overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Зважаючи не складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

10.03.2010 рок) позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те. що 14.09.2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 7. В шлюбі позивач перебуває вперше. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що під час спільного проживання сторони виявилися різними за характером людьми 3 січня 2009 року сторони припинили шлюбні відносини і з того часу почали проживати окремо. Подальше збереження сім"ї неможливе. Сім'я розпалась остаточно. На примирення не згоден. В попередньому судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив суд шлюб розірвати. Винними у розпаді сім*ї вважає відповідачку. Витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу просив покласти на нього. Відповідачка в попередньому судовому засіданні з позовом погодилася. На розірвання шлюбу зголна. Винними у розпаді сім*ї вважає обох. Виграти при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу просила суд покласти на позивача. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На думку суду зберегти сім'ю неможливо, т.я. сторони з січня 2009 року припинили шлюбні відносини, на даний час проживають окремо і примирятися наміру не мають. При таких обставинах подальше спільне життя подру жжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно . Виходячи з вищевикладеного. на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

В січні 2010 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON]. [INFO] У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, позивач вважає збереження шлюбу недоцільним. Оскільки сімейні стосунки припинені, позивач просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ухвалою суду проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.03.2007р. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON]. [INFO] Сімейне життя не склалося через різні погляди на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння та поваги. Подружні відносини припинені, з травня 2009 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги, та протилежними поглядами на життя, позивач вважає збереження шлюбу недоцільним. Подальше збереження сім'ї є неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. На підставі ст.ст.110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

В січні 2010 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги, позивач вважає збереження шлюбу недоцільним. Оскільки сімейні стосунки припинені, позивач пpocила шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини разом з нею. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнила та просила шлюб розірвати. Вимоги щодо визначення місця проживання дитини не підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007р. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через різні погляди на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння та поваги. Подружні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги, та протилежними поглядами на життя, сторони вважають збереження шлюбу недоцільним. Подальше збереження сім'ї є неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. На підставі ст.ст.110, 111,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

20.01.2010р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 1995р., подружні відносини припинились. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу відповідач надає в розмірі 40-50 грн., що є недостатнім на утримання сина. Оскільки на думку позивачки відповідач ухиляється від належного утримання дитини, просила суд, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно, до його повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти сплати відповідачем аліментів, але у розмірі ? частини від заробітку, що дорівнює 80-100грн., так як його заробіток складає 400 грн. Також зазначив, що на утриманні відповідача знаходиться двоє неповнолітніх дітей та дружина, які знаходяться на його утриманні. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачкою. Подружні відносини між сторонами припинилися з 1995р. Доводи представника відповідача щодо стягнення ? частини від доходу у розмірі 80-100 грн., суд не може прийняти до уваги, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, не суперечать закону, однак позов необхідно задовольнити частково, а саме: необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліментина утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2010р. та до його повноліття. Розмір аліментів, визначений судом з урахуванням матеріального положення сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.180, 182,183 Сімейний кодекс України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те. то відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги позову підтримала, відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін. Суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 10.12.1999 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, державне мито при розірванні шлюбу підлягає стягненню з обох сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відділу ДВС Бучацького районного управління юстиції про звільнення з-під арешту м'якої частини, яка складається з дивана та двох крісел, мотивуючи тим, що майно належить йому на праві приватної власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 5 березня 2010 року державний виконавець відділу ДВС Бучацького районного управління юстиції [PERSON], виконуючи вирок Бучацького районного суду в частині конфіскації майна засудженого [PERSON], внесла в акт опису й арешту майна меблі, а саме, диван та два крісла, які належать йому на праві власності і, які він придбав за власні кошти 21 жовтня 2005 року. На той час він працював і мав постійний заробіток. Меблі розташував у будинку своїх батьків, оскільки був там зареєстрований і не мав власного житла. На момент опису й арешту майна його мати пояснювала державному виконавцю, що майно належить йому на праві приватної власності, однак виконавець не взяла це до уваги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що акт опису й арешту майна серії АА №046703 від 5 березня 2010 року складений нею відповідно до вимог чинного законодавства, а тому її дії є законними та обгрунтованими. Разом з тим, підтвердила, що [PERSON] при накладенні арешту на майно говорила, що м'яка частина належить її синові. Із товарного чеку №23 від 21 жовтня 2005 року вбачається, що [PERSON] придбав м'яку частину у приватного підприємця [PERSON] за 3800 грн. Згідно акту опису й арешту майна від 5 березня 2010 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції при примусовому виконанні вироку Бучацького районного суду Тернопільської області в частині конфіскації майна засудженого [PERSON], описано й арештовано в будинку боржника м'яку частину, що складається з дивана та двох крісел. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив ту обставину, що м'яка частина (диван та два крісла) належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до ч.І ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.І ст.328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Статтею 391 ЦК передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.І ст. 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є обгрунтованим і підлягає де; задоволення, оскільки порушені його права Володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які підлягають захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бердянської міськради про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно, вказуючи, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 25.11.2008 року йому належить земельна ділянка № 12, що розташована в м. Бердянську, сад. тов. „Ромашка". На території земельної ділянки ним самочинно збудовано споруди, тому просив визнати право власності на них. Позивач до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив справу розглянути за його відсутності. Вимоги підтримав. Представник Бердянської міськради до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи до судового засідання не з'явилися. Про слухання справи повідомлені належним чином. До судового засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 376 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самовільно побудоване на ньому, якщо це не порушує права інших громадян. Спірні будівлі споруджено на земельній ділянці, відведеній для цієї мети в належному порядку (а.с 12) Суд приймає до уваги, що згідно з технічним висновком Бердянської філії ДП „НДІпроектреконструкція" № 173/2009 спірні будови знаходяться у задовільному стані, санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не порушено. Несучі та огороджуючі конструкції забезпечують безпечну подальшу експлуатацію будівель (а.с. 7-11). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права власності на самовільно побудовані будівлі та споруди нічиїх законних прав і інтересів не порушує, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за послуги електрозвязку в сумі 399 грн. 72 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що на підставі заяви боржника, та наряду на встановлення телефону від 18.01.2002р. відповідач був абонентом позивача. Згідно вказаної заяви та наряду підприємство звязку повинно надавати послуги, а відповідач вчасно здійснювати оплату за фактично отримані послуги. Розрахунок вартості послуг здійснювався щомісячно на підставі діючих тарифів ВАТ "Укртелеком", затверджених згідно діючого законодавства України. Однак відповідач порушив свої зобовязання в частині оплати за надані послуги, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 399 грн. 72 коп. за період з грудня 2008р. до липня 2009 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги звязку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, що дає суду підстави розглянути справу у його відсутності. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору від 18.01.2002р. відповідач був абонентом позивача. Згідно вказаного договору підприємство звязку повинно надавати послуги, а відповідач вчасно здійснювати оплату за фактично отримані послуги. Розрахунок вартості послуг здійснювався щомісячно на підставі діючих тарифів ВАТ "Укртелеком", затверджених згідно діючого законодавства України. Однак відповідач порушив свої зобовязання в частині оплати за надані послуги, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 399 грн. 72 коп. за період з жовтня 2008р. по березень 2009 року, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звично ставляться. Відповідно до ст.\~88 ЦПК України стороні судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

АКБ "Форум" звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення з них у солідарному порядку суми заборгованості за кредитом, процентам за користування кредитом, пенею та штрафом в загальному розмірі 14468грн.38коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином за останнім відомим місцем мешкання, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представник позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 17.07.2008року між АКБ "Форум і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №0345/08/02-КЕе, за яким банк надав відповідачеві суму кредиту в розмірі 15000грн.00коп. строком до 16.07.2009року з розрахунку 30% річних. Пунктами 4.1-4.5 зазначеного договору передбачено, що у випадку прострочення по сплаті суми кредиту й процентів по кредиту, банк має право застосувати штрафні санкції у вигляді пені 0,2% за кожен день прострочення та позичальник зобов'язаний сплатити штраф. Також 17.07.2008року в забезпечення зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №0345/08/02-КЕе між АКБ "Форум" і відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким останній зобов'язався нести солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] по належному виконанню усіх передбачених договором кредиту зобов'язань. Відповідно до змісту договорів про надання споживчого кредиту та поруки, відповідачі зобов'язалися погашати суму кредиту щомісячними платежами, але дотепер свої зобов'язання за договором у повному обсязі не виконали, суму заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 8084грн.21коп., суму нарахованих процентів в розмірі 1205грн.94коп. і суму заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом у розмірі 251грн.28коп. не погасили, у зв'язку з чим банком нарахована пеня у розмірі 3168грн.07коп. та штраф в розмірі 1758грн.88коп. відповідно до п. п. 4.1-4.5 договору. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором кредиту становить 14468грн.38коп.. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. ст. ст. 509, 526, 553-555, 610, 611, 1054- 1055 ЦК України, суд дійшов висновку , що відповідачі не виконали узятих на себе за договором кредит\ та поруки зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обгрунтованими, але підлягають задоволенню частково зі зменшенням суми пені до 1000грн.00коп. та штрафів до 200грн.00коп. згідно до ч.З ст. 551 ЦК України, виходячи із обставин справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі по 158грн.86коп. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

ВАТ "[PERSON] [PERSON]" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитом в розмірі 1640грн. 10коп.. 9.02.2010року надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив про стягнення суми в загальному розмірі 650грн.88коп.. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Відповідач до судового розгляду не з'явився, про дату слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 11,05.2006року між ВАТ "[PERSON] [PERSON]" та [PERSON] був укладений кредитний договір №010/08-112/41440, за яким банк надав відповідачеві суму кредиту в розмірі 3000грн.00коп. строком до 11.05.201 Ороку з розрахунку фіксованої процентної ставки 10% річних. Пунктами 5.3 зазначеного договору передбачено, що у випадку прострочення відповідачем сплати суми кредиту, банк має право вимагати дострокового погашення кредиту та повного виконання зобов'язань. ^ Згідно до наданих розрахунків та повідомлень, відповідач був зобов'язаний погашати \\суму кредиту щомісячними платежами, але дотепер свої зобов'язання у повному обсязі не виконав, суму заборгованості по кредиту в розмірі 535грн.40коп. і по процентам в розмірі 115грн.48коп. не погасив. Тому загальна сума заборгованості за договором кредиту станом на 9.02.2010року становить 650грн.88коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.509, 526, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином узятих на себе за договором зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрат на користь позивача в розмірі 171грн.00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], про збільшення розміру аліментів, мотивуючи заявлені вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, та знаходиться на утримані позивача. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області, від 14.11.2006 року, було вирішено стягувати аліменти з відповідача у розмірі 150 грн. щомісяця на користь позивача на утримання сина [PERSON] до його повноліття, тобто до 16.08.2022 року. Тобто на теперішній час позивач отримує з відповідача аліменти у розмірі 150 гривень. Позивач неодноразово зверталася до відповідача про матеріальну допомогу на утримання сина, так як на даний час ця сума стала не достатня для утримання дитини, однак відповідач відмовився. Матеріальний стан позивача погіршився, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Також зазначила, що на даний час позивач не працює, проживає біля своїх батьків та дитина знаходиться на утриманні батьків позивача. Додаткових прибутків позивач не має. Власного будинку не має. Відповідач працює в місті Одеса на будівництві. Таким чином позивач вважає що відповідач в змозі утримувати сина. Він являється здоровим, працездатним чоловіком. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила, та просила суд змінити розмір аліментів визначеним Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 14.11.2006 року (справа № 2- 754/2006р.), та постановити нове рішення згідно якого стягувати з відповідача [PERSON], аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання сина, починаючи з 12.03.2010 року, до його повноліття тобто до 16.08.2022 року. Також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та проаналізував матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, зазначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника абo одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved