Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 25 березня 2009 року було визнано винним [PERSON] у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 Кримінального кодексу України, та за цим законом йому було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Злочинним діями [PERSON] були заподіяні йому матеріальні та моральні збитки, так як під час скоєння злочину зазнали пошкодження належні йому на праві власності транспортний засіб та причеп до нього. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №10/615 та 10/616 від 25.10.2008 року експертом були встановлені матеріальні збитки на загальну суму 11409 грн. 42 коп., з них матеріальні збитки автомобіля ГАЗ-2705 становили 8453 грн.31 коп., а решта 2956 грн. 11 коп. становили збитки причепа. Проведення оцінки пошкодження транспортного засобу та причеп було оплачено ним особисто, що підтверджується копіями квитанцій про сплату коштів на загальну суму 850 грн. Позивач вважає, що йому також завдана моральна шкода, яку він оцінює на суму 2000 грн. В матеріалах кримінальної справи маються документи підтверджуючи той факт, що автомобіль, яким керував [PERSON] належний на праві власності [PERSON] Документи, які підтверджували правомірність керування [PERSON] даним транспортним засобом в момент скоєння злочину у матеріалах справи відсутні. Тому позивач вважає, що має право пред'явити позовні вимоги також і до власника цього засобу та вимагати стягнення збитків. З даним позовом звернувся до суду [PERSON], в якому просив стягнути на його користь з [PERSON] та [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 11409 грн.42 коп. та моральну шкоду 2000 грн., а також стягнути витрати, повязані з проведенням автотоварознавчої експертизи та зверненням до суду та наданням правової допомоги. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява, згідно якої він свої вимоги підтримує та просить розглядати справу в його відсутність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, на підставі матеріалів, які є в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, оскільки відбуває міру покарання в місцях позбавлення волі, але від нього до суду надійшла заява, згідно якої він проти позову не заперечує та визнає повністю, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі матеріалів, які є в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглядати справу в його відсутність. Згідно поданих ним заперечень позовні вимоги він не визнає та вважає, що за шкоду, спричинену позивачу [PERSON] повинен відповідати [PERSON] в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі матеріалів,які є в справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] встановлено, що 15 жовтня 2008 року близько 2 години на 47 км автошляху «Суми-Полтава» поблизу с.Боромля Тростянецького району, [PERSON], після вживання спиртних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON] з пасажирами-Сницькою Л.В., [PERSON] та [PERSON], рухаючись у напрямку м.Суми, не обрав безпечної швидкості руху, значно перевищив її, відволікся та не впорався із керуванням і скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER] з причепом марки «Антор» д.н.ВВ 9496 ХХ, які із включеними габаритними огнями та аварійною сигналізацією стояли на правому узбіччі. У вказаному автомобілі перебували водій [PERSON] та пасажир [PERSON] Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 25 березня 2009 року було визнано винним [PERSON] у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та за цим законом йому було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі (а.с.4-9). Від наїзду автомобіля під керуванням [PERSON] на належний позивачу автотранспорт, останній зазнав механічних пошкоджень, чим [PERSON] завдано значних матеріальних збитків. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю ообистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стосовно викладених в позові обставин, суд не може погодитися з тим, що [PERSON] керував належним йому автомобілем ВАЗ 21124 д.н. ВМ 0924 неправомірно, тобто без відповідної довіреності. Оскільки 6 червня 2008 року (тобто ще до дорожньо-транспортної події, яка сталася 15 жовтня 2008 року) [PERSON] надав [PERSON] довіреність, яка 6 червня 2008 року була посвідчена приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу та внесена в реєстр за №2108. Строк дії довіреності закінчується 06.06.2011 року. Таким чином, володіння [PERSON] належним [PERSON] автомобілем було на відповідній правовій підставі. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншими обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи дане положення ст.1187 ЦК України, суд вважає, що за шкоду, спричинену [PERSON] повинен відповідати [PERSON] в повному обсязі. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №10/615 та 10/616 від 25.10.2008 року експертом були встановлені матеріальні збитки на загальну суму 11409 грн. 42 коп., з них матеріальні збитки автомобіля ГАЗ-2705 становили 8453 грн.31 коп., а решта 2956 грн. 11 коп. становили збитки причепа (а.с.18-32, 34-47). Проведення оцінки пошкодження транспортного засобу та причеп було оплачено, що підтверджується квитанціями про сплату коштів на загальну суму 850 грн. (а.с.17,33). Тому суд приходиться до висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11409 грн.42 коп., які необхідно стягнути з [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини... В своїх позовних вимогах позивач просив стягнути на його користь завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн. При вирішенні питання, завданої моральної шкоди [PERSON], суд враховує те, що дійсно йому була завдана моральна шкода, яка повязана з душевними стражданнями від пошкодженого майна, він не мав можливості вільно розпоряджатися власним майном, повинен був витрачати час на його відновлення після пошкодження. Але з урахуванням принципів виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є завищеним та не відповідає критеріям оцінки моральної шкоди, тому оцінює завдану позивачу моральну шкоду в сумі 300 грн. Окрім вищезазначеного, суд вважає за необхідне, у відповідності зі ст.ст.84,88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь позивача, понесені ним витрати: за проведення експертизи- 850 грн. (а.с.17,33), за надання правової допомоги-350 грн. (а.с.16) та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи-120 грн. (а.с.1). Оскільки позивач при подачі позову до суду про стягнення шкоди, завданої злочином звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення матеріальної шкоди 114 грн.09 коп. та за вимогу про стягнення моральної шкоди 8 грн.50 коп., а всього 122 грн.59 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial