Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] . Після смерті брата він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі, яка не доводиться родичем померлому, 01.04.09року подала аналогічну заяву до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті брата йому було відмовлено, оскільки ним не були надані правовстановлюючі документи, які утримуються відповідачем. Вважає, що він має переважне право на спадщину після смерті його брата, тому просить визнати за ним право власності на 9\\10 частини домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 4,024га, розташовану на землях При вовчанської сільської ради Павлоградського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю І-ДП №048891 в порядку спадкування за законом, право власності на автомобіль марки ЗАЗ 1105, державний номер [NUMBER] № кузова [NUMBER] , який належав [PERSON] , померлому [INFO] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, представник [PERSON] також наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодилася, зазначила, що її матір перебувала з померлим [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. У своїх письмових заперечення зазначила, що з 1988 року проживала разом з батьками та своїми неповнолітніми дітьми у їх домі, вела загальне господарство. Однак, в судовому засіданні, на запитання суду показала, що після смерті матері, тільки останні пів року до смерті [PERSON] переїхала до нього у будинок, доглядала його. До того часу проживала у квартирі [ADDRESS] яку продала у 2008 році. Її рідна матір [PERSON] уклала шлюб з померлим [PERSON] [INFO] , вона завжди вважала його своїм батьком, однак останній не доводиться їй батьком, та не удочеряв її. Окрім того, як пояснила в судовому засіданні, обґрунтування зазначені в її письмових запереченнях з приводу отримання нею свідоцтва про право на спадщину як спадкоємиці першої черги, є помилковим, оскільки зазначеного свідоцтва вона не отримувала. Позовні вимоги вона не визнає, оскільки позивач після отримання свідоцтва про право власності буде звертатися до неї із вимогою про виселення її та її дітей із спірного будинку. Треті особи представник Привовчанської сільської ради Павлоградського району та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про поважні причини неявки суд не проінформували. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, зважаючи на те, що позивачу та відповідачу було роз`яснено право змінити, уточнити, доповнити заявлені вимоги та процесуальні наслідки невиконання вказаних дій; що сторонам по справі було роз`яснено положення ст. 137 ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог за наступних обставин. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні померлий [INFO] [PERSON] доводиться рідним братом позивача. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 9\\10 частини домоволодіння [ADDRESS] , земельна ділянка площею 4,024га, що розташована на землях При вовчанської сільської ради Павлоградського району, автомобіль марки ЗАЗ 1105, державний номер [NUMBER] № кузова [NUMBER] . Власником 1\\ 10 частини домоволодіння [ADDRESS] є третя особа [PERSON] який був обдарований померлим за договором дарування 29.05.08 року. У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнані у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Померлий [PERSON] заповіту не залишав, про що свідчить відповідь другої Павлоградської державної контори від 02.06.09року, відповідно до якої спадкова справа була заведена лише після подачі заяв спадкоємців. Позивач, у відповідності до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги. Відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження ступеня споріднення із померлим. Доводи відповідача про те, що вона останній час та на момент смерті спадкодавця, проживає у зазначеному будинку, а тому фактично прийняла спадщину, є не обґрунтованими та не відповідає вимогам законодавства України, оскільки порядок реалізації права на спадщину, передбачений ч. З ст. 1268 ЦК України, стосується тільки спадкоємців. Також, доводи відповідача про те, що вона довгий час проживала разом із померлим, а тому є спадкоємцем за законом є необгрунтованим та недоведеним в судовому засіданні, оскільки відповідно до заяв сусідів, на які посилається відповідач, з її пояснень, вбачається що вона проживала із померлим не більше року, а тому суд не може вважати її спадкоємцем четвертої черги. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини відмови від її прийняття. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , а його право на спадкування порушується відповідачем, яка утримує правовстановлюючі документи на спадкове майно, га за відсутності доказів на підтвердження правомірності успадкування відповідачем спадкового майна, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст.392,1262,1268 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 76, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved