Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

19.02.2009 року [PERSON], діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітній [PERSON], [INFO], звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні належною ним на праві власності квартирою №5 по вул. Акіма, 17 в м. Миколаєві шляхом зобов'язання відповідачів своїми силами та за свій рахунок поновити колодязь мережі дворової каналізації та демонтувати самовільно встановлені ними металеві вхідні двері до квартири [ADDRESS] на суміжній зовнішній стіні будинку, які знаходяться на відстані 0.4м від вхідних дверей належної позивачам квартири, а також стягнути на користь позивача [PERSON] у відшкодування компенсації моральної шкоди з відповідача [PERSON] 500грн.00коп., з [PERSON] 2000грн.00коп.. 30.03.2009 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив усунути перешкоди в користуванні належної йому власністю у вигляді квартири №1 по вул. Акіма. 17 в м. Миколаєві шляхом зобов'язання відповідачів знести за свій кошт самовільну прибудову до квартири [ADDRESS], розмірами 2.6м на 4.6м. Ухвалою суду від 7.05.2009 року позови об'єднані в одне провадження. Ухвалами суду від 7.05.2009року, 27.08.2009року та 7.04.2010року до участі у справі в якості третіх осіб залучено [PERSON], [PERSON], Адміністрацію Центрального району виконкому Миколаївської міської ради. Інспекцію ДАБК та ТОРІ "Центральний-1". Ухвалою суду від 18.02.2010 року позов [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітній, в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні належною ним на праві власності квартирою №5 по вул. Акіма, 17 в м. Миколаєві шляхом зобов'язання відповідачів своїми силами та за свій рахунок поновити колодязь мережі дворової каналізації залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач, відповідач [PERSON], її представник вимоги свого позову підтримали, посилаючись на обставини, які викладені у ньому, не визнав позовні вимоги [PERSON]. Позивач та відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, направив своїх представників. У судовому засіданні представники позивача-відповідача [PERSON], відповідач [PERSON] вимоги позову [PERSON] підтримали, не визнав вимоги позову [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 7.04.2010 року вимоги позову не визнав та просив закінчити розгляд справи за його відсутністю. Представник Миколаївської міської ради позовні вимоги [PERSON]І . вважав необгрунтованими, а при вирішенні спору за позовом [PERSON] покладався на розсуд суду. Представник Інспекції ДАБК також вважав позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню, оскільки права позивача не порушені та у нього не має права вимагати знесення будівлі, будівництво якої розпочато відповідно до встановленої процедури. При вирішенні позову [PERSON] покладався на розсуд суду. Треті особи [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилися, надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Представник Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради та ТОВ "Центральний-1" до суду не з'явилися, надали заяви про слухання спари за відсутністю їх представників. Вислухавши пояснення сторін, показання експерта, дослідивши доводи матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 58,7 кв. м., знаходиться на балансі ТОВ "Центральний 1" та з 22.04.1994року належить на праві власності позивачу [PERSON] в якої він не проживає, так як в неї є зареєстрованими та проживають його донька [PERSON] та онук [PERSON]. На підставі рішення Центральної районної ради народних депутатів 27.04.1995року позивач [PERSON] оформив збудовану прибудову до вищезазченої квартири, у зв'язку з чим загальна площа двокімнатної квартири №1 збільшилася та стала складати 81,2кв.м.. Після чого, в процесі експлуатації вищезазначеної квартири її власник та особи, які мешкають у неї. додатково здійснили її самовільне переобладнання та внутрішнє перепланування, в тому числі шляхом самовільного захоплення 30кв.м. земельної ділянки, що належить територіальної громади, внаслідок чого частина квартири була переобладнана в магазин продовольчих товарів, загальною площею 54,3кв.м. та загальна площа відокремленої від магазину двокімнатної квартири зменшилася та стала складати 25.1кв.м.. У зв'язку із відокремленням площі магазину від квартири, позивач [PERSON] та його донька [PERSON] вимушені були зробити до квартири [ADDRESS] окремий вхід шляхом самовільного встановлення металевих вхідних дверей на суміжній зовнішній стіні будинку, яка знаходиться напроти належного позивачам [PERSON] нерухомого майна. Відповідно до наданих копій свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорту, рішень виконкому і Миколаївської міської ради та листів-відповідей на звернення сторін, позивачу [PERSON] сумісно з неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], з 7.03.2002 року належить на праві власності по 1/2 частки суміжній квартири [ADDRESS], загальною площею 41.5кв.м., яка 18.12.2007року списана з балансу житлово-експлуатаційного підприємства та на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 28.11.2008року №2082 переведена в нежитлове приміщення з наданням дозволу на його реконструкцію для розміщення магазину продовольчих товарів з надбудовою мансардного поверху. Рішенням Миколаївської міської ради від 19.06.2009року №35/50 позивачу [PERSON] передана в оренду строком на один рік земельна ділянка площею 54кв.м. для розміщення та обслуговування приміщень магазину продовольчих товарів по вул. Акіма, 17. На підставі чого та відповідно до поданого до поданого робочого проекту по реконструкції та будівництву, погодженого з компетентними органами, позивачем [PERSON] 13.08.2009року отриманий дозвіл інспекції ДАБК у Миколаївської області виконання будівельних робіт №00446-09. Як слідує із копій відповідей та постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.04.2008року, 20.05.2008року, 5.06.2008року. 19.06.2008року. 10.03.2009року, винесених Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївської області, листів-відповідей Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради, виконкому Миколаївської міської ради та інспекції ДАБК у Миколаївської області, актів-перевірок з відповідними приписами №203 від 19.03.2009року та №392 від 7.03.2009року, на грунті будівництва та самовільного встановлення дверей між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, внаслідок чого до отримання відповідного дозволу інспекції позивач [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності із забороною здійснювати булівельні роботи по реконструкції нежитлових приміщень. В наступний час, після отримання дозволу №00446-09, реконструкція та будівництво нежитлових приміщень позивачами не завершена та магазин з надбудовою мансардового поверху не прийнятий до експлуатації. Як пояснили представники позивача [PERSON], проведенням реконструкції та будівництва магазину відповідачами [PERSON] і [PERSON] порушені права [PERSON] у частині неможливості повного використання ним як власником квартири самовільно обладнаного ним входу до квартири та входу на горище. Але, при цьому, не заперечували проти того, що улаштований ними зовнішній вхід на горище не передбачений жодними технічними та правовстановлюючими документами на квартиру№1 по вул. Акіма, 17 в м. Миколаєві, що підтверджено наданими до суду письмовими доказами та показаннями представника МБТІ, допитаного у судовому засіданні. Позивач [PERSON], діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього власника, навпаки зазначила, що облаштування відповідачами [PERSON] та [PERSON] самовільного входу до належної останнім квартири порушують їх права як власників суміжного приміщення, оскільки унеможливлюють використання ними входу до належного ним реконструйованого майна у вигляді магазину. Зазначені неправомірні дії привели до моральних страждань та хвилювань позивача [PERSON]. Між тим, згідно до висновку експерта №120-1609 від 19.11.2009року самовільно встановлені відповідачами [PERSON] і [PERSON] металеві вхідні двері до квартири [ADDRESS] не перешкоджають в користуванні цокольною частиною нежитлових приміщень реконструйованої квартири №5 позивачам [PERSON] та неповнолітній [PERSON], так як відстань між зовнішніми стінами спільного будинку складає 1м, що відповідає вимогам ДБН 360-92** п. 3.25**. Відповідно до внутрішнього слідження квартири №1 встановлено наявність люку для виходу на горище, якій власниками квартири закритий. Будь-яких порушень санітарних, протипожежних та будівельних норм при реконструкції квартири№5 нежитлових приміщень та відступу від робочого проекту - не встановлено. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 317, 319, 376, 386, 391 ЦК України, ст.. ст. 152, 158 ЗК України, суд вважає позови необгрунтованими й не підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, правом вимагати знесення обєктів самочинного будівництва наділений лише власник земельної ділянки, на якій вони зведені або орган місцевого самоврядування. В даному випадку реконструкція та будівництво відповідачем [PERSON] здійснюється відповідно до порядку та процедури, що встановлені законом, та на земельній ділянки, яка виділена їй в оренду для цієї мети. Представник Миколаївської міської ради як представник територіальної громади, який є власником земельної ділянки по вул. Акіма, 1 7 в м. Миколаєві, будь-якого порушення прав громади не вбачає, усунення перешкод та знесення реконструйованою нежитлової будівлі квартири №5, - не вимагає. Що стосується посилання представників позивача на порушення прав [PERSON] з боку відповідачів і необхідність їх поновлення шляхом знесення прибудови,. побудованої відповідачами відповідно до проекту, то суд враховує, що на підтвердження цього факту не надано жодного допустимого доказу з додатковим урахуванням того, що позивач взагалі проживає за іншою адресою. Питання щодо законності проведення внутрішнього та зовнішнього перепланування кзартир відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування та делеговані Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради, якою не заявлено буть-яких вимог про приведення квартири №1 по вул. Акіма. 17 в м. Миколаєві до первісного стану. Тому, позивач [PERSON] без доведеності порушення її конкретно визначених прав та прав неповнолітнього співвласника на користування належним ним майном, не вправі вимагати демонтажу самовільно встановлених відповідачами [PERSON] і [PERSON] сталевих вхідних дверей до квартири [ADDRESS],

Outcome: dismissed