Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-14 00:00:00

Позивач, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, та його представники [PERSON] і прокурор Левицький М.М. просять: визнати незаконним та скасувати складений 15.11.2005 року акт розслідування нещасного випадку, що стався 08 листопада 2005 року о 10 год. 15 хв., який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року, в тій частині, що основною причиною нещасного випадку є те, що токар [PERSON] порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед відповідальних осіб за нещасний випадок є і потерпілий, токар 5-го розряду МЦ [PERSON], який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22(з); визнати незаконним та скасувати складений 15.11.2005 року акт № 4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року, в тій частині, що основною причиною нещасного випадку є те, що токар [PERSON] порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є і потерпілий, токар 5-го розряду МЦ [PERSON], який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22(з); визнати незаконним та скасувати рішення комісії з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05.09.2007 року в частині зменшення [PERSON] розміру одноразової допомоги на 5%. стягнути з відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі в користь [PERSON] 966 грн.00 коп. не доплаченої йому одноразової допомоги; стягнути з відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі в користь позивача 2 446 грн. 85 коп. понесених ним витрат на лікування та проїзд на лікування та консультації лікарів; стягнути з відповідача ВАТ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод» в користь позивача 60 тисяч грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди. Представники відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі [PERSON] та [PERSON] позову не визнали. Представник відповідача - Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в судове засідання не з»явився. Представник відповідача ВАТ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод» [PERSON] позову не визнала. Позивач пояснив, що він працював у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» токарем 5-го розряду. Працюючи у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» на роботі, у робочий час під час виконання ним своїх трудових обов»язків, 08 листопада 2005 року, з ним стався нещасний випадок. Так, того дня, він, як завжди, працював на токарній дільниці механічного цеху ВАТ «БЕЛМЗ». При роботі на трубонарізному верстаті, під час обробки поршня, відцентровуючи деталь, проводячи затиск деталі, в нього зірвалась нарощена труба з ключа, від чого він втратив рівновагу та впав і тильною стороною голови вдарився в сусідній верстат та ящик з-під стружки, внаслідок чого отримав травму голови та став інвалідом другої групи. Після проходження обстеження, МСЕК встановила, що внаслідок нещасного випадку, який стався з ним на виробництві 08.11.2005 року, ним втрачено 70 % працездатності. Для розслідування нещасного випадку, який стався з ним 08.11.2005 року, наказом відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» № 149 від 09.11.2005 року було створено відповідну комісію. Даною комісією 15.11.2005 року було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 08.11.2005 року о 10 год. 15 хв., який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року та акт №4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який також затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року. Ознайомившись із змістом даних актів, він встановив, що у них комісією зроблено висновки про те, що основною причиною нещасного випадку є те, що токар [PERSON], тобто він, позивач, порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед відповідальних осіб за нещасний випадок є і потерпілий, токар 5-го розряду МЦ [PERSON], тобто він, позивач, який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22 (з). З такими висновками комісії, що наведені в оскаржуваних ним актах, він погодитися не може, вважає їх незаконними, оскільки вони зроблені комісією без всебічного та дійсного з»ясування обставин і причини настання нещасного випадку. Він своєї вини у настанні нещасного випадку, що стався з ним на виробництві, не визнає і вважає, що нещасний випадок з ним на виробництві стався виключно з вини його роботодавця відповідача у справі ВАТ «БЕЛМЗ». Так, у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» є п»ять аналогічних трубонарізних верстатів, на яких виконуються ідентичні токарні операції. Він, як і всі інші токарі, що працювали у відповідача на даних верстатах у дві зміни, вимушений був під час обробки поршня, проводячи затиск деталі, використовувати ключ з нарощеною трубою, оскільки, маючи в наявності лише такі засоби праці, іншим чином закріпити та обробити деталь було неможливо. У відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» заведено такий порядок, що при прийнятті на роботу токаря, ключ для роботи на трубонарізних верстатах новоприйнятий працівник отримував від працівника, що звільнився, адміністрація підприємства жодної участі у забезпеченні новоприйнятих токарів відповідними засобами праці не приймала. А тому, лише один ключ для роботи на трубонарізному верстаті він отримав від попереднього працівника, а трубу для нарощення ключа йому видав [PERSON], колишній начальник цеху, пояснивши, що за допомогою саме цих засобів праці він повинен виконувати роботу токаря, так як інших ключів на заводі немає, і якщо при наявності саме таких інструментів він відмовляється виконувати роботу токаря, то його негайно звільнять з роботи, бо на його місце є тисячі безробітних. За таких обставин відмовитися від виконання роботи токаря він не міг. У відповідності до вимог ст.29 КЗпП України власник або уповноважений ним орган до початку роботи за укладеним трудовим договором зобов»язаний забезпечити працівника необхідними для роботи засобами. А відповідно до розділу ІІ колективного договору на 2005-2007 роки, який діяв у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» на час настання нещасного випадку, адміністрація підприємства зобов»язувалася забезпечити працівників матеріально-технічними ресурсами, які необхідні для виконання виробничих завдань, норм праці та відповідними умовами праці. Оскільки його роботодавець ВАТ «БЕЛМЗ» не виконав своїх зобов»язань перед ним щодо забезпечення його належними засобами праці, то вважає, що в його діях відсутня будь-яка вина у порушенні нормативних актів з охорони праці під час отримання ним травми на виробництві 08.11.2005 року. А тому, оскаржуваний ним акт розслідування нещасного випадку, що стався 08.11.2005 року о 10 год. 15 хв., складений 15.11.2005 року, затверджений 16.11.2005 року та оскаржуваний ним акт № 4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, складений 15.11.2005 року та затверджений 16.11.2005 року в частині встановлення того, що основною причиною нещасного випадку є те, що токар [PERSON], тобто він, позивач, порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед відповідальних осіб за нещасний випадок є і потерпілий, токар 5-го розряду МЦ [PERSON], тобто він, позивач, який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22 (з) є незаконними та в цій частині підлягають скасуванню судом. У відповідності до ст.21 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов»язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду працівникові внаслідок ушкодження його здоров»я. Згідно постанови № 1 від 21.03.2006 року комісії з питань вирішення спорів при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі Львівської області, яка була прийнята на підставі протоколу засідання комісії № 2 від 21.03.2006 року, йому було зменшено розмір одноразової допомоги на 50 %. Не погоджуючись з даним рішенням, він оскаржив його до комісії з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка своїм рішенням від 05.09.2007 року скасувала рішення комісії з питань вирішення спорів при відділенні виконавчої дирекції Фонду в м.Бориславі та рішення комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду у Львівській області щодо зменшення йому розміру одноразової допомоги на 50%. Однак, даним своїм рішенням від 05.09.2007 року комісія з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України також зменшила йому розмір одноразової допомоги на 5%. З урахуванням рішення комісії з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05.09.2007 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі йому в загальному було виплачено одноразову допомогу в сумі 18354 грн. 00 коп. Однак, враховуючи відсутність його вини у настанні 08.11.2005 року нещасного випадку на виробництві, вважає, що рішення комісії з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05.09.2007 року в частині зменшення йому розміру одноразової допомоги на 5% є незаконним та підлягає скасуванню в цій частині судом, а відповідач відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі зобов»язаний доплатити йому одноразову страхову допомогу в сумі 966 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.ст.28, 34 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованим особам страхові витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на придбання ліків, які визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. А потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування і назад. Станом на сьогоднішній день відповідач відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Бориславі не компенсував йому в повній мірі понесені ним витрати на лікування та проїзд до м.Києва і м.Львова на лікування та консультації лікарів на загальну суму 2446 грн. 85 коп., в тому числі 1715 грн. 05 коп. - це загальна сума витрат на лікування, а 731 грн. 80 коп. - це загальна сума витрат на проїзд. Так, зокрема: в період часу з 09.11.2005 року по 12.12.2005 року він перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Бориславської ЦМЛ і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 228 грн. 32 коп., що стверджується довідкою Бориславської ЦМЛ та довідкою КП аптека № 126 від 07.12.2007 року. в період часу з 13.12.2005 року по 03.01.2006 року він перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бориславської ЦМЛ, і в цей період часу для свого особистого лікування купляв медикаменти на загальну суму 116 грн.04 коп., що стверджується довідкою Бориславської ЦМЛ від 07.03.2006 року та довідкою підприємця фізичної особи [PERSON] від 19.12.2007 року; в період часу з 04.01.2006 року по 09.02.2006 року та з 21.02.2006 року по 03.03.2006 року він перебував на амбулаторному лікуванні в невропатолога поліклініки Бориславської ЦМЛ, і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 315 грн. 60 коп., що стверджується довідкою Бориславської ЦМЛ та довідкою КП Центральна аптека № 124; в період часу з 22.05.2006 року по 07.06.2006 року він перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бориславської ЦМЛ і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 419 грн. 75 коп., що стверджується довідкою Бориславської ЦМЛ від 07.06.2006 року та довідкою фізичної особи підприємця [PERSON] від 19.12.2007 року; також 30.10.2007 року ним було придбано за власні кошти для особистого лікування медпрепарати на суму 635 грн. 34 коп., що стверджується копією чеку № 9683 на суму 635 грн. 34 коп. Також в період часу з 2005 року по 2008 рік він витратив свої особисті кошти на проїзд в м.Київ та м.Львів для проходження лікування та консультації лікарів на загальну суму 731 грн. 80 коп., що стверджується квитками на проїзд. Крім цього, в результаті нещасного випадку, що стався з ним на виробництві 08.11.2005 року, йому було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 60 тисяч грн. Завдана йому моральна шкода полягає у перенесенні ним сильного фізичного болю та душевних страждань, яких він зазнав у зв»язку із отриманим каліцтвом, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків. У зв»язку з отриманим каліцтвом, пов»язаним із виконанням трудових обов»язків та стійкою втратою працездатності, що становить 70%, різко погіршився стан його здоров»я, він сильно страждав і продовжує страждати від болів голови, прийняв і продовжує приймати багато сильнодіючих ліків, проходячи комп»ютерну томографію головного мозгу та попереково крижового відділу хребта, електроенцефалографічне обстеження голови, неодноразово піддавався шкідливому для здоров»я опроміненню. Як наслідок перенесеної внутрішньо черепно-мозкової травми, у нього розвинулась гіпертонічна хвороба ІІ ст., він почав погано бачити та чути, оскільки в нього різко знизилась гострота зору і розвинулася приглуховатість, які прогресують, що не виключає подальшого погіршення стану його здоров»я (це стверджується виписками з історії його хвороби від 27.06.2007 року, від 01.08.2008 року та епікризом, виданим хірургічним відділенням Бориславської ЦМЛ від 23.12.2008 року). Також, завдана йому моральна шкода полягає у погіршенні психічного стану його здоров»я, і пов»язаних з цим роздратованості, депресії та порушення сну, у вигляді безсоння, втрата у вазі, відсутність апетиту, апатія до всього навколишнього світу. Ще до сьогоднішнього дня він переносить постійні головні болі, у нього часто паморочиться у голові, коли вночі він намагаючись хоч трішки заснути, його переслідують нічні страхіття. Він ще й досі перебуває у психологічному шоці, у зв»язку з чим змушений звертатися до лікарів, і в даний час знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога та у лікаря невропатолога, що стверджується довідкою Бориславської ЦМЛ від 22.04.2008 року та довідкою Бориславської ЦМЛ від 11.09.2008 року. Також, завдана йому моральна шкода полягає ще й у порушенні його нормальних життєвих зв»язків та у застосуванні додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя. Протягом тривалого періоду часу, у зв»язку з отриманою травмою, він був позбавлений можливості реалізовувати свої щоденні звички та бажання, був обмежений у спілкуванні зі своїми рідними, тривалий період часу ніде не працював, так як вимушений був перебувати на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, став інвалідом ІІ групи із стійкою втратою працездатності 70%, і згідно рекомендації МСЕК йому протипоказана праця із значним психо-фізичним навантаженням, з рухомими механізмами, на висоті, апаратурою під електронапругою, у зв»язку з чим вимушений був звільнитися з роботи, і вже більше ніколи в житті не зможе працювати токарем, тобто за своїм фахом. В даний час він ніде не працює, так як, враховуючи стан його здоров»я, не може знайти собі відповідну роботу, а крім цього, у зв»язку із погіршенням стану здоров»я, вимушений систематично проходити, як стаціонарне, так і амбулаторне лікування. Враховуючи обставини справи, перенесений сильний фізичний біль, отримання інвалідності та значну втрату працездатності, характер й обсяг страждань, яких він зазнав в зв»язку з отриманою травмою на виробництві, а також, враховуючи те, що стан його здоров»я відновленню не підлягає, вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди, який він просить стягнути з відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» є розумним, виваженим та справедливим відшкодуванням за завдану йому моральну шкоду. Завдану йому моральну шкоду відповідач у справі ВАТ «БЕЛМЗ» досі йому не відшкодував, а навпаки його службові особи після настання нещасного випадку поводились з ним зухвало, принижували його, та погрожували йому, що Фонд не виплатить ні копійки страхових виплат. Позов просить задоволити. Аналогічні поясненн дала і представник позивача [PERSON] та представник позивача прокурор Левицький М.М. Позов просять задоволити. Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі [PERSON] пояснила, що позивач, будучи ознайомлений з інструкцією № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, свідомо допустив порушення вимог інструкції з охорони праці, що привело 08.11.2005 року до нещасного випадку з ним, тому в акті розслідування даного нещасного випадку та в акті форми Н 1 є обгрунтовано вказано, що однією з причин нещасного випадку є порушення потерпілим вимог інструкції з охорони праці. Крім того, немає підстав для відшкодування позивачу оплачених ним ліків та проїзду в Київ, тому що довідки лікарні, аптечним кіоском оформлені неналежно, чеки на придбання ліків відсутні, а по рецепту інституту ім.Ромаданова, ліки позивач придбав аж через 8 місяців, тому чи була потреба в нього в цих ліках не відомо. На консультацію та лікування в м.Київ позивач їздив із власної ініціативи, без направлення лікувально-профілактичної установи області чи управління охорони здоровя облдержадміністрації. В задоволенні позову просить відмовити. Аналогічні пояснення дала і представник відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі [PERSON] В позові просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що позивач дійсно працював у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» токарем 5-го розряду на токарній дільниці механічного цеху і працюючи у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» на роботі, у робочий час під час виконання ним своїх трудових обов»язків, 08 листопада 2005 року, з ним стався нещасний випадок. При роботі на трубонарізному верстаті, під час обробки поршня, відцентровуючи деталь, проводячи затиск деталі, в позивача зірвалась нарощена труба з ключа, від чого він втратив рівновагу та впав і тильною стороною голови вдарився в сусідній верстат та ящик з-під стружки, внаслідок чого отримав травму голови та став інвалідом другої групи. Після проходження обстеження, МСЕК встановила, що внаслідок нещасного випадку, який стався з ним на виробництві 08.11.2005 року, ним втрачено 70 % працездатності. Для розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 08.11.2005 року, наказом відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» № 149 від 09.11.2005 року було створено відповідну комісію. Даною комісією 15.11.2005 року було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 08.11.2005 року о 10 год. 15 хв., який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року та акт №4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який також затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року. Комісія по розслідуванню нещасного випадку з позивачем встановила, що основною причиною нещасного випадку є те, що позивач - токар [PERSON] порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед відповідальних осіб за нещасний випадок є і потерпілий, токар 5-го розряду МЦ [PERSON], - позивач, який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22 (з). Позов позивача до відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» про стягнення 60 тисяч грн. у відшкодування моральної шкоди є безпідставний. В позові просить відмовити. Свідок [PERSON] показав, що він працював у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» токарем на токарній дільниці механічного цеху. У відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» є п»ять аналогічних трубонарізних верстатів, на яких виконуються ідентичні токарні операції. Він, як і всі інші токарі, в тому числі і позивач [PERSON], що працювали у відповідача на даних верстатах у дві зміни, вимушені були під час обробки поршня, проводячи затиск деталі, використовувати ключ з нарощеною трубою, оскільки, маючи в наявності лише такі засоби праці, іншим чином закріпити та обробити деталь було неможливо. У відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» заведено такий порядок, що при прийнятті на роботу токаря, ключ для роботи на трубонарізних верстатах новоприйнятий працівник отримував від працівника, що звільнився, а трубу для нарощення ключа видавав колишній начальник цеху, пояснивши, що за допомогою саме цих засобів праці токар повинен виконувати свою роботу, так як інших ключів на заводі немає, і якщо при наявності саме таких інструментів токар відмовляється виконувати роботу токаря, то його негайно звільнять з роботи, бо на його місце є тисячі безробітних. За таких обставин відмовитися від виконання роботи токаря ніхто з токарів, які працювали і працюють у відповідача, щоб прогодувати себе та свої сім»ї, не міг. Аналогічні показання в судовому засіданні дав і свідок [PERSON], додатково пояснивши, що він 08.11.2005 року працював на трубонарізному верстаті поряд з позивачем, і так як і позивач, під час обробки поршня, проводячи затиск деталі, використовував ключ з нарощеною трубою, оскільки, маючи в наявності лише такі засоби праці, іншим чином закріпити та обробити деталь було неможливо. При роботі на трубонарізному верстаті, під час обробки поршня, відцентровуючи деталь, проводячи затиск деталі, в позивача зірвалась нарощена труба з ключа, від чого він втратив рівновагу та впав і тильною стороною голови вдарився в сусідній верстат та ящик з-під стружки. Він допоміг позивачу піднятися і позивач пішов у медпункт. Свідок [PERSON] показав, що комісія з питань вирішення спорів при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі, членом якої він був, 21.03.2006 року постановила зменшити розмір одноразової допомоги позивачу на 50%, який, як було зазначено в акті про нещасний випадок, під час обробки поршня 10 ГК відцентровуючи деталь, проводив затиск деталі за допомогою ключа з нарощеною трубою. При виконанні цього прийому в нього зірвалася труба з ключа. Втративши рівновагу, позивач впав і тильною стороною голови вдарився в сусідній верстат та ящик з-під стружки, в результаті чого одержав травму голови. Позивач порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» за п.1.22(з). Аналогічні показання в судовому засіданні дав і свідок [PERSON]- голова комісії з питань вирішення спорів при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі станом на 21.03.2006 року. Свідок [PERSON] показав, що він був членом комісії по розслідуванню нещасного випадку, який стався 08.11.2005 року з позивачем токарем механічного цеху ВАТ «БЕЛМЗ». Комісія встановила, що 08.11.2005 року позивач працював на трубонарізному верстаті і під час обробки поршня 10 ГК, відцентровуючи деталь, проводив затиск деталі за допомогою ключа з нарощеною трубою. Під час цього прийому, в нього зірвалася труба з ключа. Втративши рівновагу, позивач впав і тильною стороною голови вдарився в сусідній верстат та ящик з-під стружки, де одержав травму голови. На допомогу прийшли токарі суміжних верстатів, які допомогли йому. Із рани текла кров. Повідомивши про нещасний випадок майстра [PERSON], позивач пішов в медпункт, де йому надали першу медичну допомогу. Від госпіталізації позивач відмовився, і через деякий час, пішов працювати на своє робоче місце, а через день-два звернувся за меддопомогою в лікарню, де і перебував на стацлікуванні. Комісія встановила, що основною причиною нещасного випадку є те, що позивач порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, а причинами нещасного випадку є: невиконання інструкції з охорони праці, порушення вимог безпеки при експлуатації устаткування, машин, механізмів, недоліки під час навчання безпечним прийомам праці, слабий контроль інженерно-технічних працівників цеху. В процесі розслідування нещасного випадку, вивчивши обставини і причини його виникнення, на основі пояснень та очевидців комісія прийшла до висновку, що відповідальними особами за даний нещасний випадок є начальник цеху, який порушив п.2.12 «Посадової інструкції начальника МЦ», майстер механічного цеху, яка порушила п.2.12 «Посадової інструкції майстра МЦ» та позивач, який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22(з). Аналогічні пояснення дали і свідок [PERSON] - голова комісії по розслідуванню нещасного випадку, який стався 08.11.2005 року з позивачем, та свідок [PERSON]- член комісії. Свідок [PERSON] показав, що станом на 08.11.2005 року він працював на ВАТ «БЕЛМЗ» завмедпунктом. 08.11.2005 року після 10 год. до нього у медпункт зайшов позивач, голова в якого була розбита, а з рани текла кров. Він надав позивачу першу медичну допомогу. Свідок [PERSON] показала, що 08.11.2005 року в мехцеху ВАТ «БЕЛМЗ», де вона працює майстром, стався нещасний випадок з позивачем, в результаті якого позивач став інвалідом. Письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема: Матеріалами розслідування нещасного випадку, що стався 08.11.2005 року з позивачем, стверджено, що для розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 08.11.2005 року, наказом відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» № 149 від 09.11.2005 року було створено відповідну комісію. Даною комісією 15.11.2005 року було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 08.11.2005 року о 10 год. 15 хв. з позивачем, який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року та акт №4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який також затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року. Як в акті розслідування, так і в акті № 4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, зазначено що 08.11.2005 року позивач працював на трубонарізному верстаті. Під час обробки поршня 10 ГК, відцентровуючи деталь, проводив затиск деталі за допомогою ключа з нарощеною трубою. Під час цього прийому, в нього зірвалася труба з ключа. Втративши рівновагу, позивач впав і тильною стороною голови вдарився в сусідній верстат та ящик з-під стружки, де одержав травму голови. На допомогу прийшли токарі суміжних верстатів, які допомогли йому. Із рани текла кров. Повідомивши про нещасний випадок майстра [PERSON], позивач пішов в медпункт, де йому надали першу медичну допомогу. Від госпіталізації позивач відмовився, і через деякий час пішов працювати на своє робоче місце. Основною причиною нещасного випадку є те, що позивач порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах. Причинами нещасного випадку є: невиконання інструкції з охорони праці, порушення вимог безпеки при експлуатації устаткування, машин, механізмів, недоліки під час навчання безпечним прийомам праці, слабий контроль інженерно-технічних працівників цеху. В процесі розслідування нещасного випадку, вивчивши обставини і причини його виникнення, на основі пояснень та очевидців комісія прийшла до ввисновку, що відповідальними особами за даний нещасний випадок є начальник цеху, який порушив п.2.12 «Посадової інструкції начальника МЦ», майстер механічного цеху, яка порушила п.2.12 «Посадової інструкції майстра МЦ» та позивач, який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22(з.) Наказом № 152 від 15.11.2005 року «Про нещасний випадок, який стався з токарем механічного цеху [PERSON]О.» відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» стверджено, що за порушення п.2.12 посадової інструкції начальника МЦ недостатній контроль за дотриманням працівниками цеху правил і норм охорони праці і техніки безпеки, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорячдку, недостатній контроль за проведенням організаційних заходів щодо безпечних умов праці, начальнику МЦ [PERSON] оголошено догану. За порушення п.2.12 посадової інструкції майстра МЦ - незабезпечення правильної організації і безпечного ведення робіт, експлуатації устаткування, механізмів, інструменту, КВП, засобів захисту, утримання робочих місць у належному стані, майстру МЦ [PERSON] оголошено догану. Світлокопіями довідок МСЕК стверджено, що позивач з 03.03.2005 року і повторно з 28.02.2008 року та з 26.02.2009 року по 01.03.2011 року визнаний інвалідом 2-гої групи від трудового каліцтва. 03.03.2005 року МСЕК встановила позивачу 70% втрати професійної працездатності. Рішенням комісії з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05.09.2007 року № 2 стверджено, що вищезазначена комісія скасувала рішення комісії з питань вирішення спорів при відділенні виконавчої дирекції Фонду в м.Бориславі та рішення комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду у Львівській області щодо зменшення позивачу розміру одноразової допомоги на 50% та зменшила позивачу розмір одноразової допомоги на 5%. Світлокопією колективного договору, який діяв у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» до розділу ІІ колективного договору на 2005-2007 роки, який діяв у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» на час настання нещасного випадку, адміністрація підприємства зобов»язувалася забезпечити працівників матеріально-технічними ресурсами, які необхідні для виконання виробничих завдань, норм праці та відповідними умовами праці. Довідкою Бориславської ЦМЛ та довідкою КП аптека № 126 від 07.12.2007 року стверджено, що позивач в період часу з 09.11.2005 року по 12.12.2005 року перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Бориславської ЦМЛ і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 228 грн. 32 коп. Довідкою Бориславської ЦМЛ від 07.03.2006 року та довідкою підприємця фізичної особи [PERSON] від 19.12.2007 року стверджено, що позивач в період часу з 13.12.2005 року по 03.01.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бориславської ЦМЛ, і в цей період часу для свого особистого лікування купляв медикаменти на загальну суму 116 грн. 04 коп. Довідкою Бориславської ЦМЛ та довідкою КП Центральна аптека № 124 стверджено що позивач в період часу з 04.01.2006 року по 09.02.2006 року та з 21.02.2006 року по 03.03.2006 року перебував на амбулаторному лікуванні в невропатолога поліклініки Бориславської ЦМЛ, і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 315 грн. 60 коп. Довідкою Бориславської ЦМЛ від 07.06.2006 року та довідкою фізичної особи підприємця [PERSON] від 19.12.2007 року стверджено, що позивач в період часу з 22.05.2006 року по 07.06.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бориславської ЦМЛ і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 419 грн. 75 коп. Копією чеку № 9683 на суму 635 грн. 34 коп. стверджено, що позивач 30.10.2007 року придбав за власні кошти для особистого лікування медпрепарати на суму 635 грн. 34 коп. Виписками з історії хвороби позивача та квитками на проїзд стверджено, що позивач в період часу з 2005 року по 2008 рік витратив свої особисті кошти на проїзд в м.Київ та м.Львів для проходження лікування та консультації лікарів на загальну суму 731 грн. 80 коп. С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що позивач працював у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» токарем 5-го розряду на токарній дільниці механічного цеху. Працюючи у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» на роботі, у робочий час під час виконання позивачем своїх трудових обов»язків, 08 листопада 2005 року, з ним стався нещасний випадок. Так, того дня, при роботі на трубонарізному верстаті, під час обробки поршня, відцентровуючи деталь, проводячи затиск деталі, в нього зірвалась нарощена труба з ключа, від чого він втратив рівновагу та впав і тильною стороною голови вдарився в сусідній верстат та ящик з-під стружки, внаслідок чого отримав травму голови та став інвалідом другої групи. Для розслідування нещасного випадку, який стався з ним 08.11.2005 року, наказом відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» № 149 від 09.11.2005 року було створено відповідну комісію. Даною комісією 15.11.2005 року було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 08.11.2005 року о 10 год. 15 хв., який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року та акт №4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який також затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року. У змісті даних актів комісією зроблено висновки про те, що основною причиною нещасного випадку є те, що позивач порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед відповідальних осіб за нещасний випадок є і позивач, який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22 (з). Судом встановлено, що висновки комісії, що наведені в оскаржуваних позивачем актах, зроблені комісією без всебічного та дійсного з»ясування обставин і причини настання нещасного випадку. Зокрема, судом встановлено, що у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» є п»ять аналогічних трубонарізних верстатів, на яких виконуються ідентичні токарні операції. Позивач, як і всі інші токарі, що працювали у відповідача на даних верстатах у дві зміни, вимушений був під час обробки поршня, проводячи затиск деталі, використовувати ключ з нарощеною трубою, оскільки, маючи в наявності лише такі засоби праці, іншим чином закріпити та обробити деталь було неможливо, а адміністрація, яка зобов»язувалася забезпечити працівників матеріально-технічними ресурсами, які необхідні для виконання виробничих завдань, норм праці та відповідними умовами праці, цього не виконала і бездіяла недостатньо контролювала за дотриманням працівниками цеху правил і норм охорони праці і техніки безпеки, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, недостатньо контролювала за проведенням організаційних заходів щодо безпечних умов праці, не забезпечила правильної організації і безпечного ведення робіт, експлуатації устаткування, механізмів, інструменту, КВП, засобів захисту, утримання робочих місць у належному стані, що встановив сам відповідач ВАТ «БЕЛМЗ», який і притягнув до дисциплінарної відповідальності - оголосив догану начальнику механічного цеху та майстру механічного цеху. Тому в зв»язку з відсутністю вини позивача у нещасному випадку, який стався з ним 08.11.2005 року у відповідача ВАТ «БЕЛМЗ», позов позивача про визнання незаконним та скасування складеного 15.11.2005 року акту розслідування нещасного випадку, що стався 08 листопада 2005 року о 10 год .15 хв., який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року, в тій частині, що основною причиною нещасного випадку є те, що токар [PERSON] порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед відповідальних осіб за нещасний випадок є і потерпілий, токар 5-го розряду МЦ [PERSON], який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22(з); про визнання незаконним та скасування складеного 15.11.2005 року акту № 4 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, який затверджено головою правління ВАТ «БЕЛМЗ» 16.11.2005 року, в тій частині, що основною причиною нещасного випадку є те, що токар [PERSON] порушив інструкцію № 229 з охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах, і серед осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є і потерпілий, токар 5-го розряду МЦ [PERSON], який порушив інструкцію № 229 «З охорони праці при холодній обробці металів на металорізальних верстатах» по п.1.22(з); про визнання незаконним та скасування рішення комісії з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05.09.2007 року в частині зменшення позивачу розміру одноразової допомоги на 5%; про стягнення з відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі в користь позивача 966 грн.00 коп. не доплаченої йому одноразової допомоги підлягає до задоволення. Далі судом встановлено, що позивач з 03.03.2005 року і повторно з 28.02.2008 року та з 26.02.2009 року по 01.03.2011 року МСЕК визнаний інвалідом другої групи від трудового каліцтва. 03.03.2005 року МСЕК встановила позивачу 70% втрати професійної працездатності. У відповідності до вимог ст.ст.28, 34 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованим особам страхові витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на придбання ліків, які визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. А потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування і назад. Судом встановлено, що позивач в період часу з 09.11.2005 року по 12.12.2005 року перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Бориславської ЦМЛ і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 228 грн. 32 коп., в період часу з 13.12.2005 року по 03.01.2006 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бориславської ЦМЛ, і в цей період часу для свого особистого лікування купляв медикаменти на загальну суму 116 грн. 04 коп., в період часу з 04.01.2006 року по 09.02.2006 року та з 21.02.2006 року по 03.03.2006 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні в невропатолога поліклініки Бориславської ЦМЛ, і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 315 грн. 60 коп., в період часу з 22.05.2006 року по 07.06.2006 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бориславської ЦМЛ і в цей період часу для свого особистого лікування купляв за власні кошти медикаменти на загальну суму 419 грн. 75 коп., також 30.10.2007 року позивачем було придбано за власні кошти для особистого лікування медпрепарати на суму 635 грн. 34 коп, Також в період часу з 2005 року по 2008 рік позивач витратив свої особисті кошти на проїзд в м.Київ та м.Львів для проходження лікування та консультації лікарів на загальну суму 731 грн. 80 коп. Судом встановлено, що понесені позивачем витрати на лікування та проїзд до м.Києва і м.Львова на лікування та консультації лікарів становлять 2446 грн. 85 коп., в тому числі 1715 грн. 05 коп. - загальна сума витрат на лікування, та 731 грн. 80 коп. - загальна сума витрат на проїзд. Судом встановлено, що станом на сьогоднішній день відповідач відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Бориславі не компенсував позивачу понесені ним витрати на лікування та проїзд до м.Києва і м.Львова на лікування та консультвації лікарів на загальну суму 2446 грн.85 коп., тому позов позивача про стягнення з відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бориславі в його користь 2 446 грн. 85 коп. понесених ним витрат на лікування та проїзд на лікування та консультації лікарів підлягає до задоволення. Судом також встановлено, що в результаті нещасного випадку, що стався з позивачем на виробництві 08.11.2005 року, позивачу було завдано і моральну шкоду, яка полягає у перенесенні ним сильного фізичного болю та душевних страждань, яких він зазнав у зв»язку із отриманим каліцтвом, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків. У зв»язку з отриманим каліцтвом, пов»язаним із виконанням трудових обов»язків та стійкою втратою працездатності, що становить 70%, різко погіршився стан здоров»я позивача, він сильно страждав і продовжує страждати від болів голови, прийняв і продовжує приймати багато сильнодіючих ліків, проходячи комп»ютерну томографію головного мозгу та попереково крижового відділу хребта, електроенцефалографічне обстеження голови, неодноразово піддавався шкідливому для здоров»я опроміненню. Як наслідок перенесеної внутрішньо черепно-мозкової травми, у нього розвинулась гіпертонічна хвороба ІІ ст., він почав погано бачити та чути, оскільки в нього різко знизилась гострота зору і розвинулася приглуховатість, які прогресують, що не виключає подальшого погіршення стану його здоров»я (це стверджується виписками з історії його хвороби від 27.06.2007 року, від 01.08.2008 року та епікризом, виданим хірургічним відділенням Бориславської ЦМЛ від 23.12.2008 року). Також, завдана йому моральна шкода полягає у погіршенні психічного стану його здоров»я, і пов»язаних з цим роздратованості, депресії та порушення сну, у вигляді безсоння, втрата у вазі, відсутність апетиту, апатія до всього навколишнього світу. Ще до сьогоднішнього дня він переносить постійні головні болі, у нього часто паморочиться у голові, коли вночі він намагаючись хоч трішки заснути, його переслідують нічні страхіття. Він ще й досі перебуває у психологічному шоці, у зв»язку з чим змушений звертатися до лікарів, і в даний час знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога та у лікаря невропатолога, що стверджується довідкою Бориславської ЦМЛ від 22.04.2008 року та довідкою Бориславської ЦМЛ від 11.09.2008 року. Також, завдана йому моральна шкода полягає ще й у порушенні його нормальних життєвих зв»язків та у застосуванні додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя. Протягом тривалого періоду часу, у зв»язку з отриманою травмою, він був позбавлений можливості реалізовувати свої щоденні звички та бажання, був обмежений у спілкуванні зі своїми рідними, тривалий період часу ніде не працював, так як вимушений був перебувати на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, став інвалідом ІІ групи із стійкою втратою працездатності 70%, і згідно рекомендації МСЕК йому протипоказана праця із значним психо-фізичним навантаженням, з рухомими механізмами, на висоті, апаратурою під електронапругою, у зв»язку з чим вимушений був звільнитися з роботи, і вже більше ніколи в житті не зможе працювати токарем, тобто за своїм фахом. В даний час він ніде не працює, так як, враховуючи стан його здоров»я, не може знайти собі відповідну роботу, а крім цього, у зв»язку із погіршенням стану здоров»я, вимушений систематично проходити, як стаціонарне, так і амбулаторне лікування. Враховуючи обставини справи, перенесений сильний фізичний біль, отримання інвалідності та значну втрату працездатності, характер й обсяг страждань, яких він зазнав, в зв»язку з отриманою травмою на виробництві, а також, враховуючи те, що стан його здоров»я відновленню не підлягає, розмір 60 тисяч грн. завданої позивачу моральної шкоди, який він просить стягнути з відповідача ВАТ «БЕЛМЗ» є розумним, виваженим та справедливим відшкодуванням за завдану позивачу моральну шкоду, тому позов позивача про стягнення з відповідача ВАТ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод» в його користь 60 тисяч грн. 00 коп. в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди підлягає до задоволення. Доводи представників відповідачів про безпідставність позову позивача суд не бере до уваги, оскільки ці доводи спростовані наведеними вище доказами. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст. ст.21, 28, 34, 55 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», рішенням Конституційного суду України від 08.10.2008 року у справі № 1-32/2008 (справа про страхові виплати), ст.ст.16, 23, 1167 ЦК україни, ст.ст.29, 237-1 КЗпП України. З врахуванням наведеного та

Outcome: approved