Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18 жовтня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося і на даний час сторони мешкають окремо, донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В подальшому позивачка зменшила розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач надав письмові заперечення проти позову, де зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) він не визнає, оскільки на даний час він не працює, має на утриманні непрацездатну матір, тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка дорівнює 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони у судове засідання не зявилися, але завчасно надали суду письмові заяви, якими просять розглянути справу без їх участі. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Факт перебування сторін в сімейних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про одруження. Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін під час перебування сторін в сімейних правовідносинах народилася дитина [PERSON], [INFO], тому факт родинних відносин сторін з дитиною встановлений. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. З довідки виконкому Славгородської селищної ради вбачається факт перебування дитини на утриманні матері. Відповідач надав суду копію пенсійного посвідчення, з якої вбачається, що його мати [PERSON] дійсно є пенсіонером за віком. Але у відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, в обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач повинен надати суду докази перебування матері на його утриманні. Також відповідач не надав суду жодного доказу його праці на не постійній основі та наявність нерегулярного зхаробітку, у звязку з чим суд не знаходить підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У звязку з вищевикладеним, суду не доведений факт нерегулярного заробітку відповідача, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від заробітку відповідача. При визначенні розміру вказаної частки суд враховує, що відповідач не працює, на стан здоровя скарг від нього не надходило, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає, у звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу). Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved