overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на об»єкти самовільного будівництва, вказавши, що на підставі договору купівлі - продажу від 14 01 1986 року йому на праві приватної власності належить будинок № 7 по вул.. Самарській у м. Кривому Розі та в користуванні знаходиться земельна ділянка, на якій розташований будинок. На території вищевказаного домоволодіння маються самовільно збудовані споруди, а саме прибудова « в1» , прибудова « в2», погріб «Д» , у відношення яких необхідно здійснити процедуру їхнього узаконення. Рішенням виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 21 10 2009 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на самочинно збудовані споруди. Згідно технічного висновку від 10. 10. 2009 року розташування прибудов та погріба у відношенні до сусідніх домоволодінь відповідає санітарним нормам ,технічний стан споруд задовільний. Просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані вищевказані будівлі у складі домоволодіння № 7 по вул. Самарській в м. Кривому Розі. У судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача - Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з»явився, надали відгук відповідно до якого позов визнають , просять розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи КП ДОР « Криворізьке бюро технічної інвентаризації « в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі договору купівлі - продажу від 14 01 1986 року має на праві приватної власності будинок № 7 по вул.. Самарській у м. Кривому Розі ( л.с. 8-9 - договір купівлі - продажу ). Криворізьке міське бюро технічної інвентаризації при перевірці вищевказаного домоволодіння виявило самочинне будівництво, а саме: прибудова «в 1 » , прибудова « в2» , погріб «Д» , повідомивши позивача, що правовстановлюючі документи на самочинне будівництво не оформлені (а.с.10 - повідомлення). Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради № 540 від 21 10 2009 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищевказані самочинно збудовані будівлі та споруди ( л.с. 7 ) , що є також підставою для задоволення позову. Згідно технічного висновку ( л.с. 11-17 ) технічний стан господарських будівель задовільний, реєстрація можлива. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 18.05.1996 року з перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 12.11.2008 року шлюб між ними розірвано. 22.07.2004 року в них народився син - [PERSON], який мешкає з нею. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає, не приймає участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладених на нього законом обов'язків, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягненням нею повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, у справі мається заява згідно якої вона на позовних вимогах наполягає, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, у справі мається його заява у якій він з позовом погодився, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.05.1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 12.11.2008 року шлюб розірвано ( л.с. З - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Мають сина [PERSON] - [INFO] ( л.с. 4 - копія свідоцтва про народження ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши, що 31 08 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем . Мають неповнолітніх дітей [PERSON], 25 09 [INFO], аліменти на сина відповідач сплачує у розмірі 1\\4 частини заробітку, та дочку [PERSON], 27 07 [INFO] Відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дочки не надає, що призводить до її матеріальної залежності від відповідача. Просить стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягненням повноліття дочкою . До розгляду справи позивач змінила позовні вимоги, та просить стягнути аліменти у розмірі 1\\8 частини заробітку відповідача. У судове засідання позивачка не з»явилася, надавши заяву , згідно до якої змінений позов підтримує , просить розглянути справу у її відсутність. У судове засідання відповідач не з»явився , надавши заяву , згідно до якої просить розглянути справу у його відсутність. Зі зміненим позовом погодився . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , по справі можливо постановити рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 08 1991 року ( лх. 4 - свідоцтво про шлюб ) . Мають неповнолітню дочку [PERSON], 27 07 [INFO] ( л.с. 4 - копія свідоцтва про народження ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

У листопаді 2009р. до суду звернулося Полтавське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з вказаним позовом до [PERSON] Зазначали, що 08.05.2009 року, близько 23 год. 30 хв. працівник управління механізації будівництва [PERSON], який є застрахованою особою, був травмований у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по вул. Фрунзе в напрямку від вул. Боженка до вул. Степового Фронту в м. Полтаві. [PERSON] знаходився на лікарняному з 13.05.2009р. по 05.06.2009р., згідно з листком непрацездатності, який є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності. Потерпілому [PERSON] за рахунок коштів Фонду було виплачено 1124,40 грн, що підтверджується довідкою з бухгалтерії управління механізації будівництва. Згідно з постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.06.2009 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст.124 КпАП України. Просили стягнути з відповідача на їх користь 1124,40 грн. у відшкодування виплачених ними коштів у звязку з ушкодженням здоров'я в результаті ДТП та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. У судовому засідання представник позивача [PERSON] обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився з невідомих причин. Був належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням допомога по тимчасовій Непрацездатності є видом матеріального забезпечення за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням і виплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України 09.06.2009 року за скоєння ДТП. В результаті ДТП був травмований [PERSON], який знаходився на лікарняному з 13.05.2009р. по 05.06.2009р., згідно з листком непрацездатності, який є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності. [PERSON] за рахунок коштів Фонду було виплачено 1124,40 грн. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати у повному обсязі шкоду позивачу в порядку регресу в сумі 1124,40 грн. та 30 грн. витрат, сплачених позивачем, за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 22.09.2007року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №756. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], 08.01.2008року народження. Спільне життя з відповідачкою припинене у звязку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя, на права та обов»язки подружжя, через що, в їхній сім»ї були постійно сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. З січня місяця 2008року вони припинили з відповідачкою шлюбні відносини. Позич та відповідач спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше сумісне проживання і зберігання шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка позов визнала і вважає, що шлюб між ними слід розірвати, так як сім»я їх розпалась, примирення виключено. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 22.09.2007року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с.4). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], 08.01,2008року народження.(а.с.5) Подружжя [PERSON] припинили спільне проживання з січня місяця 2008року. Примирення між ними не відбулось. При таких обставинах збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

В грудні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання угоди дійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.04.1998 року між сторонами був укладений Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був оформлений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за №2043. В даний час позивач не може розпорядитися своєю власністю, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири між нею та відповідачами - дійсним. В судовому засідання сторони не зявилися. Від позивача та третьої особи -надійшли заява з проханням про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідачі у судове засідання не зявивилися, були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Договору купівлі-продажу від 14.04.1998 року [PERSON] та [PERSON] продали квартиру [ADDRESS] [PERSON] договір був оформлений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за №2043. Зазначений договір купівлі-продажу 19.05.1998року був зареєстрований у Миколаївському МБТ1 за №16341. При укладені договору претензій сторони один до одного не мали, усі умови угоди були дотримані. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст.220 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають задоволенню. На підставі ст.220 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

В серпні 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Свої вимоги мотивує тим, що між товариством та відповідачами 01 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останні зобовязалися своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що, споживачі оплату за надану теплову енергію не провели, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 806,04 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідачі проживають в кварти], і № 35 по вул. Олійника, 30 в м. Миколаєві та є споживачами послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобовязання не викопують, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 01.09.2008 року по 31.06.2009 року складає 806,04 грн., що стверджується довідкою. Таким чином, дослідивши всі докази, що були дослідженні у судовому засіданні та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦГІК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грл. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

МОПЛ №1 звернулася до суду із заявою, в якої просила про проведення психіатричного огляду в примусовому порядку [PERSON], 1926року народження, у зв'язку з тим, що є достатні підстави вважати, що він став страждати на психічний розлад, так як вчиняє дії, що являють собою безпосередню загрозу для оточуючих та родини. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві підтримав. Прокурор вважав за необхідне задовольнити заяву. Законний представник зацікавленої особи також вважав заяву такою, що підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є донькою [PERSON], 1926року народження, якій раніше не страждав на психічні розлади, але в наступний час висловлює реальні загрози по наміру здійснити дій, які є загрозою для нього та оточуючих, а також проявляє неадекватну та некеровану поведінкою відносно членів родини. Рішенням комісії лікарів-психіатрів від 11.02.10 року встановлено, що [PERSON] має потребу в проведенні психіатричного огляду в примусовому порядку, від чого в добровільному порядку відмовляється. За таких обставин, в силу ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 281, 282 ЦПК України заява підлягає задоволенню і необхідно провести психіатричний огляд [PERSON] у примусовому порядку. В силу ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON]. [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дитини не надає. Відповідач до судового засідання з'явився, позовні вимоги визнав та не заперечує сплачувати аліменти на користь дитини у визначеному позивачкою розмірі % частини заробітку. Суд вважає докази, які є в матеріатах повними та достатніми для розгляду справи по суті. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 22.03.2003 року по 25.08.2004 року /а.с.3,5/. Від данного шлюбу 03.08.2003 року народилась дочка - [PERSON], /а.с.4/. Позивачка вказує, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, після чого відповідач коштів на утримання дочки не надає. Згідно довідки СОН "Ленінський" за № 1152 від 23.04.2009 року неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: м. Одеса, вул. Бородинська буд.2 /а.с. 6/. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, яка за своїм матеріальним становищем потребує їх отримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

24.11.2009р. Миколаївська міська рада звернулась до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою. Вказавши, що квартира [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON], яка померла 11.05.2008р. та [PERSON], яка померла 16.06.2008р. за життя [PERSON] склала заповіт на імя [PERSON], а саме на ? частину вказаної квартири, яка в подальшому була подарована [PERSON] [PERSON] також склала заповіт на ? частину квартири на імя [PERSON], який подарував свою частку [PERSON] Проте, на теперішній час, спірна квартира зареєстрована на праві власності за [PERSON] ? частини та за померлою [PERSON] ? частини. Після смерті [PERSON], протягом тривалого часу, ніхто не звертався до нот контори з заявою про прийняття вказаної частини спадкового майна. Посилаючись на вищевикладене, заявник просив суд визнати спадщину, а саме ? частину квартири [ADDRESS], яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 11.05.2008р. відумерлою та передати її територіальній громаді м. Миколаєва в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради. Представник заявника в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Заінтересовані особи: від Другої Державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати цивільну справу без участі їх представника, посилаючись на розсуд суду; представник [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] ( ? частина) на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2001р., виданого Управлінням комунальної власності ММР. 11.05.2008р. померла [PERSON] (к/свідоцтва про смерть від 13.05.2008р., видана Ленінським відділом РАЦС ММУЮ, а/з № 111). За життя [PERSON] склала заповіт від 18.12.2007р. на ? частину належного їй майна (квартира [ADDRESS]) на імя [PERSON], яка спадщину прийняла та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В подальшому, а саме 24.09.2009 року [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину вищевказаного майна. 16.06.2008р. померла [PERSON] (к/свідоцтва про смерть від 17.06.2008р., видана Міським відділом РАЦС ММУЮ, а/з № 2876), яка за життя склала заповіт на ? частину квартири [ADDRESS] на імя [PERSON]. 21.09.2009р. [PERSON] відповідно до Договору купівлі продажу продав [PERSON] ? частину спірного майна. На теперішній час згідно даних КП «ММБТІ» квартира [ADDRESS] станом на 12.10.200р. зареєстрована : ? частина за [PERSON], ;3/4 частини за [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від ї прийняття суд визнає спадщину відумерлою. Оскільки, після смерті [PERSON], ніхто із спадкоємців за законом протягом року не прийняв спадщину, суд вважає, заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

В грудні 2009р. [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.03.2008р. померла її бабка [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина. Проте, отримати Свідоцтво про право на спадщину заявник не має можливості, оскільки у правовстановлюючих документах бабки, її прізвище зазначено по різному «Ілліна» та «Ільїна». Оскільки зазначена невідповідність заважає заявниці реалізувати свої громадянські права, як спадкоємиці, [PERSON] просила суд встановити, що [PERSON] є матірю [PERSON], що померла 17.04.2006р. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Другої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином. Від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 04.03.2008р. померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємицею за правом представлення є заявник, як онука померлої. Для оформлення своїх прав, як спадкоємиці, до нотаріальної контори потрібно додати документи, які підтверджують родинні відносини, тобто те що [PERSON], померла 04.03.2008р. є рідною матірю [PERSON], що померла 17.04.2006р. Проте, видати Свідоцтво про право на спадщину нотаріус не має можливості оскільки, в документах померлої, в написанні її прізвища існує розбіжність, а саме в Довідці про смерть прізвище зазначено як «Ілліна», а в Довідці про народження [PERSON] прізвище матері зазначено як «Ільїна». Відповідно до ст.. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника: вказана невідповідність в правовстановлюючих документах заважає заявнику реалізувати свої громадянські права. Факт того, що [PERSON] є матірю [PERSON] підтверджується наданими суду правовстановлюючими документами та поясненнями заявника. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON], померла 04.03.2008р. є рідною матірю [PERSON], що померла 17.04.2006р. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника.

Outcome: approved