overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

ОЖБК м. Чернігова звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з утримання будинку і прибудинкової території в сумі 2051 грн. 74 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач проживає у квартирі 50 будинку 39 по вулиці 1-ї [PERSON] у м. Чернігові і тривалий час не сплачує за отримані послуги. Станом на 01.03.2009 року заборгованість за період з 01.03.2006 року по 01.02.2009 року становить 2051 грн. 74 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив їх задовольнити та доповнив, що на даний час заборгованість не сплачена. Відповідач у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] являється мешканкою квартири 50 будинку 39 по вулиці 1-ї [PERSON] у місті Чернігові і користувачем комунальних послуг ( а.с.4) Відповідно до ст. 68 ЖК України , наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги . Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Судом встановлено , що тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій позивачем розраховані на підставі переліку житлових послуг та тарифів , затверджених рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 181 від 31.07.2006 року з додатками ( а.с. 13-18) ; рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 22.01.2007 року ( а.с.19-29). Згідно розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] за обслуговування та комунальні послуги за період з 03.2006 року по лютий 2009 року складає 2051 гривню 74 копійки ( а.с.3). В цьому ж розрахунку зазначено , що відповідачка в грудні 2007 року та липні 2008 року сплачувала за отримані послуги, тобто визнала надання послуг позивачем та обов»язок їх оплати. Враховуючи вищевикладене , суд вважає , що позовні вимоги Обєднання житлово-будівельних кооперативів до [PERSON] про стягнення заборгованості з утримання будинку і прибудинкової території підлягають задоволенню. Позивачем понесено та документально підтверджено сплату судових витрат (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 липня 2009 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в с. Дубівці по вул. Н.Яремчука, 35, Кіцманського району Чернівецької області, грошових вкладів, внесених в ТВБВ № 10025/090 с. Берегомет на рахунки №№ 915510914 та 3442, та право власності на земельні ділянки згідно Державного акту серії ЯЕ № 333231, Державного акту серії ЯЕ № 333232 та Державного акту серії ЯБ №.195357. Вказує на те, що вона є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка, крім неї спадкоємцем за законом являється син померлого [PERSON], який не претендує на дане спадкове майно. Вона своєчасно вступила в управління спадковим майном, однак в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво на спадщину, так як свідоцтво на право власності на житловий будинок від 20.09.1993 року та інвентарна справа на будівлі видані на прізвище [PERSON], а не [PERSON], а також те, що в господарстві самочинно без відповідного дозволу та відповідно розробленого проекту побудовано сарай літ. Д. Зазначає, що на даний час вона бажає узаконити дані самочинні споруди, які зведено на земельній ділянці, що закріплена за господарством, не порушують інтереси інших осіб, не псують архітектурну забудову села, сільська рада не заперечує проти їх узаконення, будівля зведена без порушень вимог протипожежної безпеки та санітарних норм, тому просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання за ними, в порядку спадкування за законом після смерті батька, права власності на ? частину жилого будинку № 16 з господарськими будівлями по вул. Дружби в с. Веприк, Фастівського району, Київської області, на Уг частину приватизованої земельної ділянки розміром 0.749 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по вул. Дружби, 16 в с. Веприк, Фастівського району, Київської області, що належали їх батьку [PERSON], який помер 27.09.99., посилаючись на те, що вони є спадкоємцями першої черги, після смерті батька вони в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулись, однак фактично прийняли спадщину, оскільки користуються будинком та присадибною земельною ділянкою, сплачують необхідні податкові, страхові та комунальні платежі, в зв»язку з чим за ними має бути визнано право на належну їм частку в спадковому майні в рівних частках, тому вони змушені звернутись до суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]В проти позову не заперечують і в свою чергу звернулись до суду з аналогічним позовом до [PERSON] та [PERSON]В про визнання за кожним з них права власності на !Л частину вказаного спадкового майна. Обидва позови об»єднані в одне провадження. Сторони в судове засідання не з»явились, їх представник позовні вимоги підтримала, просить обидва позови задовольнити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 вересні 1999 року помер [PERSON], якому належали жилий будинок № 16 з господарськими будівлями по вул. Дружби в с. Веприк. Фастівського району, Київської області, та приватизована земельна ділянка розміром 0.749 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за цією ж адресою, на які він заповіт) не залишив. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які після смерті батька до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, однак фактично прийняли спадщину, використовуючи її для своїх потреб та сплачуючи необхідні податкові, страхові та комунальні платежі. Суд вважає доведеним, що відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], фактично вступили в права спадкування після смерті батька, тому за ними необхідно визнати право власності на спадкове майно після його смерті відповідно до заявлених ними позовних вимог. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, і не припинились внаслідок його смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

ВАТ ЕК Чернігівобленерго звернулись з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 1442 грн. 60 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] являється користувачем послуг енергопостачання, оплату за які здійснює не в повному обсягу. В результаті чого станом на 18.10.2009 року сума заборгованості склала 1442 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсягу, просила стягнути з відповідача 1442 грн. 60 коп. заборгованості, 51 грн. 00 коп. судового збору та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Доповнила, що борг на день розгляду справи в суді не сплачений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Прокурор Решетилівського району Полтавської області в інтересах держави в особі Кукобівської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що [PERSON], відповідно до актового запису про смерть № 3 від 09.01.2000 року померла 07.01.2000 року, тобто більше одного року тому. Померлій особі на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії П-ПЛ № 038557 належала земельна ділянка, що знаходиться на території Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 45119,10 грн. яка була надана їй для сільськогосподарського використання. До смерті [PERSON] мешкала в с.Дмитренки Решетилівського району Полтавської області. Таким чином місцем відкриття спадщини є земельна ділянка розташована на території Кукобівської сільської ради. Згідно даних Решетилівської державної нотаріальної контори в Полтавській області відомостей про відкриття спадщини не має. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги та прохав суд визнати спадщину відумерлою та передати у власність територіальній громаді Кукобівської сільської ради . Представник Кукобівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши СУДУ заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги заявлені прокурором Решетилівського району Полтавської області підтримують в повному обсязі. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до п.п.1-3 ст. 1277 ЦК України : 1.У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2.Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. 3.Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно з актового запису про смерть № 3 від 09 січня 2000 року вбачається, що 07.01.2000 року в с.Білоконі, Решетилівського району Полтавської області померла [PERSON] /а.с.5/ Судом встановлено, що померла [PERSON] мала право на земельну ділянку, яка перебуває на території Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області розміром 3,90 га, що стверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку /а.с.8/ З довідки № 619 від 25 грудня 2009 року завідуючої Держнотконтори в Решетилівському районі Полтавської області вбачається, що в Спадковому реєстрі спадкова справа на імя померлої 07.01.2000 року [PERSON] - відсутня, /а.с.13-14/ З моменту смерті [PERSON] склала більше 1 року з дня відкриття спадщини. Таким чином є підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Прокурор Решетилівського району Полтавської області в інтересах держави в особі Кукобівської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що [PERSON] , відповідно до актового запису про смерть № 10 від 02.07.1997 року помер 01.07.1997 року, тобто більше одного року тому. Померлій особі на підставі державного акту на право приватної власності на землю II- ПЛ № 038374 належала земельна ділянка, що знаходиться на території Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області площею 3,44 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 45119,10 грн. яка була надана йому для сільськогосподарського використання. До смерті [PERSON] мешкав в с. Коломак Решетилівського району Полтавської області. Таким чином місцем відкриття спадщини є земельна ділянка розташована на території Кукобівської сільської ради. Згідно даних Решетилівської державної нотаріальної контори в Полтавській області відомостей про відкриття спадщини не має. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги та прохав суд визнати спадщину відумерлою та передати у власність територіальній громаді Кукобівської сільської ради. Представник Кукобівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги заявлені прокурором Решетилівського району Полтавської області підтримують в повному обсязі. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до п.п.1-3 ст. 1277 ЦК України : 1.У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2.Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. 3.Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно з актового запису про смерть № 10 від 02 серпня 1997 року вбачається, що 01.07.1997 року в м. Опішня, Зінківського району Полтавської області помер [PERSON] /а.с.6/ Судом встановлено, що померлий [PERSON] мав право на земельну ділянку, т перебуває на території Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області розміром 3,44 га., що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку /а.с.4/ З довідки № 619 від 25 грудня 2009 року завідуючої Держнотконтори в Решетилівському районі Полтавської області вбачається, що в Спадковому реєстрі спадкова справа на імя померлого 01.07.1997 року [PERSON] - відсутня, /а.