Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-11 00:00:00

15.06.2007 р. [PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказуючи, що під час шлюбу її батьки[PERSON]та [PERSON]збудували будинок по[ADDRESS], у якому жили до самої смерті. Батько[PERSON]помер[INFO]р. Після його смерті спадкоємцями 1 черги стали дружина [PERSON]та його доньки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя, частки батьків є рівними, вважає, що донькам померлого має належати по 1/8 частці будинку, а [PERSON] - 5/8 часток (1/2 + 1/8). Позивачка фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька, узявши собі його сорочку, будильник, посуд та деякі інші речі. Ніхто із спадкоємців не оформив право власності на спадщину у встановленому порядку, будинок дотепер зареєстрований на ім*я[PERSON] [INFO] р. померла [PERSON]Її спадкоємцями є доньки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким має належати по 5/24 частин будинку. Спадщину, яка відкрилась після смерті матері, вона (позивачка) прийняла фактично - узяла 2 ікони і вазу. Таким чином, позивачка вважає, що їй має належати усього 1/3 частина спірного жилого будинку з надвірними будівлями (5/24 + 1/8). [PERSON] звернулась із зустрічними позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом .В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначила, що після смерті батька[PERSON] [PERSON]фактично частку спадкового майна від неї, їх сестри [PERSON] або від матері - не отримувала. Вона ([PERSON]) постійно проживає у спірному будинку з 1962 р., на день смерті батька також проживала і таким чином спадщину прийняла, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] спадщину не прийняла - фактично не вступила, заяв до нотконтори не подала, як і [PERSON] Мати також спадщину прийняла фактично. Враховуючи, що 1/2 частина будинку належить матері як її частка у спільній сумісній власності подружжя, вважає, що після смерті [PERSON] матері і їй ([PERSON]) належить по ј частині будинку як спадкоємцям за законом. На день смерті матері [INFO] р. [PERSON]також проживала у будинку і фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Відповідачі в управління і володіння спадковим майном не вступили, заяв про прийняття спадщини у нотконтору не подали. [PERSON] у нотконторі відмовилась від спадщини на її ([PERSON]) користь. Просила суд визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину спірного домоволодіння як її частки у спільній сумісній власності подружжя та на ј частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка[PERSON], усього на ѕ частин; за [PERSON]- право власності на 1/4 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька[PERSON] та на 3/4 частин - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги збільшила. Вважає, що оскільки [PERSON] фактично спадщину не прийняла, із заявами про прийняття спадщини до нотконтори не зверталась, просила суд визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину спірного домоволодіння як її частки у спільній сумісній власності подружжя та на ј частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка[PERSON], за [PERSON] - право власності на 1/4 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька[PERSON] та на ј частину - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], а всього на Ѕ частину будинку (а.с.49). Свої позовні вимоги [PERSON]підтримала, зустрічний позов визнала частково. Не оспорюючи факт прийняття спадщини [PERSON]як після смерті батька[PERSON], так і після смерті матері [PERSON], визнає її право на Ѕ частину будинку в порядку спадкування після смерті батька і матері. Пояснила суду, що після смерті батька, у грудні 1996 р. - січні 1997 р. (тобто до сплину 6-місячного строку), мати дала їй у якості спадку, окрім будильника і батькової сорочки, ще й два килими. Про смерть матері позивачка дізналась у кінці грудня 2003 р. - на початку січня 2004 р., але в неї не було документів, необхідних для звернення до нотконтори. Родинні відносини із сестрами вона не підтримувала. [PERSON]проти позову [PERSON] заперечувала, зустрічний позов підтримала. Пояснила суду, що килими були подаровані [PERSON] ще за життя батька - один на весілля, а другий - після народження у неї дитини. Ваза з хрусталя - її особиста, вона дала її доньці [PERSON] для тимчасового користування (на випускний екзамен) ще за життя матері. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала. Пояснила суду, що після смерті батька з матір*ю проживала лише [PERSON][PERSON]у будинку не жила, городом не користувалась. Ікон у батьків не було, так як вони не були віруючими, ікони були у [PERSON] Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, позов [PERSON] - таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. За повідомленням КП „Харківське міськБТІ” від 20.08.2007 р., право власності на жилий будинок з надвірними будівлями, розташований [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON] на підставі договору про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.36, 75). Спірний будинок є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], що сторонами визнано і не оспорюється. За вказаною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON]., [PERSON]та [PERSON], що сторонами також визнано і не оспорюється. [PERSON]. помер[INFO]р. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті стали: дружина [PERSON]та доньки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 9, 33, 34, 84 ), відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 р., діючого на час виникнення спірних правовідносин.. До нотконтори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини після смерті[PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався (а.с.55). В судовому засіданні встановлено, що спадщину, яка відкрилась після смерті[PERSON], прийняли його дружина [PERSON]та донька [PERSON], які продовжили жити у спірному будинку і таким чином фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 р. При цьому суд вважає, що [PERSON]не надала суду доказів, згідно вимог ст.60 ЦПК України, які б безспірно свідчили про точний час отримання нею спадкового майна після смерті батька та про належність саме померлому цього майна. Так, пояснення свідка [PERSON] про те, що він у грудні 1996 р. допомагав [PERSON] забирати від матері два килими та будильник, спростовуються поясненнями як [PERSON], так і свідка [PERSON], яка пояснила суду, що килими були подаровані [PERSON] ще за життя батька, будильник був у будинку і залишався у ньому, доки не зламався. У своєму первісному позові [PERSON]взагалі не згадувала про килими, про взятий нею посуд та батькову сорочку - пояснень суду не надала. Відповідач [PERSON] спадщину, яка відкрилась після смерті батька[PERSON], - не приймала, що нею визнано та не оспорюється. Таким чином, враховуючи, що частка[PERSON] у спільній сумісній власності подружжя, як і частка [PERSON], складає Ѕ частину спірного домоволодіння, суд визнає за [PERSON] та [PERSON]право власності (за кожним окремо) на ј частину жилого будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті, відповідно чоловіка і батька,[PERSON] У задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті батька[PERSON] - суд відмовляє за недоведеністю. 01.12.2003 р. померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на ѕ частини спірного домоволодіння ( Ѕ + ј). Спадкоємцями за законом першої черги, відповідно ст.1261 ЦК України, стали доньки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що до сплину 6-тимісячного строку на прийняття спадщини, з 01.01.2004 р. набрав чинності ЦК України у редакції 2004 р., для врегулювання спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує положення цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно повідомлення ХДНК №12, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, тобто до 01.06.2004 р., після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу за заявами про прийняття спадщини від дочок спадкодавиці: [PERSON] від 19.05.2004 р., [PERSON] від 30.05.2007 р. та за заявою [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] від 19.05.2004 р. (а.с.55, 140). Із заявами про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини - [PERSON]до суду не зверталась. Таким чином, суд вважає, що у шестимісячний строк після смерті [PERSON] спадщину, яка відкрилась, прийняла лише донька [PERSON], у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, в зв*язку з чим заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню, а аналогічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed