Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу і відшкодування моральної шкоди в якому вказує, що 08 квітня 2008 року він за проханням [PERSON] запозичив їй кошті у розмірі 4300 гривень строком до 1 травня 2008 року, про що вона дала розписку. Але у вказаний у розписці термін [PERSON] борг не повернула, в усній розмові повідомила йому, що грошей у неї не має, коли будуть не відома. У зв'язку з цим позивач прохає стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 4300 грн., а також заподіяну моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним в позовній заяві, прохав суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, згідно розписці від 08 квітня 2008 року наданою [PERSON], вона отримала від [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 4300 гривень і які зобов'язалась повернути до 01 травня 2008 року. Даних про те, що на час розгляду справи зазначений борг повернутий, в матеріалах справі відсутні. Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошті, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Статтею 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст..526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно умовам договору. Позивач виконав свої зобов'язання - передав відповідачу позику у розмірі 4300 грн., при цьому уклав договір позики у простій письменній формі. Відповідно до ст.. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не виконала своїх зобов'язань і до теперішнього часу борг не повернула. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми боргу з відповідача у розмірі 4300 грн. доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню тому, що позивачем не надано достатніх доказів про спричинення йому моральної шкоди. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України та відповідно до ст. 3 Декрету КМ України «Про державне мито» з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial