Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить достроково розірвати дію кредитного договору та стягнути з відповідача 4398 грн. 11 коп. заборгованості за Кредитним договором та судові витрати. В своїй позовній заяві посилались на те, що 20 листопада 2007 року між МОД ВАТ«Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-112/72085, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 4000,0 грн. за програмою кредитування „Кредит готівкою зарплатним клієнтам строком на 72 місяці з 20.11.2007р. до 20.11.2013р. із сплатою за користування кредитом 27% річних. Згідно кредитного договору кредитні кошти видавалися на споживчі цілі та на сплату строкового платежу на умовах забезпеченності, строковості, поверненням та щомісячним погашенням до 20 числа кожного місяця отриманого кредиту. Відповідач не виконує своїх зобов`язань перед банком, тому банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками за його користування та штрафні санкції. Станом на 27.05.2009р. загальна заборгованість складає 4398,11 гривень, з яких: заборгованість за кредитом-3485,43 грн., заборгованість за процентами- 553,55 грн, сума пені- 359,13 грн. В зв`язку з тим, що відповідачка не бажає добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, позивач просив суд стягнути зазначену суму в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив розірвати кредитний договір та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4398 гривень 11 коп., та судові витрати на загальну суму 301,0 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 20\~листопада 2007\~року між\~МОД ВАТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» та\~ [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 014/08-112/72085,\~відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 4000,0 грн. за програмою кредитування Кредит готівкою зарплатним клієнтам строком на 72 місяці з 20.11.2007р. до 20.11.2013р. із сплатою за користування кредитом 27% річних. Згідно кредитного договору кредитні кошти видавалися на споживчі цілі та на сплату строкового платежу на умовах забезпеченності, строковості, поверненням та щомісячним погашенням до 20 числа кожного місяця отриманого кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, проценти від суми боргу та пеню. Згідно розрахунку заборгованість станом на 27.05.2009 р. складає 4398,11 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 3485,43 гривень, прострочена заборгованість за відсотками- 553,55 гривень, сума пені- 359,13 гривень. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки, не повернула, продовжувала користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривала, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 301,0 грн.

Outcome: approved