиткового мінімуму задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не ґрунтується на законі. За вказаних обставин позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки рішення постановлене не на користь відповідача, то з нього належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.,

Outcome: partial