Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на повнолітніх дітей у зв"язку з їх навчанням в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. В позовній заяві вказує, 18.02.1989 року між нею та відповідачем було зареєстровано щлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Також зазначає, що [PERSON] є учнем Люботинського професійного залізничного транспорту денного відділення з терміном навчання до 25.06.2010 року . [PERSON] навчається в центрі професійно-технічної освіти №1 м. Харкова на денному відділенні по 30.06.2010 року. Самостійного заробітку не мають, знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на навчання, хоча має таку можливість, так як працює не офіційно. Відповідач не заперечує проти задоволення позову в розмірі 1/6 частина посилаючись на те , що він являється інвалід 3 групи , не працює і буде виплачувати за рішенням суду ? частину заробітку на їх неповнолітнього сина Максима , 17.07.2001 року про що надав суду заяву і просить розглянути справу у його відсутності . Треті особи просять розглянути справу в їх відсутність . Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання у відсутності сторін , які просять про це . Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного , що 18.02.1989 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є учнем Люботинського професійного залізничного транспорту денного відділення з терміном навчання до 25.06.2010 року . [PERSON] навчається в центрі професійно-технічної освіти №1 м. Харкова на денному відділенні по 30.06.2010 року, що підтверджується довідкою . Самостійного заробітку не мають, знаходяться на утриманні матері, яка не працює. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на навчання, хоча має таку можливість, так як працює не офіційно. Відповідач не заперечує проти задоволення позову в розмірі 1/6 частина . Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України "якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Судом достовірно встановлено, що відповідач працює і має стабільний заробіток. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням матеріального становища відповідача, в розмірі 1/6 частини від заробітку.

Outcome: approved