Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

9 грудня 2009 року позивач, КП «Красноармійськводоканал», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1750,70 грн., яка утворилася за період з 01.01.2008 р. по 01.11.2009 р. Посилався на те, що відповідачу такі послуги в зазначений період надавалися регулярно, втім, їх оплату він не здійснює, тому позивач просить задовольнити позовом у сумі предявленої вимоги, а також стягнути з відповідача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача просив розглядати справу без його участі. Відповідач, будучи повідомленим про місце і час розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини своєї неявки суду не повідомив. В силу ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки на судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач у справі є власником квартири № 64 в будинку № 59 на м-ні «Лазурний» в м. Красноармійську, Донецької області, де зареєстрований і проживає, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою КП «КЦЄЗ» (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості на а.с.5 за відповідачем за період з 01.01.2008 р. по 01.11.2009 р. існує заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, які надавалися позивачем, в сумі 1750,70 грн. Суд приходить до висновку, що між сторонами у справі фактично було укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч.2 ст.205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання позивачем (виконавцем) та прийняття відповідачами (замовниками) послуги з постачання теплової енергії. У відповідності з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 р. передбачено, що плата за комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням останнього (неналежне виконання). Таким чином, оскільки судом було встановлено, що за відповідачем мається заборгованість за вищевказані послуги, суд приходить до висновку, що зобовязання відповідачем щодо оплати таких послуг виконувалися неналежно, у звязку з чим порушені права позивача підлягають захисту судом. Тому, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають солідарному стягненню судові витрати: 51 грн. судового збору у дохід держави, оскільки позивача рішенням Красноармійської міської ради від 26.12.2008 року №5/33-3 звільнено від його оплати, та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача, які були ним сплачені за позов (а.с.1,2). На підставі викладеного,

Outcome: approved