Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

10 березня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту ПриватБанк) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № 83М-08 від 14.02.2008 року ПриватБанк надав відповідачу кредит у розмірі 22000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 10.02.2011 року. Відповідач в порушення умов договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 6.04.2009 року заборгованість за кредитом становить 19596,34 грн., яка складається з наступного: - 17842,26 грн. - заборгованість за кредитом; - 1694,56грн,- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 59.52 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПриватБанком та [PERSON]С.(даті - Відповідач2) 14.02.2008 року був укладений договір поруки, відповідно до якого Відповідач2 відповідає перед Позивачем за зобов'язання Відповідачаї, як солідарний боржник. Також в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПриватБанком та [PERSON]С.(далі - Відповідач2) 14.02.2008 року був укладений договір застави, відповідно до якого Відповідач2 надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ГАЗ 322132 СПГ, рік випуску:2003, тип ТЗ: АВТОБУС МІКРОАВТОБУС, № кузова/шасі: ХТН32213238317281, реєстраційний номер: АН1807СО. Оскільки відповідачі, свої кредитні зобовязання не виконують, ПриватБанк просить суд передати в заклад та звернути стягнення на вказане майно відповідачів, в рахунок виконання зазначеного зобов'язання, а також стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 195,96 грн., та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON], заборгованість за кредитним договором № 83М-08 від 14.02.2008 року станом на 24.03.2010 у розмірі - 25836.27 грн., також передати в заклад та звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ГАЗ 322132 СГІГ, рік випуску:2003, тип ТЗ: АВТОБУС МІКРОАВТОБУС, № кузова/шасі: ХТН32213238317281, реєстраційний номер: АН1807СО шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця,, а також стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 258,36 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі ЗО грн.. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить судові розписки. Причини неявки суду не повідомили. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що між ПриватБанком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №83\\1-08 від 14.02.2008 року ПриватБанк надав відповідачу кредит у розмірі 22000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 10.02.2011 року (а.с.5-8). Згідно договору поруки від 14.02.2008 року поручителем по виконанню [PERSON] своїх кредитних зобовязань виступив [PERSON], який відповідно до п.4 зазначеного договору поруки відповідає перед ПриватБанком за зобовязання [PERSON] як солідарний боржник (а.с.25). Відповідач [PERSON] належним чином свої кредитні зобов'язання не виконував, в результаті чого заборгованість за кредитом станом на 24.03.2010 року заборгованість за кредитом становить 25836,27 грн., яка складається з наступного: - 17842,26 грн. - заборгованість за кредитом; - 6270,18грн,- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1723,83 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, (а.с.24). Таким чином, враховуючи наявність у відповідачів простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на дострокове повернення всієї суми кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПриватБанком та [PERSON] 14.02.2008 року був укладений договір застави, відповідно до якого [PERSON] надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ГАЗ 322132 СПГ, рік випуску:2003, тип ТЗ: АВТОБУС МІКРОАВТОБУС. № кузова/шасі: ХТН32213238317281, реєстраційний номер: АН1807СО, що належить Відповідачу2 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АНС №137147 виданого 29.01.2008р. МРЕВ ДАІ м. Краматорська. Згідно п. 15.8.1 вищезазначеного договору застави автотранспорту від 14.02.2008 року, ПриватБанк має право, з метою задоволення своїх вимог, звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані (а.с.9-11). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» від 2.10.1992 року №2654-ХІІ (зі змінами та доповненнями), звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду. На підставі договору поруки та ч.І ст.554 ЦК України боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні. Згідно зі ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь- якого з них окремо. Тому суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитом як з [PERSON] так і [PERSON] Оскільки відповідачами порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення суми кредиту, відсотків за його користування та пені станом на 24.03.2010 року на загальну суму 25836.27 грн. суд вважає за необхідне для задоволення вимог Банку звернути стягнення на вказаний вище предмет застави. Задовольняючи вимоги Банку про звернення стягнення на предмет застави, у відповідності до вимог ст.ст. 25, 26 Закон) України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", суд вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом його продажу Банком будь-якій особі-покупцеві. Задовольняючи позовні вимоги ПриватБанку, суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 258.36 грн. та витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі ст.ст.346.526,589,590,629,1050.1054 ЦК України, ст.20 Закону України „Про заставу"", ст.ст.25,26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень",

Outcome: approved