Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просить суд розірвати укладений з відповідачем договір банківського вкладу та стягнути з ПАТ „Західінкомбанк на його користь належні йому кошти в сумі 10000 грн та судові витрати по справі в сумі 370 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 07 листопада 2008 року було укладено договір банківського вкладу № ДД-4448-6, за яким відповідач прийняв від нього грошову суму в розмірі 10000 грн на строк 12 місяців. По закінченню терміну повернення вкладу, у звязку з відсутністю коштів у банку, між ним та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 від 09 листопада 2009 року про продовження строку дії вкладу на 3 місяці з виплатою процентів з розрахунку 17% річних. Строк дії вкладу закінчився 09 лютого 2010 року. При отриманні відсотків по вкладу він звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому всієї суми вкладу, але кошти не отримав. В подальшому, на його письмову вимогу про повернення коштів, відповідач 24 лютого 2010 року надіслав листа, яким наполягав на продовженні дії договору банківського вкладу та завіряв, що прикладе усіх зусиль для забезпечення повернення вкладу у майбутньому, тобто фактично відмовив у поверненні коштів. Дії відповідача вважає незаконними і просить суд позов задовольнити повністю. Представник публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк [PERSON] на попередньому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що між сторонами 07 листопада 2008 року було укладено договір банківського вкладу в національній валюті № ДД-4448-6, за яким відповідач прийняв від позивача грошову суму в розмірі 10000 грн на строк 12 місяці. По закінченню терміну повернення вкладу, між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 09 листопада 2009 року про продовження строку дії вкладу на 3 місяці з виплатою процентів з розрахунку 17% річних, якою визначено дату повернення вкладу 09 лютого 2010 року. 09 лютого 2010 року закінчився термін дії вкладу, у звязку з чим позивач звернувся із заявою до відповідача про повернення вказаного вкладу. 24 лютого 2010 року відповідач направив позивачу листа, яким фактично відмовив йому у поверненні коштів, посилаючись на їх відсутність на кореспондентському рахунку банку. Викладені обставини відповідачем визнаються повністю. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Статтею 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. При цьому визнається, що умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що відмова відповідача у поверненні позивачу вкладу у сумі 10000 грн по спливу встановленого договором банківського вкладу строку є порушенням відповідачем своїх договірних зобовязань, а тому позов підлягає задоволенню повністю. На пiдставi ст.ст.391,526,651,1058,1060,1066,1068,1074 ЦК України, ст.ст.2, 55,56,85 Закону України „Про банки і банківську діяльність, ст.ст.4,6,21,22 Закону України „Про захист прав споживачів,

Outcome: approved