Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

16.07.2009 року позивач ЗАТ СК ВУСО звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 5355,60 та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.08.2008 року в м. Харкові сталося зіткнення автомобілю Ситроен, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під його керуванням з автомобілем ДЕУ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю Ситроен, держ. номер [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні пошкодження. Згідно довідки ДАІ з обслуговування м. Харкова та АТІ УМВС України в Харківській області від 27.08.2008 року, ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України з боку водія [PERSON] Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.10.2008 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпроАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 грн. У [PERSON], як у власника автомобілю, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку. 07.12.2007 року між ЗАТ СК "ВУСО" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 74123-20-02. Страховим випадком, згідно договору страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку, матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування. Відповідно до рахунку №122 від 27.08.2008 року, складеного ТОВ "Тетро", вартість відновлюваного ремонту автомобілю складає 5355,60 грн. Тобто, сума, що підлягає виплаті, складає 5355,60 грн., про що складено страховий акт. Виплата страхового відшкодування була здійснена платіжним дорученням №15280 від 15.09.2008 року, страхувальнику перераховано 5355,60 грн. Таким чином, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, сума якої складає 5355,60 грн. Однак відповідач не реагує на вимогу позивача відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, у зв'язку з чим вони вимушені звернутися з даним позовом до суду. В процесі розгляду позивач доповнив позовні вимоги вимогою про стягнення на його користь з відповідача додатково витрат, пов'язаних з відправленням на адресу відповідача поштової кореспонденції, які складають 26,42 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги позивача, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надійшло. Справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 25.08.2008 року в м. Харкові сталося зіткнення автомобілю Ситроен, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під його керуванням, з автомобілем ДЕУ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю Ситроен, держ. номер [NUMBER], що належить [PERSON], отримав механічні пошкодження. Згідно довідки ДАІ з обслуговування м. Харкова та АТІ УМВС України в Харківській області від 27.08.2008 року, ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України з боку водія [PERSON] Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.10.2008 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпроАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 грн. У [PERSON], як у власника автомобілю, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку. 07.12.2007 року між ЗАТ СК "ВУСО" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 74123-20-02. Страховим випадком, згідно договору страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку, матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування. Відповідно до рахунку №122 від 27.08.2008 року, складеного ТОВ "Тетро", вартість відновлюваного ремонту автомобілю Ситроен, складає 5355,60 грн. Тобто, сума, що підлягає виплаті, складає 5355,60 грн., про що складено страховий акт № 6122-02 від 15.09.2008 року. Виплата страхового відшкодування була здійснена платіжним дорученням №15280 від 15.09.2008 року, страхувальнику [PERSON] перераховано 5355,60 грн. Таким чином, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, сума якої складає 5355,60 грн. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Згідно Договору страхування страховим випадком визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ СК «ВУСО» виникло право вимоги до [PERSON], винного у завданні шкоди автомобілю Ситроен, державний номер [NUMBER], щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат ЗАТ СК «ВУСО», що дорівнює 5355,60 грн. Однак, не зважаючи на свій обовязок відшкодувати ЗАТ СК «ВУСО» заподіяну матеріальну шкоду, відповідач не реагує на законні вимоги ЗАТ СК «ВУСО». Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодується на загальних підставах. На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та витрати, пов'язані з відправленням поштової кореспонденції позивачем на адресу відповідача, які підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за угодою про добровільне відшкодування регресної вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved