Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивач, «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» (далі - Ощадбанк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитом, вказавши, що 26 квітня 2004 року між Ощадбанком та відповідачем у справі [PERSON] був укладений кредитний договір № 1215, за яким банком останньому був наданий кредит в сумі 80000 грн. на 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 25 квітня 2009 року. Відповідач у свою чергу зобов'язався проводити погашення кредиту щомісячно в сумі 1333 грн. шляхом внесення готівки до каси банку, починаючи з 1 травня 2004 року, також з нарахованими відсотками, які відповідач зобов'язаний сплачувати не пізніше останнього робочого дня кожного звітного місяця в сумі, згідно з відомістю нарахованих відсотків, складеної банком. Перша сплата відсотків, згідно договору, має бути здійснена у строк до 30 квітня 2004 року, а остання не пізніше строку остаточного погашення кредиту, тобто 25 квітня 2009 року. Однак, у жовтні 2004 року за відповідачем утворилася заборгованість, а станом на 01.08.2008 року сума заборгованості за кредитом, відсотками та пені склала 106724,56 грн., у тому числі: залишок основного боргу по кредиту в сумі 75897,31 грн.; несплачені відсотки за користування кредитом в сумі 29852, 66 грн., та пеня в сумі 974 грн. 58 коп. Оскільки відповідач своїх зобов'язань перед кредитором за кредитним договором не виконує, тому позивач просить достроково припинити дію кредитного договору № 1215 від 26 квітня 2004 року та стягнути з відповідача у справі заборгованість за вказаним договором в сумі 106724, 56 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача доводи позовної заяви підтримала, наполягала на її задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи судом повідомлявся, що підтверджується розписками в матеріалах справи на а.с.23,29, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 26 квітня 2004 року між позивачем ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] у цій справі був укладений кредитний договір № 1215 (а.с.6-7). За вказаним кредитним договором позивачем відповідачу був наданий кредит в сумі 80000,00 грн. готівкою з кредитного рахунку, відповідно до п.1.1., п. 1.3. вказаного договору, а відповідач зобов'язався належним чином використати кредит, повернути його позивачеві з відсотками за користування кредитом в розмірі 18,5 % річних в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Зокрема, пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25 квітня 2009 року. Уклавши кредитний договір відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту щомісячно в сумі 1333,00 грн. шляхом внесення готівки до каси банку починаючи з 1 травня 2004 року та, здійснити останнє погашення кредиту в сумі 1353 грн. не пізніше 25 квітня 2009 року, при цьому, відповідач зобов'язаний сплачувати відсотки у сумі за відомістю, складеною банком, щомісяця, не пізніше останнього робочого дня кожного звітного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань (пункти 1.2, 1.4, 1.6.1.3 кредитного договору). Втім, як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені, за прострочений основний борг та відсотки, що нараховані й не сплачені, загальна сума заборгованості станом на 01.08.08 р. складає 106724 грн. 56 коп., з яких залишок основного боргу по кредиту в сумі 75897,31 грн.; несплачені відсотки за користування кредитом в сумі 29852, 66 грн., та пеня в сумі 974 грн. 58 коп. (а.с.14). За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір, відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 цього Кодексу передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З огляду на наведене суд приходить до висновку що зобовязання за кредитним договором з боку відповідача виконувалося неналежним чином, що і призвело до утворення заборгованості у вищевказаній сумі. Право позивача щодо дострокового стягнення кредиту разом із сумою нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті, у разі порушення відповідачем умов кредитного договору передбачено також п. 3.2.3 цього договору, а сам відповідач, зобовязався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення, що передбачено п.4.1.1 вказаного договору. Таке нарахування пені знайшло своє відображення у зазначеному вище розрахунку заборгованості, наданому позивачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що досліджуючи у судовому засіданні розразунки пені за прострочений основний борг та за нараховані й несплачені відсотки за користування кредитом на а.с.14 було встановлено, що розрахунок пені за прострочений основний борг наданий на ім'я відповідача [PERSON], а розрахунок пені за нараховані та несплачені проценти на ім'я [PERSON], тобто іншої особи, яка не є стороною у цій справі. При цьому суд вбачає можливим врахувати пояснення представника позивача стосовно того, що у названому розрахунку зроблена описка у зазначенні прізвища, ім'я та по батькові позичальника, оскільки номери і дати кредитного договору, за яким розрахована заборгованість пені за прострочений основний борг та пені за нараховані та несплачені проценти збігаються. Пунктом 7.1. кредитного договору № 1215 від 26 квітня 2004 року передбачено, що не допускається припинення цього Договору без згоди на те іншої сторони. Втім, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що прямо передбачено абзацом 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України. Отже, укладаючи з відповідачем у справі кредитний договір, позивач розраховував перш за все на повернення такого кредиту з відповідними відсотками за користування кредитом у строк, передбачений договором. Оскільки порушення відповідачем умов договору потягло за собою для позивача неможливість досягнення мети договору, то таке порушення суд вважає суттєвим. Таким чином, позовні вимоги Ощадбанку підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати: 1700 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1-2). На підставі викладеного,

Outcome: approved