Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

17.02.2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Чернігівської міської ради, управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради(а.с.7;99-101), яку згодом уточнив(а.с.155), про скасування частково рішення та визнання державних актів недійсними, мотивуючи свої вимоги наступним. 31.10.2006 р. ним було придбано частину житлового будинку № 15 в м. Чернігові по вул. 1-ої [PERSON]. 19.04.2007 р. ним було придбано ще частину цього ж будинку з надвірними спорудами і на даний час у його власності знаходиться 5/8 частини цього будинку. Загальна площа земельної ділянки складає 833 кв.м. На момент купівлі частини житлового будинку земельна ділянка не була ніким приватизована. При укладанні договору купівлі-продажу від 31.10.2006 р. [PERSON] відмовився від переважного права купівлі частини будинку. Про те, що [PERSON] подав документи для приватизації земельної ділянки, ніхто не повідомив. В грудні 2008 р. він мав намір розпочати приватизацію земельної ділянки і для погодження меж звернувся до співвласника будинку [PERSON], якому належить 3/8 частини житлового будинку. Від нього дізнався, що рішенням Чернігівської міської ради (25 сесії 5-го скликання) від 20.02.2008 р. [PERSON] передано у власність частину земельної ділянки, якою вони користуються. При цьому ні межі, ні розмірі земельної ділянки не були погоджені. Державний акт на земельну ділянку [PERSON] отримав в листопаді 2008 р., де площа земельної ділянки приватизована понад норм. Просив на підставі ст.ст. 95-96, 118, 120, 198 ЗК України, п.п. 1.13-1.14 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і збереження державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування та договорів оренди землі», затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 р. за № 43: скасувати рішення Чернігівської міської ради (25 сесії 5-го скликання) від 20.02.2008 р. в частині передачі частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Чернігів вул. 1-ої [PERSON] 15, у власність [PERSON]; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки за серією ЯЖ №№ 372359, 372360, 372361, видані 23.10.2008 р. Чернігівською міською радою, які знаходяться за адресою: м. Чернігів вул. 1-ої [PERSON] 15, видані [PERSON] В ході розгляду справи було від участі в ній виключено в якості третьої особи [PERSON], якого залучено в якості відповідача; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідачів державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за вимогами, викладеними в заяві(а.с.155) та пояснив, що на даний час він є власником 5/8 частин домоволодіння, а [PERSON] 3/8 частин; йому не відомо, чи погоджували попередні власники будинку межі земельної ділянки; позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] мав право на земельну ділянку меншою площею, ніж приватизував. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали та пояснили, що межі земельної ділянки погоджувались з попередніми власниками будинку. Представник відповідача - Чернігівської міської ради [PERSON] позов не визнала відповідно до письмових заперечень(а.с.57-61). Відповідач [PERSON], представник відповідача - управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, представник третьої особи - ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що на даний час власниками домоволодіння № 15 по вул. 1-ої [PERSON] в м. Чернігові є: [PERSON] 3/8 частини; [PERSON] 5/8 частини, із них: 7/48 частини відповідно до договору купівлі-продажу від 31.10.2006 р., укладеного з [PERSON], зареєстрованого в КП «ЧМБТІ» 04.12.2006 р.; на 1/3 частини відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2007 р., укладеного з [PERSON], зареєстрованого в КП «ЧМБТІ» 24.04.2007 р.; на 7/48 частини відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2009 р., укладеного з [PERSON], зареєстрованого в КП «ЧМБТІ» 14.05.2009 р.(а.с.9,12;14;89). 13.02.2006 р. [PERSON] та інші користувачі суміжних і сусідніх земельних ділянок підписали акт погодження меж земельної ділянки в м. Чернігові по вул. 1-ої [PERSON] [ADDRESS] в звязку з приватизацією [PERSON] частини земельної ділянки за цією адресою, за якою він і проживає(а.с.76). Пунктом 1.15 рішення Чернігівської міської ради (25 сесії 5-го скликання) від 20.02.2008 р. [PERSON] була передана у власність безоплатно земельну ділянку площею 0,0238 га, що розташована в м. Чернігові по вул. 1-ої [PERSON] 15, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)(а.с.62-64) та видані державні акти на право власності на земельну ділянку від 23.10.2008 р. серія ЯЖ № 372360 площею 0,0129 га, серія ЯЖ № 372359 площею 0,0069 га, серія ЯЖ № 372361 площею 0,0040 га за вказаною адресою(а.с.24-26). Згідно висновку судової експертизи С-76 від 25.11.2009 р. ЧРТПП(а.с.130-135), домоволодіння № 15 по вул. 1-ої [PERSON] в м. Чернігові розташоване на земельній ділянці площею 803 кв.м; [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 238 кв.м; межові знаки на спірній земельній ділянці не встановлені та не відрізняють приватизовану ділянку у земельній ділянці в цілому; площа під частиною двору загального користування складає 227 кв.м, якщо її поділити на трьох співвласників, то на кожного з них припадає по 75,7 кв.м(227:3); виходячи з розміру частки [PERSON] в домоволодінні, він має право на земельну ділянку площею 301,13 кв.м; [PERSON] користується земельною ділянкою загальною площею 313,7 кв.м(238+75,7), що на 12,57 кв.м більше відповідно до його частки в домоволодінні(313,7-301,13). Суд погоджується з запереченнями на позов відповідача - Чернігівської міської ради(а.с.57-61). [PERSON] у лютому 2006 р., будучи власником 3/8 частини домоволодіння № 15 по вул. 1-ої [PERSON] в м. Чернігові, звернувся до землевпорядної організації багатопрофільного науково-виробничого підприємства «ЧЕРОНА-Л» із заявою про виготовлення технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Чернігові по вул. 1-ої [PERSON] [ADDRESS](а.с.27-54). 13.02.2006 р. було погоджено межі земельної ділянки, в тому числі і з усіма співвласниками домоволодіння (на той час з [PERSON] і [PERSON]М.), про що складено вказаний акт від 13.02.2006 р., який є складовою технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] На момент погодження [PERSON] меж земельної ділянки із землекористувачами [PERSON] не мав у власності будь-якої частини домоволодіння та не був користувачем земельної ділянки в м. Чернігові по вул. 1-ої [PERSON] 15. На час прийняття спірного рішення та видачі державних актів [PERSON] був власником 23/48 частини домоволодіння(7/48+1/3), яку набув за рахунок часток інших співвласників домоволодіння - [PERSON] і [PERSON], які погодили межі земельної ділянки [PERSON] Своїми підписами на акті погодження меж земельної ділянки співвласники домоволодіння - [PERSON], [PERSON] і [PERSON] засвідчили, що вони досягли згоди (домовленості) про те, що останній має право користуватись земельною ділянкою площею 0,0238 га, з них під садами - 0,0121 га і під забудовою 0,0117 га. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Крім того, доводи позивача стосовно задоволення позову зводяться не до обґрунтування порушення його прав, а до обґрунтування того, що [PERSON] має право на земельну ділянку меншою площею, враховуючи двір загального користування; на час прийняття спірного рішення та видачі державних актів [PERSON] був власником не 5/8 частини домоволодіння, а в меншому розмірі - 23/48. В звязку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed