Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість за централізоване опалення за період з 15.10.2007 року по 15.04.2009 року в сумі 2 319 грн. 67 коп. та судові витрати, понесені ним. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачка є власницею квартири № 14 по площі Л. Українки, 7 у м. Новоград-Волинський та отримує послуги з теплопостачання, які їй надає комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго». Всупереч умовам договору та вимогам Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» відповідачка вчасно не розраховувалася за надані послуги, незважаючи на нагадування, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачкою та комунальним підприємством Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» існували договірні зобовязання, за якими останній надавав відповідачці послуги з теплопостачання, а вона, в свою чергу, повинна була своєчасно сплачувати вартість цих послуг (а.с.5-6). Однак відповідачка своїх обовязків не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. З довідки про нарахування та оплату послуг з централізованого опалення квартири відповідачки видно, що загальна сума заборгованості останньої станом на 30.10.2009 року становить 2 319 грн. 67 коп.(а.с.4) Незважаючи на неодноразові попередження про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідачка суму заборгованості не погасила (а.с.8). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири (споживач) зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг. Статтею 24 Закону «Про теплопостачання» передбачено основні обовязки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору і нормативно-правових актів. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідачка не виконує умов договору про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме: не сплачує щомісячний платіж за спожиті послуги, та на день подачі позовної заяви до суду заборгувала позивачу 2 319 грн. 67 коп. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат, крім інших, відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 79 ЦПК України). З платіжного доручення № 1031 від 20.10.2009 року слідує, що позивач сплатив 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позову до суду. (а.с.1) Відтак, суд стягує з відповідачки: на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справив сумі 30 грн., та в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved