overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Відкрите Акціонерне Товариство Донецькобленерго звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 2731 грн. 07коп., обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] та на підставі особового рахунку № 1512-122є споживачем електричної енергії. Однак не в повному обсязі сплачує вартість спожитої електроенергії, внаслідок чого в них з`явилась заборгованість в сумі 2731 грн. 07 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву в котрій просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання на призначену дату не зявився хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи набуває висновку, що позовні вимоги ВАТ Донецькобленерго підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач, зобов`язан оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; Згідно п.20 Правил - розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Як вбачається з розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію (а.с.5) борг у відповідача утворився з 1999 року , та станом на 25.09.2009 року становить 2731 грн. 07коп Статтею 257 ЦК України встановлено, що строк загальної позовної давності три роки. Початок перебігу строку позовної давності у відповідності до ст.. 261 ЦК України починається від дня коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того у відповідності до ст.. 264 ЦК України «Перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов`язання», однак відповідачі протягом періоду з 1999 року , та станом на 25.09.2009 року відповідач проводив оплату за спожиту електроенергію, отже визнавали свій борг, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів державний збір в сумі 51 грн., на підставі ст.88 п.2 ЦПК України, а також стягнути з відповідача витрати на інформаційно- технічне забезпечення в сумі 30 грн. на підставі ст. 81 ЦПК України. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач 27.11.2009року звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підогрів води. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що відповідач проживає в [INFO]. За період з 01.06.2006 року по 01.10.2009року ТОВ «Енергохолдінг» та ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснювали поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу. Відповідач не провадить оплату за отриману теплову енергію й гаряче водопостачання, за відповідачем утворилася заборгованість за вказаний період в сумі 4094,05 грн.Згідно з договором про відступлення права вимоги №06/06 від 22.12.2006 року, ТОВ «Енергохолдін» первинний кредитор, передало ТОВ «Краматорськтеплоенерго», як новому кредитору право вимоги грошових зобов'язань споживачів послуг поставки теплової енергії та гарячої води, включаючи заборгованість відповідача по справі вказаної суми заборгованості. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути з відповідача на користь позивача. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, але причину неявки не повідомив. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню тому що відповідач порушив вимоги ст. 68 ЖК України відповідно до якої наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги, а також вимоги п.18 Правил надання населенню послуг водо-теплопостачанню й водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року №1497. У відповідності до п.п. 5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 509, 512, 514 ЦК України, кредитор у зобовязані може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з договором №06/06 про відступлення права вимоги від 22.12.2007 року, ТОВ «Енергохолдінг» передало ТОВ «Краматорськтеплоенерго», як новому кредитору право вимоги вказаної заборгованості. Як видно з довідки (витягу з домової книги про склад родини та реєстрацію) відповідач зареєстрований у [INFO]. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, заборгованість відповідача складає 4094,05 грн. і цю заборгованість необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та судовий збір в сумі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування свого позову посилається на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 3 квітня 2008 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, за актовим записом № 44. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] у повному обсязі підтримав свої позовні вимоги і просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше встановленого діючим законодавством прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову та до дня досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У свідоцтві про народження дитини відповідачка записана як його матір. Беручи до уваги, що відповідачка не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. Суд покладає стягнення судового збору на користь держави в сумі 51 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень на відповідачку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

25.11.2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені від суми несплачених аліментів. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність та про те, що позов підтримує. Із позову вбачається, що рішенням Краматорського міського суду від 20.02.1998 року по цивільній справі № 585/1998 р., як набрало законної чинності відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивачки на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу). Зазначене рішення Краматорського міського суду Донецької області примусово виконується відділом ДВС Краматорського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа виданого 20.02.1998 року. За період часу з 09.02.1998 року по 30.09.2009 року з вини боржника [PERSON] утворилася заборгованість із несплачених аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 25944,56 грн. в тому числі з 01.01.2004 року по 30.09.2009 року в розмірі 19762,25 грн. Позивачка просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь пеню від суми несплачених аліментів за період часу з 01.01.2004 року по 30.09.2009 року в сумі 6009,46 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, але представник відповідача [PERSON] надала суду заяву про те, що відповідач проти позову не заперечує та представник відповідача просила справу слухати у її відсутності та у відсутності відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка розірвала шлюб з відповідачем 28 липня 1998 року (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до постанови про стягнення аліментів, позивач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, сина [PERSON], [INFO] на користь позивачки (а.с. 7). Заборгованість відповідача по аліментам на 31.10.2009 року відсутня, що підтверджується довідкою ВДВС Краматорського міського управління юстиції (а.с. 9-12). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Згідно зі ст. 196 ч. 1 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми сплачених аліментів за кожен день прострочення. Право на стягнення неустойки пені від суми несплачених аліментів виникло у позивача з моменту набрання чинності Сімейного кодексу України. Таким чином сума пені складає 6009,46 грн., відповідно до розрахунку який наданий позивачкою, та вважається судом правильним та взятим за основу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 14.09.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ними був розірваний шлюб. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В звязку з тим, що відповідач з вересня 2009 року не надає регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає з нею, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі Ул частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. Суд, доповівши обставини та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області сторонами був розірваний шлюб, від якого вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Неповнолітня донька [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, яка знаходиться на утриманні позивачки, не надає, доказів суду щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки відповідач суду не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 26.08.2003 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської ^області між ними було розірвано шлюб. Від шлюбу вони мають доньку- [PERSON] , [INFO] яка знаходиться на її утриманні. В зв`язку з тим, що відповідач не надає регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з нею, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінили, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач позов визнав, та пояснив, що вони з позивачкою перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилась донька [PERSON] , яка дійсно знаходиться на утриманні позивачки. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2003 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області сторони розірвали шлюб. Згідно свідоцтва про народження сторони мають доньку- [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею ^повноліття. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не надає регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, яка знаходиться на утриманні позивачки; доказів суду щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки відповідач не надав суду, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

05 серпня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка зазначила, що 22.11.2003 року між сторонами укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Позов мотивовано тим, що сторони тривалий час разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, окрім того відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. Просила дитину залишити проживати з нею, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. В судовому засіданні позов було підтримано позивачкою в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Судом встановлені обставини, що відповідають сімейним правовідносинам. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року (а с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а с.8-10). Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду сторонам надавався строк для примирення, проте вжиті судом заходи до збереження сімї не призвели, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін. Встановлений ст. 180 СК України обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище позивачки, яка проживає з неповнолітнім сином, згоду сторін щодо розміру аліментів і встановлює їх у розмірі третини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона знаходилась у шлюбі з 28 жовтня 2000 року. За рішенням суду їх шлюб розірваний 13 червня 2007 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач на утримання доньки матеріальну допомогу не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач предявлений позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України „Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Ця обставина у судовому засіданні була визнана відповідачем. Відповідач працює та у змозі виплачувати аліменти на утримання своєї доньки. Тому суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 гривня судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач просить визнати договір купівлі - продажу незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0, 070 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку за адресою - вул. Дружби, 2, смт. Нові Санжари Полтавської області між ним та [PERSON] дійсним. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 07.09.2009 року позивач придбав у відповідачки незавершене будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0, 070 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, який знаходиться за адресою - вул. Дружби, 2, в смт. Нові Санжари Полтавської області. Даний факт підтверджується розпискою відповідачки від 07.09.2009 року, однак відповідачка ухиляється від реєстрації договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, про що свідчать повідомлення про явку до нотаріальної контори для укладення договору, які були вручені особисто [PERSON] Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (незавершене будівництво) по вул. Дружби, 2, в смт. Нові Санжари Полтавської області, власником є [PERSON] Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачыв про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг КП «Жилкомсервіс». Однак, в порушення вимог ч.5 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004 та ч.2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, надані послуги не сплачують, що призвело до утворення заборгованості за період з 05.2005 року по 10.2009 року в сумі 773.50 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.. 162 ЖК України плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі) належаним громадянину на праві приватної власності, встановлюється договором сторін. Згідно з довідкою виданою дільницею № 24 Комінтернівської філії КП «Жилкомсервіс» м. Харкова, відповідачка перебувають на реєстраційному обліку та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до публічного договору, укладеного між КП «Жилкомсервіс» та відповідачем шляхом опублікування його в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 року № 95\\1 встановлюється плата за житлово-комунальні послуги. Згідно з наданим розрахунком за період з 05.2005 року по 10.2009 року утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги перед КП Жилкомсервіс в сумі 773.50 грн.. Вищевказана квартира належить на праві приватної власності (приватизована), за користування якої відповідно договору укладеного між нею та КП «Жилкомсервіс» зобовязана своєчасно здійснювати плату за житлово-комунальні послуги. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги КП Жилкомсервіс підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води, зазначивши, що відповідачі є споживачами КП Харківські теплові мережі, однак за надані послуги не сплачують, що призвело до утворення заборгованості за період з 08.2001 року по 10.2009 в сумі 6112.81 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідачів на користь КП Харківські теплові мережі заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води у сумі 6112.81 грн. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з довідкою виданою дільницею № 23 Комінтернівської філії КП «Жилкомсервіс» м. Харкова, відповідачі перебувають на реєстраційному обліку та мешкають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу відповідачі мають заборгованість перед КП Харківські теплові мережі в сумі 6112.81 грн. Згідно до ч.2 ст. 267 ЦПК України позовна давність враховується тільки по заяві одній зі сторін. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги КП Харківські теплові мережі обґрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved