Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 1984 року проживала разом з [PERSON], вели спільне господарство, проживали однією сім"єю, без реєстрації шлюбу. В 1985 році у них народився син [PERSON]. Так в трьох вони прожили до 2003 року, а 06.12.2003 року помер її чоловік [PERSON], який був наймачем квартири [ADDRESS], в якій вони всі ці роки проживали разом. У зв"язку з тим, що чоловік та їх син мали різні прізвища, факт встановлення батьківства бувв встановлений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26.03.2004 року. Через три роки, 24.09.2006 року помер їх син [PERSON]. На спірну житлову площу вона була прописана в 2004 році після смерті чоловіка [PERSON], на ім"я якого до цих пір оформлений договір найму. Переоформити на своє ім"я договір найму вона не змогла, так як їй в цьому відповідачем було відмовлено з тих підстав, що вона була зареєстрована в спірній квартирі вже після смерті чоловіка, з яким разом не проживала, не вела спільне господарство. З вказаним вона не згодна, так як з [PERSON] проживала однією сім"єю з 1984 року, даний факт встановлений і в рішенні суду про встановлення факту батьківства, підтвердженням цього є і покази свідків батьків чоловіка, з якими у неї до цього часу чудові стосунки. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити, уточнила свої вимоги, та просила визнати за нею право користування спірною квартирою та зобов"язати відповідача укласти з нею договір найму. Зазначила, що в спірній квартирі крім чоловіка були зареєстровані його мати, потім зареєстрували сина, а потім мати чоловіка зареєструвала і її. Представник відповідача в судовому засіданні після наданих показів позивачкою, свідків, зазначили, що враховуючи надані документи та покази свідків, вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що [PERSON] згідно до ордеру, виданого 08.08.1991 року була надана в порядку обміну кімната площею 15,3 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS]. З пояснень позивачки та допитаних в суді свідків встановлено, що [PERSON] проживав з позивачкою однією сім"єю з 1984 року, громадянським шлюбом. [PERSON] та позивачка мають спільну дитину сина [PERSON], який народився 24.12.1985 року. Факт батьківства був встановлений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26.03.2004 року. З копій свідоцтв про смерть встановлено, що 06.12.2003 року помер [PERSON], а 24.08.2006 року помер його та позивачки син [PERSON]. Встановлено та підтверджено копією паспорту, що в спірній квартирі крім [PERSON] була зареєстрована з 11.11.1997 року його мати - [PERSON], яка після смерті сина, 04.11.2004 року зареєструвала на спірну жилу площу позивачку, після чого, 18.11.2004 року сама знялася з реєстраційного обліку. Згідно довідки Ф-3 від 26.11.2008 року в спірній квартирі зареєстрована одна особа позивачка по справі. Таким чином, в суді встановлено та підтверджено, що позивачка вселилась та проживала в спірній квартирі за згодою наймача чоловіка [PERSON], його матері [PERSON] з часу її отримання, з 1991 року; з 2004 року є зареєстрована в даній квартирі, реєстрація її відбулася без будь-яких порушень. Судом приймаються до уваги покази свідків батьків [PERSON], які підтвердили факт спільного проживання їх сина з позивачкою однією сім"єю; підтвердили те, що позивачка проживає в спірній квартирі за згодою їх сина, та їх згодою з 1991 року; позивачку вони сприймали і сприймають як невістку, з якою по даний час підтримують стосунки. Сина позивачки та [PERSON] сприймали завжди своїм онуком. Враховується і те, що спірна кімната була отримана [PERSON] шляхом розміну квартири його батьків свідків [PERSON], [PERSON], які, розмінюючи свою власну квартиру, забезпечили окремим житлом своїх двох синів, в тому числі і [PERSON], з їх сім"ями. Враховується і те, що позивачка іншого житла не має, всі ці роки як член сім"ї наймача несла та неси всі витрати по утриманню житла; вселилася як член сім"ї наймача; зареєстрована в спірній квартирі з 2004 року. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 26.03.2004 року встановлений факт того, що [PERSON] та позивачка [PERSON] проживали разом однією сім"єю, вели спільне господарство і до народження їх сина [PERSON] і після того. Згідно до ст.64 ЖК України членами сім"ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони разом проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 106 ЖК України передбачено, що повнолітній член сім"ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім"ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім"ї наймача. По даній справі встановлено, що наймач спірного житла [PERSON] помер 06.12.2003 року, його та позивачки син [PERSON], який був зареєстрований в спірній квартирі, помер 24.08.2006 року; мати наймача [PERSON], яка була зареєстрована в спірній квартирі з 11.11.1997 року, знялася з реєстраційного обліку 18.11.2004 року. З 04.11.2004 року по цей час в спірній квартирі зареєстрована одна позивачка. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved