Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до суду. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив , що 09.01.2009 року між ним та відповідачем було укладеного банківського вкладу № 1002/0306902000859001 (вклад казкова карта) . 10 лютого 2009 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення йому суми боргу за банківським вкладом з нарахованими відсотками , проте отримав відмову . Вклад йому було повернуто 01 грудня 2009 року банком « Родовід « . Вважає , що відповідачем порушені зобовязання за договором та прострочив його виконання , тому повинен нести відповідальність , передбачену договором та чинним законодавством . Сума нанесених матеріальних збитків складає 1675,80 грн., поштові витрати, які він змушений був сплачувати , звертаючись до різних інстанцій у звязку з порушенням його прав , в сумі 63,20 грн. , загальна сума матеріальних збитків складає 1739 грн . Крім того , позивач вважає , що підлягає стягненню на його користь неустойка за порушення грошового зобовязання у розмірі 1008, 56 грн., яка складається з 229,56 грн- суми 3% річних та 779 грн. - суми інфляційних втрат . Діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в заподіянні душевного болю, постійному нервово-емоційному напруження, повязаними з тим, що протягом значного часу (з 10 лютого по 01 грудня 2009 року) він не міг допомогти своїй дружині організувати фінансову підтримку її госпіталізації до офтальмології зорового центру, яка їй необхідна була терміново у звязку з погіршенням зорових функцій . Заподіяну моральну шкоду він оцінює в 2 000 грн . Зазначені вище суми , а також судові витрати просив стягнути з відповідача \\ позовні вимоги були уточнені. У судовому засіданні позивач та його представник в повному обсязі підтримали позовні вимоги , наполягали на їх повному задоволенні. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився , про причини неявки не повідомили. Поштою було направлено заперечення , з якого вбачається , що відповідач в повному обсязі заперечує проти позову , просить у задоволені позовних вимог відмовити . На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, його представника , дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 1002/0306902000859001 (вклад казкова карта), за умовами якого банк прийняв від нього грошові кошти в сумі 9 500 грн. за відсотковою ставкою 23 % річних на строк з 09 січня 2009 року по 10 лютого 2009 року . 10 лютого 2009 року строк вкладу сплив і позивач звернувся з заявою про повернення йому суми вкладу , однак відповідач умови договору не виконав, суму депозиту разом з нарахованими відсотками не виплатив. Сума вкладу була повернута 01 грудня 2009 року . Дані факти відповідачем визнані, ніким не оспорені. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходить з наступних положень закону: Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Тобто, відмова у поверненні суми вкладу є порушенням договірних зобовязань визначених Договором банківського вкладу № 1002/0306902000859001 (вклад казкова карта) від 09 січня 2009 року. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на 01 грудня 2009 року (фактична дата повернення суми вкладу) відповідач порушив зобовязання за Договором та прострочив його виконання на 294 дні. Згідно пункту 5.1. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань за цим договором Сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України. Статтею 611 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов'язання, а саме: у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом, зокрема: сплата неустойки , відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 22 ЦК України визначає - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування , а стаття 623 ЦК України вказує, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до пункту 3.1. Договору та частини 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно пункту 1.2. Договору процентна ставка складає 23% річних. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що при нарахуванні процентів Банк використовує фактичну кількість днів у місяці й у році. Суд , перевіривши правильність проведеного позивачем розрахунку суму прострочки , погоджується з сумою прострочки - 1675 ,80 грн . Крім того , погоджується суд і з сумою поштових витрат - 63, 20 грн , які поніс позивач, звертаючись до різних інстанцій у звязку з порушенням відповідачем його мої законних прав , які підтверджені копіями квитанцій , доданих до матеріалів справи . Таким чином , загальна сума матеріальних збитків становить 1739,00 грн. Стаття 550 ЦК України визначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Стаття 624 ЦК України вказує, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦК України визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тобто стаття 625 ЦК України визначає відповідальність у вигляді санкцій, яка підлягає обовязковій сплаті у розмірах, встановлених даною статтею. Слід відзначити зміст статті 552 ЦКУ, яка визначає, що оплата неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання, тобто дозволяє їх одночасне застосування. Суд , перевіривши правильність проведеного позивачем розрахунку суму прострочки , погоджується з сумою неустойки 1008,56 грн. Також суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, визначеної позивачем у розмірі 2000 грн., підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно вимог п.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується тією особою, яка її завдала. Суд вважає доведеним факт заподіяння неправомірними діями відповідача моральної шкоди позивачу, яка виразилася у порушенні його життєвого укладу, перенесенні душевних страждань та хвилювань з приводу невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо повернення вкладу та позбавленні його вільно розпоряджатися своїми заощадженнями. Виходячи з принципів справедливості та розумності, суд вважає можливим визначити розмір компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 2000 грн., що є достатньою сатисфакцією вимог позивача в даному випадку та підлягає стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Згідно з п. 37 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито», від сплати державного мита звільняються громадяни за позовами про відшкодування збитків, завданих неповерненням у терміни, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, які були залучені до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. А оскільки позивачем при подачі позову не було сплачено судовий збір та витрати на ІТЗ , то відповідно суд вважає за необхідне стягнути їх з відповідача на користь держави .

Outcome: approved