Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-18 00:00:00

Прокурор пред'явив у суд даний позов в інтересах держави і просить : 1. Достроково розірвати кредитний договір №204 від 17 серпня 2007 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Корсунь-Шевченківського відділення №3285 та [PERSON] 2. Звернути стягнення на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Корсунь-Шевченківського відділення №3285 на передане [PERSON]. і [PERSON] в іпотеку банку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0876 га, кадастровий номер земельної ділянки 7122510100:10:005:0010, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташований на зазначеній земельній ділянці житловий будинок з надвірними спорудами, зазначений на плані під літерою “А”, прибудова - під літерою „а”, сарай - під літерою „Б”, споруди - під цифрами „1-9”, загальною площею 77,6 кв. м., а житловою площею - 42,2 кв. м., яке знаходяться за адресою:[ADDRESS]на загальну суму боргу 153400,86 грн., що включає заборгованість за кредитом в сумі 145000,00 грн. та процентами в сумі 8400,86 грн.. 3. Стягнути з позичальника - боржника [PERSON]. на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Корсунь-Шевченківського відділення №3285 борг в загальній сумі 153400,86 грн., що включає заборгованість за кредитом в сумі 145000,00 грн. та процентами в сумі 8400,86 грн. Свій позов прокурор обґрунтовує тим, що між ВАТ ”Державний ощадний банк України” в особі філії-Корсунь-Шевченківське відділення №3285 і [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого позичальник отримав споживчий кредит в сумі 150 000 грн. строком на 120 місяців зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом. В забезпечення повернення кредиту між банком та [PERSON] і [PERSON] був укладений іпотечний договір (майнової поруки). Але позичальник [PERSON]порушив умови кредитного договору і допустив заборгованість за кредитом і процентами. У суді прокурор Початенко Н.В. і представник банківської установи [PERSON]. позовні вимоги підтримали і дали пояснення, аналогічні по змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON]повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, у суд не з'явився жодного разу. Причини неявки суду не повідомляв. Представник даного відповідача [PERSON] вимоги позивача визнає повністю посилаючись на те, що причинами не виконання умов кредитного договору є фінансова не платоспроможність . Відповідач [PERSON]повідомлена належним чином про час і місце судового засідання у перші судові засідання з'являлася, в останні не з'явилася. Причини неявки суду не повідомляла. Відповідач [PERSON]вимоги позивача визнав і дав пояснення. Аналогічні поясненням представника відповідача [PERSON].. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 17 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Корсунь-Шевченківське відділення №3285 ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №204, згідно з яким банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 150 000 грн. строком на 120 місяців, до 16 серпня 2017 року зі сплатою 15.5 % річних за користування кредитом. В забезпечення повернення кредиту та виконання всіх інших зобов'язань за кредитним договором цього ж числа між банком та [PERSON]і [PERSON] було укладено іпотечний договір (майнової поруки) №204, згідно якого майнові поручителі передали банку в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0876 га, кадастровий номер земельної ділянки 7122510100:10:005:0010, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташований на цій земельній ділянці, житловий будинок з надвірними спорудами, зазначений на плані під літерою “А”, прибудова - під літерою „а”, сарай - під літерою „Б”, споруди - під цифрами „1-9”, загальною площею 77,6 кв. м., а житловою площею - 42,2 кв. м. Зазначені нерухоме майно знаходиться по[ADDRESS]Здійснено державну реєстрацію іпотеки. Позичальник [PERSON]зобов'язувався погашати кредит рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, відповідно до п. 1.6 кредитного договору. П.п. 1.5.1.3 кредитного договору передбачено, що сплату процентів, нарахованих банком на залишок заборгованості за кредитом, позичальник [PERSON]зобов'язувався здійснювати одночасно в валюті кредиту на день сплати частини кредиту згідно п.1.6 кредитного договору. Відповідач [PERSON]проводив погашення заборгованості за кредитом та процентами неналежним чином, він не здійснював щомісячного погашення кредиту та процентів відповідно до умов кредитного договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за кредитом та процентами. Таким чином, [PERSON]порушив п.1.6 та п.п. 1.5.1.3. кредитного договору. Так, позичальником [PERSON] отримано кредит в сумі 150 000 грн., на погашення цього кредиту сплачено 5 000 грн., залишок несплаченого кредиту станом на 01 вересня 2008 року та станом на час розгляду справи 19 грудня 2008 року становить 145 000 грн.; на погашення процентів сплачено 17 044 грн. 78 коп., залишок несплачених процентів станом на 01 вересня 2008 року та станом на 19 грудня 2008 року становить 8 400 грн. 86 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками та довідками філії - Корсунь-Шевченківське відділення №3285 ВАТ “Державний ощадний банк України” №965 від 01 вересня 2008 року та №1887 від 19 грудня 2008 року. Право банку вимагати від позичальника належного виконання зобов'язань по кредитному договору передбачено п. 3.2.1 кредитного договору. Також банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, що передбачено п. 3.2.2 кредитного договору. П.3.3.2 кредитного договору передбачено, що позичальник прийняв на себе зобов'язання відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з кредитного договору. П.4.2 іпотечного договору (майнової поруки) передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання в цілому чи тієї або іншої її частини, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором, а пунктом 6.1. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених іпотечним договором (майнової поруки) або кредитним договором. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, тобто передати майно, сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що закріплено в ст. 509 ЦК України. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї, що передбачено в ст. 510 ЦК України. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Ст. 575 ЦК України визначає іпотеку як заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. А відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, також згідно даної статті за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення. Так як зобов'язання не було виконано у встановлений строк, то банк набув право звернення стягнення на предмет застави, це право зберігається в первісному обсязі і у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, що передбачено ст. 590 ЦК України. Згідно ст. 592 ЦК України банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави. При порушенні боржником основного зобов'язання майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки, згідно ст. 11 Закону України “Про іпотеку”, а відповідно до ст. 12 цього Закону у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Ст. 33 вказаного Закону передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ж ст. ст. 611,651 ЦК Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завдання цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, що вона розраховувала при укладенні угоди. Ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що за кредитним договором банк надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На виконання вимог ст. 35 Закону України “Про іпотеку” при порушенні основного зобов'язання та умов іпотечного договору (майнової поруки) банк, як іпотекодержатель, надсилив іпотекодавцям, а також і позичальнику письмову вимогу про усунення порушення, але протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя була залишена без задоволення, а тому іпотекодержатель вправі був розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов, повністю його обґрунтував і він підлягає до задоволення. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Вжиті ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 02 вересня 2008 року заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідачів застосовуються до повного виконання рішення суду або скасування їх судом. Оскільки позов задовольняється, то суд стягує з відповідачів солідарно у доход держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 534 грн. від оплати якого позивач звільнений та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп.

Outcome: approved