overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому зазначив, що 10.07.2008 р. між ним та відповідачем був укладений договір побутового підряду відповідно до якого [PERSON] взяв на себе зобовязання в обумовлений договором строк здійснити виготовлення та установку металопластикових вікон, у зв'язку з чим передав відповідачу авансовий платіж у сумі 4400 грн. У звязку із невиконанням відповідачем умов договору, просить стягнути з нього суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5110,70 грн., а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 153,32 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 350 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтвердили обставини, викладені в позові, змінили позовні вимоги в частині витрат на правову допомогу, збільшивши їх розмір до 650 грн. та просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки в судове засідання не вказали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріли цивільної та кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON], заслухавши пояснення представника позивача , встановив наступне. Відповідно до п. 1.1 Договору побутового підряду, укладеного 10.07.2008 р. між [PERSON] та ПП [PERSON], відповідач взяв на себе зобовязання виготовити та встановити металопластикові вікна у строк до 26.07.2008 р. (п. 2.1 Договору). При укладенні зазначеного договору, [PERSON] було проведено авансування витрат відповідача по проведенню даних робіт у сумі 4400 грн., що підтверджується копією квитанції про сплату № 03/10. В судовому засіданні встановлено, що за наявністю доказів, які вказували на відсутність у [PERSON] наміру на виконання зобов'язань за даним договором, відносно нього за даним фактом було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів передбачених ст. 190 ч. 1, ч. 2 КК України, яку було провадженням закрито за постановою Суворовського райсуду м. Херсона від 02.03.2009 р. у зв'язку із застосуванням до [PERSON] Закону України «Про амністію». Посилання позивача на ст. 625 ЦК України, як правову підставу для стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також три відсотки річних від простроченої суми не приймаються судом до уваги, оскільки не можуть бути застосованими до спірних правовідносин про відшкодування шкоди завданої злочином. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача в силу ст. 1166, 22 ЦК України , суми авансового платежу 4400 грн., що є прямою шкодою, завданою неправомірними діями відповідача , витрат на правову допомогу в розмірі 650 грн. , а також витрат на ІТЗ.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства Банк «БІГ Енергія» в особі Полтавської філії ВАТ «БІГ Енергія» про повернення строкового банківського вкладу в сумі 50000,00 грн., посилаючись на те, що 22.02.2008 року між ним та ВАТ «БІГ Енергія» в особі Полтавської філії ВАТ «БІГ Енергія» укладено договір № ДС 2 011123, згідно якого він передав, а банк прийняв грошові кошти в сумі 50000,00 грн., оформив їх ощадним сертифікатом на пред»явника з виплатою щомісячних відсотків та зобов»язувався погасити ощадний сертифікат в строк до 28.02.2009 року. Однак, в термін, передбачений договором, кошти йому повернуті не були. Позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти за договором в сумі 50000,00 грн.. У судове засідання позивач не з»явився, направив до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 22.02.2008 року між ним та ВАТ «БІГ Енергія» в особі Полтавської філії ВАТ «БІГ Енергія» укладено договір № ДС 2 011123, згідно якого він передав, а банк прийняв грошові кошти в сумі 50000,00 грн., оформив їх ощадним сертифікатом на пред»явника з виплатою щомісячних відсотків та зобов»язувався погасити ощадний сертифікат в строк до 28.02.2009 року, /а.с.7-9/ 02.03.2009року [PERSON] звернувся із заявою до ВАТ «БІГ Енергія» в особі Полтавської філії ВАТ «БІГ Енергія» про повернення йому коштів за договором № ДС 2 011123 від 22.02.2008 року в сумі 50000,00 грн., однак кошти йому повернуті не були, /а.с.10-11/ Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 1065 ч.І ЦК України ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав. Враховуючи викладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що був зареєстрований 12 травня 1983 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом №37. На день звернення до суду з даним позовом, неповнолітніх дітей не має. Відповідачка на розірвання шлюбу в органах РАЦСу не згідна. Позовні вимоги мотивовано тим, що одруження із відповідачкою виявилося невдалим. В них різні характери та погляди на життя і на цьому ґрунті систематично виникали сімейні непорозуміння, він втратив почуття та повагу до дружини, яка не поважала його як чоловіка. У 2004 році дружина залишила сім'ю і стала проживати у фактичному шлюбі з іншим чоловіком, тому їх сім'я розпалася і вони припинили шлюбні відносини. З цього часу сім'я повністю розпалася. Сім'я фактично не існує, вони не підтримують жодних сімейних відносин, проживають окремо. Миритися і відновити сімейні відносини з відповідачкою не бажає, так як на сьогодні вони створили нові сім'ї і бажають узаконити ці відносини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Просить суд, розірвати шлюб, що був зареєстрований 12 травня 1983 року, між ним та [PERSON], у відділі РАЦСу Рахівського районного управління юстиції, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №37. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на нього, [PERSON] Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та пояснив, що проживає у фактичному шлюбі з [PERSON], з якою має намір узаконити свої відносини, тому наполягає на розірванні даного шлюбу. Відповідачка, [PERSON] в судові засідання не з'являлася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень /а.с.8,11./, про причини неявки суд не повідомляла. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони, як подружжя, не підтримують жодних відносин, позивач створив нову сім'ю, проживає у фактичному шлюбі з гр. [PERSON], на задоволенні позовних вимог наполягає. Причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб сторін слід розірвати. Шлюб, що був зареєстрований 12.05.1983 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом №37, між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] 17 гривень держмита на користь держави, а [PERSON] від сплати держмита звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 01.12.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4154,16 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.09.2004 року по 30.09.2009 року складає 4154,16 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.09.2006 року по 01.12.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 30.11.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 2527,11 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала -а просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки зідповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.09.2002 року по 30.09.2009 року складає 2527,11 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.09.2002 року по 30.11.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11,88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 01.12.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 1356,49 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З виї^ог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ N9 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.12.2005 року по 30.09.2009 року складає 1356,49 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.12.2005 року по 01.12.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявилися, про застосування позовної давності не заявили, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по зарплаті із врахуванням компенсації за затримку термінів виплати, середній заробіте« за..час і затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. ' В судовому засідання [PERSON] позов змінив, відмовився від вимог щодо стягнення компенсації за затримку термінів виплати зарплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Пояснив, що при звільненні з роботи з ним не був проведений розрахунок, тому просив стягнути з відповідача вказані вище види виплат. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце проведення розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. ' Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що 01.10.2009 року позивач звільнився з роботи. В день звільнення та в послідуючому відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України не провів з> Підгоряю# розрахунку, зокрема не виплатив заборговану йому заробітну плату в розмірі 3599 грн. 21 коп., яка підлягає стягненню. На підставі ст.237-1 КЗпП України [PERSON] має право на стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки через несвоєчасне отримання заробітної плати, проведення розрахунку і він ніс моральні переживання. При визначені розміру такої шкоди, суд враховує характер та обсяг 1 моральних страждань їх тривалість, розмір заборгованості, інші конкретні обставини справи, а тому встановлює його в сумі 400 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007 року. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний його батьком. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача держмито в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей, котрі дають право суду звільнити його від сплати держмита. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш розміру, встановленого діючим законодавством на дитину. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі- продажу дійсним, посилаючись на те, що вони домовились про укладення договору купівлі- продажу недобудованої будівлі. Передача недобудови відбулася і була оформлена актом приймання-передачі, однак відповідач не з»явився в нотаріальну контору для оформлення договору. Відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦІЇК України в разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що за домовленістю між позивачкою та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу недобудованої будівлі. Характеристика об»акта: недобудована будівля, фундамент з площею забудови 27 х 5 м для стоянки автомобілів. Будівля знаходиться на розі вулиць Галафєєва, Новокиївської та Залізничної в м.Фастові. Сума угоди складає 22 000 грн, які позивачка виплатила відповідачу. Передача будівлі відбулася і була оформлена актом приймання-передачі, однак відповідач не з»явився в нотаріальну контору для оформлення договору. Відмова полягає у зміні його намірів. Аналізуючи докази, зібрані по справі суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, поскільки відповідно до ст..220 ЦПК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст..334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.

Outcome: approved