Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

У жовтні 2009 року КП «Таврійський» виконавчого комітеті ХМР звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з позивачем в період з 18.08.2007 року по 17.03.2009 року. Перебуваючи у тяжкому фінансовому становищі відповідач звернулась до керівництва підприємства з заявою, про надання їй позики, у розмірі 8000 тис. грн. Враховуючи зазначене скрутне становище працівника, підприємство відповідно після укладення договору безвідсоткової позики № 1 від 30.12.2008 року з відповідачем з каси підприємства надало зазначену суму відповідно до видаткового ордеру № 1082 від 30.12.2008 року. Згідно з п. п. 5.2 договору позичальник зобовязався кожного місяця здійснювати відрахування з заробітної плати, або іншого прибутку до повного погашення боргу. Умовами договору було передбачено строк повного погашення заборгованості за 12 календарних місяців п. п. 4.1. договору. Однак відповідачем за весь час було внесено суму боргу рівними сумами по 500, 00 грн. у січні, лютому, березні 2009 року. Загалом відповідачем було внесено суму боргу у розмірі 1500, 00 грн. Однак між сторонами було розірвано трудові відносини згідно наказу про припинення трудового договору від 17.03.2009 року № 10. Після вказаних обставин відповідачем жодного разу не вносилися до каси підприємства платежі за договором позики від 30.12.2008 року № 1. Позивач неодноразово звертав до відповідача з вимогою відповідно до умов договору здійснювати платежі щомісячно, однак всі попередження ігноруються. На сьогоднішній день відповідач змінили номер телефону, таким чином ухиляється від виконання договірних зобовязань, з боку останньої не надходять пропозиції стосовно часткової оплати боргу або розстрочення боргу. На підставі викладеного позивач просив суд достроково припинити дію договору про надання безвідсоткової позики № 1 від 30.12.2008 року. Укладеного між [PERSON] та КП «Таврійський» ВК ХМР та стягнути з відповідача борг за договором безвідсоткової позики у розмірі 6500 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених вище підстав, просив суд позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обємі, проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню у повному обсягу. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з позивачем в період з 18.08.2007 року по 17.03.2009 року, що підтверджується наказом про прийняття на роботу від 15.08.2007 року № 98-к та наказом про припинення трудового договору від 17.03.2009 року за № 10-к. Відповідач звернулась до керівництва підприємства з заявою, про надання їй позики, у розмірі 8000 тис. грн., яку за договором безвідсоткової позики № 1 від 30.12.2008 року було надано відповідно до видаткового ордеру № 1082 від 30.12.2008 року. Згідно з п. п. 5.2 договору позичальник зобовязався кожного місяця здійснювати відрахування з заробітної плати, або іншого прибутку до повного погашення боргу. Умовами договору було передбачено строк повного погашення заборгованості за 12 календарних місяців п. п. 4.1. договору. Однак відповідачем за весь час було внесено суму боргу рівними сумами по 500, 00 грн. у січні, лютому, березні 2009 року. Загалом відповідачем було внесено суму боргу у розмірі 1500, 00 грн. Після розірвання трудових відносин відповідач жодного разу не вносила до каси підприємства платежі за договором позики від 30.12.2008 року № 1. На неодноразові звернення позивача відповідач не реагувала Згідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1049 ч. 2 ЦК України передбачено, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь КП «Таврійський» ВК ХМР зазначену заборгованість, оскільки [PERSON] належним чином не виконувала свої зобовязання, порушивши сплату позики, у звязку із чим заборгованість склала 6500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved