Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позов визнала, проти стягнення заборгованості за кредитним договором не заперечує, розмір грошового зобовязання не оспорює, просила розглянути справу без її участі. Із урахуванням її матеріального становища, відповідачка просила розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, також просив розглянути справу у його відсутності. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 227560-CRED від 16.05.2008 р.; копія договору № 227560-CRED про відкриття картрахунку и обслуговування платіжної картки «мікрокредит» від 16.05.2008 р.; копія договору застави майна № 227560-CRED/Z від 16.05.2008 р.; копія розрахунку заборгованості за кредитом. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» просить звернути стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитними зобовязаннями в розмірі 5082 грн. 81 коп. та стягнути з неї судові витрати в сумі 301 грн., зазначивши, що 16.05.2008р. із відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 227560-CRED, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 7800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % на рік з кінцевим терміном повернення 14.05.2010 р. Між сторонами кредитного договору був узгоджений графік погашення кредиту. З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, 16.05.2008р. між сторонами також був укладений договір застави майна № 227560-CRED/Z, згідно якого в разі невиконання Позичальником зобовязань, Заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави, яким є телевізор плазмовий Philips 2008 року випуску, шафа духова вбудована Kaizer 2007 року випуску та плита вбудована Kaizer 2007 року випуску, які належать відповідачці. У звязку із тим, що відповідачка [PERSON] (позичальник) не виконала умови п.п. 2.2.2, 2.2.3, 4.1, 4.2 кредитного договору, тобто не вносила кошти в рахунок погашення кредиту та не сплатила відсотки за користування ним, відповідно до графіку погашення кредиту і процентів, у звязку з чим у неї склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями (заборгованість за кредитом 4457 грн. 46 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 145 грн. 22 коп.) усього в розмірі 4602 грн. 68 коп. На даний час сума заборгованості відповідачкою у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачкою матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність банківської установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку шляхом звернення стягнення на Предмет застави телевізор плазмовий Philips 2008 року випуску, шафа духова вбудована Kaizer 2007 року випуску та плита вбудована Kaizer 2007 року випуску. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 16.05.2008 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 2,4 Договору), які позичальник порушив. Як передбачено п. 6.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому цим Договором більше ніж на 120 днів, у звязку з чим банк буде вимушений звернутися до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5% від ціни позову. Тому у звязку з порушенням відповідачкою строків платежів по грошовому зобовязанню більше ніж на 120 днів, їх було нараховано штраф у розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 230 грн. 13 коп. (процентна складова), що складає 5% від ціни позову. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 5082 грн. 81 коп. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою та ін. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна (ст. 572 ЦК). У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ст. 589 ЦК). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду (ст. 590 ЦК). Отже, предявлені вимоги позивача про погашення кредитної заборгованості відповідачки шляхом звернення стягнення на телевізор плазмовий Philips 2008 року випуску, шафа духова вбудована Kaizer 2007 року випуску та плита вбудована Kaizer 2007 року випуску, що є предметамм застави, є правомірними, цілком відповідають положенням Договору застави та ЦК України, у звязку із чим підлягають задоволенню. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідачки судових витрат: 51 грн. державного мита та 250 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Суд, з урахуванням матеріального положення відповідачки, задовольняє прохання відповідачки та надає розстрочку виконання рішення суду на 6 місяців.

Outcome: approved