Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 06.06. 1 997 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину доньку Ольгу, [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, питання виконання подружніх обовязків, при цьому постійні сварки в сім"ї призвели до втрати почуття поваги та кохання один до одного . Шлюбні-сімейні відносини між сторонами та спільне проживання припинені з літа 2004 року. У звязку з чим збереження сім"ї є неможливим. Спору по майну не має. Даний шлюб у сторін є першим. Посилаючись на ст. ст. 104, 105 110 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 06. 06. 1997 року Чорнявщинською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області по актовому запису N2 2, витрати при реєстрації розірвання шлюбу . . просив покласти на нього, судові витрати стягнути з відповідача по справі. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, надала ● М суду заяву про розгляд справи у попередньому судовому засіданні в ії відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, вказавши, що на утримання дитини відповідач буде надавати матеріальну допомогу у добровільному порядку (ас. 12). Відповідач по справі [PERSON] в попереднє судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у попередньому судовому засіданні в його ● відсутності, при цьому позові вимоги визнав повністю , викладені в позові обставини не оспорював (ас. 1 3 ). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав для того ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - 06.06.1997 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають одну неповнолітню дитину доньку Ольгу, [INFO] (ас. ас. 5,6 ), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем по справі, відповідач на утримання останньої надаватиме матеріальну допомогу у добровільному порядку. Шлюбно - сімейні відносини, ведення спільного господарства, спільне проживання припинені між сторонами з літа 2004 року , при цьому спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, питання виконання подружніх обовязків. Приймаючи до уваги, що сторони тривалий час разом не проживають та жодна із сторін не має наміру зберегти сім"ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. Спору про розподіл майна у сторін не має. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини тривалий час не підтримують, суд знаходить збереження сім"ї неможливим, а позов таким. що підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону,не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи волю позивача, перший шлюб сторін, суд знаходить можливим витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу покласти на останнього у повному обсязі, при цьому відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України , суд стягує з відповідача на корись позивача понесені ним судові витрати при предявлені позову у розмірі 38,50 грв. (ас. ас. 1, 2).

Outcome: approved