Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

У січні 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на недобудований будинок, визнання права користування земельною ділянкою в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що його батько [PERSON] на належній йому земельній ділянці, розташованій за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Таращанська, 4, збудував житловий будинок загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м. В подальшому загальна площа будинку була збільшена до 86,0 кв.м, житлова до 55,7 кв.м. [PERSON] помер 05.11.1984 року. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з ? частини вказаного житлового будинку. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були: позивач, його мати [PERSON] та брат [PERSON] Їхні частки у спадковому майні були рівними по 1/6 частині. 09.09.2002 року помер брат позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з 1/6 частин житлового будинку №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли в рівних частках [PERSON] та дружина померлого [PERSON] Таким чином, [PERSON] стала власником ? частин будинку. 03.12.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого була 1/12 частина житлового будинку №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, належна [PERSON] Після укладення зазначеного договору частка [PERSON] у вказаному будинку збільшилась до 5/6 частин. 07.04.2009 року [PERSON] померла. Все належне їй на праві власності майно вона заповіла позивачеві. Позивач стверджував, що він у визначений чинним законодавством звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 5/6 частин житлового будинку №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, з мотивів ненадання [PERSON] правовстановлюючого документа на вищевказану частину житлового будинку. Так, згідно довідки від 11.01.2010 року №229, виданої Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області житловий будинок загальною площею 86,0 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м. був знесений, а замість нього без відповідного дозволу було побудовано житловий будинок готовністю 71%. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У звязку із смертю власника [PERSON] первинна реєстрація права власності на будинок №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області проведена не була. [PERSON] просив суд встановити факт володіння його матірю земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 600 кв.м., яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Таращанська, 4, визнати за ним в порядку спадкування право на постійне користування цією земельною ділянкою, визнати за ним право власності на додатково включені до складу будинковолодіння сараї розмірами 5,25 м. х 4,25 м.; 5,25 м. х 2,25 м., перебудований житловий будинок №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просив суд його задоволити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не зявився, відповідач про час та місце судового розгляду належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, за таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Рішенням виконавчого комітету Печерської районної ради депутатів трудящих від 18.02.1959 року [PERSON] надано земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Таращанська, 4 (а.с.8). На зазначеній земельній ділянці [PERSON] збудував житловий будинок загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м. В подальшому загальна площа будинку була збільшена до 86,0 кв.м, житлова до 55,7 кв.м. Власником ? частини цього будинку згідно свідоцтва про право власності від 18.06.1993 року була дружина [PERSON] [PERSON] (а.с.9). 05.11.1984 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з ? частини №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області. Спадщину після померлого у рівних частинах по 1/6 частині кожен прийняв позивач, його брат [PERSON] та його мати [PERSON] (а.с.10). 09.09.2002 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з 1/6 частин житлового будинку №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли в рівних частках [PERSON] та дружина померлого [PERSON] (а.с.11). Належну на праві власності [PERSON] 1/12 частину вказаного будинку за договором купівлі-продажу від 03.12.2003 року придбала [PERSON] (а.с.13). Таким чином, її частка в у праві власності на житловий будинок №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, загалом становила 5/6. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23.09.2003 року №129/31 до складу будинковолодіння, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Таращанська, 4, включено сараї добудову розмірами 3,62 м. х 8,36 м., переобладнану кімнату площею 10,5 кв.м., сараї розмірами 5,25 м. х 4,25 м. та 5,25 м. х 2,25 м. (а.с.15). 07.04.2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №150452, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області 09.04.2009 року (а.с.23). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається, зокрема з 5/6 частин житлового будинку №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с.36). Відповідно до ст.1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Отож, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] Ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину позивач прийняв у встановленому законодавством порядку, подавши до Києво-Святошинської районої державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк, визначений ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України. Проте [PERSON] не може оформити право власності на спадковий житловий будинок, оскільки рішенням реєстратора Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області від 11.01.2010 року №229 позивачеві було відмовлено у видачі витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з тим, що спадкодавцем [PERSON] за її життя не було здійснено первинної реєстрації права власності на належний їй житловий будинок №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області. Більш того, житловий будинок, 1965 року побудови, загальною площею 86,0 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м. був знесений, а замість нього без відповідного дозволу було побудовано житловий будинок готовністю 71% (а.с.25). З вказаних підстав нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок (а.с.26). Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Судом встановлено, що у 2009 року житловий будинок №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, розташований 1965 року побудови, загальною площею 86,0 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м. був знесений, а замість нього без належного дозволу було побудовано житловий будинок готовністю 71%. П.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. За змістом ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно виникає після завершення його будівництва, прийняття в установленому порядку в експлуатацію з моменту його державної реєстрації. Зведений у 2009 році будинок не завершений будівництвом (ступінь готовності становить 71%), не прийнятий у встановленому порядку в експлуатацію, не проведена державна реєстрація права власності на нього. Таким чином, у задоволенні позову в частині визнання за [PERSON] права власності на самочинно збудований у 2009 році на місці житлового будинку №4 по вул. Таращанській в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, 1965 року побудови, та визнання за ним право власності на додатково включені до складу будинковолодіння сараї розмірами 5,25 м. х 4,25 м.; 5,25 м. х 2,25 м. слід відмовити. Ст.1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Оскільки суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у визнанні права власності на будинок в порядку спадкування, до [PERSON] не переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок, тому у задоволенні позову частині встановлення факту володіння [PERSON] земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 600 кв.м., яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Таращанська, 4, визнання за позивачем в порядку спадкування права на постійне користування цією земельною ділянкою слід також відмовити. Крім цього, суд,

Outcome: dismissed