Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 25 вересня 1993 року на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відділом приватизації житла НДІС дослідне господарство було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на житло, яке розташоване [ADDRESS], в якому чітко не виділені частки кожному співвласнику. 20 червня 1997 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з частини приватизованої квартири. Спадкоємцем на майно померлою згідно закону є [PERSON], донька померлої. При зверненні до державного реєстратора, його рішенням відмовлено у видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно через те, що у свідоцтві про право власності на житло не визначені частки співвласників. З врахуванням того, що вони є співвласниками квартири та того, що донька померлої [PERSON] не заперечує, просили визнати за ними право спільної часткової власності на 1/3 частину квартири за кожним. В судовому засіданні позивачі уточнили свої позовні вимоги, та просили визначити частки у праві спільної сумісної власності за кожним із співвласників по ј частині та визнати право власності за кожним на ј частину квартиру, а за [PERSON] просили визнати право власності на ј частину квартиру після померлої [PERSON], як спадкоємниці на її майно. Представники відповідачів Тахтаулівської сільської ради Полтавського району, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», представник третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с.18-20). Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 25 вересня 1993 року квартира [ADDRESS](нова адреса: [ADDRESS]) в с.Тахтаулове Полтавського району Полтавської області належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 20 червня 1997 року (а.с.4). Спадкоємницею за законом на майно померлої є її донька [PERSON], родинні зв'язки підтверджуються документами, а саме свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6,7). Спадкоємниця приступила до управління спадковим майном у шестимісячний строк шляхом постійного проживання у квартирі, частка якої належала спадкодавцю (а.с.10). Спору щодо часток у праві спільної сумісної власності на квартиру між сторонами не існує. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є спільною сумісною власністю, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Після смерті [PERSON] спадкоємець за законом її донька [PERSON] має права на частку матері, як єдиний спадкоємець, а саме на ј частину майна спадкодавця. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.355, 368, 369, 370, 392, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved