Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом з подальшими доповненнями про стягнення заборгованості з [PERSON] по кредитному договору № LVL6AE00000141 від 03.07.2007р. в розмірі 6072,44 долари США, що в перерахунку на національну валюту становить 48128,94 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, [PERSON] отримав кредит у розмірі 9507,92 доларів США під 12,12 % річних, з датою остаточного погашення до 04.07.2012р. включно. Всупереч умовам договору відповідач прострочив погашення кредиту, в звязку з чим у позивача виникло право на дострокове повернення суми кредиту з нарахованими відсотками та пенею, згідно умов договору, що в загальному, в перерахунку на національну валюту, становить 48128,94 грн. Відповідач на листи банку про повернення коштів не реагує, що свідчить про ухилення його від виконання зобовязань перед банком. В звязку з чим позовні вимоги просить задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення вищенаведеним. Додатково зазначила, що протягом періоду, який надавався за згодою сторін, для добровільного вирішення спору, вони спільно зверталися до Банку для сплати заборгованості, однак позивач таку не погасив, а його покликання на те, що рахунки були заблоковані не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами. Просила позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та надали аналогічні пояснення про те, що кредит згідно договору надано до 03.07.2012 року, тому підстав для дострокового повернення коштів немає. Крім цього, в квітні 2009 року [PERSON] не сплатив чергову суму щомісячного платежу з вини Банку, у звязку з заблокуванням рахунку, тому його вина у виникненні заборгованості відсутня. Враховуючи, що в період несплати відповідачем з вини позивача взятих на себе зобовязань становить 11 місяців, станом на березень 2010 року загальна сума заборгованості становить 2141,54 доларів США, яку він згідний погасити, однак без нарахованої неустойки. Заслухавши пояснення сторін, представників, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (зараз ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № LVL6AE00000141 (а.с.4-5), згідно якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 9507,92 доларів США під 12,12 % річних, з датою остаточного погашення до 04.07.2012р. включно. Кредит надано з ціллю купівлі автомобіля, страхування майна та життя особи. В установленому законом порядку відповідач отримав кредитні кошти в повному обсязі, що сторонами не оспорюється. Згідно з п. 7.1 вказаного кредитного договору відповідач зобовязався в період з 30 по 3 число кожного місяця надавати банку кошти для погашення заборгованості у сумі 168,42 доларів США, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії. Пунктом 7.4 договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць, від суми непогашеної заборгованості, також п.4.1 договору передбачено, що в даному випадку банк має право нарахувати, а позивач зобовязаний сплатити пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.3) та заяви про збільшення позовних вимог (а.с.40-41), станом на 22.01.2009 р. загальна сума боргу та пені відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № LVL6AE00000141 становить 6072,44 долари США грн., що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 48128,94 грн. (а.с.63,64). Згідно поданого розрахунку, пояснень відповідача, його письмової заяви до Банку (а.с.20) має місце заборгованість погашення кредиту у встановлені договором строки. Покликання [PERSON] на відсутність його вини у порушенні зобов»язання, у звязку з заблокуванням рахунку, не підтверджено жодними належними і допустимими доказами. При цьому, КБ «ПриватБанк», неодноразово письмово повідомляв відповідача, що за рахунок коштів, які надаються Банку на погашення заборгованості позичальника Банк вправі в першу чергу відшкодувати свої витрати, які виникли у звязку зі сплатою послуг (в т.ч. пеню та сплачені судові витрати), а тому очевидною є відмова [PERSON] сплатити заборгованість, оскільки така могла бути зарахована насамперед за штрафні санкції, нарахування яких він оспорює. Таким чином, в ході судового розгляду доведено, що відповідач отримав у ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредит, взяті на себе зобовязання по поверненню заборгованості у встановлені строки не виконує. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у відповідності то вимог договору та норм ЦК України, заборгованість в сумі 6072,44 долари США, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 48128,94 грн., слід стягнути з відповідача в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved