Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивачка-відповідачка [PERSON]І звернулася до суду з цим позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона мешкає в своїй квартирі по вул. Г.Костюк, 35/4, зі своїм чоловіком, а на другому цього ж будинку над ними в квартирі №8 мешкає зі своєю сімєю [PERSON] На протязі довгого часу [PERSON] постійно чимось грюкає у своїй квартирі ці звуки які вони чують зі стелі вони не дають їм нормально відпочивати, адже вони вже не молоді люди. Вона зверталась до [PERSON], щоб вона вела себе тихіше, бо, бо стало неможливо перебувати в квартирі, вони навіть переселились в іншу кімнату, але ці постійні стуки продовжуються і відповідачка не реагує на її зауваження. Останній раз стукала чимось важким 22 грудня 2009 року. В звязку з цими обставинами вона ще в травні місяці 2008 року зверталась до Корюківського міськвиконкому, щоб розібратись по даному питанню і коли ними була проведена перевірка, то було встановлено що [PERSON] порушувала правила зберігання тиші і на неї був складений адміністративний матеріал за ст. 182 КУпАП за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, що підтверджується відповіддю міськвиконкому за №427/03-16 від 19 травня 2008 року за підписом міського голови [PERSON]. Після цього [PERSON] не заспокоїлась, а стала ще більше порушувати тишу грюкала і в день і пізно ввечері після 23 години, їх перебування в квартирі стало неможливим і тому вона звернулась зі скаргами в міліцію, в Чернігівське обласне управління юстиції, бо відповідач працює помічником державного нотаріуса, а потім звернулась до Корюківської райдержадміністрації на що отримувала відповіді в яких повідомлялось, що з нею проведено профілактичну бесіду і рекомендували звертатись до суду в приватному порядку, щодо поваги до честі та гідності. Вона вважала, що державні органи приймуть відповідні міри до порушника тиші та її права передбачені ст. 3 Конституції України в якій вказано, що людина, її життя, здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, але цього не сталось міліція поверхнево розглянула її скарги, хоча вона вказала свідків по цій справі. Вона вважає, що відповідачка-позивачка [PERSON] грубо порушує її право на побут та відпочинок, тому вона вимушена звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав, щодо гідності та безпечного проживання. Факт неправомірних дій [PERSON] щодо неї можуть підтвердити свідки, яких при необхідності вона представить в суді. Її стан здоровя погіршився, вона не може заснути, їй з її слів завдано душевні страждання, вона стала більше витрачати коштів на ліки, тобто страждає і матеріально через протизаконні дії [PERSON]. Згідно ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Просить суд припинити протиправні дії [PERSON], яка порушує її право на тишу в її квартирі та зобовязати її офіційного вибачення. Також просить стягнути в відповідачки-позивачки [PERSON] моральну шкоду на її користь в розмірі 100 гривень, та судові витрати, повязані з розглядом даної справи. Відповідачка-позивачка [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Просить суд спростувати недостовірну інформацію, викладену в листі Корюківського РВ УМВС №4196 від 19 травня 2008 року та заборонити [PERSON] розповсюджувати цю інформацію. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у розмірі 500 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 100 гривень. Просить припинити противоправні дії [PERSON] щодо посягання [PERSON] на право своєї дитини на вільний і всебічний розвиток особистості. У судовому засіданні позивачка-відповідачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, так як вважає,що діями відповідачки-позивачки [PERSON] які є неправомірними була заподіяна моральна шкода. Також подала до суду письмове клопотання з запереченнями на зустрічний позов. Також пояснила, що [PERSON], яка проживає в їх будинку поверхом вище, протягом останніх років в період з 17 до 24 годин кожен день, а у вихідні майже цілодобово постійно стукає, чим порушує тишу і не дає таким чином спокою їй та її чоловіку. До [PERSON] постійно приходять в гості діти сусідів, які бігають , створюючи шум, а [PERSON] не заспокоює їх і не робить ним зауважень. Через вказане вона, тобто [PERSON], з [PERSON] та її батьком протягом дуже тривалого часу перебувають в неприязнених стосунках. Вона неодноразово зверталась з приводу дій [PERSON] в різні інстанції зі скаргами , а також до міліції. Однак на її думку працівники міліції перевірку її звернень проводять поверхово, та дають неправильні, висновки, щодо відсутності порушень в діях [PERSON]. Позивачка-відповідачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала, зустрічний позов не визнала та просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову . Відповідачка-позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги змінила, остаточні позовні вимоги виклала такими: просить суд заборонити [PERSON] розповсюджувати інформацію викладену в листі Корюківського РВ УМВС №4196 від 19 травня 2008 року . Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у розмірі 500 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 100 гривень. Просить припинити противоправні дії [PERSON] щодо посягання [PERSON] на право своєї дитини на вільний і всебічний розвиток особистості. Відповідачка-позивачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивачки-відповідачки не визнала, факт вчинення неправомірних дій відносно позивачки-відповідачки заперечує, також заперечує проти стягнення з неї моральної шкоди і судових витрат. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки-відповідачки [PERSON], за їх безпідставністю. Натомість свій остаточний позов підтримує та просить суд задовольнити її зустрічний позов. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що ніякого шуму ні вона ні діти , які бувають в її квартирі не створюють і всі твердження [PERSON] про це є надуманими. Дійсно між нею , тобто [PERSON], та [PERSON] вже дуже давно склались неприязні стосунки і саме через це на неї скаржиться [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона перебуває в дружніх стосунках з [PERSON], так як давно з нею товаришує. Вона знає про те, що між сторонами вже давно, десь два роки тому склались неприязні стосунки. Вона одного разу ночувала в квартирі [PERSON] і може підтвердити про те, що десь в першому часу ночі щось стукало зверху в квартирі [PERSON]. В вересні та жовтні 2009 року вона вдень заходила до квартири [PERSON] і чула стукіт та шум, який йшов з квартири [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона знаходиться в дружніх стосунках з [PERSON] так як разом працюють в Корюківській ЦРЛ в рентген кабінеті. Вона одного разу була в денний час в квартирі [PERSON] і чула якийсь стукіт з квартири розміщеної поверхом вище. Хто там стукав і чому вона не знає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона знаходиться в дружніх стосунках з [PERSON] так як разом працюють в Корюківській ЦРЛ. Вона одного разу десь в жовтні чи вересні 2009 року була в 16 чи 19 годин в квартирі [PERSON] і чула якийсь стукіт з поверхом вище. Хто там стукав і чому вона не знає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що йому відомо про те, що [PERSON] знаходиться в неприязних стосунках з [PERSON] і скаржиться на те, що ніби [PERSON] постійно порушує тишу. Його дитина товаришує з дитиною [PERSON] і іноді діти разом проводять час в квартирі [PERSON]. Одного разу його дружині зателефонувала [PERSON] та поскаржилась на не , що його дитина в квартирі [PERSON] створює великий шум. Він через три хвилини пішов до квартири [PERSON] і побачив, що діти тихенько грались і ніякого шуму не було. Тому він прийшов до себе додому і повідомив про це дружині. Через це в них з дружиною виникла сварка. Дружина пішла та забрала їх дитину від [PERSON]. Його дитина з приводу цього плакала, так як хотіла погратись з дитиною [PERSON]. Йому відомо про те, що діти постійно скаржились на те, що [PERSON] не дозволяє їм грати з м»ячем в дворі їх будинку. Одного разу діти, в тому числі його син через заборону [PERSON] гратись з мячем в дворі, пішли грати на поле, де є нерівна поверхня та є в землі корені дерев. Його син коли грав там то впав і зламав руку. Вважає, що якби син грав в дворі , то такого б не було. Він живе в одному будинку з сторонами і в будинку чути коли хто з його жителів робить який ремонт чи стукає. Особисто він протягом півроку робить ремонт в своїй квартирі, застосовує при цьому перфоратор. Ремонт проводить в період з 9 години до 21 години вечора. Ніхто з жителів будинку з приводу того, що він проводить ремонт і порушує при цьому тишу, йому не скаржились. Гадає, що якщо б [PERSON] стукала чимось в своїй квартирі, то йому б було чути про це. Вважає, що твердження [PERSON] з приводу того, що [PERSON] порушує тишу тим більше після 20 години є надуманими. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав , що позивачка-відповідачка [PERSON] є його дружиною. Поверхом вище в його будинку проживає [PERSON] з якою в них склались неприязні стосунки. Років 5-6 тому [PERSON] в період з 17 до 20 годин постійно стукає чимось порушуючи при цьому тишу. Коли в їх з [PERSON] перебувають сторонні особи, то [PERSON] зберігає тишу, а як сторонні люди йдуть вона знову чимось стукає. Через вказане його дружина повідомляла в різні органи і зверталась до міліції. Коли до їх квартири приходив міліціонер, то [PERSON] зберігала тишу. До [PERSON] часто в квартиру приходять діти і граються, при цьому піднімається великий шум. Тому його дружина зверталась до батьків цих дітей з проханням заборонити дітям відвідувати квартиру [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він мешкає в будинку де проживають сторони [PERSON] та [PERSON]. Йому відомо про те , що сторони перебувають між собою в неприязних стосунках. Періодично хтось з жителів їх будинку проводить в своїх квартирах ремонт. Коли проводиться ремонт то це чути. Однак ніхто ніколи не скаржився один на одного з приводу проведення ремонту. Він нічого не може сказати про те, щоб [PERSON], порушувала спокій жителів будинку. Його діти Богдан , якому зараз 9 років та Тимофій, якому зараз вже 11 років, ходять в гості до [PERSON] і граються там, однак він ніколи не чув щоб вони вели себе там шумно. При цьому його діти ніколи не говорили йому про те, що [PERSON] чимось стукає в своїй квартирі і порушує тишу. Йому відомо про те, що [PERSON] зверталась до його дружини і просила її не пускати їх дітей в квартиру до [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає в будинку де проживають сторони [PERSON] та [PERSON]. Їй відомо про те , що сторони перебувають між собою в неприязних стосунках. ЇЇ діти ходять в гості до [PERSON] і граються там, однак вона ніколи не чула щоб вони вели себе там шумно. При цьому її діти ніколи не говорили їй про те, що [PERSON] чимось стукає в своїй квартирі і порушує тишу. Дійсно [PERSON] зверталась до неї і просила її не пускати їх дітей в квартиру до [PERSON]. В їх будинку чути коли хтось стукає або робить ремонт. Про те, що [PERSON] чимось стукає в своїй квартирі і спеціально порушує тишу їй не відомо. Якщо б [PERSON] це робила то вона б почула про це. