Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

В грудні 2009 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Вона зазначила, згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 21.06.2004 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Старшу дочку [PERSON], 10.05 1993 року суд залишив проживати з нею, меншу дочку [PERSON], [INFO] , - з батьком. Перші роки дочка [PERSON] проживала з батьком. За час спільного з ним проживання, він неодноразово залишав її одну без їжі та грошей. Дочка просила продукти у сусідів, ходила харчуватися до бабусі, залишалася одна і проживала разом зі старшою сестрою, а потім пішла проживати до бабусі, а в серпні 2009 року прийшла проживати до неї і з того часу вони проживають разом. На тперішній час вона сама займається вихованням та утриманням двох неповнолітніх дочок. Відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно і в невеликому розмірі, має нерегулярний мінливий дохід, а тому просить суд ухвалити рішення, яким передати дочку [PERSON] Дмитрвну, [INFO] , на проживання і виховання їй та стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 250 грн на кожну щомісячно та стягнути судові витрати з відповідача. В судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Відповідач позов визнав частково, погодився виплачувати аліменти на двох неповнолітніх дочок в розмірі 300 грн щомісячно пояснивши, що платити аліменти в більшому розмірі він не взмозі. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Бердичівської міської ради позов підтримала. Дочки сторін, [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що остання проживає разом зматір»ю з серпня 2009 року і проживати з батьком не бажає. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження . /а.с.5,7/ Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 21.06.2004 року шлюб між сторонами розірвано, дочку [PERSON] залишено проживати з матір»ю, а [PERSON] - з батьком. /а.с. 10/. Реєстрація розірвання шлюбу між сторонами зареєстрована 07.02.2008 року /а.с.9/. Позивачка просить передати молодшу дочку [PERSON] на проживання та виховання їй , оскільки остання проживає з нею та знаходиться на її утриманні з серпня 2009 року, що також ствердили обидві дочки і не заперечував відповідач. Однак позов в цій частині являється безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає. Так, згідно ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини , яка досягла 14 років, визначається нею самою. Дочка [PERSON] досягла 14-ти років, сама визначила місце свого проживання - з матір»ю. Крім того, ст. 141 СК України встановлено, що мати , батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками,поживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Отже відповідач має такі ж права п вихованню дитини , як і мати. Позивачка також просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 250 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позов в цій частині підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Те, що обидві неповнолітні дочки проживають разом з матір»ю та знаходяться на її утриманні, пояснили вони самі, не заперечував і відповідач, стверджується наведене і висновком органу опіки та піклування /а.с. 14-15/, згідно якого відповідач з дітьми не спілкується , не цікавиться їх навчанням, здоров»ям, матеріальну допомогу надає не -регулярно. Як ствердила позивачка, став надавати останній час лише 300 грн, що явне недостатньо. Вона ж являється безробітною, отримує мізерну соціальну допомогу /а.с.27-28/. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст.ст. 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі виплачувати аліменти на утимання неповнолітніх дочок в розмірі 250 грн щомісячно,оскільки працює, отримує понад 1000 грн. в місяць, хоч і має мінливий дохід. Ніяких доказів про те, що він не взмозі сплачувати аліменти на утримання дочок в меншому розмірі, суду не надав. Згідно ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути держмито в сумі 51грн та 120 грн на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved