Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення її від права на спадкування після смерті матері, посилаючись на те, що мати була дуже хворою людиною, часто лежала в лікарні, багато грошей витрачала на ліки, тому він змушений був покинути навчання в училищі і піти працювати, оскільки відповідачка, як старша сестра, ніякої допомоги матері не надавала. Крім того, під материною опікою перебувала малолітня дочка відповідачки, щодо якої відповідачка позбавлена батьківських прав, на дочку відповідачка аліментів не сплачувала, жодної іншої допомоги.матері щодо утримання дочки не надавала. Після смерті матері він один похоронив її за власні кошти. Відповідачка життям матері не цікавилась, хоча мати перебувала у безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби та потребувала стороннього догляду. Вважає, що оскільки сестра не цікавилась станом здоров»я та життям матері, не доглядала за нею як за немічною особою, ухилялась від надання їй необхідної за станом здоров»я допомоги, тому вона має бути усунута від права на спадкування після смерті матері. З цих же підстав зустрічного позову сестри не визнає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, зустрічного позову не визнав, оскільки [PERSON] не тільки усунулась від надання необхідної матері допомоги, а й намагалась позбавити життя позивача. Відповідачка [PERSON] позову не визнала, суду пояснила, що жила окремо від матері, але періодично приходила до неї і допомагала по господарству і тому вважає, що від надання допомоги матері не ухилялась. В свою чергу заявила зустрічний позов про визнання за нею права власності на 1А частину спадщини як за спадкоємцем першої черги. Вислухавши пояснення позивача, його представника, поясненя відповідачки, свідків, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.01.09. померла [PERSON], якій на праві приватної власності належала Л частина жилого будинку №4/2 по вул.Нагорній в м.Фастів /а.с.6,12- 13/. Заповіту [PERSON] не залишила, після її смерті спадкоємцями першої черги за законом є її діти - сторони по даному спору. Рішенням Фастівського міськвиконкому від 22.02.05. № 38/3 над малолітньою [PERSON], 15.06.97. р.н., дочкою відповідачки, було встановлено опіку, опікуном призначено її бабусю, оскільки батьки дитини самоусунулись від утримання та виховання дитини, а рішенням Фастівського міськрайсуду від 30.05.06. батьків дитини - [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав /а.с.10,11/. [PERSON] мала ряд тяжких захворювань, зокрема, дифузний токсичних зоб, ішемічну хворобу серця, стенокардію, атеросклеротичний кардіосклероз, міокардіодистрофію, хронічний обструктивний бронхіт, гострий бронхіт, емфізему легень, пневмосклероз, лівосторонній гайморит, лівосторонній зовнішній отит, перелом шийки лівого плеча, гостра люмбалгія, тощо, потребувала системного та регулярного лікування, однак від надання матері [PERSON] будь-якої допомоги її дочка [PERSON] ухилялась, жодної допомоги матері не надавала та не сплачувала аліментів на утримання дочки /а.с.7,8,11/, що створювало додаткові фінансові труднощі в сім»ї, в результаті чого її брат, позивач по даній справі, [INFO], змушений був кинути навчання та влаштуватись на роботу, щоб забезпечити матеріальну допомогу своїй матері, яку вона потребувала за станом свого здоров»я. Відповідно до ст. 1224 ч.5 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08. зазначено, що факт ухилення особи від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою, зокрема, інших спадкоємців, вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред»явлена особою, для якої таке усунення породжує пов»язані зі спадкуванням права та обов»язки. З матеріалів справи безспірно вбачається, що [PERSON] не залишила заповіту, тобто жодних розпоряджень щодо спадкування її майна на випадок її смерті, в зв»язку з чим та відповідно до вимог ст.ст.1223, 1261 ЦК України право спадкування за законом після її смерті мають її діти - сторони в даній справі, які відносяться до спадкоємців за законом першої черги після смерті матері. Разом з тим суд враховує, що при житті спадкодавця [PERSON] страждала на значну кількість тяжких захворювань і в зв»язку з цим перебувала в безпорадному стані та потребувала матеріальної, фізичної та в іншій формі допомоги, однак один з її спадкоємців першої черги за законом, а саме - дочка [PERSON] протягом тривалого часу ухилялась від надання матері будь-якої допомоги, в зв»язку з чим надання їй цієї допомоги забезпечував син, який у віці 17-18 років вимушений був залишити навчання та добувати засоби для існування, виконуючи доступні оплачувані роботи. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] має бути усунена від права на спадкування за законом після смерті матері.

Outcome: approved