Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільні забудови, де вказала, що їй на підставі договору дарування від 24 листопада 1980 року належить домоволодіння № 18 по площі Вересневій в м. Дніпропетровську. При огляді представником КП «ДМБТІ» домоволодіння було встановлено самовільне будівництво, яке зазначено у технічному паспорті, а саме - прибудова А2-1 до житлового будинку А-1 та гараж Д. В даний час в неї виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим вона змушена звертатися з позовом до суду. Просила суд визнати за нею право власності на самовільні забудови прибудову А2-1 до житлового будинку А-1 та гараж Д, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, Вереснева пл., 6.18. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача надала письмові пояснення по справі, в яких позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 24 листопада 1980 року належить домоволодіння № 18 по площі Вересневій в м. Дніпропетровську. При огляді представником КП «ДМБТІ» домоволодіння було встановлено самовільне будівництво, яке зазначено у технічному паспорті, а саме - прибудова А2-1 до житлового будинку А-1 та гараж Д. Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію. Відповідно до ст. З01 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Позивач до Дніпропетровської міськради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не зверталась і не надала суду ні акту постійного користування земельною ділянкою ні договору оренди земельної ділянки.

Outcome: dismissed