Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогами визнати за ним право власності на збудований ним житловий будинок та господарські будівлі на земельній ділянці в м. Бориспіль, по вул. Гайдамацька, 11, що була відведена йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, посилаючись на ті обставини, що він здійснив забудову земельної ділянки з відхиленням від затвердженого проекту будівництва та частково в межах охоронної зони існуючого магістрального газопроводу Боярського лінійного виробничого управління. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та пояснили, що при забудові земельної ділянки [PERSON] не порушив норми ДБН 360 92*, а за те, що допустив відхилення від проекту сплатив штраф до Інспекції ДБК у Київській області. Однак оформити своє право власності на нерухоме майно він не може, оскільки виявилось, що його земельна ділянка, що виділялась ще у 1990 році та деякі споруди збудовані на ній знаходиться в охоронній зоні існуючого магістрального газопроводу Боярського лінійного виробничого управління. Це сталось у звязку з нормативними змінами меж охоронюваних зон. Представник Бориспільської міської ради позовні вимоги визнав. Представник Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів в судовому засіданні присутній не був, але надав суду письмовий відзив на позов, в якому не заперечує проти позовних вимог [PERSON]. Представник третьої особи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача та його представника, прийнявши визнання позову відповідачами, дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Наказом по радгоспу „Промінь № 279 від 07.12.1990 року [PERSON] була наділена земельна ділянка площею 0,08 га по вул. Шолохова для будівництва житлового будинку (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 05.02.1991 року № 18/1 цей наказ був затверджений, а виділена земельна ділянка надана [PERSON] в безстрокове користування для будівництва житлового будинку площею 121,83 кв.м. по вул. Шолохова 1-а, згідно з будівельним проектом № 144-24-252.13.87 (а.с.8). 05.02.1991 р. Головним архітектором міста був затверджений план забудови садиби, який погоджений з усіма компетентними органами (а.с.11). 05.08.1996 року межі земельної ділянки було винесено в натурі, про що виробничим архітектурно-проектувальним бюро було складено відповідний акт (а.с.10). 05.08.1996 року між позивачем [PERSON] та виконавчим комітетом Бориспільської міської ради був укладений договір на будівництво житлового будинку на праві приватної власності. (а.с.12). У 1996 році [PERSON] збудував на належній йому земельній ділянці житловий будинок, літню кухню та погріб під частиною будівлі, що підтверджується даними БТІ щодо характеристики будинку, господарських будівель та споруд (а.с.21). Інші господарські будівлі та споруди побудовані [PERSON] пізніше, до 2008 року. 27.01.2009 р. була змінена поштова адреса вул. Шолохова, 1-а на вул. Гайдамацька, 11 (а.с.14). Рішенням Бориспільської міської ради від 14.05.2009 року № 5836-51-У [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,08 га. під існуючим будинком та господарськими будівлями по вул. Гайдамацька, 11 у м. Борисполі. При оформленні права власності на нерухоме майно, що збудоване [PERSON] на вказаній земельній ділянці, КП Бориспільським БТІ було виявлено відхилення від затвердженого проекту будівництва, про що 14.06.2009 р. складено повідомлення № 2877 до виконкому Бориспільської міської ради. За виявлені відхилення від затвердженого проекту будівництва Інспекцією ДАБК у Київській області [PERSON] був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с.22-24). З висновку Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Бориспільської міської ради про відповідність самочинного будівництва містобудівним вимогам від 24.09.2009 року № 1769/1-09, при будівництві дотримані всі необхідні протипожежні та санітарні вимоги та норми ДБН 360 92*. Разом з цим у висновку зазначено, що забудована земельна ділянка по вул. Гайдамацька, 11 у м. Борисполі знаходиться в охоронній зоні існуючого магістрального газопроводу Боярського лінійного виробничого управління (а.с.26). Згідно „Правил охорони магістральних газопроводів затверджених Постановою КМ України № 1747 від 16.11.2002 р., охоронна зона обєктів магістрального трубопровідного транспорту, обмежена умовними лініями з обох доків трубопроводу паралельно осі, на якій обмежується провадження господарської діяльності, забороняється спорудження житлових будинку, громадських та дачних будинків. У відповідності з додатком 1 цих Правил та з врахуванням товщини газопровідної труби, ширина охоронної зони, на якій розміщена земельна ділянка позивача, встановлюється в розмірі 250 метрів з обох боків від осі трубопроводу. Вказане підтверджується Схемою розташування земельної ділянки [PERSON] по вул Гайдамацькій, 11 в м. Борисполі відносно охоронної зони МГ ЄДК. До введення в дію нових Правил охорони магістральних газопроводів, затверджених Постановою КМ України № 1747 від 16.11.2002 р., розміри охоронних зон МГ визначались відповідними правилами затвердженими постановою РМ СРСР № 341 від 12.04.1979 р. і за вищевказаних умов становили 50 метрів. Таким чином, на момент виділення земельної ділянки позивачу та її забудови, вона знаходилась поза межами охоронної зони. Житловий будинок та літня кухня, що збудовані позивачем на цій ділянці потрапили в охоронну зону не у звязку з самочинним будівництвом, а у звязку з збільшенням меж охоронної зони у відповідності з новими Правилами. Згідно п. 8 Правил охорони магістральних трубопроводів, земельні ділянки розташовані у межах охоронних зон, не вилучаються у їх власників і користувачів, а використовуються ними з обмеженнями. 29.01.2010 року між [PERSON] та ДК „Укртрансгаз в особі Боярського ЛВУМГ було укладено договір про встановлення обмежень (обтяжень) у використанні земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене та те, що в межі охоронної зони попадає лише частина земельної ділянки позивача та частина житлового будинку, суд приходить до переконання, що право власності позивача на новостворене нерухоме майно підлягає визнанню в судовому порядку за правилами самочинного будівництва. Відповідно до ч.3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. В розумінні ч.1 ст. 376 ЦК України, побудовані позивачем житловий будинок та споруди слід вважати самочинним будівництвом. Частиною 5 вказаної статті закону передбачено можливість визнання за самочинним забудовником (власником, користувачем земельної ділянки) права власності на нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зважаючи на те, що самочинно побудовані споруди не створюють для інших осіб перешкод в користуванні своїм майном, будь-яких порушень будівельних норм та правил не виявлено, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем [PERSON], як забудовником земельної ділянки по вул. Гайдамацькій, 11 в м. Борисполі, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved