Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві позивач [PERSON] вказує про те, що із відповідачем [PERSON] із 29 січня 2006 року по 17 серпня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. За час шлюбу нею із відповідачем було придбано 8500 шт. червоної лицювальної цегли, яку вона оцінює в 21250,00 гривень; набір меблів для спальні (у комплекті - двоспальне ліжко, дві тумбочки, шафа, настінне дзеркало, комод), який оцінює в 5000,00 гривень; земельну ділянку площею 0,1226 га, яка знаходиться за адресою: вул. Волинська, 4, смт. Рокитне, Рівненської області (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА № 694955 від 02.04.2007 року), яку оцінює в сумі 5000,00 гривень, всього матеріальних цінностей на загальну суму 31250,00 гривень. В позовній заяві позивач просить поділити майно, набуте нею за час шлюбу із відповідачем [PERSON], виділивши їй червону лицювальну цеглу в кількості 8500 шт. вартістю 21250,00 гривень, земельну ділянку площею 0,1226 га, яка знаходиться за адресою: вул. Волинська, 4, смт. Рокитне, Рівненської області (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА № 694955 від 02.04.2007 року), вартістю 5000,00 гривень, всього на загальну суму 26250,00 гривень, а відповідачеві виділивши набір меблів для спальні (у комплекті - двоспальне ліжко, дві тумбочки, шафа, настінне дзеркало, комод) вартістю 5000,00 гривень всього на загальну суму 5000,00 гривень та звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993 року, а судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, додавши, що червона лицювальна цегла була придбана за спільні кошти її та відповідача, які були подаровані їм на весілля, а набір меблів був придбаний за кошти, які були подаровані їй та відповідачеві при святкуванні народження їх сина. Також за час шлюбу відповідачем оформлено на своє імя земельну ділянку, яка була подарована на весілля бабою відповідача. Позивач просить її позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважає, що вимоги позивача безпідставні, оскільки цеглу та набір меблів було придбано його матірю [PERSON] за її кошти. На отримання земельної ділянки, ще до шлюбу із позивачем, його бабою [PERSON] була подана до селищної ради заява від його імені про надання земельної ділянки для будівництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку був оформлений у 2007 році. Така земельна ділянка була отримана ним безоплатно. Його баба [PERSON] вказану земельну ділянку йому не дарувала. Вважає вимоги позивача безпідставними. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, вивчивши, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі із 29 січня 2006 року по 17 серпня 2007 року перебували у шлюбі (а.с. 9, 10). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Свідки [PERSON] та [PERSON] (кожний окремо) дали показання про те, що біля будинку матері позивача, в якому проживає позивач, бачили складену цеглу. Із слів матері позивачки цегла була придбана за кошти, подаровані [PERSON] та [PERSON] на весілля. Свідок [PERSON] дала показання про те, що відповідач є її сином. Після одруження її сина із [PERSON] нею було придбано набір меблів. Меблі вона придбала за свої кошти, оскільки необхідно було створити належні умови для проживання, так як у її сина була своя сімя. Меблі знаходяться у її будинку. Також в той час вона купила цеглу, яку було вивантажено та складено біля будинку матері позивача, оскільки земельна ділянка для будівництва будинку знаходилася неподалік. Цеглу вона придбала за свої кошти. Свідок [PERSON] дала показання про те, що оскільки вона має статус дитини війни, то звернулася в Рокитнівську селищну раду із заявою про надання їй земельної ділянки, яку вона мала намір передати своєму внукові [PERSON] Тому заяву про надання земельної ділянку було написано нею від імені [PERSON] В силу вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання позивача на ту обставину, що нею спільно із відповідачем за час шлюбу було придбано цеглу та комплект меблів, оскільки на підтвердження таких обставин позивачем не надано доказів, а відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Крім того, як вбачається із накладної від 03 грудня 2005 року (а.с. 30) [PERSON] було придбано цеглу лицювальну в кількості 8000 шт. На загальну суму 12000,00 гривень. Згідно товарного чеку № 35 від 14 вересня 2006 року (а.с. 27) [PERSON] було придбано комплект меблів на загальну суму 3200,00 гривень. Доказів про придбання сторонами за час шлюбу цегли лицювальної та меблів позивачем не надано. Відповідно до п. б, п. в ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, передбачених цим Кодексом, провадиться лише один раз по кожному виду використання. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 694955 (а.с. 32) [PERSON] на підставі рішення Рокитнівської селищної ради № 40 від 30 червня 2006 року надано земельну ділянку площею 0,1226 га, яка розташована в смт. Рокитне по вулиці Волинська, 4, Рівненської області, та призначена для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до п. в ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної у комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Таким чином, встановлено, що земельна ділянка відповідачем [PERSON] отримано безоплатно. За таких обставин посилання позивачки на те, що вказана земельна ділянка є спільним майном подружжя, є безпідставними, оскільки вона не була придбана сторонами в шлюбі, а надавалася безоплатно у власність конкретній особі, тобто відповідачу. Оскільки відповідно до вимог ст. 116 Земельного кодексу України відповідачеві передана земельна ділянка у приватну власність безоплатно, то із урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України таке майно набуте не в результаті спільної праці подружжя, а є власністю набувача. Крім того, земельна ділянка передана безоплатно відповідачеві [PERSON] в межах норм, визначених ст. 121 Земельного кодексу України, та розрахованих на одного громадянина. З урахуванням викладених обставин справи та правових норм позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення. Відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 21.01.1993 р. позивач [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору як громадянка, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії Б № 405759 (а.с. 8).

Outcome: dismissed