Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON], [PERSON], діючий на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, звернувся до суду з позовом до [PERSON], Люботинської міської ради., третьої особи - Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON], зазначила, що Ѕ частина будинку належить [PERSON], згідно договору купівлі продажу від 12 лютого 1988 року посвідченого державним нотаріусом Ніколенко Г.А., Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області та зареєстровано в реєстрі під № 132, а Ѕ частина належала бабусі позивачки [PERSON], про що свідчить Акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 1 листопада 1982 року. [PERSON], також зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] - донька [PERSON]. В спірному будинку була зареєстрована сестра [PERSON]- [PERSON]. Оскільки її бабуся та її сестра були похилого віку та не могли належним чином за собою доглядати, вона забрала їх до себе з метою догляду та утриманням, а сама доглядала за земельною ділянкою та за частиною будинку, в якому раніше мешкала її бабуся. [INFO] померла [PERSON]. Після смерті своєї бабусі [PERSON], [PERSON], фактично вступила в управління майном, доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку, виконувала поточний ремонт в будинку в шестимісячний термін. [INFO] померла [PERSON], яка в шлюбі не перебувала, дітей у неї не було. 28.07.2008 року [PERSON], подала заяву до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області про прийняття спадщини, але їй в цьому було відмовлено оскільки вона пропустила шестимісячний термін для подачі заяви, та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, коли [PERSON], звернулася до Люботинського БТІ то дізналася, що Ѕ частина будинку в бюро за бабусею зареєстрована не була, а фактично Ѕ частину житлового будинку за даними довідки Люботинського міськвиконкому з господарського обліку господарств у сільській місцевості від 15.04.1994 року (книга 2, реєстр 42) є власністю [PERSON]. У зв'язку з наведеним представник позивача [PERSON],[PERSON], який діє згідно довіреності, підтримав позовні вимоги [PERSON], просить позов задовольнити та визнати за [PERSON], право власності на Ѕ частину житлового будинку який розташований [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] Відповідачі по справі [PERSON], представник Люботинської міської ради та представник третьої особи - Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області до суду не з'явилися але надіслали заяву та листи, що з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку, розташованого [ADDRESS] за [PERSON], згодні повністю і проти задоволення позову не заперечують. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що зазначені правовідносини виникли в період дії Цивільного кодексу України 1963 року суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01.01.2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.2 ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дні відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що Ѕ частина будинку, розташованого [ADDRESS], належить [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 12 лютого 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Ніколенко Г.А., Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області та зареєстровано в реєстрі під № 132, а Ѕ частина належала [PERSON], про що свідчить Акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 1 листопада 1982 року. Але Ѕ частина житлового будинку, яка належала [PERSON], з надвірними будівлями в бюро технічної інвентаризації не зареєстровано, але ця половина будинку за даними довідки Люботинського міськвиконкому з господарського обліку господарств у сільській місцевості від 15.04.1994 року (книга 2, реєстр 42) є власністю [PERSON]. [INFO] померла мати [PERSON], [PERSON] актовий запис №102 від 01.07.1992 року. [INFO] померла [PERSON] актовий запис №218 від 19.12.2000 року. [INFO] померла [PERSON], актовий запис №162 від 28.09.2004 року. Згідно повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району та області , за №1-09 /4057 від 05.11.2008 року після смерті [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у прийнятті ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В зв'язку з тим, що Ѕ частина спірного будинку не була зареєстрована в БТІ, [PERSON], не мала можливості нотаріально оформити свої спадкові права після смерті бабусі [PERSON]. Тому [PERSON], діючий в інтересах [PERSON], звернувся до Люботинського БТІ із заявою про виготовлення нового технічного паспорту на будинок у зв'язку зі змінами в них. Як вбачається з довідки Люботинського БТІ №р-18745 від 08.10.2008 року житловий будинок [ADDRESS] в бюро зареєстрований в Ѕ частині за [PERSON], а Ѕ частина не зареєстрована ні за ким. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд на підставі аналізу зібраних по справі доказів, вважає за необхідне визнати за [PERSON], право спільної часткової власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO]. Судові витрати по справі відсутні, так як їх понесла позивачка при зверненні з позовом до суду. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved