Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

У травні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що з 09 вересня 1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Нормальне сімейне життя у неї з відповідачем не складається. Причиною цього є те, що її чоловік не надає достатньо коштів на утримання малолітнього сина [PERSON], його лікування, навчання та оздоровлення. Хлопчик навчається у гімназійному класі, додатково вивчає три іноземні мови, відвідує індивідуальні курси з вивчення цих мов. Крім того, їхній син часто хворіє, знаходиться на диспансерному обліку з приводу багатьох хвороб, потребує щорічного оздоровлення на Південному березі Криму. Також сина необхідно одягати та харчувати. Починаючи з 1995 року відповідач [PERSON] утримує лише своїх дітей від першого шлюбу. Працює він заступником генерального директора Українського фонду підтримки підприємництва та отримує заробітну плату в розмірі 4679 грн. 02 коп., тому може надавати кошти на утримання малолітнього сина. На даний час відповідач сплачує аліменти на неповнолітнього сина від першого шлюбу в розмірі ? частки його заробітку в сумі 1169 грн. 76 коп. Просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що [PERSON] коштів на утримання малолітнього сина не надає, хоча зобовязаний робити це відповідно до закону, від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється, у звязку з чим вона змушена була звернутися до суду. Після розірвання шлюбу із третьою особою: [PERSON] відповідач залишив їй та їхнім дітям все своє майно, до грудня 2009 року сплачував аліменти на їхніх із [PERSON] дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку. Зараз сплачує аліменти на сина від першого шлюбу в розмірі ? частки його доходу. Просила суд задовольнити позов, оскільки всі діти мають рівні права на матеріальне утримання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності. Позов [PERSON] визнає повністю. Крім того, зазначає, що він сплачує аліменти на сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки його заробітку. Третя особа: [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач і відповідач перебувають у шлюбі, проживають разом, мають спільний бюджет. В даний час відповідач [PERSON] сплачує на її, [PERSON], користь аліменти на їхнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки його заробітку. При прийнятті рішення у даній справі та визначенні розміру аліментів на малолітнього сина просила врахувати те, що їхня з відповідачем повнолітня дочка [PERSON], [INFO], продовжує навчання і також потребує матеріальної допомоги від батька. Розяснивши позивачу та третій особі наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 09 вересня 1995 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], який народився 19 серпня 1998 року. Також у судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови Путивльського районного суду Сумської області від 15 липня 1995 року із [PERSON] на користь третьої особи: [PERSON] з 23 липня 1995 року стягувалися аліменти в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 25 % його заробітної плати на кожну дитину, на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В подальшому відповідач сплачував аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку. З грудня 2009 року [PERSON] сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки його заробітної плати в сумі 1169 грн. 76 коп. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на неповнолітнього сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки його заробітку, матеріальний стан відповідача, його вік, визнання ним позову, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову [PERSON] та стягнення на її користь аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO], теж у розмірі ? частки його заробітку, оскільки неповнолітні діти мають рівні права щодо їх утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня подачі до суду позову з 20 травня 2009 року. У ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з аналізу наведених вище норм СК України, суд вважає, що в першу чергу мають бути захищені інтереси малолітніх та неповнолітніх дітей щодо їхнього матеріального утримання, а вже потім повнолітніх, які продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Згідно із довідкою про доходи від 10 червня 2009 року повнолітня дочка [PERSON], [INFO], навчається на безоплатній основі на ІІ курсі Путивльського педагогічного коледжу імені [PERSON], щомісячно вона одержує стипендію в розмірі 440 грн., що більше двох мінімальних розмірів аліментів на неповнолітню дитину віком від 6 до 18 років. Крім того, будь яких доказів того, що повнолітня [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. ст. 6, 180-183, 191, 199 СК України,

Outcome: approved