Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-24 00:00:00

05 листопада 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] з вимогою визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку розміром 6,81 га, розташовану на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. Позивачка вказала, що зазначена земельна ділянка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO]. Останній за життя, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, успадкував земельну ділянку після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO]. [PERSON] після смерті чоловіка, як єдиний спадкоємець що прийняв спадщину та не відмовився від неї, отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Разом з тим, нотаріальною конторою їй не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя не зареєстрував своє право на спадщину - земельну ділянку в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. За наведених обставин [PERSON] вважає порушеними свої майнові права, тому вимушена була звернутися до суду за їх захистом. Сторони, третя особа та їхні представники в судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином (а.с.27-31). Позивачка [PERSON] в особі свого представника [PERSON] просила розглянути справи за її відсутності та відсутності представника, заявлені вимоги повністю підтримала по тих самих підставах, які нею були вказані у заяві (а.с.32). Судом справа розглянута за відсутності позивачки [PERSON] та її представника, що не суперечить положенням, передбачених статтею 158 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у відповідних письмових заявах (а.с.15,16) позов та заявлені вимоги визнали, просили розглянути справу без їхньої участі. Судом справа розглянута за відсутності відповідачів, що не суперечить положенням, передбачених статтею 158 ЦПК України. Представник ЗРФ ДП «Центр ДЗК», як третьої особи, яка не заявила самостійних вимог щодо предмета спору, не надіслав повідомлення судові про згоду на участь у справі. Судом справа розглянута без участі представника третьої особи, що не суперечить положенням, передбачених статтею 36 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, третьої особи та їхніх представників. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 серпня 2006 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував після матері [PERSON] , яка померла [INFO], земельну ділянку розміром 6,81 гектарів, розташовану на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП №035529, виданого Мар'янівською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 05 квітня 2000 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №181 (а.с.7,8). Згідно статті 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно статті 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У відповідності до п.9.1.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України від 02 липня 2003 року №174, для отримання державного акта на право власності на земельну ділянку та здійснення його державної реєстрації власник або належним чином уповноважена ним особа повинна пред'явити оператору (реєстратору) документ, що посвідчує особу (та її повноваження - у разі наявності), та надати копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера власнику органами Державної податкової адміністрації України та копію документа про сплату послуг за внесення записів до державного реєстру земель. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. [INFO] [PERSON] помер (а.с.6). 26 січня 2008 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO], будівлю №13, розташовану по [ADDRESS] Дніпропетровської області, що складається з 2/5 частин житлового будинку та 3/5 частин нежитлового приміщення, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Марганецькою державною нотаріальною конторою, від 23 січня 2003 року, за реєстром №136, та зареєстрованого в Марганецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за №20961461 (а.с.9-12). У письмових заявах [PERSON] та [PERSON] повідомили про те, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Строк для прийняття спадщини пропустили, на спадщину не претендують і не заперечують, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано їхній матері і дружині померлого [PERSON] (а.с.13-14,18-19). [PERSON] , як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, що залишилася після померлого [PERSON] , не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, оскільки чоловік за життя не встиг зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Разом з тим, суд враховує те, що свідоцтво про право на спадщину - це процесуальний нотаріальний документ, який посвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Тоді, коли успадковане майно підлягає обов'язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців правовстановлюючим документом. Таким чином, спадкодавець [PERSON] , отримавши у встановленому законом порядку у спадок від своєї матері [PERSON] . земельну ділянку, фактично набув права власності на неї. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved