overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] та є абонентами КП «ВТП «Вода», надані послуги водопостачання своєчасно не сплачують у зв*язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.03.2007 р. по 31.08.2009 р. в сумі 411,22 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 215,99 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення. Відповідачі в судове засідання не з*явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяву про розгляд справи в їх відсутність суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS], є абонентами КП «ВТП «ВОДА», мають заборгованність за послуги водопостачання за період з 01.03.2007 р. по 31.08.2009 р. в сумі 215,99 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до п.З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р.та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05р. № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послугу. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає також стягненню витрати на інформаційно- технічне забезпечення в сумі ЗО грн. на користь позивача, а також судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

11 листопада 2009 року позивач предявив суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27 липня 1991 року у Червоноармійському районному відділенні реєстрації актів цивільного стану м. Львова, актовий запис 304. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від спільного шлюбу у них є троє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачкою не склалося. З 2004 року вони, не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В звязку з цим він звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день у нього є інша жінка з якою він має намір створити нову сімю, два роки тому він вже подавав позов до Шевченківського районного суду м. Львова про розірвання шлюбу, який судом було залишено без розгляду, оскільки в силу обставин, які склалися у нього на роботі, позивач не мав можливості зявлятися в судові засідання. Крім цього, позивач не заперечив, що у розпаді сімї є і його вина, він неодноразово зраджував подружню вірність та не приділяв уваги відповідачці під час спільного проживання. Примирення між ними не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам їх дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач подала суду письмові заперечення проти позову, та в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти розірвання шлюбу, тому, що позивач у позовній заяві виклав неправдиві обставини розпаду їхньої сімї, які принижують її як дружину та матір. Вона ніколи не зраджувала подружній вірності, на відміну від позивача та постійно дбала про добробут сімї в той час коли позивач знаходився на заробітках за кордоном. Відповідачка сама виховувала трьох дітей, а позивач приїжджав лише один раз на рік та не надавав достатньої матеріальної допомоги ні їй, ні дітям. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх неповнолітніх дитей, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на сторони в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Уманської міської ради, третя особа інспекція ДАБК в Черкаській області про визнання права власності на самочинно збудоване майно посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.1965 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2005 року, згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, належить домоволодіння № 1 по вулиці Кооперативній міста Умані Черкаської області, яке розташоване на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Разом зі своїм чоловіком [PERSON], який помер 26.06.2004 року, за час спільного проживання, позивачка у вищезгаданому домоволодінні побудувала житлову добудову «А-1», прибудову «а», гараж «Д», сарай «Е» та баню»Ж», але за своєю необізнаністю належним чином не оформила документацію на вказані споруди у звязку з чим і вимушена на даний час звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, дана пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] - головний спеціаліст юридичного відділу виконкому Уманської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення пояснивши, що дані споруди зведені на приватизованій земельній ділянці та не порушують нічиїх прав та інтересів. Від представника інспекції ДАБК у Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглядати у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що дійсно позивачці на підставі договору купівлі- продажу від 13.07.1965 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2005 року, згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, належить домоволодіння № 1 по вулиці Кооперативній міста Умані Черкаської області, яке розташоване на земельній ділянці розміром 600 кв.м. За період спільного проживання зі своїм чоловіком [PERSON], який помер 26.06.2004 року, вони у вищезгаданому домоволодінні побудували житлову добудову «А-1», прибудову «а», гараж «Д», сарай «Е» та баню»Ж», але за необізнаністю належним чином не оформила документацію на вказані споруди, тому з даним позовом позивачка звернулася до суду. Судом встановлено, що дані споруди згідно технічного висновку ПП «Центр оцінки земельних ресурсів» відповідають нормам ДБН і придатні для експлуатації за призначенням, крім того, відповідають протипожежним та санітарним нормам, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою по справі зареєстрували шлюб 21.07.1990 року у Довго-Войнилівській сільській раді Калуського району, актовий запис № 10. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення є те, що останні два роки сторони проживають окремо, позивач працює за кордоном, утримує дочку , оплачує навчання. Повернувшись до дружини зрозумів, що ставлення до нього змінилося і вони стали жити своїми інтересами, а тому просить розірвати шлюб та судові витрати покласти на нього. В судове засідання позивач не з»явився проте подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки (а.с.25 ), причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21.07.1990 року у Довго-Войнилівській сільській раді Калуського району, актовий запис № 10. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO],яка на даний час повнолітня, що підтверджено відповідними свідоцтвами (а.с.3-4). Причиною розлучення є те, що сторони не змогли створити міцної сім»ї, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Тривалий час не проживають разом. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Сина [PERSON], [INFO] залишити при матері. У відповідності ст.88 ЦПК судові витрати покласти на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про продовження терміну на прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що 21 грудня 2001 року помер його батько [PERSON], а 24 квітня 2005 року померла його мати [PERSON]. Своєчасно подати заяву на прийняття спадщини він в сулу субєктивних причин не міг, оскільки, матір останнім часом проживала в місці Чернігові де її доглядав його брат [PERSON]. Він вважав, що заяву на прийняття спадщини подав його брат. Так як вони тривалий час не спілкувалися йому стало відомо, що брат до нотаріуса з заявою на прийняття спадщини не звертався. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, зазначивши, що поважною причиною пропуску строку є те, що він помилково вважав, що його рідний брат звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини. Після смерті батьків залишилось спадкове майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями, земельні сертифікати на право власності на землю, ощадні книжки та транспортний засіб мотоцикл «Мінськ». Представник Дігтярівської сільської ради Н-Сіверського району Чернігівської області надіслала суду клопотання, розглянути справу за її відсутністю та задовольнити позовні вимоги позивача. Зважаючи на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову, а також розглянути справу без його участі, оскільки є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: 21 грудня 2001 року помер батько позивача [PERSON], а 24 квітня 2005 року померла його мати [PERSON], підтвердження чому копії свідоцтва про смерть (а.с.Ю, 11). Згідно заяв спадкоємця [PERSON] посвідченого нотаріусом Н-Сіверського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що він відмовився від спадщини після померлих батьків на користь свого рідного брата - позивача [PERSON], (а.с.12, 13) Згідно свідоцтва про народження серії ЯЭ №477172 батьками [PERSON] значаться; батько- Титов [PERSON] та мати- Тітова [PERSON]. (а.с. 9) Згідно повідомлення Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори спадкові справи після померлих [PERSON] та [PERSON] не заводились, з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно ст.1272 ч.З Цивільного кодексу України, спадкоємцю який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні суд приходить до висновку, що позивач дійсно пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч.4, ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про продовження терміну для прийняття спадщини і свої доводи обґрунтовують тим, що він є рідним сином [PERSON], який помер 10.07.2009року. Після його смерті залишилось спадкоємне майно у вигляді земельного паю площею 3,9800га на території Златоустіської сільської ради. Він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини, оскільки помилково вважав, що потрібно звернутися через шість місяців після смерті спадкодавця, а не до закінчення цього строку, тому змушений звернутися до суду з заявою про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач у зал суду не заявився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Представник Златоустівської сільської ради до залу суду не заявився, але надав листа слухати справу без участі представника, з позовом згодні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть помер 10 липня 2009року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкоємне майно у вигляді земельного паю площею 3,9800га на території Златоустіської сільської ради. В установлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки був юридично не повідомлений про строки надання даної заяви. Тому, суд надає позивачу достатній строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки він є спадкоємцем першої черги за законом. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 21 серпня 2003 року позивач являється власником житлового будинку №3 по провул.Дністровському, м. Білгород-Дністровський. На території житлового будинку позивач самочинно побудував самочинне будівництво, але вказане самочинне будівництво не узгоджене з управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, в ході судового розгляду справи позивачем по справі не був наданий висновок управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, який має істотне значення по данній справі. За таких обставин суд вважає, доводи позивача надуманими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач прохає суд стягнути з відповідача борг за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2009 р. по 01.02.2010 р. у сумі 382 грн. 18 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 382 грн. 18 коп. заборгованості за період часу з 01.04.2009 року по 01.02.2010 року. Відповідач позовні вимоги визнала та пояснила суду, що обовязково виплатить заборгованість. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Розмір боргу за житлово-комунальні послуги з 01.04.2009 р. по 01.02.2010 р. підтверджено довідкою-розрахунком /а. с.З/. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки. Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов*язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

29 вересня 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 19 грудня 1992 року з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , з 2006 року припинено шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через те, що тривалий час не знаходить з відповідачем порозуміння щодо взаємовідносин, вважає, що збереження шлюбу не можливо та не доцільно. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги , просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не щ»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст.. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 1992 року. Від шлюбу мають дитину- Недорезову [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя , що привело до втрати нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з 2006 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно з вимогами ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач довів суду, що остаточно переконаний у відсутності перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з нею у шлюбі. З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, відсутності взаємної згоди на подальше знаходження у шлюбі , суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливо , тому що буде суперечити їхнім інтересам . За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги електрозв»язку. Посилався на те, що між ним та відповідачем 10.06.1999 року був укладений договір № 587339 « Про надання послуг телефонного зв»язку» В зв»язку з реконструкцією телекомунікаційних мереж з відповідачем була укладена додаткова угода від 06.07.2004 року до вказаного вище договору, був замінений старий номер телефону на новий та безкоштовно видано в користування телефонний апарат АПД-12 вартістю 198грн., що підтверджується актом огляду цього апарату. Позивач виконав умови договору, надавав послуги по договору , а відповідач не виконує умови договору по оплаті наданих послуг, у зв»язку з чим утворився борг за період з 01.08.2008 року по 14.05. 2009 року у сумі 921 грн. 17 коп. Просив стягнути з відповідача на його користь 1005грн. 60 коп. боргу, що складається з суми основного боргу 921 грн. 17 коп., 73 грн.09 коп. суми інфляції, 11.34 грн. - 3% річних. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідач повністю сплатив суму боргу в період розгляду справи у суді, просив стягнути з відповідача на їхню користь витрати по справі у сумі 301 грн. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи клопотання представника позивача суд вважає за можливе розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що між сторонами 10.06.1999 року був укладений договір № 587339 « Про надання послуг телефонного зв»язку» В зв»язку з реконструкцією телекомунікаційних мереж з відповідачем була укладена додаткова угода від 06.07.2004 року до вказаного вище договору, був замінений старий номер телефону на новий та безкоштовно видано в користування телефонний апарат АПД-12 вартістю 198 грн., що підтверджується актом огляду цього апарату. Позивач виконав умови договору, надавав послуги, а відповідач не виконує умови договору по оплаті наданих послуг, у зв»язку з чим утворився борг за період з 01.08.2008 року по 14.05. 2009 року у сумі 921 грн. 17 коп. Під час розгляду справи відповідач повністю сплатив борг , що стягується позивачем, але не сплатив витрати по справі., які були сплачені позивачем при пред»явленні позову до суду, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved