Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме: встановити факт приналежності [PERSON] правовстановлюючих документів на квартиру квартира [ADDRESS], придбану за договором купівлі-продажу від 31 серпня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON]; та зареєстрований 31 жовтня 1995 року в Дніпропетровському МБТІ; та правовстановлюючих документів на гараж, розташований в дворі будинку 14 по проспекту Кірова в місті Дніпропетровську, придбаний за договором купівлі-продажу від 31 серпня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований 01 листопада 1995 року в Дніпропетровському МБТІ. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилався на те, що йому на підставі договорів купівлі-продажу від 31 серпня 1995 року, посвідчених державним нотаріусом шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] належать: квартира [ADDRESS] та гараж, розташований в дворі будинку 14 по проспекту Кірова в місті Дніпропетровську. У звязку з намірами зробити перепланування квартири, він звернувся до Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації, де його було повідомлено, що згідно зазначених договорів в цій установі було зареєстроване зазначено майно, як за «Гринченко Маратом Юрійовичем», в той час, як відповідно до паспортних даних його прізвище правильно пишеться як «Грінченко», та запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. З моменту придбання зазначеної квартири та гаражу во дворі цього будинку позивач постійно проживає в придбаній квартирі, де зареєстрований. У звязку з неможливістю встановити іншим шляхом факт приналежності йому правовстановлюючих документів на гараж та квартиру, вимушений звернутися до суду з заявою. Просив задовольнити заяву в повному обсязі В судовому засіданні заявник в повному обсязі підтримала свою заяву та, посилаючись на ті ж підстави, просила задовольнити її у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що в матеріалах справи знаходяться розписки, в своєму клопотанні просить справу розглянути за відсутності представника КП ДМБТІ. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу від 31 серпня 1995 року, посвідчених державним нотаріусом шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] належать: квартира [ADDRESS] та гараж, розташований в дворі будинку 14 по проспекту Кірова в місті Дніпропетровську належать «Гринченку Марату Юрійовичу». Згідно свідоцтва про народження позивача, виданого 14 грудня 1973 року Жовтневим будинком щастя міста Дніпропетровська, запис № 4131, прізвище, імя, по батькові позивача зазначене російською мовою як «Гринченко Марат Юрьевич»; відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 17 вересня 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому міста Дніпропетровська, запис 1119 прізвище, імя, по батькові позивача також зазначені російською мовою як «Гринченко Марат Юрьевич». При укладанні вищезазначених договорів купівлі-продажу від 31 серпня 1995 року, перекладених нотаріусом українською мовою, прізвище позивача українською мовою зазначене як «Гринченко»; в подальшому реєстрація права власності у Дніпропетрвоському МБТІ призведена за прізвищем «Гринченко» та російською мовою. 08 жовтня 2004 року після втрати паспорту, Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області позивачу було видано паспорт, де його прізвище, імя, по батькові зазначені українською мовою як «Грінченко Марат Юрійович». Інші документи, такі як, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; повторне свідоцтво про одруження; диплом про вищу освіту; свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування; свідоцтво про народження сина - прізвище, імя, по батькові позивача зазначені українською мовою як «Грінченко Марат Юрійович». Окрім того, з моменту купівлі зазначеної квартири та гаражу во дворі цього ж бубинку позивач постійно в ній проживає та зареєстрований до теперішнього часу. Згідно вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту що мають юридичне значення. Враховуючи, що документи факт приналежності зазначених правовстановлюючих документів іншим чином, ніж рішенням суду встановити не є можливим, власник майна не можу повною мірою користуватися своїми правами по володінню, користуванню та розпоряджанню ним, то суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 10-12, 88, 119-120, 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved