Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що їй а також відповідачу в справі [PERSON] та [PERSON] згідно розпорядження органу приватизації на підставі Закону України ”Про приватизацію державного житлового фонду” була передана у приватну спільну сумісну власність квартира [ADDRESS] м. Ковель. [INFO] року [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина на все належне останньому майно, в тому числі й на частку в приватизованій квартирі. Заповіт померлим не посвідчувався, а право на спадщину за законом виникло у позивача в справі, як дружини та відповідачів, як дітей померлого. У встановлений законом термін позивач звернулась до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини з заявою про її прийняття, однак через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житло оформити спадщину не змогла. Враховуючи положення ч. 2 ст. 370 ЦК України, яка передбачає, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, - прохає суд визначити ідеальні частки співвласників квартири [ADDRESS] в м. Ковель та визнати за позивачем право власності на 1/3 ідеальної долі в квартирі [ADDRESS] в м. Ковель, - в порядку спадкування після смерті [PERSON] та з врахуванням належної їй частки у праві спільної сумісної власності прохає визнати за позивачем право власності на 2/3 частини вказаної квартири. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та прохає визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в м. Ковель, - в порядку спадкування після померлого [PERSON] , судові витрати по справі прохає віднести за її рахунок. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом житлово-комунального господарства [INFO] року слідує, що квартира [ADDRESS] в м. Ковель на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського МРУЮ [INFO] року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне останньому майно, в тому числі й частку в приватизованій квартирі. Встановлено також, що спадкоємцями майна померлого є його дружина, а позивач в справі [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 6) та діти, а відповідачі в справі – [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 7), інших спадкоємців немає, осіб, які б мали право на обов’язкову частку в спадщині не встановлено. Крім того, з копії спадкової справи слідує, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади (спадкова справа [NUMBER] від [INFO] року, зареєстровано в реєстрі за [NUMBER] ). Зі змісту ст. ст. 370 ч. 2 та 372 ч.2 ЦК України вбачається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду навищевказану норму закону слід вважати, що частки співвласників в квартирі [ADDRESS] в м. Ковель є рівними, тобто кожному належить по 1/3 частини вказаної квартири. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачем втрачений оригінал свідоцтва про право власності на житло, тому остання змушена звернутись до суду. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов’язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем; про відмову від спадщини не заявляла та подала до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, однак через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на об’єкт нерухомого майна свідоцтво про право на спадщину видано не було; інші спадкоємці за законом спадщину приймати не бажають та не заперечують проти прийняття спадщини в повному обсязі позивачем в справі. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд приходить до висновку про підставність вимог позивача. Судові витрати слід віднести за рахунок позивача, - за її клопотанням. На підставі наведеного,

Outcome: approved