Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказано, що 07 серпня 1999 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС Ржищівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 23 від 07.08.1999 року Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. На даний час сторони проживають разом, але шлюбні стосунки припинено, не ведуть спільного господарства. Спір щодо розподілу майна сторони вирішать окремо. Позивачка вважає, що за даних обставин сімейне життя з відповідачем неможливе, тому вирішила звернутись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано відділом РАГС Ржищівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 23 від 07.08.1999 року. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на її утриманні та вихованні. Стягнути з відповідача на її користь понесені витрати при подачі позовної заяви до суду, а саме: державне мито в сумі 8,50 грн. та витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Державне мито в ході реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON]. Неповнолітнього сина [PERSON] просить залишити на утриманні та вихованні матері [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивачку, відповідача та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення повністю, обґрунтовуючи своє рішення слідуючими доказами, - судом встановлено, що між подружжям існує непорозуміння, сторони не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. Подружжя проживає разом, але шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, мають неповнолітнього сина. Крім того, в судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу з [PERSON], а відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Що стосується понесених позивачкою судових витрат при подачі позову до суду, то суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати, а саме: державне мито в сумі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved