Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення вкладу. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що 15.09.2008 року вона, [PERSON], з однієї сторони та ЗАТ КБ «ПриватБанк» з другої сторони уклали договір банківського вкладу [NUMBER], згідно якого позивачка внесла відповідачу 36 146 грн. 67 коп., а він був зобов»язаний повернути 15.03.2009 року дану суму з процентами 15,25 %. В зв»язку з сімейними обставинами позивачці терміново були потрібні кошти і 14.10.2008 року вона звернулась до Тростянецького відділення ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про розірвання договору банківського вкладу, розраховуючи на те, що відповідно п. 7. договору, який був між нами укладений, на 3 банківський день з моменту подачі заяви, отримає гроші. Натомість 20.10.2008 року позивачка отримала письмову відповідь від відповідача, згідно якої моє звернення від 14.10.2008 року щодо дострокового розірвання депозитного договору розглянуте і не може бути задоволене з наступних підстав : згідно п. 2,5 Постанови Правління НБУ від 11.10.2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» банкам заборонено достроково виплачувати грошові кошти за депозитними договорами, якщо не настав строк виконання зобов»язань за договором. Позивачка вважає, що вказана відмова є незаконною з наступних підстав. Згідно п. 2.5. Постанови Правління НБУ від 11.10.2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» Виконувати свої зобов'язання за всіма типами договорів із залучення коштів у будь-якій валюті лише в разі настання строку завершення зобов'язань, незалежно від категорії контрагентів. Згідно п. 2.6. Постанови Правління НБУ від 11.10.2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» Проводити з метою недопущення дострокового зняття коштів роз'яснювальну роботу зі своїми клієнтами. Активно проводити стимулюючу роботу із залучення готівки на депозити та пролонгації депозитних договорів. Виплати за умови настання строку згідно з договором здійснювати негайно. Тобто данною постановою заборонено банкам достроково виконувати свої зобов»язання, а не встановлено заборону дострокового розірвання договору зі сторони позивачки. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1075 ЦК України договір між позивачкою та відповідачем може бути розірвано за її заявою в будь - який час. Згідно п. 7 договору банківського вкладу укладеного між позивачкою та відповідачем, позивачка маю право достроково розірвати договір, попередивши про це іншу сторону не пізніш, як за 2 банківських дні, при цьому їй, крім суми вкладу мають бути виплачені проценти нараховані по ставці вкладу «до вимоги». Згідно п. 7. договору банківського вкладу укладеного між мною та відповідачем - строк виконання відповідачем своїх зобов»язань - 3 банківський день з моменту подачі мною заяви про дострокове розірвання договору. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Невиконання відповідачем умов договору та закону, порушило права позивачки, як споживача, як наслідок вона сильно переживала в неї піднявся тиск, в неї погіршились стосунки з чоловіком, їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 2000 грн. Це змусило позивачку звернутись з позовом до суду в якому вона просила стягнути з відповідача суму банківського вкладу - 36 146 грн. 67 коп., моральну шкоду - 2000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задоволити, вказуючи на те, що внаслідок дій відповідача в неї погіршився стан здоров»я, вона сильно переживає і не розуміє чому їй не хочуть повертати її гроші.. Представник відповідача [PERSON] в при попередньому розгляді справи позов не визнав, надав суду письмові заперечення, вказуючи на те, що згідно п. 2.5. Постанови Правління НБУ від 11.10.2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» банківським установам заборонено достроково виплачувати депозити. В судові засідання 21.11.2008 року та 2.12.2008 року представник відповідача [PERSON] не з”явився, причини неявки в судове засідання .2.12.2008 року не повідомив, в зв»язку з чим суд здійснює заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановлено наступні факти : 15.09.2008 року [PERSON], з однієї сторони та ЗАТ КБ «ПриватБанк» з другої сторони уклали договір банківського вкладу [NUMBER], згідно якого позивачка внесла відповідачу 36 146 грн. 67 коп., а він був зобов»язаний повернути 15.03.2009 року дану суму з процентами 15,25 %. 14.10.2008 року [PERSON] звернулась до Тростянецького відділення ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про розірвання договору банківського вкладу. 20.10.2008 року позивачка [PERSON] отримала письмову відповідь від відповідача, згідно якої її звернення від 14.10.2008 року щодо дострокового розірвання депозитного договору розглянуте і не може бути задоволене з наступних підстав : згідно п. 2,5 Постанови Правління НБУ від 11.10.2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» банкам заборонено достроково виплачувати грошові кошти за депозитними договорами, якщо не настав строк виконання зобов»язань за договором. Згідно п. 7. договору банківського вкладу [NUMBER] укладеного між [PERSON], з однієї сторони та ЗАТ КБ «ПриватБанк» з другої сторони - строк виконання відповідачем своїх зобов»язань - 3 банківський день з моменту подачі заяви [PERSON] про дострокове розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1075 ЦК України договір між позивачкою та відповідачем може бути розірвано за її заявою в будь - який час. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача суму банківського вкладу - 36 146 грн. 67 коп. підлягає до задоволення, оскільки, подання [PERSON] 14.10.2008 року заяви щодо дострокового розірвання договору, потягло за собою розірвання договору банківського вкладу [NUMBER] і 17.10.2008 року у відповідача наступив строк виконання зобов»язання у вигляді повернення суми вкладу, а відповідно вимог закону зобов»язання повинні виконуватись в строк визначений законом або договором. Посилання представника відповідача на п. 2.5. Постанови Правління НБУ від 11.10.2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків», як на правову підставу, яка забороняє банку достроково виплачувати депозити, не може вважатись обґрунтованою, оскільки дана постанова навпаки зобов»язує банки : «Виконувати свої зобов'язання за всіма типами договорів із залучення коштів у будь-якій валюті лише в разі настання строку завершення зобов'язань, незалежно від категорії контрагентів», а п. 2.6. Постанови Правління НБУ від 11.10.2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» зобов»язує виплати за умови настання строку згідно з договором здійснювати негайно. Позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 2000 грн. підлягає до задоволення, оскільки відповідачем було порушено права позивачки, як споживача банківських послуг, що потягнуло за собою моральні страждання, погіршення стану здоров»я. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також фізичний стан позивача, вимоги розумності і справедливості і вважає, що сума відшкодування визначена позивачем, на думку суду зможе в реальній мірі компенсувати негативні наслідки для позивача, а відповідач відповідно вимог ст. 23 ЦК України та ст. 22 ЗУ « Про захист прав споживачів», зобов'язаний відшкодувати заподіяну моральну шкоду. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн., які з збору на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи та на користь держави судовий збір в розмірі 361 грн. 47 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved