Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд передати в заклад ПриватБанку шляхом вилучення у відповідача належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль «Шевроле Авео», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в рахунок погашення заборгованості за договором № НААОААК00110013 від 27 травня 2005 року в розмірі 5064,12 доларів США звернути стягнення на предмет застави: автомобіль «Шевроле Авео», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути з відповідача всі судові витрати, вказуючи наступне. Між позивачем та [PERSON] 27 травня 2005 року було укладено кредитний договір № НААОАК00110013. Згідно з договором, банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 15376,00 доларів США на термін до 26 травня 2010 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Згідно з договором, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивачем були виконані свої зобовязання за кредитним договором та надано відповідачу кредит у розмірі 15376,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору, а також чинного законодавства України, відповідач свої зобовязання виконав частково. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 03 квітня 2009 року має заборгованість у розмірі 5064,12 доларів США, яка складається з наступного: 4609,86 доларів США заборгованість за кредитом; 290,76 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 29,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 134,50 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору. В забезпечення зобовязань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем 27 травня 2005 року було укладено договір застави рухомого майна № НААОАК00110013, відповідно до якого, відповідач надав в заставу автомобіль CHEVROLET, модель AVEO SF69Y, рік випуску 2005, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: KLISF69YE5B395943, реєстраційний номер: АХ 7595 АА, що належить на праві власності [PERSON] Згідно з договором застави, звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності № 6846 від 17 грудня 2009 року (а.с.50) не зявився, надав до суду письмову заяву (а.с.49), в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та постановити по справі заочне рішення, вказуючи, що з правовими наслідками постановлення якого він обізнаний. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце попереднього розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання ним копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а також копії позовної заяви з додатками до неї (а.с.31). В судове засідання відповідач також не зявився, причину неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду справи (а.с.40, 47). Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Крім того, 24 вересня 2009 року до канцелярії суду відповідачем [PERSON] було подано письмову заяву (а.с.36), в якій він просить суд відкласти судове засідання, призначене на 24 вересня 2009 року у звязку з його хворобою, при цьому відповідачем [PERSON] не було надано до суду жодних доказів, які б підтверджували неможливість його явки в судове засідання, що також підтверджує, що відповідач [PERSON] був обізнаний, що в провадженні суду знаходиться дана цивільна справа. Таким чином, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду справи судом достовірно встановлено, що 27 травня 2005 року між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» в особі заступника директора філії «Харківське головне регіональне управління» та [PERSON] було укладено кредитний договір № НААОАК00110013 (а.с.6-7), відповідно до умов якого, банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 26 травня 2010 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 15376,00 доларів США на купівлю автомобіля в сумі 11590,00 доларів США та на сплату страхових платежів в сумі 3786,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,05 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, сплати одноразової комісії в розмірі 1 % від суми кредиту, та комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 даного договору. Позичальник, в свою чергу, зобовязався використати кредит на цілі, зазначені в п. 1.1 даного договору, сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 даного договору, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту, сплатити банку комісію згідно п.п.1.1, 3.11 даного договору. Судом також достовірно встановлено, що 27 травня 2005 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» було укладено договір застави рухомого майна № НААОАК00110013 (а.с.19-21), відповідно до умов якого, [PERSON], в рахунок забезпечення зобовязань за кредитним договором № НААОАК00110013 від 27 травня 2005 року, надав в заставу транспортний засіб автомобіль CHEVROLET, модель AVEO SF69Y, рік випуску 2005, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: KLISF69YE5B395943, реєстраційний номер: АХ 7595 АА, який належить йому на праві власності. Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості за кредитним договором № НААОАК00110013 від 27 травня 2005 року (а.с.4-5), станом на 03 квітня 2009 року, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 5064,12 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4609,86 доларів США, заборгованість за відсотками 290,76 доларів США, заборгованість з комісії 29 доларів США, заборгованість з пені 134,5 доларів США. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з п. 2.3.7 кредитного договору № НААОАК00110013 від 27 травня 2005 року, банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 1.1 даного договору, у тому числі шляхом обігу стягнення на закладене майно, якщо настали умови, передбачені п. 2.3.3, зокрема, в разі порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами даного договору, у тому числі при порушенні цільового використання коштів. Згідно з п.п.15.7.1, 15.7.3 договору застави рухомого майна № НААОАК00110013 від 27 травня 2005 року, з метою задоволення своїх вимог, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані; звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань за кредитним договором у випадках порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до п. 15.9 зазначеного договору застави, у разі звернення стягнення на предмет застави, згідно з п.п.15.7.1, 15.7.2, 15.7.3 цього договору, заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, проценти, комісії та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету застави, а також витрати, понесені у звязку з предявленням вимоги. Згідно зі ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Відповідно до ч.1 ст. 5 зазначеного Закону, предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Залежно від змісту обтяження предмет обтяження повинен належати боржнику або обтяжувачу на праві власності чи на праві господарського відання. Відносини щодо рухомого майна, яке належить особі на праві господарського відання, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин щодо рухомого майна, яке належить особі на праві власності. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № 939123, виданого 21 травня 2005 року (а.с.15), власником транспортного засобу CHEVROLET AVEO SF69Y, 2005 року випуску зазначено відповідача по справі [PERSON] Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» та передати в заклад ПриватБанку шляхом вилучення у відповідача належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль «Шевроле Авео», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в рахунок погашення заборгованості за договором № НААОААК00110013 від 27 травня 2005 року в розмірі 5064,12 доларів США та звертає стягнення на предмет застави: автомобіль «Шевроле Авео», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 389,94 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 250 гр., сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.24). На підставі викладеного,

Outcome: approved