Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

27.11.2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про припинення договору оренди та зобов*язання повернути земельну ділянку, вказуючи, що 22.03.2000 року між нею та відповідачем був укладений строком на 10 років договір оренди земельної ділянки площею 5,28 умовних кадастрових га, розташованої на території Волноваської міської ради, яка належала їй на підставі сертифікату серії ДН №0245141. 24.03.2005 року вона отримала державний акт серії ДН №150040 на право власності земельну ділянку площею 5,280 гектарів, розташовану на території Волноваської міської. 21.07.2008 року вона зверталась до відповідача із заявою про розірвання договору оренди, але до наступного часу відповіді не отримала, відповідач продовжує користатись земельною ділянкою. Переукладати договір оренди з відповідачем вона не бажає, оскіки останній виплачував їй орендну плату з затримками, своєю земельною ділянкою буде користуватись самостійно, тому просить суд припинити договір оренди землі та зобов*язати відповідача повернути їй земельну ділянку в належному стані. Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, на їх задоволенні наполягає. Представник відповідача, ТОВ АФ «Відродження» позов не визнав, оскільки строк договору оренди спірної земельної ділянки не сплинув, протягом дії договору оренди господарство його умов не порушувало, земельна ділянка в натурі позивачу не виділена. Крім того, земля з вересня 2009 року знаходиться у сівообороті і після збору врожаю у липні-серпні 2010 року буде повернута позивачу з виплатою орендної плати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвао за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відносини, пов*язані з орендою земельної частки (паю) регулюються відповідно до Указу Президента України від 3 грудня 1999 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» та Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №5 від 17 січня 2000 року (в редакції від 26 лютого 2002 року). Згідно п.п 2.3 та п. З Договору, договір може бути припинений у будь-який час за взаємною згодою сторін. Сторони не мають права відмовитись від виконання умов цього Договору в одностороннньому порядку. У разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов*язаyня сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. У разі закінчення дії Договору до закінчення польових робіт термін оренди земельної частки (паю) продовжити до повного завершення збирання врожаю. Судом встановлено, що [PERSON] 22.03.2000 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) уклала з відповідачем договір оренди належної їй земельної частки (паю) площею 5,28 умовних кадастрових гектарів строком на 10 років. 24.03.2005 року на підставі розпорядження голови Волноваської райдержадміністрації вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,280 га, розташовану на території Волноваської міської ради. Обгрунтовуючи позов, [PERSON] посилалась на те, що після отримання державного акту на землю вона не бажає продовжувати орендні відносини з ТОВ АФ «Відродження». Між тим, зазначила, що товариство на наступний час не має перед нею заборгованості по виплаті орендної плати, умов договору не порушує, з 2005 року міська рада рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) не приймала, тобто земельна ділянка на підставі державного акту в натурі їй не виділена. Заперечуючи проти позову, представник ТОВ АФ «Відродження» вказував, що строк договору оренди не сплинув, підстави для дострокового розірвання договору оренди, передбачені договором або законом, відсутні, позивачка порушує свої зобов'язання за договором, намагається в односторонньому порядку відмовитися від його виконання всупереч п.3 укладеного Договору оренди землі. Доводи представника відповідача відповідають фактичним обставинам справи, не спростовані і навіть підтверджені позивачкою. Таким чином, з урахуванням матеріалів справи та наданих доказів, суд дійшов висновку, що одержання [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю не є підставою для дострокового розірвання або припинення договору оренди земельної частки (паю), оскільки такі підстави не передбачені законом і договором, укладеним між сторонами. Крім того, земельна ділянка не стала окремим об*єктом права, оскільки не виділена в натурі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у задоволенні позову у частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат також необхідно відмовити, оскільки позовні вимоги в цілому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed