Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

16 квітня 2010 року [PERSON] звернувся до Краснокутського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Мопрівська, 55, смт. Краснокутськ Харківської області. В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що 12 березня 2009 року, попередньо обговоривши всі істотні умови купівлі-продажу, він придбав у відповідачки вищевказаний житловий будинок, який вона успадкувала після смерті [PERSON]. На підтвердження вчиненої угоди, відповідачка видала розписку, що отримала кошти за продану нерухомість, також була досягнута домовленість, що договір купівлі-продажу буде оформлений та посвідчений нотаріально після проведення відповідачем поточної інвентаризації нерухомості. На даний час відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе обовязків, а позивач виконав всі умови угоди, виплатив відповідачці всю обумовлену вартість домоволодіння, і через те, що оформлення договору не відбулося не з його вини, просить суд визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на нерухоме майно. У попередньому судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав позовні вимоги в повному обсязі та прохав суд задовольнити їх. Відповідачка у попереднє судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, в якій позов визнала, не заперечує проти його задоволення, крім того, прохала суд слухати справу у її відсутність, так як вона за станом здоровя та віддаленістю місця проживання не може заявитися до суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 12 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, що розташований по вул. Мопровській, 55 в смт. Краснокутську Харківської області. На підтвердження досягнутої домовленості позивач виплатив вартість домоволодіння, а відповідачка видала розписку, що отримала гроші за продану нерухомість. Як вбачається з технічного паспорта житлового будинку індивідуального житлового фонду, виданого Краснокутським БТІ 22 вересня 1998 року, даний будинок належав в рівних частинах [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Будинок вони успадкували після смерті [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 31 січня 1984 року державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори. На час укладення угоди купівлі-продажу, співвласники житлового будинку - [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть, оглянутими в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена угода не містить протизаконних умов і позивач виконав всі умови угоди. При укладенні угоди сторони обумовили всі істотні умови. Відповідно ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим визнати угоду дійсною і визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок, який розташований по вул. Мопровській, 55 в смт. Краснокутську Краснокутського району Харківської області, оскільки позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси третіх осіб.

Outcome: approved