Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк Кіпру» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення грошових коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що згідно кредитного договору № 07/2008 від 21 травня 2008 року, укладеного між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство „БАНК КІПРУ, та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США, терміном до 21 травня 2018 року, зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом. Відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно сплачувати кредит до 28 числа кожного місяця згідно з графіком, передбаченим п. 2.2.5 Кредитного договору. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобовязання, встановлені пунктами 2.2.5, 2.2.6.1. Кредитного договору № 07/2008 стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати суми нарахованих за користування кредитними коштами процентів у встановлені Кредитним договором терміни. Станом на 03.08.2009 року зобовязання відповідача за Кредитним договором не виконані, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає 51 522 долари США 33 центи та пеня в розмірі 1 582 гривні 69 копійок, що становить 398258, 26 грн. [PERSON] них заборгованість по кредиту становить 47 499 доларів США 98 центів, що за курсом НБУ складає 365707,09 грн., у том числі, заборгованість по сплаті прострочених процентів складає 3733 долара США 82 центи, що за курсом НБУ складає 28747,05 грн., заборгованість по сплаті поточних процентів - 288 доларів США 53 центи, що за курсом НБУ складає 2221,42 грн., пеня за прострочу сплати відсотків - 1 582 гривні 69 копійок. Невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором завдає позивачу збитків. Разом з тим, в якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобовязання за Кредитним договором, між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, який посвідчений 21 травня 2008 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за № 1107. Предметом іпотеки за Іпотечним договором є трикімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 58,0 кв. м., що належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2003року. Позивач просить розірвати кредитний договір № 07/2008 від 21.05.2008 p., укладений між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON], стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмири 398258,26 грн., звернути стягнення на майно відповідача [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а саме на квартину за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, б. 19, кв. 49, а також стягнути з відповідачів судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON], не зявилася, однак надала суду заяву, в якої вказала, що підтримує позивні вимоги та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якої вказав, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву у якої вказала, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу у її відсутності. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 07/2008 від 21 травня 2008 року, правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «Банк Кіпру», за яким АБ «АвтоЗАЗбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 50 000 доларів США строком з 21 травня 2008 року до 21 травня 2018 року, яким передбачено сплата відсотків за користування кредитом 14,5 % річних. Згідно п.п. 2.1.2 , 2.2.1., 2.2.5 кредитного договору банк зобовязаний відкрити позивальнику позичковий рахунок для надання кредиту, надавати кредит готівкою, а позичальник зобовязується забезпечити погашення кредиту не пізніше 21 травня 2018 року шляхом внесення готівки в касу банку або перерахування в безготівковій формі на позичковий рахунок в сумі 50 000 доларів США за графіком, а саме у розмірі 416,67 доларів США кожного місяця. Як вбачається з матеріалів справи, АБ «АвтоЗАЗбанк» та позивачем виконані зобовязання за кредитним договором. Відповідно до п. 2.2.6. Кредитного договору, відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно сплачувати за користування кредитом проценти в розмірі 14,5 % річних за строковий кредит та 19,5 % річних у разі порушення строків повернення кредиту за кредитним договором. Розрахунковий період по нарахуванню процентів 30 (31) день з 21 числа минулого місяця по 20 число поточного місяця із розрахунку 365 (366) днів на рік з моменту виникнення заборгованості. Проценти за кредит позичальник сплачує щомісячно до 27 числа поточного місяця та по закінчені строку дії договору. В строки, встановлені п. 2.2.6. Кредитного договору, відповідачем [PERSON] не були сплачені позивачу проценти за користування кредитними коштами, в результаті чого за кредитним договором станом на 03.08.2009 року утворилась заборгованість за простроченими процентами в розмірі 3733 долара США 82 центи, що за курсом НБУ складає 28747,05 грн. та заборгованість по сплаті поточних процентів - 288 доларів США 53 центи, що за курсом НБУ складає 2221,42 грн. Згідно із пунктом 2.2.7. Кредитного договору у разі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідачем [PERSON] належним чином не виконані зобовязання та станом на 03.08.2009 року заборгованість за кредитним договором, відповідно розрахунку позивача, що не спростовується відповідачами, становить 51 522 долари США 33 центи, що за курсом НБУ складає 396675,57 грн. та пеня в розмірі 1 582 грн. 69 коп. та складається з: заборгованість за кредитом - 47499 долари США 98 центів, що за курсом НБУ складає 365707,09 грн., заборгованість по сплаті прострочених процентів складає 3733 долара США 82 центи, що за курсом НБУ складає 28747,05 грн., заборгованість по сплаті поточних процентів - 288 доларів США 53 центи, що за курсом НБУ складає 2221,42 грн., пеня за прострочу сплати відсотків - 1 582 гривні 69 копійок. Як вбачається з вищевказаного кредитного договору, лише [PERSON] відповідає всіма зобовязаннями, що випливають з кредитного договору, у звязку з чим, підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] відсутні, оскільки остання лише забезпечує своїм майном виконання зобовязань за кредитним договором, тому в цій частині суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Згідно даних офіційного видання - газети «Урядовий курєр» станом на 1 лютого 2010 року Національним банком України встановлений наступний курс гривні до долара США - за 100 доларів США - 799,90 грн. Таким чином, станом на 1 лютого 2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 413 709,81 грн. (51522,33 доларів США х 7,999 грн.) + 1582,69 грн.). Приймаючи до уваги, що відповідно до розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором складає 398 258,26 грн., у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільна справа розглядається в межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України та п.2.2.4. Кредитного договору передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до положень ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другої стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У даному випадку позивач розраховував на отримання процентів по ставці, визначеній договором. Разом з тим, 21 травня 2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №7231190 відповідно до якого, [PERSON] передала у іпотеку АБ «АвтоЗАЗбанк» нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру, загальною площею 58 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, б. 19, кв. 49. Предмет іпотеки належить [PERSON] на праві власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] від 25.10.2003 року, реєстр № 1-3759. У відповідності до п. 1.1 предмет іпотеки знаходиться в іпотеці в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 07/2008 від 21 травня 2008 року перед позивачем згідно договору іпотеки. Згідно п. 11 вищевказаного іпотечного договору, укладеного на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, у разі порушення позичальником обовязків, встановлених кредитним договором № 07/2008 від 21 травня 2008 року, у тому числі: при повному або частковому неповерненні у встановлені в кредитному договорі строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум відсотків за користування кредитом; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк суми неустойки, що передбачена кредитним договором, а також при порушенні умов цього договору, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його не виконання - звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 33 Закону Україну «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 37 Закону Україну «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Так, за ст. 38 Закону України «Про іпотеку» встановлено такий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, як надання іпотекодержателю права на продаж предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві за ціною, яка встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається окрім всього іншого спосіб реалізації предмета іпотеки і одним із способів є застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону (надання Іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки). За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Банк Кіпру» в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно меморіального ордеру № 2 від 06.07.2009 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3950,95 грн., ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2009 року позивачу повернено зайво сплачений судовий збір у розмірі 2250,95 грн. Згідно меморіального ордеру № 3 від 06.07.2009 року позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 252,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258. На підставі викладеного і

Outcome: partial