Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 40\~000 грн. 00 коп. Відповідач письмових заперечень проти позову не подав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив,що 22.08.2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 25 000 грн.,що по ринковому курсу становить 5000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 22.02.2009 року. У вказаний строк відповідач борг не повернув, умови договору не виконав,тому ним 20.07.2009 року було надіслано лист-претензію з вимогою про повернення позики. Станом на 27.11.2009 року офіціний курс долара США становив 8 грн. 00 коп., і оскільки національною валютою є гривня, просить позов задовольнити і стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 40\~000 грн. 00 коп. та судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача,суд згідно ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається із договору позики,укладеного між сторонами 22.08.2008 року,посвідченого приватним нотаріусом [PERSON],зареєстрованого за р.№5672, [PERSON] надав [PERSON] позику в сумі 25\~000 грн.,що по ринковому курсу становить 5\~000 доларів США по 22.02.2009 року. Згідно п.3 Договору,[PERSON] зобовязався повернути грошові кошти у такій самій сумі. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.610 ЦК України,порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). 20.07.2009 року відповідачу був надісланий лист-претензія про повернення позики,однак на нього [PERSON] не відреагував,борг не повернув. Як доведено в судовому засіданні, [PERSON] зобов'язався повернути борг до 22.02.2009 року, проте від добровільного виконання зобов'язання ухиляється, на час розгляду справи позику не повернув, тому підстави для стягнення заборгованої суми боргу за рішенням суду наявні. Згідно ст. 99 Конституції України та Указу Президента України „Про грошову реформу в Україні від 25.08.1996 року, грошовою одиницею України є гривня, отже стягнення боргу повинно проводитись в цій валюті. Враховуючи офіційний курс НБУ гривні до долара США на час подачі позову до суду, до стягнення на користь [PERSON] підлягає сума позики в гривневому еквіваленті 40 000 грн. 00 коп.( 5 000 доларів США * 8,00). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із долучених до справи документів, позивачем понесено витрати по оплаті судоовго збору в сумі 400 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., тому підстави для стягнення на його користь з відповідача понесених витрат наявні. На підставі ст.ст. 11, 16, 625, 1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved