Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

[PERSON]звернулася з позовом до суду з вимогою визнати договір оренди земельної ділянки від 02 листопада 2007 року між нею та ТОВ «Славутич» недійсним. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02 листопада 2007 року не підписувала спірний договір. Вважає, що спірний договір не відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про оренду землі», через відсутність істотної умови договору щодо визначення особи, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини, що є підставою для визнання договору недійсним. Також зазначила, що 01 листопада 2007 року втратив чинність договір оренди, належної їй на праві приватної власності на землю земельної ділянки, яку вона передала в оренду ТОВ „Славутич”, яке розташоване в [ADDRESS] Не маючи більше наміру заключати договір оренди земельної ділянки з ТОВ „Славутич” на новий термін, 28 серпня 2007 року позивач надіслала письмове повідомлення до дирекції ТОВ „Славутич” про те, що вона не буде передавати свою земельну ділянку в оренду ТОВ „Славутич” на наступний термін. В жовтні 2007 року позивач підписала договір оренди з ПП АФ „Борисфен” терміном на 5 років, в якому чітко було вказано на те, що він набуває чинності з 01 листопада 2007 року, тобто з моменту закінчення попереднього договору з ТОВ „Славутич”. Цей договір був зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах” Томаківського районного відділу. Після укладення цього договору позивач ніяких договорів не підписувала. 24 квітня 2008 року позивач отримала письмове повідомлення від начальника Томаківського відділу Дніпропетровської регіональної філії ДП ЦДЗК Ломаки Є., про те, що на виконання розпорядження директора Дніпропетровської регіональної філії ДП ЦДЗК Боєва С.А. здійснено виправлення технічної помилки 95 записів реєстрації договорів оренди, укладених між позивачем та ПП АФ „Борисфен”. Пізніше позивачу стало відомо, що на реєстрації в Томаківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП ЦДЗК знаходиться договір між позивачем та ТОВ „Славутич” в якому зазначено, що цей договір укладено 02 листопада 2007 року, але позивач впевнена, що цього дня вона договір оренди земельної ділянки з ТОВ „Славутич” не підписувала. У вищезазначеному договорі не визначено також чи підлягає об'єкт оренди страхуванню чи ні, і хто саме здійснює страхування об'єкта оренди. Також не вирішено питання змін умов або розірвання договору, та перехід прав на орендовану земельну ділянку. Також до суду із зустрічним позовом звернулось ТОВ „Славутич” до [PERSON] про визнання укладеного з нею 02.11.2007 року договору оренди земельної ділянки, третя особа Державне підприємство Центр державного земельного кадастру Дніпропетровська регіональна філія, Томаківський відділ ДРФ Центру ДЗК. Товариство обґрунтувало свої вимоги тим, що в грудні 2002 року ТОВ “Славутич” було укладено з [PERSON] договір оренди земельної ділянки на п'ятирічний термін до 01 листопада 2007 року. Скориставшись переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки ТОВ “Славутич”, в особі директора [PERSON] уклало 02 листопада 2007 року з відповідачем по справі договір оренди землі. Під час укладення та підписання договору була досягнута домовленість сторін, щодо істотних умов договору оренди землі, відбулося повне або часткове виконання договору. Після державної реєстрації в Томаківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДЗК, що пройшла 22 квітня 2008 року, договір набув чинності. Зазначається також, що всі дії пов`язані з укладенням, оформленням, реєстрацією та виконанням спірного договору здійснені ТОВ «Славутич» відповідно законодавства України, регулюючого дані правовідносини. Земля фактично передана товариству орендодавцем [PERSON] з листопада 2007 року і по теперішній час знаходиться в користуванні ТОВ «Славутич», яке виконало заходи з рекультивації землі, боротьби з карантинними рослинами. Станом на червень 2008 року земля засіяна сільськогосподарськими та продовольчими рослинами. На протязі майже півроку, з моменту укладення та виконання договору з 02 листопада 2007 року по червень 2008 року, [PERSON]була згодна з істотними умовами договору, від орендодавця не надходило ніяких письмових та усних звернень до товариства, щодо зміни та перегляду умов спірного договору. Нещодавно ТОВ „Славутич” стало відомо, що [PERSON]звернулася до суду з заявою про визнання договору оренди недійсним, посилаючись на формальні підстави, які не визначені нормами діючих ЦК, Земельного кодексу та законів, зо регулюють земельні відносини. Незважаючи на ту обставину, що фактично державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки було поновлено на інше підприємство, спірний договір оренди земельної ділянки з позивачем було укладено у передбаченій законодавством формі з урахуванням усіх істотних умов, які встановлені для договору даного виду. Тобто, відповідно до ст. 638 ЦК України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов даного договору та підписали договір оренди землі. В своєму позові ТОВ „Славутич” прохає визнати дійсним договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться в межах Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, укладений 02 листопада 2007 року між ТОВ „Славутич” і відповідачем, який є позивачем по первісному позову [PERSON] Звернення орендодавця до суду з вимогою визнання спірного договору недійсним порушує права та інтереси ТОВ «Славутич» як орендаря, що змусило його звернутися до суду з вимогою про визнання спірного договору дійсним. Позови [PERSON] та ТОВ «Славутич» судом були об`єднані в одне провадження. Під час судового розгляду ТОВ «Славутич» змінило позовні вимоги на визнання спірного договору укладеним і зобов`язання третьої особи Томаківського відділу Дніпропетровської регіональної філії Центру ДЗК виконати дії щодо державної реєстрації спірного договору. За клопотанням представника ТОВ «Славутич» третю особу було замінено на Дніпропетровську регіональну філію Центру ДЗК, через відсутність у Томаківського відділу Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК необхідної правосуб`єктності. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо недійсності спірного договору та заперечив позовні вимоги ТОВ «Славутич». Представник ТОВ «Славутич» в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, заперечивши вимоги [PERSON] Представник третьої особи Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства Центру ДЗК надав до суду письмове клопотання про слухання справи за його відсутності та повідомив, що відповідно до припису прокурора Дніпропетровської області Томаківським відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру ДЗК 05 червня 2008 року скасовано реєстрацію спірного договору, а державну реєстрацію 95 договорів оренди земельних ділянок, укладених між громадянами та ПП АФ „Борисфен” було поновлено. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та повідомлення третьої особи, заслухавши представників сторін, прийшов до наступного. Спірний договір підписано сторонами 02.11.2007 року між [PERSON] та ТОВ «Славутич». Об`єктом оренди є земельна ділянка, що належить на праві приватної власності [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] Державну реєстрацію договір пройшов 22.04.2008 року. 05.06 2008 року Томаківським відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру ДЗК на виконання припису прокуратури Дніпропетровської області державну реєстрацію було скасовано. Твердження представника ТОВ «Славутич» про користування земельною ділянкою фактично з моменту підписання договору 02.11.2007 року свідчить про протиправне користування товариством земельною ділянкою згідно договору, ще до його державної реєстрації, всупереч ст.125 ЗК України. В якості орендаря договір підписав [PERSON]. в особі директора ТОВ «Славутич». На час підписання договору він займав посаду заступника директора товариства орендаря, що підтверджено витягом із трудової книжки [PERSON]. Тобто договір не підписано директором ТОВ „Славутич”, як зазначено у договорі, що свідчить про не підписання договору стороною орендаря. Тим самим не дотриманні вимоги щодо письмової форми правочину, обов'язкової для даного виду договорів відповідно до ст. ст. 14, 20 Закону України „Про оренду землі”, ст. 206 ЦК України, що тягне за собою його недійсність. Пункт 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається здійсненим у письмовій формі, якщо підписаний його сторонами. Пункт 32 спірного договору передбачає, що даний ризик несе орендар (орендодавець). Представник ТОВ „Славутич” посилається на відповідність даного пункту спірного договору Закону України „Про оренду землі” через окреме визначення ст. 11 Закону того, що ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди несе орендодавець, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Суд вважає, що у спірному договорі не визначено сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, що є істотною умовою договору оренди землі, відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України „Про оренду землі”. Згідно ч.2 ст. 15 Закону України „Про оренду землі” відсутність саме у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним. Щодо позовних вимог ТОВ „Славутич” про визнання спірного договору укладеним, то відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотні умови договору оренди землі викладені у ст. 15 Закону України „Про оренду землі”. Тому цим же законом і треба керуватись у даному випадку, так як він є спеціальним для даного типу правовідносин. Посилання представника ТОВ „Славутич” на ст. 638 ЦК України є хибним. Відсутність у спірному договорі визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди, що є істотною умовою спірного договору, унеможливлює досягнення між сторонами згоди за даною істотною умовою договору. Посилання представника ТОВ „Славутич” на те, що орендар добровільно взяв на себе ризик пошкодження або знищення об'єкта оренди - земельного паю, застрахувавши його, не відповідає дійсності, так як з документів про страхування, наданих представником ТОВ „Славутич”, вбачається, що застраховано врожай, а не земельний пай. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України спірний договір може вважатись укладеним з моменту його державної реєстрації, яка була скасована 05 червня 2008 року на підставі припису прокуратури. Позовні вимоги позивача у частині того, що 02.11.2007 року він не підписував договір оренди земельного паю з ТОВ „Славутич”, судом не обговорювались, в зв'язку з тим, що клопотання про призначення почеркознавської експертизи сторонами не заявлялось. На підставі наведеного та

Outcome: approved