Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

І4.12.2009 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд визнати недійсним договір дарування І2/3 частин житлового будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, с. Безлюдівка, вул. Нова, буд. 27, укладений 14 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий F 497 як удаваний правочин, а також визнати дійсним договір купівлі-продажу 2/3 частин житлового будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, с. Безлюдівка, вул. Нова, буд. 27, укладений 14 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги і пояснила, що свій будинок позивач продала відповідачу за 15000 доларів США, про що відповідач скала розписку, але сторони оформили договір дарування, який посвідчено нотаріально, оскільки відповідач не бажала оформлення договору купівлі-продажу, тому позивач просила позов повністю задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі і підтвердила, що сторони не мали наміру укласти договір дарування і відповідач купила будинок у позивача за 15000 доларів США, але не бажала нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що договір дарування 2/3 частин житлового будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, с. Безлюдівка, вул. Нова, буд. 27, укладений 14 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий F 497. Між тим, відповідно до письмової розписки відповідач передала позивачу за цей будинок 15000 доларів США і в судовому в засіданні визнала, що сторони дійсно мали на увазі не договір дарування, а договір купівлі- продажу. За таких обставин відповідно до ст. 61 ЦПК України позивач позбавлений обовFязку роказування обставин по справі. Відповідно до ст. 235 ЦК України встановлено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Оскільки в судовому засіданні доведено, що обидві сторони не мали наміру укладати договір дарування і дійсно вчинили договір купівлі-продажу, від нотаріального посвідчення якого відповідач відмовилась, на підставі ст. ст. 220 ч. 2, 235 ЦК України, суд повністю задовольняє позов і визнає недійсним договір дарування 2/3 частин житлового будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, с. Безлюдівка, вул. Нова, буд. 27, укладений 14 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий F 497 як удаваний правочин, а також визнає дійсним договір купівлі-продажу 2/3 частин житлового будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, с. Безлюдівка, вул. Нова, буд. 27, укладений 14 травня 12004 року між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved