Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, в якому вказала, що в 1980 році вона разом з членами своєї сім»і прибула з Вінницької області на постійне місце проживання в [INFO], де їй для проживання тодішнім колгоспом ім. Калініна було надано житловий будинок № 20 по вул. Гагаріна. Переїзд до зазначеного місця було здійснено на підставі програми переселення з метою укріплення сільського господарства СРСР. В подальшому колгосп було реорганізовано в КСП ім. Калініна, виробничий кооператив «Віктрія». В 1990 році керівництвом колгоспу ім. Калініна позивачу було запропоновано викупити будинок , де вона проживала, позивачем на користь колгоспу через касу підприємства було сплачено 2 200 рублів СРСР в рахунок купівлі-продажу, в якому проживала, тобто між нею та власником будинку фактично було здійснено угоду купівлі-продажу зазначеного будинку. Але, всупереч вимог діючого законодавства нотаріально таку угоду посвідчено не було. Позивач також зазначає, що відповідно до довідок з Єдиного Державного Реєстру юридичних та фізичних осіб державна реєстрація виробничого кооперативу «Вікторія» припинена у зв»язку з визнанням його банкрутом, дата реєстрації - 29.11.2006 року, тому у якості відповідача по справі притягнута сільська рада. В зв»язку з чим позивач просить суд визнати дійсним правочин купівлі-продажу будинку № 20 по вул. Гагаріна в с. Червоноармійське Якимівського району Запорізької області, який було здійснено в 1990 році між нею та колгоспом ім. Калініна та визнати за нею право власності на зазначений будинок. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні було встановлено, що 1980 році позивачка разом з членами своєї сім»і прибула на постійне місце проживання в [INFO], де їй для проживання тодішнім колгоспом ім. Калініна було надано житловий будинок № 20 по вул. Гагаріна. В подальшому колгосп було реорганізовано в КСП ім. Калініна, виробничий кооператив «Віктрія». В 1990 році керівництвом колгоспу ім. Калініна позивачу було запропоновано викупити будинок , де вона проживала, позивачем на користь колгоспу через касу підприємства було сплачено 2 200 рублів СРСР в рахунок купівлі-продажу, в якому проживала, що свідчить про те, що фактично було здійснено угоду купівлі-продажу зазначеного будинку. При цьому, всупереч вимог діючого законодавства нотаріально таку угоду посвідчено не було. Відповідно до ст. 657 ЦК України правочин купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов»язковому нотаріальному посвідченню. Згідно з вимогами ст.220 ЦК України якщо одна із сторін, яка здійснила відчуження нерухомого майна, почала ухилятися від нотаріального посвідчення такого правочину, при цьому всі необхідні умови такого відчуження сторонами правочину дотримані, друга сторона має право звернутися до суду за захистом своїх прав. Позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи, дослідженими в ході судовогозасідання: довідкою Червоноармійської сільської ради, відповідно до якої позивачка дійсно прописана та проживає за адресою: [INFO] в с. Червоноармійське Якимівського району Запорізької області /а.с. 4/; довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців /а.с.6/; додатком до довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.12.2009 року № 4624546 /а.с.8/

Outcome: approved