Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Відповідач [PERSON], як основний боржник, позовні вимоги визнав, розмір грошового зобовязання не оспорює, просив винести рішення про стягнення всієї суми тільки з нього, солідарного боржника [PERSON] звільнити від грошового обовязку, також просив розглянути справу без його участі, у тому числі у попередньому судовому засіданні. Представник позивача не заперечував проти стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 40177 від 07.08.2008р.; копія договору поруки № 40177 від 07.08.2008р.; копія видаткового касового ордеру № 4358 від 07.08.2008р. про отримання суми кредиту; копії графіків розрахунку за кредитом; попередження. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач КС «Придунав,я» просить стягнути солідарно з відповідачів: основного [PERSON], за договором поруки [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 8014 грн. 29 коп. та судові витрати в сумі 200 грн. 14 коп., пояснивши, що 07.08.2008р. із відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 40177, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 5000 грн. на 12 місяців. В якості забезпечення повернення кредиту був укладений договір поруки № 40177 від 07.08.2008р. із [PERSON] Між сторонами кредитного договору був узгоджений графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач [PERSON] (позичальник) не виконав умови п.п. 2.3, 3.7 кредитного договору, тобто своєчасно не повернув позивачу (кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатив відсотки за користування ними, у нього склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями (заборгованість за кредитом 4890 грн. 31 коп., проценти за користування кредитом 3123,98 грн.) в розмірі 8014 грн. 29 коп. На адресу боржника неодноразово надсилалися попередження про стягнення заборгованості, повідомлення про прострочення платежу за кредитом, однак, сума заборгованості ним у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем [PERSON] матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, яка не заперечувала проти стягнення заборгованості за кредитним договором з основного боржника [PERSON]. вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 07.08.2008р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 2 3 Договору), які позичальник порушив. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Суд задовольняє клопотання відповідача [PERSON] та звільняє солідарного відповідача [PERSON] від обовязку сплати заборгованості за кредитним зобовязанням. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідачів судових витрат: 80 грн. 14 коп. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved