Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про виселення [PERSON] з 2-х займаних кімнат площею 10,8 та 9,6кв.м. в [ADDRESS], у зв'язку з неможливістю сумісного проживання, а також про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зазначених кімнатах. В позові позивач вказав, що спірна квартира [ADDRESS] складається з 5 кімнат площею - 10.6, 13.3, 21.7, 10.8 та 9.6кв.м. Він з сином [PERSON] є співвласниками 69/100 частин спірної квартири на підставі свідоцтва на житло № 1727, виданого 09.02.1998р. ККП ДАЕК «Запоріжжяобленерго» та в їх користуванні знаходиться 3 кімнати №7- площею 10,6кв.м., № 11 - площею 21,7кв.м. і № 12 - площею 13,3кв.м. В загальному користуванні знаходяться - коридори, кухня, ванна, туалет і комора. Спільно з ними в спірній квартирі зареєстровані і проживають ще 4 чоловіка - матір [PERSON], колишня дружина [PERSON], дочка [PERSON], онук [PERSON] У двох інших кімнатах вказаної квартири - № 8 площею 10,8кв.м. і № 9 площею 9,6кв.м. зареєстрований і проживає відповідач [PERSON] , який систематично порушує правила сумісного проживання, зловживає спиртними напоями, нехтує правилами пожежної безпеки, веде аморальний спосіб життя, не сплачує рахунки за житлово-комунальні послуги, його кімнати знаходяться в антисанітарному стані, що робить неможливим сумісне проживання з ним, в одній квартирі. У 1996р. [PERSON] незаконно зареєстрував на займаній житловій площі [PERSON] Разом з тим, відповідач [PERSON] з моменту реєстрації спільно з [PERSON] не проживає, ніяких його речей в кімнатах не має, оплату житлової площі він не проводить. Оскільки він відсутній в спірній квартирі без поважних причин тривалий час, то втратив право користування житловим приміщенням. Сім'я позивача вимагає поліпшення житлових умов. Просить виселити [PERSON] із займаних ним двох кімнат в спірній квартирі площею 10.8 та 9.6кв.м. без надання іншого житлового приміщення, у зв'язку з неможливістю сумісного мешкання. Просить також визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаних кімнатах по підставах, передбачених ст. 71 ЖК України, у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад 6-ти місяців. У зв'язку із звільненням вказаної житлової площі, просить визнати за ним право користування житловим приміщенням в 2-х зазначених кімнатах квартири 10 будинків 10 по вул.Кияшко в м. Запоріжжі. Представник позивача підтримав позов. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, суду пояснив, що іншого житла він не має. У нього з сусідами склалися погані відносини, оскільки вони претендують на займані ним кімнати, у зв'язку з чим перешкоджають йому користуватися місцями загального користування. Займані ним дві кімнати в спірній квартирі знаходиться в задовільному стані, там чисто і прибрано, що підтверджене актом ЖЕД-42. Крім того, заборгованість за житлово-комунальні послуги погашена в лютому 2009р. і на сьогоднішній день її не має. Він проживає в спірній квартирі та використовує її за призначенням. Жодних заходів суспільного впливу до нього не застосовувались. [PERSON] був зареєстрований ним на займану житлову площу ще в 1996р. На прохання позивача [PERSON], в 2002р., він звертався до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зв'язку з тривалою відсутністю останнього, проте надалі припинив вказану справу, погодившись з доводами [PERSON] про відсутність його з поважних причин. На сьогоднішній день [PERSON] має свою сім'ю та двоє малолітніх дітей. Займані ним кімнати суміжні, місця загального користування вимагають ремонту, у зв'язку з чим він не може постійно проживати в квартирі. У квартирі знаходяться його речі, майно, а саме 2 шафи, телевізор, крім того він сплачує житлово-комунальні послуги. Від цього житлового приміщення він ніколи не відмовлявся. На теперішній час, за попередньою згодою він разом з [PERSON] приватизували дві спірні кімнати в квартирі, про що їм видано свідоцтво про право власності на житло № 435 від 09.12.09р. на 39/100 частин квартири. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] і його представник заперечують проти позову, суду пояснили, що [PERSON] раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і проживав з нею в її квартирі [ADDRESS]. В 1996р. [PERSON] запропонував йому реєструватися і проживати в двох кімнатах в [ADDRESS], які він займав. Він був зареєстрований у вказаній квартирі на підставі заяви [PERSON] та якийсь час там проживав, сплачував житлово-комунальні послуги. Після того, як [PERSON] припинив сумісне проживання з його матірю, то він повернувся в спірну квартиру. Між ними почали виникати сварки. В 2002р. [PERSON] подавав до суду позов про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, проти якого він заперечував, посилаючись на поважність причин відсутності у звязку з чим ця справа була припинена. 08.04.06р. він одружився та 22.09.06р. у нього народився син [PERSON] На той час [PERSON] зловживав спиртними напоями, тримав кімнати в антисанітарному стані, не сплачував житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим йому був відключений газ, вода, електроенергія. Крім того, в спірній комунальній квартирі проживала сім'я позивача [PERSON], яка складається з 6-ти осіб. Всі ці обставини робили неможливим його постійне проживання у вказаній квартирі разом із сімєю, у звязку з чим він був вимушений зняти квартиру. Він ніколи не відмовлявся від цієї житлової площі, оскільки іншого житла не має. Інколи він буває там. В спірних кімнатах знаходиться його особисте майно та речі, а саме 2 шафи, телевізор. Спільно з [PERSON] вони зробили косметичний ремонт кімнат, які на сьогоднішній день знаходяться в задовільному стані. В кімнатах чисто і прибрано. Відновлена подача електроенергії. Заборгованість за житлово-комунальні слуги була погашена в лютому 2009р. На сьогоднішній день він також сплачує витрати по утриманню житлової площі в спірній квартирі, допомагає [PERSON] 09.12.09р. вони разом приватизували дві займані ними житлові кімнати, про що Ленінською районною адміністрацією видано свідоцтво про право власності на житло № 435 на 31/100 частин спірної квартири. Крім того, відповідач зазначив, що позивач не є наймачем вказаних двох житлових кімнат, а також наймодавцем, у зв'язку з чим не може подавати позов про визнання що його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Просить в позові відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності надані докази в обґрунтування позову та заперечень на нього, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї систематично руйнують або псують житлове приміщення, використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного гуртожитку роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а заходи попередження та громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] складається з 5 кімнат площею - 10.6, 13.3, 21.7, 10.8 і 9.6кв.м. Позивач з сином [PERSON] є співвласниками 69/100 частин спірної квартири на підставі свідоцтва на житло № 1727, виданого ККП ДАЕК «Запоріжжяобленерго» 09.02.98р. і в їх користуванні знаходиться 3 кімнати № 7 площею 10,6кв.м., № 11 площею 21,7кв.м. та № 12 площею 13,3кв.м. В загальному користуванні знаходяться - коридори, кухня, ванна, туалет і комора. Спільно з ними в спірній квартирі зареєстровані і проживають ще чотири особи - матір [PERSON], колишня дружина [PERSON], дочка [PERSON], онук [PERSON] У двох інших кімнатах спірної квартири - №8 площею 10,8кв.м. та № 9 площею 9,6кв.м. зареєстровані і проживають відповідачі [PERSON] і [PERSON] Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] систематично руйнує або псує житлове приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного гуртожитку робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи попередження або громадського впливу виявилися безрезультатними. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на акт обстеження квартири ЖЕД-42 від 17.10.08р., згідно якого кімнати, займані відповідачем [PERSON] знаходяться в антисанітарному стані, через заборгованість по житлово-комунальним послугам йому припинена подача води, газу, електроенергії. Разом з тим, не зазначено в чому саме полягає антисанітарний стан кімнат. Але з акту ЖЕД- 42 від 16.03.09р. вбачається, що кімнати які є в користуванні відповідача [PERSON] знаходяться в задовільному стані, в них чисто і прибрано, відсутнє сміття, відновлена подача електроенергії. Заборгованість за житлово-комунальні послуги погашена в лютому 2009р. та на сьогоднішній день її немає, житлово-комунальні послуги оплачуються в повному обсязі. З відповідей Ленінського РО ЗГУ від 04.05.05р. та прокуратури від 07.12.05р. звернення позивача про антигромадську поведінку в побуті [PERSON] мали місце лише в 2005році. Надана довідка 3/264 від 17.05.06р. ГУ МНС Ленінського району свідчить про пожежу 07.04.06р. [ADDRESS], що не має відношення до спірної квартири. Інші докази, які б підтверджували системність порушень [PERSON], а також вживаних до нього заходів попередження та громадського впливу відсутні. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]В матірю відповідача [PERSON] і проживав з нею, в її квартирі [ADDRESS] у зв'язку з чим в 1996р. запропонував [PERSON] реєструватися і проживати в двох кімнатах в [ADDRESS] , які він займав. [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі на підставі заяви [PERSON] та деякий час там мешкав, сплачував житлово-комунальні послуги. Після того, як [PERSON] припинив шлюбні відносини з його матірю, останній повернувся в спірну квартиру. Між ними почали виникати скандали. В 2002р. [PERSON] подавав до суду позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, проти якого [PERSON] заперечував, посилаючись на поважність причин відсутності та вказана справа була припинена. 08.04.06р. [PERSON] одружився та 22.09.06р. у нього народився син [PERSON] На той період часу [PERSON] зловживав спиртними напоями, утримував кімнати в антисанітарному стані, не сплачував житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим йому був відключений газ, вода, електроенергія. Крім того, в спірній комунальній квартирі проживала сім'я позивача [PERSON], яка складається з шести осіб, які претендують на заняття спірних кімнат, у зв'язку з чим між ними склалися нестерпні відносини. Позивач перешкоджає користуватися місцями загального користування, які також вимагають капітального ремонту, які впродовж 20 років не робила жодна зі сторін. Всі ці обставини робили неможливим постійне проживання [PERSON] в спірній квартирі разом зі своєю сімєю та малолітнім сином у звязку з чим він вимушений був зняти квартиру, що підтверджене актом обстеження житлових умов від 05.03.09р. та постановкою на квартирний облік, для поліпшення житлових умов. Вказані причини відсутності [PERSON] в спірній квартирі, суд вважає поважними, оскільки він ніколи не відмовлявся від вказаної житлової площі, тому що іншого житла не має. В спірних кімнатах знаходиться його особисті речі, майно, а саме 2 шафи, телевізор, а тому він буває в спірній квартирі. Спільно з [PERSON] вони зробили косметичний ремонт кімнат, які на сьогоднішній день знаходяться в задовільному стані. В кімнатах чисто і прибрано. Відновлена подача електроенергії, що підтверджене актом ЖЕД-42 від 16.03.09р. З відповіді начальника УМВС в Запорізькій області від 07.11.05р. 13/к-60 вбачається, що факт проживання [PERSON] в спірній квартирі за заявою позивача перевірявся ще в 2005р. і було встановлено, що він проживає в спірній квартирі. Заборгованість за житлово-комунальні послуги погашена відповідачами в лютому 2009р. На сьогоднішній день вони також сплачують витрати за утримання житлової площі, що підтверджене особистим рахунком. Судом також встановлено, що 09.12.09р. відповідачі спільно приватизували дві займані житлові кімнати, про що ним Ленінською районною адміністрацією видано свідоцтво про право власності на житло за № 435 на 31/100 частини спірної квартири. За відповідачем зареєстровано право власності за кожним на 31/200 частину вказаної квартири. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений. Згідно ст. 155 ЖК України власник не може бути позбавлений права користування власністю. Виселення громадян з житлової площі, що належить їм, також не передбачено законом. Крім того, оскільки позивач не є наймачем вказаних двох житлових кімнат, а також наймодавцем, то не має права подавати позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставах, передбачених ст. 71 ЖК України. Визнання права користування житловим приміщенням проводиться тільки на передбачених законом підставах. Відповідно до вимог ст. 54 ЖК України позивач міг претендувати тільки на приміщення, що звільнилося, в квартирі. Оскільки спірні дві кімнати у вказаній квартирі не є такими, що звільнилися, то вимоги позивача в цій частині також необґрунтовані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed