overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення утримання до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], трьох річного віку. Посилалась на те, що відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.10.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Позивач [PERSON] не працює, неповнолітній син проживає з нею. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач по справі від виконання обовязків ухиляється, матеріальної допомоги дружині не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн., від сплати якого звільнений позивач, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

09.11.2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. При цьому зазначив, що має постійне місце роботи, задовільний стан здоровя, інших осіб на утриманні не перебуває. Заслухавши позивача , відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів судом враховано вимоги ст. 182 СК України, а саме стан здоровя дитини, відповідача, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні відповідача інших осіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина. Крім того, підлягає стягненню з відповідача державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливими. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, миритися не бажає, просить шлюб розірвати, вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливими. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 7 жовтня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між сторонами почали виникати сварки, що призвели до втрати почуттів поваги та любові один до одного. З вересня 2009 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому, шлюб необхідно розірвати. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Вознесенської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 14.05.2004 року помер їх чоловік та батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з будинку по вул. Шкільна, 74 с. Вознесенське, Золотоніського району, Черкаської області, яку позивачі прийняли в установленому законом порядку шляхом постійного проживання з померлим. Під час свого життя померлий не оформив права власності та не отримав відповідні правовстановлюючі документи і тому на даний час позивачі не можуть оформити свідоцтво про право власності на будинок. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, але надали до суду заяву з проханням розглянути справу без їх присутності на позовних вимогах наполягали повністю. Представник відповідача Вознесенської сільської ради, Золотоніського району в судове засідання не зявився, але на адресу суду була надіслана заява про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника та про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: з даних свідоцтва про смерть 1-СР № 249298 виданого 14 травня 2004 року вбачається, що [PERSON] помер 14.05.2004 р. про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 26. відповідно до свідоцтва про одруження ІІ-ЯР № 435213 від 14.08.1958 року, виданого Вознесенським сільським ЗАГС, вбачається, що позивачка являється дружиною померлого [PERSON] згідно свідоцтва про народження І-СР № 423320 від 05 травня 1977 року виданого Вознесенським сільським ЗАГС, вбачається, що позивач [PERSON] являється сином померлого [PERSON] з даних довідки, виданої сільським головою Вознесенської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області від 19.11.2009 р. № 1563 вбачається, що за [PERSON], який помер 14.05.2004 р. рахується житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Шкільна, 74 с. Вознесенське, Золотоніського району, Черкаської області. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Первинна реєстрація не може бути проведена на померлого, тому питання про визначення належності майна попередньому власнику повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування повинно проводитися шляхом визнання права власності за померлою особою-спадкодавцем, а в порядку спадкування, за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за аліменти, посилаючись на те, що рішенням Білогірського районного суду від 06 березня 2007 року з відповідача стягувались аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно. Однак відповідач рішення суду виконує не належним чином, в наслідок чого допустив заборгованість по аліментах станом на 13.07.2009 року в розмірі 4307,00 грн. Позивач посилаючись на ст. 196 СК України здійснила розрахунок пені виходячи з розміру 1 відсоток суми за кожен день прострочення, та за період з серпня 2008 року по 01 липня 2009 року, внаслідок чого сума неустойки становить 6958,69 грн. Відповідач в добровільному порядку сплатити дану суму відмовляється, а тому позивач просить суд її позов задовольнити. Позивач під час попереднього розгляду справи зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача 2020, 61 грн. неустойки та судові витрати. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він ніде не працює, що заборгованість склалась в наслідок важких матеріальних умов. В судове засідання сторони не з»явились. Позивач надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач про причини неявки до суду не повідомив. Суд з»ясувавши позиції сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Білогірського районного суду з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно. Згідно довідки - розрахунку заборгованості за аліменти виданої 18.12.2009 року державною виконавчою службою Ізяславського районного управління юстиції станом на 18.12.2009 року заборгованість становить 7329 грн. 10 коп. Під час розгляду справи відповідач \~зазначив, що він був обмежений в засобах існування, не мав і не має постійної роботи. Не може працевлаштуватись , проте він \~не надав доказів цьому. Він фізично здоровий, працездатний, \~ відомостей про перебування у центрі зайнятості не надав, тому бездіяльність його щодо несвоєчасної сплати аліментів слід вважати винною. Статтею 196 Сімейного Кодексу України передбачена, відповідальність за прострочення сплати аліментів, в саме, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, але подружнє життя не склалося і вони розлучилися. Від спільного проживання мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Позичка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи це тим, що він не цікавиться вихованням дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати таку допомогу. Просить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягає, щоб з відповідача стягували аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надійшов протокол допиту [PERSON], згідно якого він визнав позовні вимоги частково та згоден, щоб з нього стягували аліменти на утримання дочки в сумі 250,00 грн. щомісячно. Просить справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач розірвали шлюб 28.11.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ТП № 015691 від 08.02.2007 р. Згідно свідоцтва про народження серії І-БК № 031571 від 06.12.2005 р., батьками [PERSON] являються сторони по справі. Довідками Лугинської селищної ради № 3396 від 19.11.2009 р. і № 3397 від 19.11.2009 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов № 3398 від 19.11.2009 р. стверджується, що дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що дочка відповідача є малолітньою, а [PERSON] добровільно допомоги на її утримання не надає, то суд вважає, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Судові витрати по справі компенсуються за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в судовому засіданні доповнила свої позовні вимоги, підтримала їх і пояснила, що її мати [PERSON] до виходу на пенсію в 1980 році працювала в радгоспі ім.Леніна с.Жорнище Іллінецького району, який згодом був реорганізований у СВАТ «Жорнище» і ПАТ «Жорнище». При розпаюванні земель цього підприємства мати помилково не була включена до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), тому за життя не отримала її. 12 березня 2007 року мати померла. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, тому просить суд визнати за її покійною матірю [PERSON] право на земельну частку (пай) у землях колишнього СВАТ «Жорнище» с.Жорнище Іллінецького району, визнати за нею право власності на відповідні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері, зобовязати відповідачів виділити їй відповідні земельні ділянки із земель резервного фонду і видати їй відповідні державні акти на право власності на землю. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області начальник відділу Держкомзему у [PERSON] районі Вінницької області [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Іллінецького району позов визнала повністю, про що подала до суду відповідного листа із проханням вирішити справу без участі її представника. Відповідач ПАТ «Жорнище» с.Жорнище Іллінецького району позов визнало повністю, про що подало до суду відповідні листи із проханням вирішити справу у відсутність його представника. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами і задовольнити позов, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачами, підтверджуються також і письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.4), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.7), копією листа СВАТ «Жорнище» до [PERSON] (а.с.8), копією трудової книжки [PERSON] (а.с.9, 10), довідкою Олександрівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (а.с.11), та поданими додатково копією подання радгоспу ім.Леніна с.Жорнище Іллінецького району на призначення пенсії [PERSON], а також довідками ПАТ «Жорнище», [PERSON] сільської ради Іллінецького району і відділу Держкомзему у [PERSON] районі Вінницької області. Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача щодо визнання за її покійною матірю права на земельну частку (пай) в порядку приватизації земель СВАТ «Жорнище» с.Жорнище Іллінецького району у розмірі середньої земельної частки (паю) і визнання за нею права власності на такі земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Сторони вступили в шлюб 11 лютого 2006 року. Від даного шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO] Посилаючись на обставини які склались у сім'ї позивачка просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні на розірвання шлюбу погоджується. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вважає, що між сторонами склалися умови, при яких збереження сім'ї неможливе. Сторони миритися не бажають, спільно не проживають, а тому суд вважає, що сім'я розпалася повністю і заявлені вимоги слід задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась у Гощанський районний суд Рівненської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого за актовим записом №03 від 29 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем перебувають в поганих стосунках, на цій підставі протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], якого просить залишити проживати з нею, витрати по справі покласти на відповідача. Їх шлюб існує формально, поновити його вона не бажає, а тому просить задовольнити заяву. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовну заяву, згідний на розірвання шлюбу, згідний з вимога позивачки на проживання сина з нею, покладанням витрат по реєстрації розірвання шлюбу на нього. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення заяви. В силу ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем поданої позовної заяви не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а отже підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

В листопаді 2009 року [PERSON] звернулася з даним позовом, підтримуючи який пояснила, що 16 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Корницької сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від шлюбу з відповідачем народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З самого початку їхнього спільного проживання з відповідачем були хороші сімейні стосунки, але з часом вони погіршилися. Вони не можуть налагодити сімейні стосунки, оскільки виявилися людьми різних характерів, різних поглядів на життя та життєві проблеми. Відповідач почав часто зловживати алкогольними напоями та безпричинно вчиняти сварки та скандали, що негативно впливає на її здоровї та на виховання дітей. Такі обставини призвели до того, що з 2008 року вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Позивачка прийшла до твердого переконання, що такі негативні взаємовідносини, які склались між ними, призвели до неможливого спільного проживання однією сімєю. Тому, просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити на її вихованні. Відповідач з обставинами, якими обґрунтовуються вимоги позивачки згідний повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] звернулася з даним позовом, підтримуючи який пояснила, що 16 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], у виконкомі Корницької сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від шлюбу з відповідачем народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак з 2008 року через постійні незгоди, сварки сторони втратили повагу та любов один до одного, проживають окремо і не ведуть спільного господарства та припинили подружні відносини. Позивачка [PERSON] наполягає на припиненні шлюбу. Відповідач [PERSON]Я погодився на розірвання шлюбу. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам їхніх дітей. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що з відповідачем [PERSON] з 03.04.2006року перебуває у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], 28.04.2006року народження, згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка мешкає з позивачкою. В добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, у звязку з чим позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. На користь третіх осіб з відповідача стягнень не має. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши думку позивачки, перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 03.04.2006року (а.с.З), відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], 28.04.2006року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4), яка мешкає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто відповідачем не виконуються зобовязання по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дає оцінку сімейно-майновому положенню відповідача та вважає, що з нього можливо стягувати аліменти на доньку у розмірі 1/4 частини прибутку відповідача, щомісяця, до повноліття дитини. Аліменти з відповідача підлягають стягненню з дня надходження позову до суду, відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допускається до негайного виконання на підставі ст. 367 ч. 1 ЦПК України. Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved