Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

В серпні 2007р. позивач звернулась в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], 19.04.2003 рокцу народження, посилаючись на те, що 24.02.2001р. був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], 19.04.2003р. народження. Сімейні відносини між сторонами не склались та після народження дитини в травні 2003р. відповідач пішов з сімї. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2005р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням того ж суду з відповідача від 25.08.2004р. з відповідача стягнуто аліменти на неповнолітнього сина у розмірі 1А частини його заробітку. Дитина мешкає з нею, відповідач не допомагає їй у утриманні дитини, не цікавиться життям, вихованням, станом здоровя дитини та не бажає приймати участь у її вихованні, аліменти на утримання сина не сплачує, має заборгованість із сплати аліментів, у звязку з чим вимушена звернутись в суд з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на вищезазначені обставини. Відповідач та його представники позов не визнали. Позивач у судовому засіданні підтвердив обставини щодо розірвання шлюбу з позивачкою, стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак зазначив, що після розірвання шлюбу він відвідував дитину, доки позивачка не змінили адресу проживання, чим заважала йому виконувати батьківський обовязок. Деякий час він намагався знайти дитину, але марно, скрутний матеріальний стан він мав заборгованість із сплати аліментів, однак на даний час заборгованість відсутня. Вказана заборгованість на погляд відповідача, крім зазначених ним обставин, виникла оскільки він не отримував повісток від державного виконавця з приводу чого він звернувся до правоохоронних органів. Також, він звернувся після звернення позивачки в суд з позовом про позбавлення його батьківських прав до компетентних органів для вирішення питання про його участь у вихованні дитини, оскільки вважає, що належним чином виконує батьківський обовязок перед дитиною. Представник управління у справах дітей Київської районної у місті Харкові ради пояснила, що рішенням комісії від 10.11.2009 р. питання щодо доцільності позбавлення відносно [PERSON] вирішено залишити на розсуд суду. Однак, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, оскільки проведеною комісією перевіркою встановлено, що відповідач участі у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини не приймав, та позбавлення відповідача батьківських повністю відповідає інтересам дитини, з урахуванням її психологічного обстеження. Представник органу опіки та піклування Мерефянської міської ради просив суд розглядати справу за його відсутності, надав до суду висновок від 18.03.2010 р. про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки останній має задовільні матеріально-побутові умови, працює та висловлює бажання брати участь у вихованні га забезпеченні дитини. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області надав висновок від 22.03.2010 р. щодо недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина, оскільки відповідач має постійну офіційну роботу, стабільну заробітну плату, характеризується позитивно, веде високоморальний спосіб життя, заборгованості із сплати аліментів не має. З приводу наданого суду раніше службою висновку від 21.11.2007 р. про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав пояснив, що відповідач змінив ставлення до батьківських обов'язків відносно дитини, та як встановлено проведеною вдруге перевіркою, позивачка перешкоджає спілкуванню батька з сином. Прокурор в судовому засіданні вважав недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина. Суд, вислухав пояснення сторін, їх представників, висновок прокурора, свідків, матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд при розгляді справи виходить з вимог ст.ст.15, 60 ЦПК України, згідно з якими, судами розглядаються цивільні справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватится на припущеннях. Сторони по справі не звертались до суду з клопотаннями про забезпечення інших з справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2001 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2005 р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 25.08.2004 р. з .[PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від його заробітку. Відповідач з початку 2005 року долею дитини не цікавився, участі у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини не приймав, вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які також вказали на те, що позивачка будь-яких перешкод спілкуванню батька з дитиною не чинила. Відповідач має заборгованість із сплати аліментів на утримання дитини, яка повністю знаходиться на забезпеченні та вихованні матері та її рідних. Дитина негативно реагує на розмови про батька. Свідки [PERSON], [PERSON] J1.C., [PERSON] вказали на те, що відповідач є гідною і, бажає приймати участь у вихованні дитини, однак йому в цьому перешкоджає позивачка, яка не надає йому таку можливість. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Саме по зазначених підставах позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина. Згідно наданих суду розрахунків заборгованості [PERSON] із сплати аліментів , складених старшим державним виконавцем ВДВС Харківського РУЮ Харківської області по примусовому виконанню виконавчого листа №2-21622 від 25.08.2004 р., виданого Дзержинським районним судом м.Харкова про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за період з серпня 2004 р. по жовтень 2008р. складає - 12087,05грн. Станом на 31.12.2008 р. заборгованість складала 8083, 55грн. З урахуванням квитанцій про сплату сум за аліментами, наданих відповідачем, заборгованість станом на 01.07.2009 р. складала 8225.37 грн. Станом на 28.09.2009 р. заборгованість складала 9253, 88 грн., відповідачем державному виконавцю були надані квитанції на загальну суму 7000грн., які однак, зараховані не були через відсутність підтвердження про отримання зазначеної суми позивачкою. Станом на 22.10.2009 р. боржником сплачено 9000 гривень, заборгованість відсутня. [PERSON] суду надані докази на підтвердження того, що він з червня 2009 р. звертався до відповідних органів опіки та піклування з приводу участі у вихованні дитини, однак розгляд цього питання був відкладений через розгляд позову щодо позбавлення його батьківських прав. Відповідачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що позивачка по справі заважала йому у спілкуванні з дитиною та його участі у матеріальному забезпеченні дитини, вказані обставини, на які посилається відповідач як на підставу заперечень проти позову, суд вважає не доведеними. Як вбачається з характеристики на [PERSON], [INFO], учня [INFO], батько дитини у її вихованні участі не приймає, навчанням дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Згідно довідки Харківської міської дитячої поліклініки №23, [PERSON], [INFO]одження, перебуває на «Д» обліку у пульмонолога з Діагнозом: бронхіальна астма II ст. Догляд за дитиною здійснює мати [PERSON] Дитина потребує тривалого лікування. Згідно висновку психологічного обстеження [PERSON], [INFO], веденого центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді Київського району аркова від 02.04.2010р. бажано подальше проживання дитини із матір'ю. Батька дитина не знає, не спілкується з ним, батько не приймає участі у її вихованні. Згідно з вимогами ч.ч. 5,6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є не атньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд критично ставиться до висновків наданих службою у справах дітей Харківської районнної державної адміністрації Харківської області, органом опіки та піклування Мереф»янської міської ради щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вказаними службами умови проживання дитини та обох батьків не обстежувались, вказані служби обмежились тільки збором даних відносно відповідача. Суд, при вирішенні справи враховує зміну відношення відповідача до участі у матеріальному утриманні дитини, з огляду на тривалість розгляду справи, та надані докази щодо фактичної відсутності заборгованості відповідача із сплати аліментів, однак вважає, що зустрічі батька з дитиною через тривалий час можуть негативно вплинути на психіку дитини. За вказаних обставин, встановлених у судовому засіданні суд вважає, що відповідач протягом п'яти років стосунків з сином не підтримував, участі у вихованні дитини не мав, не цікавився станом його здоровя, виявляючи байдужість та безвідповідальність відносно дитини, чим фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків відносно утримання та виховання неповнолітнього сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved