Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір дарування житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, укладений 29 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], недійсним, визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: м. Балта вул. Богдана Хмельницького, 37 Одеської області, такою, що відбулася і дійсною, та визнати за ним і [PERSON] право власності на зазначений будинок. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 вересня 2000 року він з дружиною [PERSON] купили у відповідачки [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Богдана Хмельницького, 37, м. Балта, Одеської області. Він, цілком довіряючи своїй дружині, при складанні договору з [PERSON] і посвідченні його в нотаріальній конторі участі не брав. Під час шлюбу до придбаного у відповідачки [PERSON] домогосподарства він з дружиною внаслідок спільних трудових затрат істотно збільшили вартість придбаного домогосподарства: пристроїли кухню з ванною кімнатою; збудували господарські сараї. Восени 2009 р., коли він знаходився в м. Одеса, то йому подзвонили знайомі і повідомили, що його дружина [PERSON] в його відсутність, шукала покупця на їхній спільно придбаний дім. На його питання дружині, чому та продає без його відома і дозволу спільне домогосподарство, остання повідомила йому, що дане домогосподарство належить їй на праві особистої приватної власності, оскільки 29 вересня 2000 року [PERSON] з [PERSON] склали і нотаріально посвідчили договір дарування даного домогосподарства, тому вправі розпоряджатися даним домогосподарством на свій розсуд. Але позивач з дружиною під час шлюбу купили у [PERSON] домогосподарство за спільні кошти. Із сплачених їй 3000 доларів США за куплений дім з господарськими будівлями, половину цієї суми вони позичали у знайомих. Позивач вважає, що договір дарування є недійсним, а угода купівлі-продажу укладена та дійсна, але в позасудовому порядку спір вирішити не в змозі в звязку з чим вимушений звернутись до суду з позовом та в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак була належним чином повідомлена про розгляд судового засідання. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, пояснила, що в період перебування у шлюбі з позивачем, фактично купили будинок, але оформила угоду, як договір дарування. Ознайомившись з доводами позивача, заслухавши пояснення відповідачки [PERSON], дослідивши докази, що є у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.12.84 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у 2000 р. вони придбали у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого в м. Балті по вул. Богдана Хмельницького, 37, за що сплатили [PERSON] кошти, а вона передала їм будинок. Однак 29 вересня 2000 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування вказаного житлового будинку, який був посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] Враховуючи, що відповідно до ст. 58 ЦК України (в ред. 1963 р.) договір дарування був укладений з метою приховати угоду купівлі-продажу (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі, тобто угоду купівлі-продажу. Крім того, відповідно до ст. 22 ч. 1 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Отже, придбаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивач стверджує, що він дізнався про порушення свого права у 2009 р., будь-яких доказів, які б спростовували його доводи, відповідачами не надано, отже позивачем строк позовної давності не порушувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved