Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в суд де зазначає, що 21.07.2009 року її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказам начальника Генічеського КП ВУВКГ, де позивачка працює. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просить скасувати наказ від 21.07.2009 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнути з підприємства моральну шкоду у розмірі 10000грн. Представник відповідача до судового засідання прибув, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Позов не визнав, зазначив, що позивачка притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання посадових обовязків. Зазначив, що дисциплінарної справи на підприємстві не заводилося, хто здійснював дисциплінарне провадження у відношенні позивача, пояснити не зміг. Суд вислухав позивача, представника відповідача, вивчив матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини, сторони знаходяться в трудових правовідносинах на підставі трудового договору з 12.02.1985 року. В обовязки позивача входить, зокрема, здійснення затвердження та узгодження тарифів в міськвиконкомі та відділі цін. В липні 2009 року позивачка прибула для затвердження тарифів у відповідні організації, але службовими особами узгоджувальних організацій зазначені позивачкою питання були відкладені на інший час без погодження. Будь-яких повноважень на примушування затвердити подані тарифи з боку уповноважених організацій позивачка не має. Таким чином, позивачка повністю виконала свої обовязки які визначаються саме здійсненням дій по узгодженню економічних показників та тарифів. Крім того, при накладенні дисциплінарного стягнення було грубо порушено порядок встановлений трудовим законодавством. Зокрема, в порушення вимог ст. 149 КЗпроП України позивачу не було надано можливість надати письмові пояснення, щодо подій які відбулися. Винесення стягнення здійснено без відома позивача про розгляд такого питання. Дисциплінарна справа не заводилася, докази винуватості позивача, які використовувалися при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суду не представлені. Хто здійснював дисциплінарне провадження невідомо. Посилання представника відповідача на суб'єктивні припущення, не передбачені трудовим законодавством і є неналежним та не припустимим предметом. Інших доказів встановлених законом суду не надавалося. Враховуючи, що було порушено порядок здійснення дисциплінарного провадження який передбачено трудовим законодавством то за таких умов взагалі не можна встановлювати винуватість працівника при порушенні його права на дотримання законності та об'єктивності при притягненні до дисциплінарної відповідальності Тому, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу дисциплінарного проступку та порушення його прав при здійсненні дисциплінарного провадження. Стосовно стягнення моральної шкоди то суд погоджується з тим , що порушення трудових прав позивача призвели до моральних страждань та вимагали додаткових зусиль для організації свого життя. Тому відповідно до вимог ст. 237-1 КзппУ моральна шкода підлягає стягненню. Але, розмір заявленої шкоди не доведено перед судом відповідно до співвідношення з тяжкістю стягнення і обставин справи. Тому, розмір шкоди підлягає зменшенню судом. Рішення ґрунтується на наданих доказах. Створені всі умови сторонам для повного та всебічного дослідження матеріалів справи.

Outcome: partial