Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 2 липня 2008 року вона купила у відповідача [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] м. Тульчина, яка йому належала на праві приватної власності відповідно до рішення Тульчинського районного суду 7 червня 2007 року. За куплену квартиру вона сплатила відповідачу гроші в сумі 35000грн., що еквівалентно 14000 доларам США, їй було передано технічний паспорт на квартиру. Про продаж їй квартири відповідач написав розписку, виразивши свою волю в письмовій формі. Всі істотні умови договору між ними було узгоджено і договір було фактично укладено. В той же день для оформлення договору купівлі-продажу вони звернулися в нотаріальну контору. Однак, оформити договір купівлі-продажу вони не змогли, так як необхідно було зібрати ряд довідок. Відповідач пообіцяв витребувати довідки і звернутися в нотаріальну контору для оформлення договору купівлі-продажу. Після укладення даної угоди вона розпочала ремонт купленої нею квартири. Через деякий час вона запропонувала відповідачу з'явитися в нотаріальну контору і оформити договір купівлі-продажу нотаріально, на що він відповів про свою зайнятість і в нотаріальну контору не з'являється. Так як оформити нотаріально договір купівлі-продажу квартири вона не може, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтвердила обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, і на задоволенні позову наполягає. Відповідач позов визнав. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши сторони, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ч. 4 ст. 130, ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2008 року позивач купила у відповідача [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] м. Тульчина. Позивач сплатила відповідачу за куплену нею квартиру гроші в сумі 35000 грн., що еквівалентно 14000 доларам США, а їй було передано технічний паспорт на квартиру. Даний факт підтверджується копією розписки (а.с.4). Факт належності відповідачу однокімнатної квартири [ADDRESS] підтверджується копією рішення Тульчинського районного суду від 07.06.2007 року (а.с.10). Всі істотні умови договору між сторонами було узгоджено і договір було фактично укладено. В той же день для оформлення договору купівлі-продажу сторони звернулися в нотаріальну контору. Однак, оформити договір купівлі-продажу вони не змогли, так як необхідно було зібрати ряд довідок. Відповідач пообіцяв витребувати довідки і звернутися в нотаріальну контору для оформлення договору купівлі-продажу. Після укладення даної угоди позивач розпочала ремонт купленої нею квартири. Через деякий час вона запропонувала відповідачу з'явитися в нотаріальну контору і оформити договір купівлі-продажу нотаріально, на що він відповів про свою зайнятість і в нотаріальну контору не з'являється. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов, що і було зроблено сторонами по справі. На підставі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку одним із видів правочину є договір купівлі-продажу і набуття права власності за даним договором настає з моменту вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved