Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-01 00:00:00

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду до відповідача з названим вище позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 05 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ОД07/09/2007/980-К/165, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання суму кредиту у розмірі 15000,00 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязаний в установлений договором строк повертати кредит та сплачувати передбачені договором платежі, але у звязку з тим, що відповідач не виконував умови договору, позивач вимушений звернутися з позовом до суду, в якому просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму неповерненого кредиту у розмірі 21326 грн., яка складається в цілому з основного боргу у розмірі 14 433,59 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 4 665,00 грн., пені по відсоткам у розмірі 437,22 грн., пені по кредиту у розмірі 290,69 грн., суми штрафу в розмірі 1500,00 грн., а також судові витрати у розмірі 243,26 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 05 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ОД 07/09/2007/980-К/165, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання суму кредиту у розмірі 15000,00 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязаний в установлений договором строк повертати кредит та сплачувати передбачені договором платежі. Відповідно до п.п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати необхідні платежі у розмірах та порядку, визначених п.п.2.3.1,2.3.2 даного договору. Відповідно до п.п.3.3.4 кредитного договору у випадку порушення виконання зобовязань позичальник зобовязаний сплатити Банку штрафні санкції, передбачені п.п.4.1-4.3 даного договору. Відповідно до п.п.2.3.1 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п. 1.3.1 даного кредитного договору відсотки. Відповідно до п.4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.2.3.2 цього договору, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального платежу по погашенню кредиту більш ніж на 2 дні позичальник сплачує банку фіксований штраф в сумі 30 грн. Відповідно до п.4.3 кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.1,3.3.2,3.3.6,3.3.8 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту за кожен випадок. У звязку з неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобовязань по кредитному договору, у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 21326 грн., яка складається в цілому з основного боргу у розмірі 14 433,59 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 4 665,00 грн., пені по відсоткам у розмірі 437,22 грн., пені по кредиту у розмірі 290,69 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. З наведених підстав суд вважає, що полон підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved