overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, між нею та відповідачем 14 жовтня 2006 року Центрально Міського відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 749. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Проживаючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не змогли створити міцну сімю. Шлюбні відносини припинили, оскільки відповідач грає в азартні ігри, заробітну плату не надає, ніякої турботи про родину, дитину не проявляє, в результаті цього в родині постійно виникають сварки. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позивні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач намір покинути гру в азартні ігри не має, і відношення до сімї не змінює. Допитаний у судовому засіданні відповідач [PERSON] позивні вимоги визнав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2006 року Центрально Міського відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 749, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину доньку сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Суд встановив, шлюбні відносини між сторонами припинені. На протязі останнього часу сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Судом сторонам був наданий строк на примирення, який результатів не надав. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, такі докази має подати і позивач у справі про розірвання шлюбу. Майновий спір та спір про місце проживання дитини між сторонами , відсутній. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд приходить до висновку, що позивач надав достатній обсяг доказів, які підтверджують позов, сімю сторін зберегти неможливо, шлюб носить формальний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, суд вважає за необхідне вимогу позивача задовольнити та шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, судових витрат. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказує, на те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та мешкає відповідач. За час проживання відповідача по зазначеній адресі утворилась заборгованість по оплаті за відпущену теплову енергію у розмірі 2306 грн. 68 коп. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., на користь держави судовий збір. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення повісток. Заперечення на позов відповідач не надав, тому на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути позов по наявних у справі документах. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У період з 01.01.2009 року по 31.1І).2009 року позивач [PERSON] «МТМ» надав „ [PERSON], послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою, 69037, [ADDRESS], на загальну суму 2315,62 грн. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача за надані послуги на 17.09.2009 року складає 2306 грн. 68 коп. Оплата за фактично відпущену теплову енергію повинна здійснюватись в термін до 20- го числа місяця, наступного за звітним. Відповідач не сплачував суми за теплопостачання, тому, суд вважає, що позовні .. вимоги позивача у частині стягнення суми боргу, підлягають задоволенню. На підставі рішення Запорізької міської ради № 19 від 24.09.2008 року [PERSON] «Міські теплові мережі» звільнено від оплати державного мита при зверненнях в місцеві районні суди м. Запоріжжя за позовами про стягнення заборгованості за теплову енергію, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене вище з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за теплову жргію. Відповідач за викликом суду не з'явився, про час та місце розгляду справи ювідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу в порядку ст. 224 ¦К України, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду за згодою іредставника позивача Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом іідкриття особового рахунку на ім'я відповідача. Згідно виписки з рахунку відповідача, заборгованість станом на 1.11.2009 року іключно становить 1265 грн. 22 коп. за отримані послуги з теплопостачання (а.с.5). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися алежним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою, в в'язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість в повному обсязі в розмірі 265 грн. 22 коп. Відповідно ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача з відповідача судовий бір в розмірі 51 грн. 00 коп. та ЗО грн. 00 коп. витрат на іпформаційно-технічне абезпечення позову, сплачених позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

