Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову посилається на те. що він з відповідачкою в період з червня 1981 року по серпень 1995 року, знаходився у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними було придбане спільне нерухоме майно: будинок с господарськими спорудами [ADDRESS] Право власності на будинок оформлено на відповідачку. Просить поділити між сторонами будинок с господарськими спорудами [ADDRESS]. визнати за ним право власності на 1/2 частини будинку та господарських споруд. У судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові та просив поділити будинок по запропонованому експертизою варіанту. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те що вона не бажає: ділити спірний будинок. Прохали застосувати строк позовної давності за ст. 72 С К України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є рідним сином позивача та відповідачки. Після розлучення у 1995 році він залишився проживати разом з батьком. З 1995 року відповідачка разом з ним та батьком не проживала матеріатьної допоги не надавала в утриманні та благоустрію будинку участі не приймала. В будинку постійно проживав він та його батько, а після того як він одружився стала проживати його дружина та малолітня донька. З 1995 року жодної претензії ані йому. ані батькові щодо розділу майна не заявляла. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі червня 1981 року по серпень 1995 року(а.с.10). Підчас шлюбу ними, за спільні гроші було придбане спільне нерухоме майно: будинок с господарськими спорудами [ADDRESS]), (а.с. 7-9). Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 Сімейного Кодексу України, передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не передбачене домовленістю між ними та шлюбним договором. За висновком судової будівельно - технічної експертизи № 1226/1227-09 від 26.01.2010 р. можливий один варіан; розділу будівлі та господарських споруд по вул. [ADDRESS]) (а.с, 55- 63). Таким чином, дослідивши запропонований експертом варіант, суд дійшов до висновку, що даний варіант надає можливість провести розділ будівлі та господарських споруд на максимально рівні частки, що відповідає інтересам сторін і не порушує їхнє законне право на майно. Вартість квартири [ADDRESS] 1/2 частини в житловому будинку разом з дворовими будівлями та спорудами 39722 грн що на 45 гри. 50 коп. більше ідеальної долі (39767.50грн.). Тобто, різниця в розмірі 45 грн. 50 коп.. покладаються судом на позивача в якості грошової компенсації на користь відповідачки. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, згідно ст. 72 СК України, суд приходе до висновку, шо у даній справі позовна давність не підлягає застосуванню. Оскільки, за абз. 2 ч. 2 сі, 72 СК України, умовою застосування позовної давності є порушення прав на майно одним із співвласників. У зв'язку з цим позовна давність не розпочнеться, якщо після розірвання шлюбу права того, хто залишив свою частку у спільному майні за попереднім місцем проживання, не вимагаючи його поділу, не будуть порушені колишньою дружиною або чоловіком. Згідно довідки Сурско- Михайлівської сільської ради Солонянського району (а.с.11). відповідачка в оспорюванному будинку не проживала з 1995 року, (після розлучення з позивачем), спільного господарства, не вела в ремонті і благоустрої житлового будинку не приймала, тобто па спірне майно не претендувала і вимог до позивача не заявляла.

Outcome: approved