Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-23 00:00:00

[PERSON] 9 березня 2010 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що у 2006 році вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач з позивачем на даний час фактично не проживає, ніякої допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки він офіційно працює та отримує стабільний дохід. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 50 % від доходу позивача на утримання їхнього сина. В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини її доходу на утримання неповнолітнього [PERSON] до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] наполягала на задоволенні уточненого позову, просила провести розгляд справи у попередньому судовому засіданні у її відсутність, про що надала відповідну письмову заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини доходу на утримання сина [PERSON], визнав в повному обсязі, просив ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні за його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права сторін та третіх осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 027947, виданого 5 травня 2006 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області /а.с. 3/. З копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 075680, виданого 16 січня 2007 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю малолітнього [PERSON], [INFO] /а.с. 2/. 2 Як вбачається з довідки № 1046, виданої 25 лютого 2010 року Комунальним підприємством «Комунальник», [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] /а.с. 8/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини, але має можливість надавати утримання доньці, стан його здоровя задовільний, інші особи або непрацездатні члени сімї на його утриманні не перебувають, він працює та має стабільний дохід. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved