overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 11 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1458. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - Мирона, [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів. З червня 2009 року подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно- шлюбні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В січні 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.04.2007р. відповідач отримав кредит у розмірі 16260,00 доларів США кінцевий строк повернення кредиту 24.04.2014р., з процентною ставкою по кредиту 12,5% річних. Оскільки відповідач, взяті на себе зобовязання не виконує зявилась заборгованість, яка станом на 09.12.2009 р. складає: 12351,89 доларів США - борг за простроченим кредитом; 986,24 доларів США - за простроченими процентами за користування кредитом; 10,20 доларів США - пеня, , а всього 13446,33 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України складає 107362,23 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна. В судовому засіданні представник позивача позов визнав,- просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 24,04,2007 року був укладений договір № 11147183000 на суму 16260,00 доларів США, кінцевий строк повернення кредиту 24.04.2014р., з процентною ставкою по кредиту 12,5% річних З умовами вищевказаного договору відповідач був ознайомлений, договір був ним підписаний. Станом на 09.12.2009 року, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем прийнятого на себе зобов'язання за договором кредиту, сума заборгованості становить: 12351,89 доларів США - борг за простроченим кредитом; 986,24 доларів США - за простроченими процентами за користування кредитом; 10,20 доларів США - пеня, , а всього 13446,33 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України складає 107362,23 грн. Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи було здійснено найменування банку з Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк». Статтями 525, 526, 530, 611 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, зазначений у договорі, однобічна відмова від виконання договору не допускається. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідача на користь держави підлягають стягненню: судовий збір в сумі 1073,62 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, у зв'язку з розглядом справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 542-543, 611, 590 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У позові позивач вказала, що знаходиться з відповідачем у шлюбі з 22Л 0.2005 року. Від спільного проживання вони мають доньку - Валерію. [INFO]. Однак подружні відносини припинились через втрату поваги, розуміння та взаємного бажання підтримувати сімейні стосунки. Між ними постійно виникають сварки, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 22.10.2005 року, мають неповнолітню доньку - Валерію, [INFO]. Подружні стосунки між ними припинились, вони не ведуть спільне господарство, не мають суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини, та проживання її з матір'ю. Сім'я разпалася і зберігання її недоцільно. Таким чином, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

в обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з 04 червня 1994 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 23 жовтня 1995 року в них народилась дочка [PERSON] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Сімейне життя в них з відповідачем склалось невдало 26.02.2004 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач добровільно не виконує свого батьківського обовязку по наданню матеріальної допомоги на утримання дочки, постійного місця роботи та сталого заробітку не має, тому вона змушена звертатись в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обємі. Відповідач в суді позов не визнав, не погоджується сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень, оскільки перебуває в іншому шлюбі від якого в нього народився син [PERSON], який перебуває на його утриманні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітньої Каріни, яка народилась 23 жовтня 1995 року. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.184 ч.І СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів відповідно до вимог ст.182 СК України, суд враховує, що дитина відповідача є неповнолітньою, власних доходів не має, самостійно утримувати себе не може. При визначені розміру аліментів судом враховується матеріальне становище відповідача, який не має постійного місця роботи, хоча являється працездатним, не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню та вихованню доньки, проживає окремо, створив іншу сім»ю, тому суд визнає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 300 гривень на утримання неповнолітньої доньки. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач-відповідач посилається нате, що він з 06 грудня 2002р. являється платником аліментів на користь відповідачки- позивачки на утримання сина Дмитра-15.11.2002 р.н. в розмірі 1А частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. На даний час в нього змінився матеріальний стан, з лютого місяця 2009 року він тимчасово не працює, в зв»язку з відсутністю постійного місця роботи у нього немає сталого регулярного заробітку, тому просить змінити розмір стягуваних з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина Дмитра-15.11.2002 р.н. усіх частини всіх видів його заробітку на тверду грошову суму в розмірі 200 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги. Відповідачка звернулась до суду з зустрічними позовними вимогами, просить змінити розмір стягуваних з позивача аліментів з усіх частини його заробітку на тверду грошову суму в розмірі 460 гривень. Відповідачка-позивачка в суді позов не визнала, погоджується на сплату аліментів в розмірі 460 гривень на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача-відповідача, відповідачки- позивачки, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, 15 листопада 2002р. в них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження та народження дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що матеріальне положення позивача-відповідача змінилось, він не працює, постійного заробітку не має, тому не спроможний сплачувати по 1/4 частині свого заробітку на утримання сина до досягнення ним повноліття, в зв"язку з чим, суд приходить до висновку, про необхідність змінити розмір стягуваних з позивача аліментів на тверду грошову суму в розмірі 300 грн. на дитину, що не суперечить вимогам закону та відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. -2- На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14.08.1993 Можняківською сільською радою, Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 14 та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньку Юлію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки від доходу (заробітку) щомісячно до повноліття дітей, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, які проживає з позивачем, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Раніше сторони у шлюбі не перебували. У судовому засіданні позивач наполягла на позовних вимогах. Відповідач позовні вимоги в частині сплати аліментів у розмірі 1/3 частки не визнав. Згоден на розірвання шлюбу та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу (заробітку) щомісячно до повноліття дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 14.08.1993 року, шлюб зареєстровано Можняківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1ЕД № 297022 від 14.08.1993. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку Юлію, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1 ЕД № 268031 від 04.03.1994 року, та сина - Олександра, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1 ЕД № 093365 від 06.12.1999 року. Судом встановлено, що на даний час подружжя спільно не проживає, так як спільне проживання стало неможливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суперечки про місце проживання дітей та про майно у подружжя немає. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У відповідності до ст. 115 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка, що засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу відповідача,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В лютому 2010 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за недораховану електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2009 р. при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення споживачем було встановлено порушення ПКЕЕН, а саме: «самовільне підключення струмоприймачів до власної мережі поза приладом обліку. На момент обстеження електрична енергія споживалась, але не враховувалась», у зв'язку із чим, позивачеві заподіяний збиток на суму 390,15 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» зазначену суму заборгованості. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.09.2009р. працівниками ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», був зроблений огляд та складений [PERSON] №Ю-2308 про порушення «Правил користування електричною енергією для населення», виражених у: «самовільне підключення струмоприймачів до власної мережі поза приладом обліку. На момент обстеження електрична енергія споживалась, але не враховувалась». 21.10.2009р. даний акт був розглянутий комісією, яка була проведена без участі споживача [PERSON] та була нарахована суму збитків завданих відповідачем компанії, що становить суму у розмірі 390,15 грн. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи, зазначена сума боргу відповідачем не сплачена. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», крадіжка електричної енергії, у тому числі порушення [PERSON], визначено як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальпиком та [PERSON], згідно з законодавством України. У судовому засіданні наявність порушення [PERSON] [PERSON] підтверджується наданими ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» суду матеріалами та поясненнями. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В лютому 2010 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами був укладений договір шляхом відкриття особового рахунку на головного квартиронаймача на постачання електроенергії, згідно якого користувач зобовязаний своєчасно вносити плату за спожиту електроенергію. Оскільки відповідач, взяті на себе зобовязання, не виконує, зявилась заборгованість в розмірі 1885,34 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1885.34грн. та 30,00 грн., сплачених на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом справи. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є користувачем послуг ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості станом на 01.02.2010 року складає в розмірі 1885.34грн., що свідчить про те, що відповідач не виконує взяті на себе обовязки, він не відмовлявся від наданих послуг і використовував їх для своїх потреб. Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» підлягають задоволенню в повному обсязі. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідача належить стягнути судові витрати: на користь позивача витрати в сумі 30,00 грн., сплачені на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом справи, на користь держави судовий збір в сумі 51,00 грн. На підставі ст.ст.525-527 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В лютому 2010 року, ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за недораховану електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» як споживач електроенергії, однак, 23.11.2007 р. при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення споживачем було встановлено порушення ПКЕЕН, а саме: «самовільне підключення до мереж енергопостачальної організації. Особовий рахунок не оформлений», у зв'язку із чим, позивачеві заподіяний збиток на суму 1515,15 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» зазначену суму заборгованості. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є споживачем електричної енергії. 23.11.2007р. працівниками ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», був зроблений огляд та складений [PERSON] №Я-3648 про порушення «Правил користування електричною енергією для населення», виражених у: «самовільне підключення до мереж енергопостачальної організації. Особовий рахунок не оформлений». 12.11.2008р. даний акт був розглянутий комісією, яка була проведена без участі споживача [PERSON] та була нарахована суму збитків завданих відповідачем компанії, що становить суму у розмірі 1515,15 грн. грн. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи, зазначена сума боргу відповідачем не сплачена. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», крадіжка електричної енергії, у тому числі порушення [PERSON], визначено як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та [PERSON], згідно з законодавством України. У судовому засіданні наявність порушення [PERSON] [PERSON] підтверджується наданими ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» суду матеріалами та поясненнями. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають , задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 51.00 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

В лютому 2010 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулася до суду з позовом до рємєзова Е.М., мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами був укладений договір шляхом відкриття особового рахунку на головного квартиронаймача на постачання електроенергії, згідно якого користувач зобовязаний своєчасно вносити плату за спожиту електроенергію. Оскільки відповідач, взяті на себе зобовязання, не виконує, зявилась заборгованість в розмірі 1526,35 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1526.35грн. та 30,00 грн., сплачених на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом справи. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є користувачем послуг ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості станом на 01.02.2010 року складає в розмірі 1526.35грн., що свідчить про те, що відповідач не виконує взяті на себе обовязки, він не відмовлявся від наданих послуг і використовував їх для своїх потреб. Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» підлягають задоволенню в повному обсязі. У порядку ст.88 ЦПК України також з відповідача належить стягнути судові витрати: на користь позивача витрати в сумі 30,00 грн., сплачені на інформаційне-технічне забезпечення, у звязку з розглядом справи, на користь держави судовий збір в сумі 51,00 грн. На підставі ст.ст.525-527 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

ВАТ "ММК імені Ілліча" звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за безвідсотковим займом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та в обґрунтування позову пояснила, що відповідач працював в ЦХП ВАТ "ММК імені Ілліча" та звернувся до адміністрації підприємства з проханням надати йому безвідсотковий займ в розмірі 5000 грн. з наступним утриманням вказаної суми із заробітної плати протягом 12 місяців. Постановою правління №5/53 від 11.03.2009 р. сума в розмірі 5000 грн. була надана відповідачу на умовах повернення. До жовтня 2009 р. відповідач на виконання своїх зобов'язань повернув 1610,26 грн. 17.12.2009 р. відповідач був звільнений у зв'язку із прогулами без поважних причин, маючи заборгованість за кредитом, що складає 3389,74 гривень, не вживши заходів щодо погашення заборгованості за займом, у зв'язку з чим представник позивача просила стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, підтверджуючі підстави і розмір позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і з відповідача підлягає стягненню на користь ВАТ "ММК імені Ілліча" заборгованість в розмірі 3389,74 гривень. На підставі того, що позовні вимоги задоволені, а позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 51 грн. та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120 гривень,' то ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved