Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11.09.2008 року між нею та ЗАТ ФГ «Страхові традиції» був укладений договір добровільного страхування автотранспортних засобів №ТЗ 002523/10405/08. Об'єктом страхування є автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності позивачці. 29.12.2008 року та 23.01.2009 року з застрахованим автомобілем сталися страхові випадки, сума відновлювального ремонту по яких склала 12459,50 гривень та 9047,14 гривень. Всі необхідні документи позивачкою страховій компанії були надані вчасно. Однак, страхове відшкодування позивачці виплачено не було. 16.04.2009 року відповідачем був надісланий позивачці лист про відмову у виплаті страхового відшкодування. У зв'язку з настанням страхових випадків і не сплатою страхового відшкодування позивачка зазнала сильних душевних хвилювань, так як вона не має можливості здійснити відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. Моральну шкоду позивачка оцінює в 5000 гривень. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 21506 гривень 64 копійки, моральну шкоду в сумі 5000 гривень, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги за тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, тому су вважав за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надав лист, в якому просив розглядати справу у відсутності представника банку. Суд, вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ ФГ «Страхові традиції» був укладений договір добровільного страхування автотранспортних засобів № ТЗ/002523/10405/08 ( а. с. 6 - 14). Об'єктом страхування є автомобіль «Міцубісі Ланцер» 2008 року випуску, д. н. АА4854НР, що належить позивачці на праві власності. За умовами договору відповідач зобов»язався при настанні страхового випадку відшкодувати завданий збиток в межах страхової суми, а позивачка зобов»язалася своєчасно сплатити страховий платіж та виконати інші обов»язки. 11.09.2008 року позивачкою було сплачено страховий платіж, що підтверджується копією квитанції ( а. с. 20). 29 грудня 2008 року о 16 годині на вул. Вербицького, 30 в м. Києві за участю застрахованого автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода ( а. с. 16 - копія довідки ВДАІ Дарницького району при УДАІ ГУ МВС України в м. Києві). Також 23 січня 2009 року о 17 годині на проспекті Червонозоряному в м. Києві за участю застрахованого автомобіля сталася дорожньо-транспортна пригода ( а. с. 15 - копія довідки УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про ДГП). Позивачкою своєчасно відповідачу були надані повідомлення про пошкодження транспортного засобу, а також всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи. Доказів протилежного відповідач суду не надав. За умовами укладеного між сторонами договору дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком. 16 квітня 2009 року відповідач направив позивачці лист за №2305/10 про відмову у виплати страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 23 січня 2009 року, з посиланням на те, що позивачкою не було враховано дорожню обстановку та не було проявлено елементарну обачність, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, т. т. на підставі п. 3.1.20 «Загальних умов страхування» ( а. с. 21). Однак, на підтвердження своїх доводів щодо вищевказаної відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач не надав суду жодних доказів. Оскільки страховою компанією страхове відшкодування по обох страхових випадках позивачці виплачено не було, вона здійснила ремонт автомобіля за власні кошти. Загальна вартість ремонтних робіт та матеріалів згідно з рахунком-фактурою №СФ-000050 від 08.09.2009 року становить 11795 гривень 50 копійок, а згідно з рахунком-фактурою №СФ-000051 від 08.09.2009 року становить 9220 гривень 18 копійок, а всього 21015 гривень 68 копійок. Страхове відшкодування позивачці не виплачено й досі. Оскільки страхове відшкодування позивачці не виплачено, вартість ремонту автомобіля, який було пошкоджено в результаті двох ДТП, в сумі 21015 гривень 68 копійок (оскільки саме ця сума витрачена позивачкою на відновлення автомобіля) підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки за рішенням суду. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що за умовами договору є підстави для не виплати страхового відшкодування по страховим випадкам, що сталися з автомобілем позивачки. Вигодонабувач за договором добровільного страхування - Публічне акціонерне товариство «Перший Український [PERSON]» - не висловив заперечень проти стягнення суми страхового відшкодування на користь позивачки. Позивачка просить стягнути на її користь також моральну шкоду в сумі 5000 гривень. Ці вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на умовах договору та чинному законодавстві. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає задоволенню частково. Стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають також витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в суді. На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 626, 629, 979, 988, 992 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про страхування",

Outcome: partial