Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання права власності на житлове приміщення, а саме: на кімнату у квартирі [ADDRESS], що складає 9/100 частин будинку, які належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу та були зареєстровані Запорізькою регіональною біржею нерухомості. В позові позивачкою зазначено, що її чоловік [PERSON] ще при житті зробив перепланування квартири, зєднавши кімнату у квартирі № 1 та квартиру № 3 шляхом перенесення дверної прорізі між квартирою № 1 та кімнатою 6.0 кв.м.[ADDRESS]. Дане перепланування було узгоджено з власником будинку в особі ВРЕЖО № 9, з міською санепідемстанцією, з ДУ державним пожежним наглядом, ВАТ „Запоріжгаз та головним управлінням архітектури та містобудування міської ради, та складено проект перепланування житлового будинку. Але одержати рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради про оформлення перепланування чоловік не встиг, у звязку з тим, що 04 квітня 2009 року він помер. Оскільки звернутися з відповідною заявою про оформлення перепланування, має право тільки власник приміщення, а вона є єдиною спадкоємницею після смерті чоловіка, позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй теж було відмовлено, бо дане приміщення, де вони проживали разом з чоловіком, було придбано шляхом купівлі-продажу майна і було зареєстровано на Запорізькій регіональній біржі нерухомості, що на теперішній час не відповідає чинному законодавству. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на житлове приміщення, розміром 10.0 кв.м., яке відноситься до квартири № 3 та становить 9/100 частин будинку № 36 по вул..Весніна в м.Запоріжжі в порядку переобладнання у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 04.04.2009 року. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала, суду пояснила, що 04 квітня 2009 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті вона залишилася єдиним спадкоємцем, бо їх діти [PERSON], [PERSON] надали до нотаріальної контори заяви про відмову у прийнятті спадщини на користь матері. Однак, в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що договір купівлі-продажу квартири не був нотаріально посвідчений, а був зареєстрований Запорізькою регіональною біржею нерухомості. Крім того, вона не може одержати рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради про оформлення перепланування квартири, оскільки отримати цей рішення має право тільки власник приміщення, тобто тільки її чоловік, який помер у 2009 році. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно, але у матеріалах справи є його письмове заперечення, де вони заперечують у задоволенні вимог позивача, оскільки квартира № 1 в житловому будинку 36 по вул.. Весніна в м.Запоріжжі на праві спільної часткової власності в рівних долях належить [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.02.2007 року, вирішено оформити раніше виконане перепланування квартири № 1 в житловому будинку № 36 по вул..Весніна в м.Запоріжжі, де мешкають [PERSON] та [PERSON] Та кімната, яка належить [PERSON], яка складає 9/100 частин будинку фактично відноситься до квартири №3 житлового будинку № 36 по вул..Весніна в м.Запоріжжі в звязку з самовільним переобладнанням. Треті особи у судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви про можливість слухати справи без їх участі. Проти позову вони не заперечують. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку, що позов заснований на законі, обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда та інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Пунктом 5 цієї же статті передбачає право власника просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб. Як доведено позивачем у судовому засіданні, [PERSON] не заперечує проти оформлення самочинних забудов, про що в матеріалах справи є його письмова розписка. Крім того, перепланування квартири було зроблено згідно проекту і погоджено з усіма контролюючими органами та власником будинку, а також не порушує права інших осіб. Що стосується укладання договору купівлі-продажу квартири без нотаріального посвідчення, то на той час (у 1995 році) дозволялося придбання нерухомості на товарних біржах без нотаріального посвідчення, а у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України, у випадку досягнення домовленості між сторонами щодо усіх істотних умов договору, які підтверджується письмовими доказами та якщо після повного виконання договору, одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд визнає такий договір дійсним. Зазначена вимога Закону не суперечить діям сторін, які виконали усі істотні умови договору і не мають претензій один до одного. Виконання сторонами умов вищевказаного договору купівлі-продажу підтверджується копією довідкою ЗМБТІ із зазначенням власників спірної квартири, копією технічного паспорту квартири, копією реєстраційного посвідчення на імя [PERSON]М, довідками з адресного-довідкового бюро, а також іншими письмовими доказами. Таким чином, враховуючи що визнання право власності на вищевказане житлове приміщення не порушує нічиїх законних прав та інтересів, позовні слід задовольнити.

Outcome: approved