overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення заборгованості за квартирну плату в розмірі 527,65 грн. посилаючись на те що, відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] не сплачує в повному обсязі плату за користування житлом та комунальні послуги надані йому позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати станом на 01.10.2008 року має заборгованість в розмірі 52765 грн. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, що утворилася незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] і є наймачем даної квартири, власником будинку є міська рада в особі Миколаївської міської ради, балансоутримувачем було комунальне житлово-експлуатаційне підприємство ”Дружба”. На підставі рішення Миколаївської міської ради №1\26 від 01.06.2006р. „Про припинення комунальних підприємств шляхом ліквідації” ЖКЕП „Дружба” було ліквідовано, а будинок №330 по пр.. Жовтневому в м. Миколаєві переданий на баланс КП СКП „Гуртожиток”. Відповідно до ст.ст. 66, 68 Житлового Кодексу України наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте порушуючи вимоги закону відповідач платежі не сплачує, а тому станом на 01.10. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 527 грн. 65 коп. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509,510,526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ та 51грн. на користь держави, оскільки відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 12.01.2008р. №21\5 позивач був звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення заборгованості за квартирну плату в розмірі 627,28 грн. посилаючись на те що, відповідач проживаючи в к. [ADDRESS] не сплачує в повному обсязі плату за користування житлом та комунальні послуги надані йому позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати станом на 01.10.2008 року має заборгованість в розмірі 627,28 грн. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, що утворилася незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в к. [ADDRESS] і є наймачем даної квартири, власником будинку є міська рада в особі Миколаївської міської ради, балансоутримувачем було комунальне житлово-експлуатаційне підприємство ”Дружба”. На підставі рішення Миколаївської міської ради №1\26 від 01.06.2006р. „Про припинення комунальних підприємств шляхом ліквідації” ЖКЕП „Дружба” було ліквідовано, а будинок [ADDRESS] і переданий на баланс КП СКП „Гуртожиток”. Відповідно до ст.ст. 66, 68 Житлового Кодексу України наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте порушуючи вимоги закону відповідач платежі не сплачує, а тому станом на 01.10. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 627 грн. 28 коп. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509,510,526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ та 51грн. на користь держави, оскільки відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 12.01.2008р. №21\5 позивач був звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення заборгованості за квартирну плату в розмірі 882,77 грн. посилаючись на те що, відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] не сплачує в повному обсязі плату за користування житлом та комунальні послуги надані йому позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати станом на 01.10.2008 року має заборгованість в розмірі 882,77 грн. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, що утворилася незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] і є наймачем даної квартири, власником будинку є міська рада в особі Миколаївської міської ради, балансоутримувачем було комунальне житлово-експлуатаційне підприємство ”Дружба”. На підставі рішення Миколаївської міської ради №1\26 від 01.06.2006р. „Про припинення комунальних підприємств шляхом ліквідації” ЖКЕП „Дружба” було ліквідовано, а будинок [ADDRESS] і переданий на баланс КП СКП „Гуртожиток”. Відповідно до ст.ст. 66, 68 Житлового Кодексу України наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте порушуючи вимоги закону відповідач платежі не сплачує, а тому станом на 01.10. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 882 грн. 77 коп. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509,510,526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ та 51грн. на користь держави, оскільки відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 12.01.2008р. №21\5 позивач був звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення заборгованості за квартирну плату в розмірі 1205,68 грн. посилаючись на те що, відповідач проживаючи в к. [ADDRESS] не сплачує в повному обсязі плату за користування житлом та комунальні послуги надані йому позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати станом на 01.10.2008 року має заборгованість в розмірі 1205,68 грн. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, що утворилася незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в суді позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Cуд, вислухавши пояснення сторін, без дослідження письмових доказів по справі, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в к. [ADDRESS] і є наймачем даної квартири, власником будинку є міська рада в особі Миколаївської міської ради, балансоутримувачем було комунальне житлово-експлуатаційне підприємство ”Дружба”. На підставі рішення Миколаївської міської ради №1\26 від 01.06.2006р. „Про припинення комунальних підприємств шляхом ліквідації” ЖКЕП „Дружба” було ліквідовано, а будинок [ADDRESS] переданий на баланс КП СКП „Гуртожиток”. Відповідно до ст.ст. 66, 68 Житлового Кодексу України наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте порушуючи вимоги закону відповідач платежі не сплачує, а тому станом на 01.10. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 1205,68 грн. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509,510,526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ та 51грн. на користь держави, оскільки відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 12.01.2008р. №21\5 позивач був звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

У жовтні 2008 р. КВУ “Каховводоканал” звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка, яка проживає в [ADDRESS] є абоненткою підприємства. Станом на 01.09.2008 р. за нею нарахована заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 824,30 грн. Відповідачка попереджалася про необхідність розрахуватися за отримані послуги, але добровільно сплатити борг чи укласти договір про його реструктуризацію не бажає. Просили зазначену суму боргу стягнути. В судове засідання представник позивача не з’явився, надав до суду заяву в якій на позовних вимогах наполягає, справу просить розглянути за його відсутністю (а.с.10). Відповідачка в судове засідання не з’явилася, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що між сторонами склалися цивільні правовідносини врегульовані ст.68 ЖК України, згідно якої наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідач зобов’язаний вносити оплату за надані послуги щомісячно за встановленими нормами та тарифами. По обліковим даним позивача, відповідачка має заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення станом на 01.09.2008 р. в сумі 824,30 грн., що підтверджується копією особового розрахунку (а.с.4), остання сповіщалася про необхідність погашення боргу (а.с.5), але попередження залишилося без відповіді, від реструктуризації боргу фактично відмовилася. У відповідності до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України для справ даної категорії позовна давність становить 3 роки (ст.ст. 71, 75 ЦК України в ред. 1963 року), позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. З розрахунку вбачається, що відповідачка вносила поточну проплату, а не погашала заборгованість. В зв’язку з цим, заборгованість може бути стягнута за період з 01.09.2005 р. по 01.09.2008 р., що складає 647,58 грн. Представником позивача будь-яких причин, які б свідчили про неможливість заявлення позову раніше не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

У жовтні 2008 р. КВУ “Каховводоканал” звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач, який проживає в [ADDRESS] є абонентом підприємства. Станом на 01.09.2008 р. за ним нарахована заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 341,94 грн. Відповідач попереджався про необхідність розрахуватися за отримані послуги, але добровільно сплатити борг чи укласти договір про його реструктуризацію не бажає. Просили зазначену суму боргу стягнути. В судове засідання представник позивача не з’явився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, справу просив слухати за його відсутністю (а.с.11). Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи спові-щений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що між сторонами склалися цивільні правовідносини врегульовані ст.68 ЖК України, згідно якої наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відповідач зобов’язаний своєчасно сплачувати за отримані послуги. По обліковим даним позивача, відповідач має заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення станом на 01.09.2008 р. в сумі 341,94 грн., що підтверджується копією особового розрахунку (а.с.5), останній сповіщався про необхідність погашення боргу (а.с.4), але попередження залишилося без відповіді, від реструктуризації боргу фактично відмовився. У відповідності до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України для справ даної категорії позовна давність становить 3 роки (ст.ст. 71, 75 ЦК України в ред. 1963 року), позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. В зв’язку з цим, заборгованість може бути стягнута за період з 01.09.2005 р. по 01.09.2008 р., що складає 290,18 грн. Представником позивача будь-яких причин, які б свідчили про неможливість заявлення позову раніше не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

У жовтні 2008 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17.07.2007 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] р.н.. Подружнє життя припинено внаслідок зневажливого відношення відповідача до подружніх обов’язків. Між ними зникло почуття любові та поваги одне до одного. Шлюб носить формальний характер і сім’я розпалася. Проживають окремо. Спору про поділ спільного майна та дитининемає. Має дійсне прагнення до розірвання шлюбу, який і просила розірвати. В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 17.07.2007 р. перебувають у за-реєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] р.н. (а.с.6). Тривалий час проживають окремо. Мають дійсне прагнення до розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сім’ю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв’язку з розпадом сім’ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення заборгованості за квартирну плату в розмірі 1197,26 грн. посилаючись на те що, відповідач проживаючи в кв. [ADDRESS] і не сплачує в повному обсязі плату за користування житлом та комунальні послуги надані йому позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати станом на 01.10.2008 року має заборгованість в розмірі 1197,26 грн. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, що утворилася незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися до суду. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в к. [ADDRESS] і є наймачем даної квартири, власником будинку є міська рада в особі Миколаївської міської ради, балансоутримувачем було комунальне житлово-експлуатаційне підприємство ”Дружба”. На підставі рішення Миколаївської міської ради №1\26 від 01.06.2006р. „Про припинення комунальних підприємств шляхом ліквідації” ЖКЕП „Дружба” було ліквідовано, а будинок №13 по вул.. Айвозовського в м. Миколаєві переданий на баланс КП СКП „Гуртожиток”. Відповідно до ст.ст. 66, 68 Житлового Кодексу України наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте порушуючи вимоги закону відповідач платежі не сплачує, а тому станом на 01.10. 2008 року виникла заборгованість у розмірі 1197 грн. 26 коп. з урахуванням терміну позовної давності та часткової сплати. Прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509,510,526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 30грн. витрат на ІТЗ та 51грн. на користь держави, оскільки відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 12.01.2008р. №21\5 позивач був звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

В вересні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідачів із позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 4009,08 грн., посилаючись на те, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] і користувалися наданими ним послугами, згідно укладеного договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Відповідачі договірні зобов’язання по сплаті наданих послуг в повному обсязі не виконують, внаслідок чого станом на 01.09.2008 року мають заборгованість в розмірі 4009,08 грн. Відповідачам неодноразово вручалися попередження, але вони на них не реагують і від погашення заборгованості добровільно відмовляються, в наслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання судових повісток, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі та стягує 4009,08грн. у відповідності до ст. 64 Житлового Кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 543 Цивільного Кодексу України, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] уклали з позивачем договір на надання послуг з водопостачання та водовідведення. Але договірні зобов’язання по сплаті наданих позивачем послуг в повному обсязі, відповідачі не виконують в порушення п.11 ст. 44 ВК України та п.10 „Правил надання населенню послуг з водопостачання, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, якими передбачено внесення плати за надані послуги щомісячно. Оскільки всі повнолітні члени сім’ї несуть солідарну відповідальність за договором надання послуг водопостачання та водовідведення, суд стягує борг з відповідачів станом на 01.09.2008року в розмірі 4009,08грн. в солідарному порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення в зв’язку з розглядом цивільних справ та держмито в розмірі 51 грн.

Outcome: approved