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позови сторін підлягають відмові в задоволенні позовних вимог, за наступних обставин. Відповідно ст.60 ЦК України кожна сторона забов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні сторонами не було доведено ті обставини на, які вони посилалась як на підставу своїх вимог. По справі встановлено, що сторони протягом дуже тривалого часу перебувають між собою в неприязнених стосунках. Сторони проживають в одному будинку і їх квартири розміщені таким чином, що [PERSON] в своїй квартирі проживає на другому поверсі, а [PERSON] в квартирі поверхом нижче. [PERSON] звинувачує [PERSON] в навмисному порушенні тиші в будинку та порушенні цим спокою її сім»ї. [PERSON] заперечує вказане і навпаки звинувачує [PERSON] в розповсюдженні цим недостовірної інформації що до неї. Також по справі встановлено , що [PERSON] неодноразово зверталась до Корюківського РВ УМВС , Корюківської міської ради з скаргами про порушення тиші в будинку [PERSON] . Проведеними Корюківським РВ УМВС перевірками заяв [PERSON] не знайло свого підтвердження твердження [PERSON] про порушення тиші в будинку № 34 по вулиці Г.Костюк м.Корюківка з боку [PERSON] Корюківський РВ УМВС відкликав свій лист №4196 від 19 травня 2008 року в якому повідомлялось про порушення тиші з боку [PERSON] Опитані в судовому засіданні в якості свідків жителі будинку № 34 по вулиці Г.Костюк м.Корюківка [PERSON], [PERSON] , [PERSON], які не є зацікавленими в справі особами не підтвердили тверджень викладених в позові [PERSON], натомість підтвердили наявність між сторонами неприязних стосунків. Суд критично оцінює свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] так як вони перебувають в дружніх та родинних стосунках з [PERSON]. Дані твердження позивачки-відповідачки [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] не узгоджуються з матеріалами справи, і повністю спростовуються свідченням всіх інших свідків допитаних в судовому засіданні та дослідженими в судовому засіданні даними матеріалів перевірок заяв [PERSON] та висновками по вказаних заявах Корюківського РВ УМВС. Таким чином в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження неправомірні дії відповідачки позивачки [PERSON], тому заявлена в позові [PERSON] вимога щодо стягнення моральної шкоди з [PERSON] також підлягає відмові в задоволенні. Що стосується зустрічних позовних вимог відповідачки-позивачки [PERSON] про заборону [PERSON] розповсюдження недостовірної інформації щодо неї про порушення тиші, то в судовому засіданні не встановлено того , що [PERSON] розповсюджувала недостовірну інформацію , щодо [PERSON]. Звернення [PERSON] в різні офіційні установи в тому числі до Корюківського РВ УМВС та до міської ради з скаргами не є розповсюдженням недостовірної інформації. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою в якій міститься та чи інша інформація, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина сама по собі не може бути підставою для задоволення позову, оскільки в такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права передбаченого, статею 40 Контитуції, а не поширення інформації. Сторонами в судовому засіданні не доведено , що через їх дії вони один одному порушили честь гідність та ділову репутацію, завдали одна одній матеріальну чи моральну шкоду. Відповідачкою-позивачкою [PERSON] в її остаточних позовних вимогах не зазначено коли саме , в який спосіб і перед тим конкретно позивачкою відповідачкою [PERSON] поширена відносно неї інформація , викладена в листі №4196 від 19.05.2008 року Корюківського РВ УМВС. Окрім цього під час розгляду справи від Корюківського РВ УМВС отримано відповідь згідно якої лист вих.№4196 від 19.05.2008 року про порушення правил додержання тиші громадянкою [PERSON], мешканки [INFO] відкликаний з Корюківської міської ради. Відповідно до Повідомлення Корюківського РВ УМВС вих.№1182 від 4.02.2010 року громадянка [PERSON] неодноразово ( 25.02.09 р., 09.09.09 р., 17.10.09 р. та 09.11.09 р.) зверталася до Корюківського РВ УМВС із заявами про порушення правил додержання тиші гр. [PERSON], але дана інформація не була підтверджена, розгляд заяв було припинено. За таких умов суд приходить до висновку, що в задоволенні позовів необхідно відмовити, так як суду сторонами не надано належних доказів в підтвердження їх позовних вимог. Так як сторони мають пільги по сплаті держмита , то підлягають звільненню від сплати держмита. Що стосується сплаченого сторонами при подачі позовів витрат на інформаційно-технічне забезпечення позовів, то так як суд відмовляє в задоволенні їх позовів, то ці витрати сплачені сторонами при зверненні до суду слід залишити за ними.

Outcome: dismissed