У березні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки №235 від 01 вересня 2006 року, виданої Теплицькою районною комунальною архівною установою «Трудовий архів». В судовому засіданні заявник [PERSON]М підтримав заяву. Пояснив, що він оформляється на пенсію по інвалідності. При огляді документів в Управлінні Пенсійного фонду виявилося, що у архівній довідці №235 від 01 вересня 2006 року виданої районною комунальною архівною установою «Трудовий архів» прізвище та ім»я заявника значаться правильно - [PERSON], а по батькові записано «М». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявникові потрібно для оформлення пенсії по інвалідності. Представник заінтересованої особи, Управління пенсійного фонду Теплицького району - [PERSON]В, не заперечує у задоволенні заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили, що добре знають заявника і підтвердили факт, що [PERSON] по батькові «Миколайович». Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника ,представника заінтересованої особи, показання свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що архівна довідка за №235 від 01 вересня 2006 року, видана Теплицькою районною комунальною архівною установою «Трудовий архів» на імя [PERSON] [PERSON], дійсно належить заявнику «Осьмушко Анатолію Миколайовичу». Даний факт необхідно встановити для оформлення пенсії по інвалідності. Підтвердженням факту належності правовстановлюючого документу є копія свідоцтва про народження, серія 1-АМ №153255; паспорт заявника та показання свідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб у 1979 році в Дзержинському відділі ЗАГСу м. Кривого Рогу, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], не змогли створити міцну сімю. Протягом останнього часу відносини в сімї не підтримувались. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 23 листопада 1979 року у Дзержинському відділі ЗАГСу м. Кривого Рогу, про що здійснено актовий запис № 1909 від 23.11.1979 року. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейні відносини сторони не підтримували, за причиною різних поглядів на життя, неможливості віднаходження спільного вирішення побутових проблем. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання свого сина [PERSON], де зазначила, що 30 листопада 1990 року позивач уклала шлюб з [PERSON], від шлюбу з яким, народився син [PERSON], який 05.11.2009 року досяг повноліття. З вересня 2008 року [PERSON] навчається на денному відділені Гідроенергетичного коледжі Запорізької державної інженерної академії за спеціальністю ОЗГ-08. Батько не надає йому матеріальну допомогу, у звязку із навчанням, що змусило позивача звернутися із позовом до суду. У звязку з вищевикладеним, [PERSON] просить стягнути на її користь аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку [PERSON], але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно і до закінчення навчання, тобто до 28.02.2012 року. Відповідач у судовому засіданні, визнаючи позовні вимоги, пояснив, що проти позову не заперечує та готовий за рішенням суду сплачувати аліменти на період навчання свого сина. Третя особа, [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку. Вислухав пояснення позивача та відповідача а також вивчив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 02.08.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який є студентом Гідроенергетичного коледжу Запорізької державної інженерної Академії, за спеціальністю ОЗГ-08, з денною формою навчання. Строк закінчення навчання 28.02.2012 року та мешкає разом з позивачем. Вищезазначені обставини підтверджується письмовими доказами по справі. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. Аналізуючи у сукупності надані сторонами докази в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення на користь позивача аліментів, у звязку із навчанням її сина [PERSON], в розмірі ? частики від заробітку відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку із навчанням, починаючи стягнення з 01 березня 2010 року і до закінчення навчання, тобто до 28.02.2012 року. Відповідно до вимог ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.03.2002р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося так як не було взаємного порозуміння, більше трьох років проживають окремо, не ведуть спільного господарства. В звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати, визначити місце проживання доньки з ним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задоволити, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 09 березня 2002 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Хребтовою (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1, 2 ст. 160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а місце проживання дітей слід визначити з батьком. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхньої дитини [PERSON] [INFO], проживає окремо і матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає, а син навчається в Гусятинському коледжі Тернопільського Державного Технологічного Університету на денній формі навчання. Позивачка просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини місячного заробітку. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO], який відповідно до довідки № 584 від 29.01.2010 року навчається в Гусятинському коледжі Тернопільського Державного Технологічного Університету на денній формі навчання, термін навчання до 2012 року. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч.2. ст.. 199 СК України передбачає право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач офіційно працює і отримує стабільну заробітну плату щомісячно, що підтверджено довідкою від 29.03.2010 року № 64, суд приходить до висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з відповідача слід визначити у процентному відношенні до заробітку відповідача в розмірі 1/4 частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Свій позов позивачка мотивує тим, що з 20.08.2005 року по 25.12.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько, згідно діючого законодавства, зобов?язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач своїх обов?язків по утриманню та вихованню сина в добровільному порядку не виконує. Тому, [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в заявленому позивачкою розмірі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина, так як є працездатним та може працювати. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що аліменти на користь позивачки на утримання сина підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

що [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 25 % його доходів на утримання сина [PERSON], [INFO] і посилається на те, що відповідач, як батько дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у звязку з чим вона одноосібно не спроможна належним чином її утримувати. В судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Не направили вони суду будь-яких повідомлень щодо суті позову. Дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на сина у встановленому законом порядку, що відповідач не оспорив. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких вимог закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідач зобовязаний виконувати встановлений законом батьківський обовязок, а тому, він повинен сплачувати аліменти на сина в розмірі в заявленому позивачкою до виповнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в котрій зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано 11 листопада 2009 року. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, він є особою працездатною, інших утриманців не має, а тому може надавати таку допомогу, в звязку з чим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини його доходу, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки відповідач не надає. Матеріальне становище її скрутне, оскільки вона не працює, так як знаходиться в декретній відпустці, в звязку з чим не має можливості працевлаштуватись. Відповідач не працює, хоча є особою працездатною, інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач позов визнав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

1 березня 2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 6 червня 2008 року. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сімєю з відповідачем проживали до січня 2010 року. На даний час сімя фактично розпалась. А тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, на примирення не згоден Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони в справі зареєстрували шлюб 6 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис №35, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. 4). Від подружнього життя [PERSON] і [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 5). В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що починаючи із січня 2010 року вони із чоловіком проживають окремо, оскільки не зійшлись характерами, що унеможливлює подальшу побудову сімейних відносин, проти чого в судовому засіданні не заперечував відповідач. Сторони в справі примирення не досягли. Питання про місце проживання малолітньої дитини сторонами вирішено добровільно. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved