Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

09.09.2009р. ПАТ КБ «ПриватБанк» року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], ТОВ «УФА «Верус» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що між банком та [PERSON] був укладений договір SAMDN03000019331046 від 22.01.2008р. про надання кредиту, відповідно до якого позивач надав останній кредит у загальному розмірі 3000 доларів США в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором SAMDN03000019331046 від 22.01.2008р. було укладено договір поруки з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» №467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором у розмірі 200грн. Відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим у неї станом на 18.08.2009р. виникла заборгованість в розмірі 29679грн. 01 коп. Цю суму представник позивача - [PERSON] (який діє на підставі довіреності від 08.02.2010р.), просив стягнути з неї, а також стягнути солідарно з ТОВ „УФА „Верус та [PERSON] 200грн., розглянувши справу в судовому засіданні за його відсутності. Відповідачка [PERSON] ані в попереднє засідання на 26.11.2009р., ані в судове засідання на 29.03.2010р. не зявилась, про дату та час слухання справи була повідомлена кожного разу належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення, про причини не явки суд не сповістила. Представник відповідача ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. 29.03.2010р. до суду надійшла заява представника [PERSON] (яка діє на підставі довіреності від 01.12.2009р.), згідно якої вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову та винесення рішення в судовому засіданні за її відсутності не заперечувала. За таких обставин на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним відповідачем, а саме, ТОВ «УФА «[PERSON], по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір SAMDN03000019331046 від 22.01.2008р. про надання кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит у загальному розмірі 3000 доларів США в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. № 8-14). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором SAMDN03000019331046 від 22.01.2008р. було укладено договір поруки з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» №467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200,00 грн. ( а.с. № 6-7). Відповідачка належним чином не виконувала своїх обовязків за кредитним договором, у звязку з чим у неї станом на 18.08.2009р. виникла заборгованість у розмірі 29679грн. 01коп., що станом на 18.08.2009р. еквівалентна 3802,32 доларів США, яка складається із наступних сум: 3000 доларів США заборгованість за кредитом, 802,32 доларів США заборгованість за відсотками ( а.с. № 4). Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за кредитним договором SAMDN03000019331046 від 22.01.2008р., у розмірі 29679грн. 01 коп., оскільки відповідно до довідки ПАТ КБ „ПриватБанк на день винесення рішення, тобто на 29.03.2010р., заборгованість відповідачки тільки зросла та складає 36412 грн. 82коп., проте з урахуванням того, що уточнень (збільшення суми) позовних вимог на день винесення рішення від позивача до суду не надходило, суд вважає за можливе стягнути саме суму заборгованості на 18.08.2009р. в розмірі 29679грн. 01 коп. Приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200 грн. солідарно з [PERSON] та з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується солідарного стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] 200грн. на користь ПАТ КБ „ПриватБанку слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 296грн. 79 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial