Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

27 листопада 2009р. [PERSON], за довіреністю якої діяв [PERSON], звернулася до суду з позовом про усунення перешкоди в користуванні власністю, а саме будинком 10 по пров. Кінцевому в м. Маріуполі, який належить їй на праві приватної власності, визнання [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням та виселення без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] доводи позову підтримав та пояснив, що позивачці на праві приватної власності належить зазначений будинок, в якому зареєстрований [PERSON] по теперішній час. З березня 2008р. відповідач за цією адресою не мешкає та відмовляється знятися з реєстрації, хоча позивачка направила йому відповідну пропозицію поштою, однак він її вимоги не виконав, у звязку з чим на підставі ст. 391 ЦК України просив зобов*язати відповідача усунути перешкоди в користуванні будинком, визнати його втратившим право на житло та виселити з цього будинку без надання іншого житлового приміщення. Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що протягом тривалого часу розглядається судом спір про право на будинок позивачки та інші позови, у зв*язку з чим він не може мешкати в ньому, а син позивачки, крім того, перешкоджає його доступу в будинок, замінивши замки на дверях. В останнє судове засідання не з*явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим рішення у справі прийнято без його присутності. Суд, вислухавши доводи представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги являються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Даний висновок робиться з врахуванням наступних правових норм: Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто... Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлений той факт, що [PERSON] набула право власності на будинок № 10 по пров. Кінцевому у встановленому законом порядку, тобто за рішенням суду, та її право зареєстровано відповідним чином. Відповідач, як слід з його позовної заяви по цій же справі, не заперечує проти того факту, що протягом двох років на час розгляду справи не проживає в будинку позивачки. Діями відповідача, який відмовляється знятися з реєстрації та виселетися з будинку, порушуються майнові права позивачки, тому вони повинні бути поновлені в судовому порядку. Обговорюючи вимогу позивачки в частині позбавлення відповідача права користуванням належним їй, [PERSON], житловим приміщенням, суд приймає до уваги положення ч.3 ст. 156 ЖК України, відповідно до якої члени сім*ї власника будинку зобов*язані дбайливо ставитись до жилого будинку,... брати участь у витратах по утриманню будинку... та проведенню ремонту. Дані вимоги відповідачем не виконуються, тому є підстави для позбавлення його права користування будинком та виселення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення судових витрат, то при задоволенні позову, ці витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved