Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що 14 жовтня 1999 року помер їхній батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок №11 по пр. 3-му Транзитному в м. Житомирі. Мати позивачів [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала та була прописана разом з батьком, а після його смерті здійснювала ремонт в житловому будинку, обробляла земельну ділянку. Враховуючи вищезазначене, вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття нею спадщини. 6 березня 2002 року мати позивачів отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок №11, розташований по провулку 3-му Транзитному в м. Житомирі. Власником зазначеного житла вказаний [PERSON]. 12 березня 2009 року [PERSON] померла. Оскільки вона не оформила право власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка, а єдиною спадкоємицею за заповітом є її дочка [PERSON], позивачі просять суд визнати за [PERSON] право власності на будинок №11 по пр. 3-му Транзитному в м. Житомирі. В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги та просили суд встановити належність житлового будинку №11 по пр. 3-му Транзитному в м. Житомирі їх матері [PERSON] та визнати за гр. [PERSON] право власності на зазначене житло. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо встановлення належності спадкового майна [PERSON]. Встановлення цього факту надасть можливість [PERSON] отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, що, на його думку, є підставою для віхмови у задоволенні позовних вимог про визнання її права на спадщину. Дослідивщи матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті гр. [PERSON]. До складу спадщини входить житловий будинок, розташований в м. Житомирі по пр. 3-му Транзитному,11. З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Житомирської міської ради 6 березня 2002 року, вбачається, що право власності на зазначений житловий будинок зареєстроване за чоловіком [PERSON] - [PERSON], який помер 14 жовтня 1999 року. Після смерті В акуленка [PERSON] його дружина фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала та була прописана у спадковому будинку протягом шести місяців після смерті спадкодавця. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою КВЖРЕП-9 м. Житомира 17 лютого 2010 року за №207. Статтею 549 ЦК УРСР було передбачено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Прийнявші спадщину після смерті свого чоловіка, [PERSON] не оформила право власності на спадкове майно, зокрема, на вказаний житловий будинок. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] житлового будинку №11, розташованого в м. Житомирі по пр. 3-му Транзитному . З копії свідоцтва про смерть І-ТП № 115647 вбачається, що [PERSON] померла 11 березня 2009 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі зазначений житловий будинок, вона заповідала позивачці [PERSON], яка 24 березня 2009 року звернулася до Першої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою від 16 листопада 2009 року за №2772. Однак, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності [PERSON] на спадковий будинок та витяг з Реєстру прав власності нерухомого майна. У зв'язку з цим нотаріус Першої житомирської державної нотаріальної контор 16 листопада 2009 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на спадковий житловий будинок На підставі викладеного та

Outcome: approved