Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „[PERSON] [PERSON] в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства „[PERSON] [PERSON] (далі по тексту ПАТ РФ [PERSON]) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставлене майно у рахунок погашення заборгованості за кредитом та визначення порядку звернення стягнення на заставлене майно, посилаючись на те, що 29.04.2008 року між ПАТ РФ [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та застави майна № [NUMBER], згідно з умовами якого останньому був наданий кредит в розмірі 177.650 грн. зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 16,9 % річних, строком користування до 29.04.2014 року, цільове призначення кредиту: придбання автомобілю. В забезпечення виконання зобовязань по поверненню кредитних коштів та платежів за його використання, в заставу був наданий придбаний автомобіль КІА СЕЕD, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ №ВРЕВ 4 УДАІ в м.Києві 24.04.2008 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АСС 308961, видане 24.04.2008 року МРЕВ №ВРЕВ 4 УДАІ в м.Києві. Відповідач умови кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за користування кредитом не виконує належним чином, чим порушує умови кредитного договору та вимоги діючого законодавства України. Згідно п.1.4 кредитного договору Позичальник прийняв на себе зобовязання здійснювати погашення кредиту в порядку і на умовах, зазначених у договорі, та у відповідності з графіком погашення кредиту. Відповідно до п.3.1 кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін, встановлений графіком погашення кредиту (щомісячно), а також згідно п.2.1 кредитного договору, за використання кредитних коштів, сплачувати 16,9 % річних. Заборгованість відповідача перед банком станом на 24.11.2009 року по кредитному договору складає 221.427 грн. 64 коп., з яких: заборгованість по кредиту 162.344,45 грн., заборгованість по відсоткам 25.164,01 грн., пеня за прострочення кредиту 9.802,38 грн., пеня за прострочення відсотків 24.116,80 грн., а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі за викладеними в позові обставинами та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив суду, що дійсно він отримав у позивача кредит у вказаному розмірі для придбання автомобіля, однак на даний час за матеріальним становищем, він не спроможний повернути кредит, а тому не заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору, 29.04.2008 року між ПАТ РФ [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та застави майна № [NUMBER], згідно з умовами якого останньому був наданий кредит в розмірі 177.650 грн. зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 16,9 % річних, строком користування до 29.04.2014 року, цільове призначення кредиту: придбання автомобілю (а.с.8-10). Відповідач умови кредитного договору, а саме п. 2.1, щодо повернення кредиту та погашення відсотків за користування кредитом не виконує належним чином, чим порушує умови кредитного договору та вимоги діючого законодавства України. Відповідно до п.3.13 кредитного договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, у порядку встановленому договором. 22 травня 2009 року відповідач особисто отримав повідомлення про невиконання зобовязань по кредитному договору, відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», проте заборгованості по кредиту, нарахованим процентам та пені не сплатив. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Аналогічні вимоги містяться в ст. 20 Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержателя має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання ( а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченою вимогою, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду. Згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 24.11.2009 року заборгованість відповідача по кредитному договору складає 221.427 грн. 64 коп., з яких: заборгованість по кредиту 162.344,45 грн., заборгованість по відсоткам 25.164,01 грн., пеня за прострочення кредиту 9.802,38 грн., пеня за прострочення відсотків 24.116,80 грн. (а.с.30-33). Суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам кредитного договору. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав покладені на нього зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим позивач отримав право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. При цьому суд відмовляє Публічному акціонерному товариству „[PERSON] [PERSON] в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства „[PERSON] [PERSON] в задоволенні вимог по визначенню порядку та зверненню стягнення, шляхом передачі предмету застави позивачу з правом зняття з реєстраційного обліку транспортного засобу, з тих підстав, що відповідно до вимог ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках встановлює спосіб і порядок виконання рішення. . Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1.700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial