overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просило про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за поставлену електроенергію у розмірі 1715грн.85коп.. У судовому засіданні позивач вимоги, викладені в позові підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за його відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" виконує постачання електроенергії будинків, що розташовані у Центральному районі м. Миколаєва на підставі встановлених тарифів на електроенергію, у зв'язку з чим між сторонами 3 22.02.2007 року фактично був укладений договір на постачання електроенергії, відповідно до якого позивач зобов'язався належними чином постачати електроенергію відповідачу за адресою: [ADDRESS], а останній належним чином сплачувати спожиту електроенергію. Відповідно до довідки, у відповідача за період з 1.03.2007року по дату продажу квартири - 5.08.2009року перед ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" склалася заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію у розмірі 1715грн.85коп.. яку [PERSON] добровільно не погашає. На підставі викладеного, у відповідності ст. ст. 64, 67, 68, 150, 156, 160 ЖК України, ст. ст. 509, 526 ЦК України, "Правил користування електроенергії для населення", суд дійшов висновку, шо пред'явлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. ст. 8,. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн.00коп. на користь держави і судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на квартиру. В позовній заяві позивачка вказує, що 14 травня 1999 року між нею та відповідачкою на Товарно-сировинній біржі Власність був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], згідно якого позивачка придбала цю квартиру. Але у теперішній час вказаний договір позивачкою втрачений. Позивачка зазначає, що вказаний договір їй необхідний для укладання договору довічного утримання. Тому в порядку ст. 392 ЦК України позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з?явились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Від представника третьої особи до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 1999 року № 229, укладеного на Товарно-сировинній біржі Власність (реєстровий номер 725), [PERSON] купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований в КП ММБТІ 14 травня 1999 року. \\а.с. 9\\ Згідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачці дійсно на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 1999 року № 229, укладеного на Товарно-сировинній біржі Власність (реєстровий номер 725). Але оригінал цього договору позивачкою втрачений. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги позивачки підтверджуються копією паспорту, довідкою з КП ММБТІ, копією договору, копією технічного паспорту та іншими доказами. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності на квартиру № 101, загальною площею 84,50 кв.м, житловою площею 48,80 кв.м, яка розташована в будинку № 7 по вул. Градинська в м. Києві та зобовязати ТОВ «Соцінвестбуд» передати їй за актом прийому - передачі вказану квартиру, технічний паспорт на квартиру, також паспорти, гарантійні документи на обладнання, встановлене в даній квартирі. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 08 грудня 2005 року уклала договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду „А житлового будинку № 3 у 26а мікрорайоні ж/м Вигурівщина - Троєщина у Деснянському районі м. Києва, сплатила кошти в повному обсязі з метою отримання у власність обєкту інвестування, будинок був введений в експлуатацію, однак відповідно до умов договору відповідач забудовник відмовляється передати обєкт інвестування по акту прийому - передачі, що унеможливлює оформлення права власності в установленому законом порядку. В попередньому судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги позову та просили його задовольнити. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи в попередньому судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну та моральну шкоду, заподіяну загибеллю свійських тварин - кіз в розмірі 500 гривень га моральну шкоду - у розмірі 500 гривень. Також просить стягнути з відповідача на його користь витрати на отримання правової допомоги у розмірі 150 гривень. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги : просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1000 гривень та моральної шкоди - 1000 гривень. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, згоден відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 500 гривень, так як в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи визначено матеріальну шкоду саме в такій сумі і саме цю суму він відразу пропонував відповідачеві, але той відмовився її отримати. Позовні вимоги підтверджуються: протоколом розтину трупа тварини - а.с. 4-5; відповіддю Ширяївської селищної ради Одеської області- а.с. 6.; випискою з ЖРЗПЗ № 1967 від 20.08.2008 року - а.с. 7; постановою про відмову в порушенні кримінальної справи - а.с. 10; довідкою директора Ширяївського ринку про вартість кіз - а.с. 20. Правовідносини сторін регулюються цивільним законодавством. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, особа, що завдала матеріальну шкоду майну фізичної особи, повинна відшкодувати її в повному обсязі, на час розгляду справи, тобто в сумі 700 (сімсот) гривень. Враховуючи, що позивач пропонував відшкодувати збитки нанесені його собаками у розмірі 500 гривень, а позивач відмовився, в частині позову про стягнення моральної шкоди, слід відмовити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 19 лютого 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку - Лілію, [INFO]. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розірвання шлюбу є наявність постійних скандалів, образ та принижень з боку відповідача. Шлюбні відносини припинені з лютого 2010 року. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає. На примирення не згодна. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що шлюбні відносини припинені з лютого 2010 року. На примирення не погодилася. Просила про розірвання шлюбу. Витрати, повязані з його розірванням, просила покласти на неї. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ним та позивачкою. На примирення не погодився, вважав за необхідне розірвати шлюб, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу просив покласти на нього. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов в силу ст. 174 ЦТТК України підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, що 19 лютого 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 14 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має спільну малолітню доньку - Лілію, [INFO] (а.с.5). Разом з тим шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з лютого 2010 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.Я2 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

У березні 2010 року, [PERSON] звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Позовні вимоги визнав (а.с.). Позов підлягає задоволенню. Сторони уклали шлюб у 15.08.2009 року (а.с.), а розірвали його 01.12.2009 року (а.с. ). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO](а.с.). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ДСНВП „Екоцентр про стягнення коштів. Для постановлення мотивованого рішення необхідна значна затрата часу, тому відповідно до ст.209 ЦПК України, суд вважає можливим оголосити резолютивну частину рішення, надавши сторонам можливість ознайомитись з мотивованим рішенням 26 квітня 2009р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею як за дружиною відповідача право власності на ? частину квартири [ADDRESS], оскільки остання була нажита під час шлюбу. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву , в якій вимоги позову підтримала та просила провести розгляд справи за її відсутністю. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, визнавши пред'явлені до нього вимоги та додатково вказав, що позивач чинить йому перешкоди в користуванні спірною квартирою. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] і [PERSON] з 7.02.1985року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітній дітей не мають. 9.10.1997року в період шлюбу сторони придбали для сумісного проживання квартиру [INFO], вартістю 3016грн.00коп. та інвентаризаційної вартістю на сьогоднішній час 11054грн.00коп.. Спірна квартира як майно нажите сторонами під час шлюбу було зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу тільки за відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 60, 63, 70 СК України, ст. ст. 316, 328, 355, 368, 372 ЦК України, суд дійшов висновку, що спірна квартири є майном, нажитим сторонами як подружжям під час шлюбу й кожний з них має рівні права на володіння, користування й розпорядження цим майном. У зв'язку із зазначеним, позов підлягає задоволенню й за позивачем слід визнати право власності по ? частину спірній квартири. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати в загальному розмірі 175грн.27коп. сплачені при подачі позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

В позові позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну (присадибну) ділянку по вул. Колгоспна, 12 в с. Вишнівці Онуфріївського району належних йому брату [PERSON], який помер 03 травня 2006 року. Посилається на те, що після смерті брата відкрилась спадщина. На момент відкриття спадщини спадкоємцями були мати померлого [PERSON], що померла 16.09.2009 року, та брат померлого [PERSON] (відповідач по справі), однак вони після смерті [PERSON] за спадщиною не звертались. Він звертався до нотаріальної контори, як спадкоємець, однак переоформляти будинок на себе він не може за відсутності правовстановлюючих документів на будинок про що повідомила його нотаріальна контора. Інших спадкоємців немає. Відповідач на спадщину після брата не претендує. В судовому засіданні позивач відмовився від позову в частині визнання права власності на земельну ділянку (присадибну), а в іншій частині просив позов задовольнити. Відповідач позов визнав, з доводами позивача погодився,пояснив, що він від спадщини, що залишилась після його брата [PERSON] відмовляється на користь позивача, а тому просив позов задовольнити. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав : З наданих позивачем документів вбачається, що він, [PERSON] і [PERSON], що помер 03.05.2006 року є рідними братами, так як їх матірю є [PERSON], що померла 16 вересня 2009 року. Згідно технічного паспорта на житловий будинок № 12 по вул. Колгоспна в с. Вишнівці Онуфріївського району власником даного будинку є [PERSON] З довідок Вишнівцівської сільської ради вбачається, що [PERSON] з 1988 по 2006 рік проживав [INFO], який був власником вказаного будинку, він одружений не був, дітей не мав. Згідно копії свідоцтв про смерть [PERSON] помер 06.05.2006 року, а [PERSON]- 16.09.2009 року. З наданих Онуфріївської державною нотаріальною конторою документів вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 03.05. 2006 року заведена спадкова справа № 190 за 2006 рік. Заяву про прийняття спадщини подав його брат [PERSON] Інші спадкоємці за оформленням спадщини не звертались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались, свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалось за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Таким чином в судовому засіданні встановлені підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

27.01.2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 750 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення аліментів за минулий час: з березня 2006 року по грудень 2009 року у розмірі 15 750 грн.. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти але вважає, що сума завищена, оскільки на даний час він не працює. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилась донька: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитини. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Аліменти за минулий час не можуть бути стягнути, так як позивачка не представила суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить суд встановити факт того, що він, [PERSON], є сином [PERSON]. У судовому засіданні заявник повністю підтримав позовні вимоги та, посилаючися на ті самі підстави, просив їх задовольнити. Представник третьої особи до суду не зявився, хоча був судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає суду розглянути справу по суті. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження серія 1-КИ № 206175 (а.с.13) зазначено прізвище позивача, як [PERSON], однак прізвище батьків в зазначеному свідоцтві зазначені, як батько - [PERSON], мати [PERSON]. Згідно паспорту (а.с.6), виданого заявнику, зазначено його прізвище, як [PERSON]. Згідно заповіту на користь позивача (а.с.11-12) прізвище його матері зазначено як [PERSON]. Однак згідно свідоцтва про смерть № 452828, зазначено прізвище матері позивача, як [PERSON] (а.с.14).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

У серпні 2009 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача і просив стягнути заборгованість по оплаті за поставлений йому газ у розмірі 473,22 грн, посилаючись на те, що відповідачу відповідно до Закону України «Про житлово комунальні послуги», за його місцем мешканням постачається природний газ і за особовим рахунком № 868940 він зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату за газ, що поставляється. Однак станом на 31.07.2009 рік у наслідок неналежної оплати за спожитий газ у відповідача виникла заборгованість, яку позивач і просить стягнути, оскільки добровільно відповідач її не оплатив. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 30.12.2003 року. Після звернення до позивача з вимогою укладання договору про надання послуг і відкриття особливого рахунку, у звязку зі зміною власника квартири, останньому було відмовлено на підставі того, що мається заборгованість з надання послуг по постачанню газу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 30.12.2003 року. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підтвердження позовних вимог, позивачем наданий розрахунок заборгованості за споживчий природний газ з особливого рахунку № 868940, який відкритий на імя попереднього власника квартири [ADDRESS] [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку про можливість стягнення заборгованості з моменту реєстрацію договору купівлі продажу квартири [ADDRESS], а саме з 30.12.2003 року, оскільки відповідач продовжував фактично користуватися послугами з газопостачання. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за поставлений природний газ з урахуванням трирічного терміну позовної давності для захисту порушеного права у розмірі 338,79 грн. Окрім цього, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача державне мито у розмірі 81,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved