Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що наказом відповідача № 234-к від 05 грудня 2008 року його було звільнено за вчинення прогулів 24.11.2008 року та 05.12.2008 року з посади начальника відділу транспорту ДП НАК «Надра України» «Полтпавнафтогазгеологія» згідно по п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Вважає вказаний наказ незаконним, оскільки ніякого порушення він не допускав. 24.11.2008 року перебував у відрядженні, 05.12.2008 року відсутність на робочому місці повязана з виконанням безпосередніх обовязків як голови теркому профспілки. Крім того з 05.12.2008 року він перебував на лікарняному і відповідач не мав права його звільнювати. Звільнення проведено з численними порушеннями. Просить поновити його на роботі на посаді начальника відділу транспорту ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.12.2008 року по день винесення судового рішення, а також стягнути з відповідача як компенсацію за завдану йому моральну шкоду 15000 грн., яка полягає у порушенні його прав, що призвели до моральних страждань, погіршення стану здоровя, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в ній обставини та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] також будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився, про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 224,225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах, з 29.02.2008 року працював на посаді начальника відділу транспорту ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія». Наказом № 234-к від 05 грудня 2008 року позивач був звільнений з займаною посади за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Згідно лікарняного листа серії ААЮ № 981120 [PERSON] перебував на лікарняному з 05 грудня по 31 грудня 2008 року. Відповідно до ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Крім того, звільнення [PERSON] з займаної посади не було погоджено з профспілкою підприємства та президією ЦК профспілки працівників геології, геодезії та картографії України, як цього вимагає ст..43 КЗпП України. За таких обставин позивач звільнений в порушення ч.3 ст. 40, ч.1 ст.43 КЗпП України та його порушене право підлягає поновленню. Ухвалами суду від 11.02.2010 року та від 09.03.2010 року у відповідача витребовувалися дані про середньомісячний заробіток позивача, пояснення з приводу допущеного порушення трудової дисципліни, докази щодо дачі згоди профспілки на його звільнення та інше. Однак ухвали суду виконані не були. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, судом приймаються до уваги розрахунки надані позивачем, оскільки відповідач будь-яких доказів які б спростовували розрахунок зазначених сум не надав. Згідно наданих позивачем розрахунків середньомісячна заробітна плата позивача становить 3088,26 грн., середньоденна заробітна плата становить 143,64 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 грудня 2008 року по 26 квітня 2010 рік , що становить за 1 рік 4 місяці 20 дні 52284,96 грн. (середньомісячна заробітна плата 3088,26 грн. х 16 місяців + середньоденна зарплата 143,64 грн. х 20 днів). Визначаючи розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з того, що позивачем не наведено доказів спричинення йому моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. Враховуючи підстави спричинення моральної шкоди та докази, які позивач навів суду у підтвердження цих позовних вимог, суд вважає, що йому спричинена моральна шкода у розмірі 4000 грн., яка підлягають стягненню з відповідача. Підлягають до стягнення з відповідача на користь ТУ ДСА України в Полтавській області 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір у розмірі 531,35 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 3088, 26 грн. підлягає негайному виконанню, в частині стягнення іншої суми в розмірі 49196,70 грн. та судових витрат після вступу рішення в законну силу.

Outcome: partial