Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

12 травня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому в користуванні своєю власністю, а саме &frac12; частки квартири [ADDRESS], та стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі по 500 гривень з кожного, посилаючись на те, що &frac12; частки зазначеної квартири належить йому на праві власноті, відповідачка приходиться йому сестрою та поселила у квартирі [PERSON] без згоди позивача і на теперішній час перешкоджають йому у проживанні та користуванні своєю власністю, чим завдають також моральну шкоду, тому він вимушений звернутися із позовом до суду. У судовому засіданні позивач та представники позивача вимоги за позовом підтримали у повному обсязі, інших вимог не заявляв. Відповідачі в судовому засіданні вимоги не визнали, відповідачка [PERSON] повідомила, що мешкає у квартирі разом з [PERSON], з котрим перебувають у фактичних шлюбних стосунках, позивачеві, котрий приходиться її братом, не перешкоджають користуватися його кімнатами у квартирі. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачеві та відповідачці [PERSON] на праві власності у рівних частках, тобто по &frac12; частки кожному (а.с.7, 9). Виділ в натурі чи визначення порядку користування спільною частковою власністю не здійснювався. З лютого місяця 2007 року у квартирі проживає відповідач [PERSON] без відповідної реєстрації у квартирі та згоди на проживання співвлісника квартири [PERSON] Зазначені обставини визнано сторонами та згідно ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Позивач як співвласник квартири здійснює оплату комунальних послуг за квартиру, що підтверджується квитанціями про таку оплату (а.с.26-36), однак у квартирі не проживає, з приводу перешкоджання йому у проживанні в квартирі звертався до органів внутрішніх справ. Зазначені обставини підтверджуються також поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] без достатніх правових підстав, а саме - без згоди співвласника квартири [PERSON], відповідачі перешкоджають позивачеві у проживанні в квартирі та користуванні своєю власністю, чим також завдали й моральної шкоди, оскільки він вимушений був з приводу перешкоджання йому в користуванні своєю власністю звертатися до органів внутрішніх справ, адвоката за наданням юридичної допомоги, та до суду за захистом його порушеного права, для чого вимушений був брати відгули за місцем роботи (а.с.25). Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У частині відшкодування моральної шкоди на користь позивача у розмірі по 500 гривень з кожного, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, однак, виходячи з принципу розумності та справедливості, у розмірі по 200 гривень з кожного. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.29, 319, 386, 391 ЦК України, і підлягають задоволенню, оскільки &frac12; частки вказаної квартири належить позивачеві на праві власності на законних підставах і він може вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності.

Outcome: approved