Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

23.09.2009р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Украсоцбанк» в особі Волинського відділення Львівської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», заборгованість в сумі 692 723,27 грн., в т.ч.: 71 756 доларів США, що еквівалентно 573 861,44 грн. - строкова заборгованість за кредитом; 4 256,56 доларів США, що еквівалентно 34041.41 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1 330,23 доларів США, що еквівалентно 10638,38 грн. - строкова заборгованість за відсотками за період з 11.09.2008р. по 13.09.2009р. включно; 8072,70 доларів США, що еквівалентно 64 560,61 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за період з 11.09.2008р. по 13.09.2009р. включно; 9 621,43 грн. пеня, в тому числі 3322,44 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 11.09.2008р. по 13.09.2009р включно, 6298,99 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 11.09.2008р. по 13.09.2009 включно; з [PERSON], з [PERSON] шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16.04.2007р. двохкімнатну квартиру загальною площею 74.1кв.м., житловою площею 38,9кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Варшавська, буд. №46. кв.8.; з [PERSON] шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16.04.2007р., - однокімнатну квартиру загальною площею 37,9кв.м., житловою площею 20,8кв.м. за адресою: [ADDRESS]; визначити в рішенні суду такий спосіб реалізації предмета іпотеки, як продаж на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. В обґрунтування вимог покликається на те, що 12.04.2007року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №078-22-20/07, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 85000 доларів США, із сплатою 13% річних з порядком погашення суми основної заборгованості згідно графіку, який вказаний в п.п.1.1.1. п.1.1. ст.1 договору та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 11 квітня 2022року. Відповідач відповідно до п.п.3.3.7 та 3.3.8. п.3.3. договору зобовязується своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. договору, сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.2.4, 2.5 цього договору. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором кредиту позивачем було укладено з фізичною особою [PERSON] іпотечний договір, за умовами якого майновим поручителем було передано в іпотеку банку наступне майно: двохкімнатну квартиру загальною площею 74,1кв.м., житловою площею 38,9кв.м. за адресою: [ADDRESS], а з фізичною особою [PERSON], іпотечний договір, за умовами якого майновим поручителем було передано в іпотеку банку наступне майно: однокімнатну квартиру загальною площею 37,9кв.м., житловою площею 20,8кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Листом №8-41/96-1284 від 22.10.2008року позичальника було повідомлено про збільшення відсоткової ставки НБУ, зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України та відповідно до рішення Управляючого комітету роздрібного бізнесу АКБ «Укрсоцбанк» №380 від 24.09.2008року. Позивачем свої зобовязання щодо надання кредиту були виконані належним чином. Проте, відповідач, незважаючи на взяті на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків не виконує їх належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.09.09р. становить 692723,27грн. В подальшому представник позивача, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив крім того виселити мешканців із житлового приміщення на яке звертається стягнення. Відповідачі в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2007року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №078-22-20/07, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 85000 доларів США, із сплатою 13% річних з порядком погашення суми основної заборгованості згідно графіку, який вказаний в п.п.1.1.1. п.1.1. ст.1 договору та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 11 квітня 2022року. Прийняті на себе зобовязання позивач виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] готівку в сумі 85000доларів США, що стверджуються копією розпорядження №078/155 від 17.04.2007р. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено судом відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору оскільки допустив наявність заборгованості по сплаті чергових платежів, чим грубо порушив умови кредитного договору, та заборгованість за кредитним договором складає 692723,27грн. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За наслідками порушення кредитних зобовязань відповідачу надсилалась вимога щодо необхідності належного виконання умов кредитного договору, погашення існуючої заборгованості за кредитом та штрафних санкцій. Як встановлено судом вказана вимога залишена відповідачем без реагування та виконання. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем було укладено з фізичною особою [PERSON] Євгеновчем іпотечний договір, за умовами якого майновим поручителем було передано в іпотеку банку наступне майно: двохкімнатну квартиру загальною площею 74,1кв.м., житловою площею 38,9кв.м. за адресою: [ADDRESS], а з фізичною особою [PERSON], іпотечний договір, за умовами якого майновим поручителем було передано в іпотеку банку наступне майно: однокімнатну квартиру загальною площею 37,9кв.м., житловою площею 20,8кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володіння заставодавця або третьої особи. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Умовами договору застави нерухомого майна (іпотеки) було передбачено право позивача у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того відповідно до договору іпотеки позивач також набуває право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а вразі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. На вимогу позивача про виконання кредитних зобовязань відповідачем 14.07.2009року було скеровано лист, в якому вони повідомили, що на даний час [PERSON] немає змоги сплачувати даний кредит, у звязку з матеріальною скрутою та світовою фінансовою кризою. По домовленості з поручителем вони не проти, щоб банк задовольнив свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, пропонують урегулювати дану ситуацію у досудовому порядку. Однак, жодних дій по врегулюванню спору в досудовому порядку вчинено не було, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про виселення мешканців із житлового приміщення на яке звертається стягнення однокімнатної квартири загальною площею 37,9кв.м., житловою площею 20,8кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та із житлового приміщення двохкімнатної квартири загальною площею74,1кв.м., житловою площею 38,9кв.м. за адресою: [ADDRESS], у їх задоволенні слід відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що в квартирах №1 та №8 по вул. Варшавській,46 в м. Львові ніхто не проживає, що підтверджується довідками ЛКП «Варшавське-407» №№753, 754 від 25.03.2010р. Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення. Крім того з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial