Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить встановити, що його батько - [PERSON], який помер 10.08.2009 року, володів на праві приватної власності 1/2 будинком, розташованим за адресою: вул.8 Березня, 27, смт.Новопсков Луганської області та визнати за ним (позивачем) право власності в порядку спадкування за законом на вищезазначену частину будинку. У судовому засіданні представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягав, посилаючись на те, що 10.07.2009 року помер батько позивача [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді Уг частини будинку за адресою смт.Новопсков, вул. 8 Березня, 27, який позивач як спадкоємець першої черги прийняв, оскільки подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але в звязку з тим, що батько позивача за своє життя правовстановлюючих документів на будинок не одержав, факт належності будинку можливо встановити виключно у судовому порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяви про розгляд справи без його участі, з заявленими вимогами згоден. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 220398, виданого 29.07.2009 року відділом РАЦСу Новопсковського РУЮ Луганської області, 10.07.2009 року помер [PERSON], який є батьком позивача по справі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді Уг частини житлового будинку, розташованого по вул. 8 Березня, 27 в смт. Новопсков Луганської області. [PERSON] фактично володів Уг частиною житлового будинку № 27, розташованим по вул.8 Березня в смт.Новопсков, що підтверджується ухвалою Новопсковського районного суду від 14.05.1998 року про затвердження мирової угоди, але за своє життя батько позивача не встиг одержати правовстановлюючі документи на зазначене домоволодіння і в звязку зі смертю [PERSON] факт належності будинку можливо встановити виключно у судовому порядку. Встановлення факту володіння вищезазначеним будинком [PERSON] на праві приватної власності є фактом, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у позивача права власності в порядку спадкування за законом. З урахуванням положень п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якого справи про встановлення факту, повязаного з вирішенням спору про право повинні розглядатися в позовному провадженні, суд розглядає вимоги [PERSON] про встановлення факту володіння будівлею разом з позовними вимогами про визнання за ним права власності в порядку спадкування. Факт володіння вищезазначеним будинком [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями представника позивача, в звязку з чим, суд вважає вимоги позивача про встановлення факту володіння будівлею його батьком обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач по справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], спадкоємців за заповітом та осіб, що мають право на обовязкову частину у спадщині, немає. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У чинність ст.ст.1216-1218 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом переходить право власності на спадщину, до складу якої як обєкт приватної власності спадкодавця відноситься вищезазначений будинок. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч. 2 ст. 1220 ЦК України з 10.07.2009 року. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадщину :а законом обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved