Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 1021920 грн. боргу. Посилалась на те, що в серпні 2007 року відповідач взяв у неї борги 1000 000 грн. і зобов'язання не виконав. Стверджувала, що відповідач також повинен сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, що складає 21290 грн. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, а відповідач позов не визнав і стверджував , що грошові кошти вказані в розписці не були одержані ним від позикодавця [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з розписки ( а.с. 6) відповідач 29.08.2007 року взяв у позивачки в борг 1 000 000 грн. і зобов'язався повернути вказану суму до 18.09.2007 року. Згідно пояснень відповідача [PERSON] у нього двоюрідний брат [PERSON] з яким у позивачки у 2007 році були дуже гарні відносини, оскільки [PERSON] є працівником «Імексбанк», де [PERSON] отримував кредити для своїх потреб. В серпні-вересні 2007 року йому стало відомо, що у [PERSON] виник борг перед позивачем в розмірі 1 000 000 грн.. На велике прохання позивачки і брата та під диктовку [PERSON] він написав боргову розписку на один мільйон гривень, яка насправді є безгрошова, оскільки він особисто ніяких готівкових чи безготівкових коштів від позивачки не отримував. Згідно заяви ( а.с. 104) та пояснень позивачки, остання за власний рахунок [PERSON] для поповнення статутного фонду ПП «Алекс Пол Тревел» 29.08.2007 року внесла готівкою 1 000 000 грн. і в цей же день цю суму позивачка перерахувала з рахунку ПП «Алекс Пол Тревел» на рахунок ТОВ «Соляріс центр». Позивачка підтвердила той факт, що в платіжному документі про внесення 1 000 000 грн. до статутного фонду вона поставила свій підпис замість підпису відповідача і його паспортні дані там відсутні. Як вбачається з відмовного матеріалу Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві, існувала попередня домовленість між позивачкою та [PERSON] якому були передані гроші в сумі 1000 000 грн.. Про цей факт свідчить і копія розписки в якій [PERSON] підтвердив те, що він брав у позивачки 1 000 000 грн. через свого брата відповідача [PERSON] і зобов'язався цю суму повернути. Як пояснила свідок [PERSON], її племінник [PERSON] є громадянином Росії і в 2007 році займався бізнесом в м. Києві в зв'язку з чим мав гарні стосунки з працівником «Імексбанк» [PERSON] В 2008 році [PERSON] зник з м. Києва, а позивачка стала телефонувати її чоловіку та вимагати повернення їх сином [PERSON] боргу в сумі 1 000 000 грн. в зв'язку з чим [PERSON] звернувся до Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві з відповідною заявою. Відповідно до ст. ст. 1046,1054 ЦК України за договором позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця. Представлені суду докази в сукупності свідчать про те, що насправді відповідач [PERSON] не отримував 1 000 000 грн. у позивачки і передача цих коштів у власність відповідача від позивачки [PERSON] не відбувалась. Таким чином, недоведеність позивачкою факту передання особисто відповідачу грошей свідчить про те, що оспорюваний договір позики між сторонами не був укладений, а позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими. На підставі викладеного ст. ст. 1046,1051 ЦК України,

Outcome: dismissed