Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

17.11.2009 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві та в судовому засіданні вказала, що 2 липня 2009 року за спільною заявою сторін відповідача було записано батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею й вона сама утримує дитину. З липня місяця 2009 року відповідач поїхав до м. Миколаєва і з того часу вихованням дитини не займається, не піклується про її здоровя, фізичний та моральний розвиток, а також взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. При цьому зазначила, що звернутись до суду з позовом про виключення відповідача як батька з актового запису про народження дитини вона не може в звязку пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного, позивач просила винести рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення з нього аліментів на утримання дитини на її користь. В судовому засіданні позивачка надала письмову заяву і заявила про зміну позовних вимог, а саме: просила внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], виключив відповідача як батька з актового запису про народження дитини, тобто виключити його зі «статуса батька», позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, не підтримала. Відповідач змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує, зазначивши, що не мав наміру взяти на себе обовязки по вихованню та матеріальному забезпеченні дитини, оскільки не є її біологічним батьком, погодився лише надати їй своє прізвище. Представник відповідача також не заперечував проти задоволення змінених позовних вимог та зазначив, що задоволення позовних вимог позивачки буде доцільним та відповідати інтересам обох сторін. Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши письмові докази (копію свідоцтва про народження, згідно якого [PERSON] народилась 17 серпня 2001 року та її батьками записані [PERSON] та відповідач [PERSON]; акт про те, що [PERSON] проживає з матірю [PERSON] [ADDRESS]; копію довідки Асоціації співвласників багатоквартирних будинків м. Баштанка від 11.11.2009 року за № 873, згідно якої [PERSON] проживає [INFO], кв.Ю, разом з дочкою [PERSON], яка знаходиться на її утриманні; копію заяви (надану відділом РАЦС) про визнання батьківства від 02.07.2009 року згідно якої: [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON], [INFO], яка народилась у [PERSON], а [PERSON] підтвердила, що [PERSON] є батьком її доньки [PERSON]; копію актового запису про народження №18 від 05.09.2001 року, згідно якого [PERSON] народилась 17 серпня 2001 року та її батьком записано [PERSON], повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження), суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, за наступних підстав: -в судовому засіданні встановлено що позивачка є матірю неповнолітньої [PERSON] [PERSON], [INFO]. Відповідач визнав своє батьківство та 2 липня 2009 року за спільною заявою з позивачкою його було записано батьком неповнолітньої [PERSON], 17 серпня 2001 року народження, на підставі чого було внесено зміни до актового запису про народження дитини, а саме по-батькові змінено на «Олександрівна» та прізвище на «Федосєєва». Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не є біологічним батьком дитини (в змінених позовних вимогах) просить суд внести зміни до актового запису про народження [PERSON] [PERSON], [INFO], виключивши відповідача, як батька, з актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги згідно норм статті 132 СК України. В силу статті 132 Сімейного кодексу України (Встановлення факту материнства за рішенням СУДУ).У разі смерті жінки, яка вважала себе матірю дитини, факт її материнства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту материнства приймається судом, якщо запис про матір дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту материнства може бути подана батьком, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Аналіз вищевказаної правової норми свідчить про можливість врегулювання цією нормою інших правових спорів, а ніж заявлених позивачем, тобто: Встановлення факту материнства за рішенням суду. Крім того, представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню на підставі статті 138 СК України. Однак, на думку суду, такі посилання є безпідставними та необгрунтованими, так як дана правова норма застосовується тоді коли - жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, але в разі подання іншою особою заяви про своє батьківство і до даних вимог встановлюється позовна давність в один рік. В той час, як при розгляді даної справи судом встановлені інші обставини внесення запису, як батька дитини - відповідача - в актовий запис про народження дитини. Правових підстав задоволення позовних вимог суд не вбачає і позивачем не наведено. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають залишенню без задоволення, так як є безпідставними та не ґрунтуються на законних вимогах. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed