Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Новопсковському районі, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на дитину у разі втрати годувальника, та зобовязати відповідача призначити на користь неповнолітньої [PERSON]. М.В. пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ст. 45 Закону України „Про пенсійне забезпечення щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника при неповному стажі, в розмірі пропорційному наявному стажу роботи годувальника. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з січня 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], який помер 08.08.2008 року по день його смерті. За час проживання в шлюбі з [PERSON] у них 17.01.2005 року народилася донька [PERSON]. 26.02.2010 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника при неповному стажі, в розмірі пропорційному наявному стажу роботи годувальника , але їй відповідачем було відмовлено, у звЯзку з відсутністю у померлого [PERSON] на дату смерті страхового стажу ( 4 роки), який був би необхідний для призначення пенсії. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог позивача, посилаючись на те, що пенсія у звЯзку з втратою годувальника призначається відповідно до розділу 5 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі - Закону). У чинність п.1 ст. 36 Закону пенсія у звЯзку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. При цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Оскільки [PERSON] помер у віці 29 років, то відповідно до ст. 32 Закону для призначення пенсії необхідно 4 роки страхового стажу. При зверненні позивача до управління Пенсійного Фонду України позивач надала документи, які підтверджують страховий стаж і відповідно до яких загальний страховий стаж [PERSON] складає лише 2 роки 4 дні. Вимоги позивача про призначення пенсії вразі втрати годувальника відповідно до ст. 45 Закону України „Про пенсійне забезпечення не відповідають чинному законодавству оскільки положення даного Закону застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають в звЯзку з наступним. Судом встановлено, що позивач з січня 2005 року по серпень 2008 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. За час проживання в шлюбі з [PERSON] у них 17.01.2005 року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). 08.08.2008 року [PERSON] помер у віці 29 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18). 26.02.2010року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника на дитину [PERSON] за померлого [PERSON] 01.03.2010року за вих. № 3749/21-10 відповідачем було відмовлено в призначення пенсії у звязку з відсутністю в померлого [PERSON] на день смерті страхового стажу, а саме 4 роки який був би необхідний для призначення даної пенсії. У чинність п.1 ст. 36 Закону пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. Відповідно до ст. 32 Закону особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема від 27 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки. Судом встановлено, що на день смерті [PERSON] виповнилося 29 років, тобто для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника у померлого [PERSON] повинно було бути 4 роки страхового стажу. Як вбачається з матеріалів справи, та документів наданих відповідачу для призначення пенсії, страховий стаж [PERSON] складає лише 2 роки 4 дні, в звязку з чим право на пенсію по втраті годувальника у непрацездатних членів сімї, а саме у доньки померлого - [PERSON] відсутнє. Стосовно вимог позивача, щодо призначення пенсії відповідно до ст. 45 Закону України „ Про пенсійне забезпечення у разі втрати годувальника при неповному стажі, в розмірі пропорційному наявному стажу роботи годувальника, то суд вважає їх безпідставними, та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, який набрав чинності з січня 2004 року пенсія у звязку з втратою годувальника призначається на підставі розділу 5 Закону. Стаття 45 Закону України „Про пенсійне забезпечення застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити призначення пенсії не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed