Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

26 жовтня 2009 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 25 вересня 2007 р. подарувала онуку [PERSON] житловий будинок № 48, який розташований по вул. Ювілейна в м. Нова Одеса Миколаївської області за умови залишення права подальшого проживання в ньому. Зазначила, що на початку 2009 р. відносини з онуком погіршились і останній її вигнав з будинку, а саме відвіз до свого брата [PERSON] Таким чином, вважає, що відповідач суттєво порушив умови спірного договору, а тому з посиланням на ст. 16, ч. 2 ст. 651 ЦК України просила розірвати цей договір дарування. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач заявлені вимоги не визнав і заперечував проти їх задоволення, мотивуючи їх безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 717 ЦК за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2007 р. [PERSON] уклала з [PERSON] письмовий договір дарування, за яким подарувала останньому належний їй на праві власності житловий будинок № 48, що розташований по вул. Ювілейна, у м. Нова Одеса Миколаївської області, який посвідчили нотаріально (а. с. 4). Пунктом 4 цього Договору передбачили, що за дарувальником, тобто [PERSON] залишено право бути зареєстрованою у вищезгаданому будинку та проживати в ньому після його відчуження. Позивач вимагаючи розірвати спірний договір дарування обґрунтовувала його тим, що відповідач створив неналежні умови життя у житловому будинку, який вона йому подарувала, внаслідок чого вона змушена проживати в квартирі доньки. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідач для позивача є онуком, які як до укладення спірного договору, так і після нього проживають разом в цьому будинку та зареєстровані в ньому. За правилами ч. 2 ст. 651 ЦК договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. У судовому засіданні зясовано, що в серпні 2009 р. позивач самовільно без втручання відповідача переїхала проживати до своєї доньки в м. Миколаїв. Ця обставина підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що відповідач не створював [PERSON] неналежних умов життя, а напроти покращив умови проживання в житловому будинку, здійснивши в ньому ремонт. За такого суд не вбачає правових підстав для розірвання договору дарування укладеного між сторонами, саме з невиконання його умов.

Outcome: dismissed