Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

13.05.2008р. [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПМТЗ «Агро-комплект» про стягнення середнього заробітку за період затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Позов було обгрунтовано тим, що [PERSON] працювала бухгалтером-касиром в Одеському філіалі по реалізації запасних частин ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» з 10.08.2004р. по 29.04.2005р., звільнена з роботи за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України. Повний розрахунок при звільненні з нею проведено не було, у зв'язку з чим заочним рішенням Комінтернівського районного суду від 05.05.2006р., яке набрало чинності 15.05.2006р., з ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» було стягнуто грошову суму на відшкодування заборгованості при звільненні. На дату подання позову розрахунок не здійснено. [PERSON] вважає, що неотримання своєчасного розрахунку при звільненні призвели до пригніченого стану, неможливості утримувати двох неповнолітніх дітей, втрати нормальних життєвих зв'язків вимагало додаткових зусиль для організації житгя, тобто завдало моральну шкоду. [PERSON] просить суд стягнути з ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» середній заробіток за час затримки виплати заробітні ї плати у розмірі 14 152,22 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Представник ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» позов не визнав з підстав, що після ухвалення рішення про стягнення заробітної плати та звернення його до виконання відносини щодо виплати суми боргу регулюються Законом України «Про виконавче провадження», а ст. 117 КЗпП не застосовується. ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» виконало рішення суду, перерахувало свою заборгованість на рахунок ВДВЄ у Солонянському районі 18.02.2008р. - 2 000,00 грн., 04.03.2008р. - 2 500,00 грн., 12.03.2008р. - 3 000.99 грн.. 20.03.2008р. - 3 500,00 грн., 24.04.2008р. - 3 456,50 грн. Представник ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає часткова», задоволенню за таких підстав. Заочним рішенням від 05.05.2006р. Комінтернівського районного суду по справі № 2-1920 06 з ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» на користь [PERSON] було стягнуто 8 142,28 грн. у якості відшкодування заборгованості при звільненні за період з дати звільнення (29.04.2005р.) по 20.03.2006р 5 000.00 грн. у якості компенсації моральної шкоди. ІОВ ПМТЗ «Агро-комплект» перерахувало заборгованість перед [PERSON], стягнуту рішенням від 05.05.2006р. Комінтернівського районного суду по справі № 2-1920/06. в порядку примусового виконання рішення, на рахунок ВДВЄ у Солонянському районі: п/д № 2603 від 18.02.2008р.- 2000,00 грн., п/д Л» 2714 від 04.03.2008р. - 2 500,00 грн., п/д № 2741 від 12.03.2008р. - 3 000.00 грн.. п д V від 20.03.2008р. - 3 500.00 грн., п/д № 3093 від 24.04.2008р. - 3 456,50 грн. Постановою ВДВЄ Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області 08.05.2008р. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання в/л "№2-1920 від 05.05.2008р. про стягнення заборгованості по заробітній платі з ТОВ ПМТЗ «Агро-комплекі на користь [PERSON] Згідно із вимогами ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.1 16 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Заочне рішення від 05.05.2006р. Комінтернівського районного суду по справі № 2-1920/06 набрало чинності 15.05.2006р., ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» не оскаржувалося. У відповідності до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки кінцевий розрахунок при звільненні фактично було проведено ТОВ ПМТЗ «Агро- комплект» 24.04.2008р., суд вважає, що з ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» необхідно стягнути на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.І ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно розрахунку позову, [PERSON] просить суд стягнути на її користь середній заробіток за період з 20.03.2006р. до 01,04.2008р. Отже, суд вважає, що підлягає задоволенню вимога про стягнення з ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» на користь [PERSON] середнього заробітку за період з 20.03.2006р. до 01.04.2008р. Згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Рішенням суду від 05.05.2006р. встановлено, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 252,50 грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, на користь [PERSON] належить стягнути середній заробіток за 24 місяці та 10 днів в сумі З 114,20 грн. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдаза, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що бездіяльністю ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» щодо невиплати [PERSON]Є розрахунку при звільненні в період з 20.03.2006р. до 01.04.2008р. завдано моральну шкоду, оскільки у неї на утриманні в цей період знаходилися дві неповнолітні дочки, [PERSON], 13.03.1997р.н.. та [PERSON], 09.02.1991р.н., що підтверджується наявними в справі свідоцтвами про народження, шлюб з [PERSON] було нею розірвано 13.04.2001р., що підтверджується наявним в cnpaві свідоцтвом про розірвання шлюбу, відсутність повного розрахунку при звільненні у встановлю законом термін вимагало від [PERSON] додаткових зусиль для організації свого життя. Але су вважає заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди завищеним та вважає, що належить стягнути з ТОВ ПМТЗ «Агро-комплект» на користь [PERSON]Є на відшкодування завданої їй моральної шкоди 1 000,00 грн.

Outcome: partial