с.11-12/ З моменту смерті [PERSON] склала більше 1 року з дня відкриття спадщини. Таким чином є підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Прокурор Решетилівського району Полтавської області в інтересах держави в особі Кукобівської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що [PERSON] , відповідно до актового запису про смерть № 2 від 11.01.2000 року померла 11.01.2000 року, тобто більше одного року тому. Померлій особі на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 038041 належала земельна ділянка, що знаходиться на території Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області площею 3,81 га. в умовних кадастрових гектарах, вартістю 45119,10 грн. яка була надана їй для сільськогосподарського використання. До смерті [PERSON] мешкала в с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області. Таким чином місцем відкриття спадщини є земельна ділянка розташована на території Кукобівської сільської ради. Згідно даних Решетилівської державної нотаріальної контори в Полтавській області відомостей про відкриття спадщини не має. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги та прохав суд визнати спадщину відумерлою та передати у власність територіальній громаді Кукобівської сільської ради . Представник Кукобівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги заявлені прокурором Решетилівського району Полтавської області підтримують в повному обсязі. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до п.п.1-3 ст. 1277 ЦК України : 1.У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 2.Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. 3.Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно з актового запису про смерть № 2 від 11 січня 2000 року вбачається, що 11.01.2000 року в с. Жовтневе, Решетилівського району Полтавської області померла [PERSON] /а.с.5/ Судом встановлено, що померла [PERSON] мала право на земельну ділянку, яка перебуває на території Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області розміром 3,81 га., що стверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку /а.е.6/ З довідки № 619 від 25 грудня 2009 року завідуючої Держнотконтори в Решетилівському районі Полтавської області вбачається, що в Спадковому реєстрі спадкова справа на імя померлої 11.01.2000 року [PERSON] - відсутня, /а.с.11-12/ З моменту смерті [PERSON] склала більше 1 року з дня відкриття спадщини. Таким чином є підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди - збитку, завданого затопленням її квартири [ADDRESS] із квартири №459, власницею якої є [PERSON], посилаючись на те, що 07 вересня 2009 року з вини відповідачки, яка мешкає поверхом вище, сталося затоплення її квартири, внаслідок чого помешкання потребує ремонту. Тому просить стягнути на її користь 6355 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди, 800 грн. за проведення експертизи та 192 грн. судових витрат. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, в частині стягнення 6355 грн. матеріального збитку. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і мешкає в даному жилому приміщенні. [PERSON] є власником квартири № 459 цього ж будинку, яка розташована поверхом вище. 7 вересня 2009 року сталося затоплення квартири [PERSON] з квартири [PERSON] Ці обставини підтверджуються актом комісії Старокостянтинівської Житлово- експлуатаційної контори від 08.09.2009 року, яким підтверджується факт затоплення квартири позивачами із квартири № 459 і сторонами не оспорюються. Згідно звіту про визначення розміру матеріально збитку від 07.07.2009 року матеріальний збиток з врахуванням фізичного зносу після затоплення квартири [ADDRESS], яке мало місце 07 вересня 2009 року, становить 6 355 грн. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до висновку, що затоплення квартири [ADDRESS], сталося з вини власника квартири № 459 цього ж будинку - [PERSON]. У звязку з цим з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода, яка становить 6355 грн. Частиною 1 і пунктами 2,3 частини 2 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї та у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст.1167 ч.І вказаного Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частинок другою цієї статті. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок затоплення квартири позивачці спричинена моральна шкода. Враховуючи вимоги розумності справедливості, розмір даного відшкодування слід визначити в сумі 500 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

У листопаді 2009 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - будинком № 6/1 по вул. Піонерській м. Старокостянтинова. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що відповідачка взагалі не проживала у вказаному будинку, їй потрібна була прописка для виїзду на постійне проживання до Португалії. В ході судового розгляду позивачі свої вимоги підтримали. Відповідачка [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не зявилася. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Представник СГІРФО Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області подав до суду заяву, де просив провести розгляд і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] у будинку № 6/1 по вул. Піонерській у м. Старокостянтинові ніколи не проживала, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про паво власності на жилий будинок [PERSON] є власником будинку № 6/1 по вул. Піонерській м. Старокостянтинова. Відповідно до довідки Єдиного центру розрахунків за комунальні послуги, в даному будинку зареєстровані його дружина [PERSON], дочка [PERSON], внук [PERSON] та [PERSON] Згідно акту обстеження депутата Старокостянтинівської міської ради від 2 грудня 2009 року вбачається, що [PERSON] з 2007 року проживає у Португалії. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності, довідкою Єдиного центру розрахунків за комунальні послуги та актом депутатського обстеження. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування будинком № 6/1 по вул. Піонерській м. Старокостянтинова.

Outcome: approved