Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 51 870 гри., що є еквівалентом 6 500 доларів США. Пізніше він збільшив позовні вимоги та просив стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, що складає суму 52 722 грн. 33 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснив, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого остання взяла в борг у позивача 6 500 доларів СІЛА, які зобов'язалась повернути до 01 липня 2009 року, що підтверджується розпискою від 14 квітня 2009 року. Оскільки борг не повернутий на даний час, позивач звернувся за захистом свого права до суду. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача борг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 52 722 грн. 33 коп., та понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 527 грн. 22 коп. , витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн.00 коп., витрат на правову допомогу в сумі 5 736 грн. 00 коп. , а також просить стягнути витрати на відрядження в розмірі 1800 грн.00 коп. Відповідач позов не визнала та пояснила, що ніяких грошей вона у [PERSON] не брала. Просить суд у позові [PERSON] відмовити повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши оригінал розписки від 14 квітня 2010 року, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що у відповідності до сі. 1046 ЦК України між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у письмовій формі на суму 6 500 доларів СШЛ, що є еквівалентом 51 518 грн. Вказану суму позичальник у особі відповідачки зобов'язана була повернути до 1 липня 2009 року, проте зобов"язання за договором не виконала. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику/грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем/у строк та в порядку, одо встановлені договором. Відповідно до ст. 525, 526, абз.1 ч.! ст.530, ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається ,якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу Днших актів цивільного законодавства . Якщо у зобов'язанні встановлений строк/термін/його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг в розмірі 51518 грн. 35 коп. , що є еквівалентом 6 500 доларів СІЛА по курсу Національного Банку України на день винесення рішення, а також інфляційни збитки в сумі 721 грн. 26 коп. та З % річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 486 грн. 72 коп., а всього 52 722 грн. 33 коп. Відповідно до ст. 88 ч.І ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже , з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судовий збір в розмірі 527 грн. 22 коп. , витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. 00коп. та витрати на відрядження в розмірі 1800 грн. 00 коп. Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення на його користь витрат на надання правової допомоги в сумі 5 736 грн. 00 коп гривень, оскільки договір про надання юридичних послуг від 20 липня 2009 року, укладений між позивачем та ТзОВ «Гіперіон» не є підставою для відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Позивач заяви про допуск до участі у справі особи, яка надає правову допомогу, не надавав і відповідна ухвала судом не виносилась. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.546-547, 549-551, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved