Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив: зобов»язати Державне підприємство «Укрспецавтобаза» нарахувати та сплатити позивачу заборгованість по заробітній платі належних сум при звільненні в сумі 8014 грн. 09 коп., компенсацію (індексацію) втрати частини заробітної плати в сумі 2100 грн. 89 коп. з послідуючим перерахуванням по день фактичного розрахунку, середній заробіток за час затримки розрахунку, що на 1 лютого 2010 року становить 38383 грн. 80 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В обґрунтування вимог заяви позивач, зокрема зазначила, що звільнена з підприємства відповідача 11 травня 2008 року за власним бажанням. Заборгованість Державного підприємства «Укрспецавтобаза» перед [PERSON] по заробітній платі за період з січня 2008 року по травень 2008 року складає суму 8014 грн. 09 коп. Крім того, позивач вказує, що відповідач, відповідно до вимог діючого законодавства України, зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки з вини відповідача виплати заборгованості по заробітній платі, та компенсацію (індексацію) втрати частини заробітної плати в сумі 2100 грн. 89 коп. за період з січня 2008 року. Крім того, бездіяльністю відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода на вищевказану суму, оскільки остання зазнала погіршення здоров'я, морального стану та стосунків з оточуючими, була вимушена позичати гроші. Проаналізувавши наведені дані, а також копії: розрахунку заборгованості (а.с.38, 56); паспорту та трудової книжки позивача (а.с.З, 5, 6); листа відповідача від 22.09.2008 року (а.с.4); довідки щодо нарахованої позивачу заробітної плати (а.с.21); листа Головного управління праці та зайнятості (а.с.19), суд вважає встановленим такі факти: -[PERSON] звільнена з Державного підприємства «Укрспецавтобаза» 11 травня 2008 року за власним бажанням; -заборгованість Державного підприємства «Укрспецавтобаза» перед [PERSON] по заробітній платі за період з січня 2008 року по травень 2008 року складає суму 8014 грн. 09 коп.; -арифметична сума компенсації втрати частини заробітної плати [PERSON] за період з січня 2008 року по квітень 2008 року складає суму не менш 2100 грн. 89 коп., яку відповідач не виплатив позивачу. З ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України вбачається, що заробітна плата повинна виплачуватися працівникам не рідше двох разів на місяць. З положень ч.1 ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України вбачається, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у зазначені строки , при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З положень ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року вбачається: підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи); компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом; під доходами у цьому Законі, зокрема, слід розуміти заробітну плата (грошове забезпечення) та інші; сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: зобов'язати Державне підприємство «Укрспецавтобаза» виплатити [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 8014 грн. 09 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 2100 грн. 89 коп. Суд вважає, що решта позовних вимог не підлягає задоволенню, в тому числі тих, які безпідставно заявлені на майбутнє, щодо вимоги послідуючого перерахування по день фактичного розрахунку вказаної компенсації. Так, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд вважає, що належить відмовити в задоволенні вимог щодо зобовязання відповідача виплатити середній заробіток позивачу за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів щодо наявності вини власника або уповноваженого ним органу у невиплаті належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України та у заподіянні позивачу моральної шкоди, а також щодо факту заподіяння моральної шкоди позивачу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 101 грн. 14 коп., збору на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. належить стягнути з Державного підприємства «Укрспецавтобаза» в доход держави. Решту судових витрат віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial