Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення заборгованості, неустойки, трьох відсотків річних, пені, суми недоотриманого доходу, в якому вказала, що 28.08.2008 року між нею та відповідачем було укладено Депозитний договір № ЗП-280808А про розміщення грошових коштів на накопичувальному депозиті (далі - Депозитний договір), за яким позивач вносить на відкритий для цього депозитний рахунок № ЗП-280808А у відповідача готівкові грошові кошти в сумі 8500 грн., про що свідчить квитанція № ЗП-280808001 від 28.08.2008 року. У відповідності до п. 1.1 вищезазначеного договору, грошові кошти передаються в управління строком на 12 місяців. 28.08.2009 року по закінченню строку дії договору відповідач не повернув позивачу суму вкладу у розмірі 8500 грн. та нараховані відсотки у розмірі 2386 грн. 20 коп., відповідно до додатку № 1 до Депозитного договору, які позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, посилаючись на те, що відповідач, не повернувши грошові кошти у строки встановлені договором, таким чином прострочив виконання зобов'язання станом на 04.11.2009 року на 68 днів, позивач посилаючись на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з відповідача суму неустойки, згідно зробленого позивачем розрахунку, у розмірі 4867 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України 3 % річних за час прострочення у розмірі 68 грн., та відповідно до вимог ст.. 22 ЦК України завдані у результаті порушення зобовязання збитки у розмірі 521 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав до суду письмові заперечення на позов, згідно до яких позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме не заперечує в частині позовних вимог про стягнення суми вкладу та нарахованих відсотків, в решті просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону України «Про кредитні спілки», кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами 28.08.2008 року між нею та відповідачем було укладено Депозитний договір № ЗП-280808А про розміщення грошових коштів на накопичувальному депозиті (далі - Депозитний договір), за яким позивач вносить на відкритий для цього депозитний рахунок № ЗП-280808А у відповідача готівкові грошові кошти в сумі 8500 грн., про що свідчить квитанція № ЗП-280808001 від 28.08.2008 року. У відповідності до п. 1.1 вищезазначеного договору, грошові кошти передаються в управління строком на 12 місяців. 28.08.2009 року по закінченню строку дії договору відповідач не повернув позивачу суму вкладу у розмірі 8500 грн. та нараховані відсотки у розмірі 2386 грн. 20 коп. У відповідності до п. 1.1 вищезазначеного договору, грошові кошти передаються в управління строком на 12 місяців. Відповідно до п.п. 1.2, 2.1 договору Кредитна спілка зобов'язалась виплачувати відсотки за договором щомісячно у розмірі 25 % річних. Згідно з п. 2. ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року N 2908-Ш «Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону». Згідно з п. 7. ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року N 2908-Ш «Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором». Строк дії договору сплив 28.08.2009 року. Як вбачається з матеріалів справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором № ЗП-280808А від 28.08.2008 року становить: 10886 грн. 20 коп., в тому числі сума неповернутого вкладу у розмір 8500 грн. та невиплачені відсотки у розмірі 2386 грн. 20 коп. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦП України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача суми за депозитним договором № ЗП-280808А від 28.08.2008 року у розмірі 10886 грн. 20 коп. є доведеними та обґрунтованими. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, тому вимоги позивача про стягнення 3% річних є обґрунтованими, а тому з відповідача також підлягають стягненню 3 % річних за період прострочення з 08.08.2009 року по 04.11.2009 року, а саме 68 грн. (10886 грн. 20 коп. (основний борг) х 0,03 (3% річних) х 68 днів прострочення:365 (днів). Положення Закону України "Про захист прав споживачів" встановлюють загальні підстави відповідальності за порушення прав споживачів та застосовується у відносинах, що у ньому зазначено. Відносини, що виникають із виконання зазначеного договору, не регулюються цим Законом. Тому при вирішенні питання відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, повинні застосовуватись положення статті 625 ЦК України. За таких підстав, позовні вимог про стягнення з відповідача неустойки в сумі 4867 грн. відповідно до вимог Закону України "Про захист прав споживачів" задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позовні вимоги про стягнення з відповідача упущеної вигоди в сумі 521 грн. задоволенню не підлягають, оскільки зазначене не передбачено сторонами у договорі. Крім того, упущена вигода - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, проте допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог позивачем не надано, даних які б свідчили проте, що є підстави для стягнення упущеної вигоди в розумінні ст. 22 ЦК України судом не встановлено. Крім того, згідно ст. ст.79, 88 ЦПК України, стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: partial