Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] Євсеєвича та [PERSON] міської ради, в якому зазначила, що в липні 1983 року вона і [PERSON] досягли згоди про те, що він здійснить продаж їй гаражу № 33 по вул. Калініна в м. Світловодську Кіровоградської області, в звязку з чим вона передала [PERSON] кошти в розмір 2500 карбованців, а він надав їй можливість володіти та користуватись вказаним гаражем, а саме надав ключі від нього. На підставі п.2 рішення засідання виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів № 266 від 26.07.1983 року їй було дозволено купити капітальний гараж по вул. Калініна біля кладовища у громадянина [PERSON] Вказує, що фактично з липня 1983 року почала користуватися вищевказаним гаражем, і вважала, що рішення виконкому № 266 від 26.07.1983 року і є правовстановлювальним документом, який підтверджує її право власності на вказаний гараж. Інші документи між нею та [PERSON] не складалися. Також вказує, що договір купівлі продажу гаражу між нею та [PERSON] у відповідності до діючого на час його укладення законодавства, повинен був бути оформлений у простій письмовій формі, але дана вимога закону виконана не була, хоча фактично вищевказане рішення виконкому № 266 було винесено на підставі як її заяви про дозвіл на купівлю гаражу, так і заяви [PERSON], в звязку з чим просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу № 33 по вул. Калініна в м. Світловодську Кіровоградської області, який відбувся між нею та [PERSON] Євсеєвичем в липні 1983 року і визнати за нею право власності на цей гараж. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] Євсеєвич помер 27.12.1993 року, в звязку з чим за клопотанням позивача було проведено заміну відповідача, а саме до участі у справі в якості відповідача було залучено дружину померлого, яка являється його спадкоємцем - [PERSON]. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до зали суду не зявилась. Подала до суду заяву від 13.04.2010 року, в якій зазначила, що в 1983 році її померлий чоловік дійсно продав зазначений гараж позивачу. Проти задоволення позову не заперечує. Справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада до зали суду не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, своїх заперечень відносно позовних вимог не надавали. Суд, врахувавши позиції сторін, з'ясувавши обставини справи дослідивши надга^і докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що на підставі п.2 рішення засідання виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів № 266 від 26.07.1983 року [PERSON] було дозволено купити капітальний гараж по вул..Калініна біля кладовища у громадянина [PERSON] Факт того, що вказаний гараж був переданий [PERSON] позивачу в 1983 році та факт того, що він за нього отримав суму в розмірі 2500 карбованців сторонами визнається, тому дані обставини у відповідності до ч.1ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Факт того, що вказаний гараж на даний час знаходиться у користуванні позивача підтверджується як Договором про користування електричною енергією так і даними технічного паспорту на гараж № 33 по вул. Калініна в м.Свіловодську від 23.11.2009 року. У відповідності до ч.1 п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року - даний Цивільний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тому суд вважає що при вирішенні даного спору слід керуватися нормами Цивільного Кодексу Української PCP від 18.07.1963 року. Із змісту статті 12 ЗУ «Про власність» випливає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. У відповідності до ст.44 Цивільного Кодексу УРСР договір купівлі продажу гаражу повинен був бути укладений між сторонами в письмовій формі. 4.1 Статті 128 ЦК УРСР встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. У відповідності до ст..218 ЦК України, 2003р., - якщо правочин , для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію , а друга сторона підтвердила її вчинення , зокрема шляхом прийняття виконання , такий право чин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином суд вважає встановленим факт того, що між [PERSON] та [PERSON] в липні 1983 року відбувся договір купівлі-продажу гаражу № 33 по вул..Калініна в м.Світловодську Кіровоградської області, але він ними не був оформлений в передбаченій законом письмовій формі, що в подальшому злобливо неможливим, враховуючи нині діюче законодавство щодо оформлення права власності на нерухоме майно, яким є гараж, оформлення права власності за позивачем на вказаний гараж в передбаченому законом порядку. На підставі викладеного ,

Outcome: approved