Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області, третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 05 липня 2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: с. Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вул. Могильченка, б. 55 та який належав на праві приватної власності [PERSON] згідно договору дарування, який посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області від 23 вересня 1964 року. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт на імя позивачки. Позивачка у встановлений законом строк звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадку, але їй в цьому було відмовлено, оскільки спірний будинок належним чином не зареєстрований у Лозівському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до висновку про технічний стан будинку вказаний житловий будинок придатний до експлуатації. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на спірний житловий будинок у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05 липня 2008 року. 18 березня 2010 року позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ «А-1», загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., з господарчими спорудами та будівлями, згідно технічного паспорту станом на 16 січня 2010 року, який розташований за адресою: с. Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вул. Могильченка, б. 55 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05 липня 2008 року. В судовому засіданні позивачка знов уточнила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ «А-1», загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., з господарчими спорудами та будівлями, згідно технічного паспорту станом на 16 січня 2010 року, який розташований за адресою: с. Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вул. Могильченка, б. 55 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05 липня 2008 року. Крім цього просила зобовязати Лозівське бюро технічної інвентаризації Харківської області зареєструвати за нею право власності на вищевказане домоволодіння без акта вводу прийняття в експлуатацію. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог та вважала їх такими, що підлягають задоволенню. Представник третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог та вважав їх такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 05 липня 2008 року, відкрилась спадщина на майно, а саме житловий будинок літ «А-1», загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., з господарчими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: с. Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вул. Могильченко, б. 55, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області № 02-24/924 від 25 серпня 2009 року, яка видана на підставі по господарських книг [PERSON] сільської ради Лозівської ради Харківської області за 2006-2010 роки, з якої вбачається, що дійсно [PERSON] була зареєстрована та мешкала в спірному будинку з 1964 року по день смерті та їй на праві власності належав спірний будинок на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] сільською радою Лозівського району Харківської області за реєстровим номером 31 від 23 вересня 1964 року. За життя [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON], що підтверджується заповітом від 14 вересня 2004 року, посвідченого [PERSON] сільською радою Лозівського району Харківської області. Спадкоємцями першої черги крім позивачки не має ні по закону ні по заповіту. Позивачка фактично спадок прийняла, розпоряджається та користується домоволодінням, поховала спадкодавця, розпорядилася її особистими речами, своєчасно в шестимісячний термін звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, але оформити нотаріально спадок не мала можливості в звязку з тим, що до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області позивачкою надано правовстановлюючий документ, а саме договір дарування, який у Лозівському бюро технічної інвентаризації не зареєстрований. А також не наданий Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, що стало підставою для відмови в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, про це свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 квітня 2010 року. З матеріалів справи вбачається, що будинок був побудований в період в 1962 році на земельній ділянці наданій [PERSON] сільською радою та був зареєстрований в погосподарчій книзі [PERSON] сільської ради Лозівського району Харківської області, але не був зданий в експлуатацію та не був зареєстрований в Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області. Згідно ст.. 376 ЦК України право власності виникає за підставами, які законом не заперечені. Право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше не випливає із закону чи незаконність виникнення права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. З таких обставин суд вважає, що мешкаючи разом з спадкодавцем постійно, позивачка фактично спадок прийняла, заяву про відмову не писала, тому за таких обставин за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно.

Outcome: approved