Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

30 Вересня 2009 року до Рівненського міського суду надійшов позов КТП РМР «Комуненергія» до [PERSON] про стягнення забогованості за використану теплову енергію в сумі 4788,90 грн. В позовній заяві зазначалось, що комунальне теплопостачаюче підприємство «Комуненергія» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно договору. Щомісячна плата за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. У порушення умов договору, положень ст.68 Житлового Кодексу відповідачем, станом на 01.06.2009 року допущена заборгованість на вищевказану суму. Згідно наданого суду заперечення відповідачки від 22.12.2009 року, вона позов не визнає, не згідна із нарахуванням суми заборгованості плати за спожиту теплову енергію, вважає нарахування такими, що не відповідають дійсності, оскільки сплачувала послуги у відповідності їх якості та в розмірах через не складання позивачем нового договору, оскільки попередній договір втратив чинність, відповідно Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, вважає борги позивача списаними на підставі Закону Укераїни від 05.06.2003 року «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу», проте на її звернення позивач відмовмив у списанні заборгованості. До того ж їй належало сплачувати комунальні послуги в розмірі 50% їх вартості на підставі Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», який позивач перестав виконувати в 2000 році, та на її письмове звернення здійснити перерахунок відмовив. Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 4977,50 грн., що є дійсним боргом відповідача на 10.02.2010 року. Додатково пояснив, що на неодноразові пропозиції у вигляді оголошень через засоби масової інформації відповідач не звернулась до позивача з приводу поновлення Договору по наданню населенню послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання. Крім положень договору №15982 від 19,02.2001 року між сторонами склались зобов'язання по факту надання позивачем послуг їх використання та часткової оплати відповідачем. Звернень відповідача за період нарахування заборгованості з приводу надання послуг неналежної якості або відмови від наданих позивачем послуг не встановлено. До лютого 2007 року не встановлено надання відповідачем позивачу письмової заяви із додатком документів, підтверджуючих право відповідачки на застосування пільги, за період 2000-2005 років. Нарахування відповідно встановлених органами виконавчої влади місцевого самоврядування тарифів підтверджує, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка позов не визнала із зазначених в запереченні підстав,зокрема, що при нарахуванні плати за комунальні послуги не враховувалася наявна у неї пільга по оплаті комунальних послуг, та не згідна із застосованими тарифами, додаткових доказів з цього приводу не надала. В судове засідання для проведення судових дебатів не з»явилась, причину неявки суду не повідомила. Оцінюючи пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши ' надані в справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідачка, проживаючи в [INFO], отримувала теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання житлового приміщення, за що по особовому рахунку відповідача №015982 проводяться щомісячні нарахування за період опалювального сезону, та мають місце часткові незначні щорічні оплати відповідача за надані послуги. Між сторонами 19.02.2001 року був укладений Договір по наданню населенню послуг з теплопостачання .та гарячого водопостачання між сторонами № 15982, який із 01.01.2006 року поновлений не був. Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставою до виникнення цивільних прав та обов'язків сторін є інші юридичні факти. Оцінкою вищенаведених доказів і встановлених обставин, суд прийшов до висновку про підтвердження зобов'язань по наданню послуг з теплопостачання між сторонами на підставі встановлених фактів надання позивачем послуг їх використання та часткової оплати використаних послуг відповідачем. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і встановлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. В порушення договірних до 01.01.2006 року зобов'язань про оплату послуг у строки, встановлені договором або законом, відповідно до Договору по наданню населенню послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання між сторонами № 15982 від 19.02.2001 року, та фактичних правовідносин, які склалися між сторонами з приводу надання позивачем послуг їх використання та часткової оплати відповідачем послуг за використану теплову енергію, положень ст.526 ЦК України, ст.ст.67,68 ЖК України, ст.19 Закону України „Про теплопостачання", відповідач протягом 1999-2010 року фактично отримавши послуги в добровільному порядку оплату їх проводилась не систематично, у зв'язку з чим допустила заборгованість. Відповідно положень ст. ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно встановленому порядку, в наступному врегульованому Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630, в пункті 22 встановлено, що у разі, коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робаться відповідна позначка, при цьому дані про зазначену пільгу вносяться в договір між виконавцем та постачальником У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. Доводи відповідача з приводу недостовірного нарахування вартості неналежної якості послуг та незастосування щодо неї правоа на 50% пільгу не можуть бути прийняті до уваги за відсутністю належних допустимих доказів. Відповідачкою не надано доказів на підтвердження надання позивачу доказів про її право на використання пільги по оплаті комунальних послуг до 05 лютого 2007 року, та доказів з приводу її звернень щодо неналежної якості наданих послуг, а судом таких доказів не встановлено. Зокрема встановлено, що в червні 2006 року позивачка зверталась з приводу списання заборгованості без оспорювання правомірності нарахування такої суми. За змістом Договору по наданню населенню послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання між сторонами № 15982 від 19.02.2001 року підписаному без заперечень та оговорок сторонами, графа про наявність пільг не заповнена. Таким чином, сума заборгованості відповідачки, підтверджується достовірними доказами нарахування проведені відповідно до тарифів, затверджених рішеннями Рівненської міської ради пропорційно опалювальній площі квартири, і станом на 01.02.2010 року становить 4977,50 грн. основного боргу та підлягає до стягнення з відповідачки в повному об'ємі. Підстав для звільнення відповідача від вказаних платежів судом не встановлено. Судові витрати, відповідно до ст..ст.82,88 ЦПК України, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved