Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В суд звернулась [PERSON] з позовом до управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради (надалі управління освіти) про захист гідності та честі, посилаючись на те, що 26.03.09 р. вона отримала атестаційний лист, у якому щодо неї поширено недостовірну інформацію, яка порушує її особисті немайнові права та завдає шкоди її інтересам, честі та гідності, так як містить у її характеристиці безпідставні та образливі за формою і змістом вислови, зокрема: „на її уроках відсутнє особистісно-зорієнтоване навчання (мотивація, актуалізація субєктивного досвіду, рефлексія тощо); „відсутнє використання наочності; „останні два роки [PERSON] не бере участі в позакласній роботі з предмета, не веде науково-дослідницької роботи з обдарованими людьми; „не завжди тактовна по відношенню до адміністрації. [PERSON] просила суд визнати інформацію, поширену у наведених фрагментах атестаційного листа, недостовірною, зобовязати відповідача її спростувати та зобовязати відповідача відкликати атестаційний лист. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що адміністрація ЗОШ № 3, у якій вона працює вчителем української мови та літератури, з 2004 року переслідує її за активну громадську позицію, виступи на зборах колективу, педагогічних радах. Саме з цією метою під час позачергової атестації у березні-квітні 2009 року адміністрацією було сформовано таку її характеристику, яка не давала можливості присвоїти їй звання „старший вчитель. Однак, висновки атестаційної комісії ЗОШ № 3 щодо відсутності підстав для надання їй такого звання були спростовані атестаційною комісією управління освіти, яка своїм рішенням за результатами розгляду скарги [PERSON] на рішення атестаційної комісії ЗОШ № 3 присвоїла їй звання „старший вчитель. [PERSON] пояснила, що на її уроках присутнє особистісно-зорієнтоване навчання, використання наочності, вона не бере участі в позакласній роботі з предмета, так як їй не дають годин факультативу, а науково-дослідницьку роботу з обдарованими дітьми вона веде, по відношенню до адміністрації закладу була завжди тактовна. Представник позивачки [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просив суд задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі. Представник відповідача управління освіти [PERSON] вимоги позовної заяви не визнав в повному обсязі та подав суду письмові заперечення проти позову. Заперечення обґрунтовував тим, що вимоги позивачки побудовані на твердженнях, наведених у атестаційному листі ЗОШ № 3. Водночас, 22.04.09 р. атестаційною комісією управління освіти за результатами розгляду скарги [PERSON] від 16.04.09 р. рішення атестаційної комісії ЗОШ № 3 було скасовано, створено експертну групу з числа фахівців управління освіти з української мови та літератури для вивчення роботи [PERSON] Експертна група дійшла висновку про те, що [PERSON] заслуговує на присвоєння звання „старший вчитель, і 28.04.09 р. атестаційною комісією управління освіти [PERSON] було підтверджено кваліфікаційну категорію „спеціаліст вищої категорії та присвоєно звання „старший вчитель. Представник відповідача пояснив, що оскаржувані фрагменти характеристики є оціночними судженнями, а управлінням освіти не вчинено жодної дії, яка посягала би на честь та гідність позивачки, задоволено всі її вимоги, тому вважає позов безпідставним. Залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - директор ЗОШ № 3 [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що у характеристиці наведено субєктивну думку адміністрації ЗОШ № 3, яка ґрунтується на аналізах її уроків, іншій інформації, є оціночними судженнями. [PERSON] пояснила, що у адміністрації ЗОШ № 3 дійсно є підстави вважати, що [PERSON] не завжди тактовна по відношенню до адміністрації, так як вона допускала образливі вислови на адресу директора школи та інших представників адміністрації школи на засіданнях педагогічних рад та інших зборах. Висновок про відсутність на її уроках особистісно-зорієнтованого навчання, використання наочності було зроблено на підставі аналізів її уроків, проведених заступником директора ЗОШ № 3, висновок про те, що вона не бере участі в позакласній роботі з предмета, ґрунтується на даних відповідного контролю за участю вчителів у формах методичної роботи школи за 2007-2008, 2008-2009 навчальні роки, а висновок про неприйняття нею участі у науково-дослідницькій роботі з обдарованими дітьми ґрунтується на тому, що її учні за період атестації не приймали участі у олімпіадах, не брали участь у Малій академії наук. Рішення за результатами розгляду атестаційного листа [PERSON], в тому числі і характеристики з оскаржуваними фрагментами, приймалось колегіально атестаційною комісією ЗОШ № 3. [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін та третьої особи, показання свідків, дослідивши інші докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що 06.04.09 р. відбулось засідання атестаційної комісії ЗОШ № 3 управління освіти, на якому було розглянуто атестаційний лист [PERSON], вчителя української мови та літератури ЗОШ № 3. Пункт 11 атестаційного листа, підписаний директором ЗОШ № 3 [PERSON], містить характеристику якості виконання позивачкою посадових обовязків, результативності навчально-виховної роботи, загальної і професійної культури адміністрацією школи, яка, в свою чергу, містить наступні вислови: „Педагог намагається використовувати групову та парну форми роботи, елементи „мозкового штурму, та на її уроках відсутнє особистісно-зорієнтоване навчання (мотивація, актуалізація субєктивного досвіду, рефлексія тощо); „відсутнє використання наочності; „Останні два роки [PERSON] не бере участі в позакласній роботі з предмета, не веде науково-дослідницької роботи з обдарованими дітьми. Пункт 12 атестаційного листа, підписаний директором ЗОШ № 3 [PERSON], містить оцінку професійної діяльності, загальної культури, моральних якостей позивачки, у якому вжито наступний вислів: „не завжди тактовна по відношенню до адміністрації. Відповідно до ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст.1 Закону України „Про інформацію, під інформацією розуміється документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Статтею 47-1 зазначеного Закону передбачено, що висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири, за винятком образи чи наклепу, є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Суд прийшов до висновку, що інформація в оскаржуваних фрагментах характеристики, яка містить вислови: „на її уроках відсутнє особистісно-зорієнтоване навчання (мотивація, актуалізація субєктивного досвіду, рефлексія тощо); „відсутнє використання наочності; „не завжди тактовна по відношенню до адміністрації не може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані, так як у них міститься субєктивна оцінка адміністрації ЗОШ № 3, зокрема, професійним якостям позивачки, методам та формам, які нею використовуються у навчальному процесі. Ці вислови носять субєктивний характер і нерозривно повязані з особою, яка ці якості оцінює директором ЗОШ № 3 [PERSON] Судом встановлено, що висновок директора ЗОШ № 3 [PERSON] про відсутність на уроках вчителя [PERSON] особистісно-зорієнтованого навчання (мотивації, актуалізації субєктивного досвіду, рефлексії тощо), використання наочності ґрунтується на аналізах уроків [PERSON] від 14.11.08 р., 24.11.08 р., 27.01.09 р., 30.01.09 р., виконаних заступником директора ЗОШ № 3 з виховної роботи та досліджених в судовому засіданні. Випадки допущення позивачкою нетактовної, на їх думку, поведінки по відношенню до адміністрації ЗОШ № 3, підтвердили [PERSON] та свідок [PERSON] Вищезазначені вислови, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів особи, яка здійснювала оцінювання роботи вчителя, її ділових та особистих якостей, не можуть бути перевіреними на предмет відповідності дійсності. Отже, суд прийшов до висновку, що вищезазначені оскаржувані позивачкою фрагменти характеристики, що міститься в атестаційному листі, є оціночними судженнями, а не фактичними твердженнями. Вирішуючи питання про наявність образи у вищезазначених висловах, суд виходив з того, що форма їх вираження не є брутальною, принизливою чи непристойною. Використовувані мовні засоби притаманні діловій українській мові, є прийнятними та літературними. Позивачкою [PERSON] в судовому засіданні визнано, що протягом 2007-2008, 2008-2009 навчальних років вона не вела будь-яких факультативних занять, не брала участі у позакласній роботі з предмета. Це твердження, адміністрації ЗОШ № 3, як і твердження про те, що [PERSON] не веде науково-дослідницької роботи з обдарованими дітьми, як встановлено судом, ґрунтується на письмових формах контролю за участю вчителів у формах методичної роботи школи за 2007-2008, 2008-2009 навчальні роки, що досліджені в судовому засіданні, і відповідно до яких учні [PERSON] не брали участі у шкільних та інших олімпіадах, конкурсах, Малій академії наук. Про незначну активність позивачки у здійсненні позакласної роботи дійшла висновку і експертна комісія, що знайшло відображення у її рішенні, дослідженому судом. Отже, суд прийшов до висновку про достовірність інформації, що міститься у даному фрагменті характеристики в атестаційному листі [PERSON] Зміст всіх оскаржуваних позивачкою висловів її честь та гідність не принижують, так як самі по собі негативно її не характеризують, на вчинення нею протиправних чи аморальних дій не вказують. Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання оскаржуваних фрагментів характеристики, яка міститься у атестаційному листі [PERSON] недостовірною чи образливою інформацію, та про відсутність підстав для зобовязання відповідачів спростувати її. Вирішуючи питання про зобовязання управління освіти відкликати атестаційний лист, суд виходив з наступного. Відповідно до пп.8.4, 8.6, 8.7, 9.2 Типового положення про атестацію педагогічних працівників України, затвердженого наказом Міністерства освіти України N 310 від 20.08.93 р. (з наступними змінами), атестаційна комісія при навчально-виховному закладі вивчає роботу педагогічних працівників і оформляє атестаційні листи. До 20 квітня поточного навчального року атестаційна комісія розглядає атестаційні листи, заслуховує працівників, які атестуються. На підставі всебічного розгляду наслідків їх педагогічної роботи, рівня фахової підготовки і професійної компетентності, рейтингу серед працівників районного (міського) методичного об'єднання (асоціації), оцінки працівникам педагогічного колективу навчально-виховного закладу, думки батьків, учнів приймає одне з рішень: "відповідає посаді, яку займає", "відповідає посаді, яку займає, за умови виконання певних рекомендацій", "не відповідає посаді, яку займає", встановлює (підтверджує, не підтверджує) відповідну кваліфікаційну категорію, присвоює (підтверджує, не підтверджує) педагогічне звання; встановлює (підтверджує, не підтверджує) посадовий оклад (ставку заробітної плати) працівникам, вносить пропозиції до заохочення педагогічних працівників. З усіх питань, пов'язаних з атестацією, атестаційна комісія приймає рішення. У разі незгоди з рішенням атестаційної комісії при навчально-виховному закладі педагогічний працівник має право у двотижневий строк з дня вручення йому атестаційного листа звернутись із скаргою до атестаційної комісії вищого рівня. Рішення атестаційної комісії вищого рівня є підставою для скасування попереднього і видачі нового наказу про встановлення (підтвердження, не підтвердження) працівникові відповідної кваліфікаційної категорії, посадового окладу (ставки заробітної плати) чи присвоєння (підтвердження, не підтвердження) педагогічного звання з дня прийняття рішення атестаційною комісією навчально-виховного закладу (органу державного управління освітою), дії якої оскаржувались. Таким чином, атестаційний лист є одним з джерел інформації, на підставі оцінки та аналізу якої атестаційною комісією в межах компетенції приймається відповідне рішення. Під час судового розгляду встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що рішенням атестаційної комісії ЗОШ № 3 від 06.04.09 р., на якій розглядався атестаційний лист позивачки, що містить оскаржувані фрагменти, вчителю [PERSON] педагогічне звання „старший вчитель присвоєне не було. Рішенням міської атестаційної комісії управління освіти від 28.04.09 р. вчителю ЗОШ № 3 [PERSON] підтверджено кваліфікаційну категорію „спеціаліст вищої категорії та присвоєно педагогічне звання „старший вчитель. Отже, суд прийшов до висновку про те, що вимога про відкликання атестаційного листа позивачки з оскаржуваними фрагментами не має правового змісту. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed