Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в обґрунтування якого посилається на те, що з 26.01.2007 року перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, припинивши шлюбні відносини у вересня 2008 року, і в цей період придбали майно у виді: газової плити, конвектора, мікрохвильової печі, плеєра, легкового автомобіля на підставі кредитного договору, газову установку до автомобіля, авто магнітолу, запасні колеса, крім того, в період шлюбу проживали в частині будинку провулок Шкільний,1 в м.Сарни, який належав родині відповідача, і в цьому будинку зробили зовнішній та внутрішній ремонт у виді заміни вікон на металопластикові вікна, газифікацію будинку, упорядкування зовні сайдингом, встановлення дверного блоку, придбання дошок, також сплачували кошти за виконані ремонтні роботи, в зв»язку з чим це майно належить їм на праві спільної сумісної власності, однак добровільно не домовились про порядок користування ним, а тому просить поділити спільне майно подружжя, виділивши: їй - газову плиту та конвектор; відповідачу - мікрохвильову піч, плеєр, газову установку на автомобіль та запасні колеса до нього, легковий автомобіль, будівельні матеріали та обладнання, стягнувши при цьому з [PERSON] на користь позивачки грошову компенсацію за неподільні речі. [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю і дала пояснення згідно заяви. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали частково і пояснили, що дійсно сторони по справі з 26.01.2007 року дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі і проживали в будинку баби [PERSON] по провулку Шкільний,1 в м.Сарни, однак в період шлюбу в даному будинку всі ремонтні роботи та придбання будівельних матеріалів вчинила власник будинку [PERSON], подружжя [PERSON] не затрачали кошти на облаштування будинку; крім того, дійсно придбали в період шлюбу різне майно, в тому числі: газову плиту, запасні колеса до автомобіля та легковий автомобіль згідно кредитного договору, щодо іншого майна, зазначеного у заяві, то позивачем не доведені факти його придбання з [PERSON] під час шлюбу; також посилаються на те, що кредитний договір на придбання транспортного засобу був укладений із відповідачем, який і виконував зобов»язання по ньому, а тому дане майно не є спільним сумісним майном подружжя, в зв»язку з чим просять поділити в рівних долях газову плиту і запасні колеса до автомобіля. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі слідуючих підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами виник спір, який випливає із цивільних правовідносин про право спільної сумісної власності подружжя, які регулюються главою 8 Сімейного Кодексу України. Згідно оглянутого свідоцтва про шлюб ( серія І-ГЮ № 020323) [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007 року ( актовий запис №21). Рішенням Сарненського районного суду від 29.09.2009 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірваний. Згідно свідоцтва про народження серія І- ГЮ № 080728 [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Судом достовірно встановлено, що в період шлюбу подружжя [PERSON] придбали газову плиту згідно видаткової накладної від 28.10.2007 року вартістю 1 799 грн. та чотири запасні колеса до автомобіля вартістю 1 200 грн., що не заперечили представники відповідача та підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], а тому дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу в межах заявлених позовних вимог в частині виділення у власність [PERSON] з врахуванням інтересів дитини, яка з нею проживає, газової плити, а відповідачу чотирьох запасних колес до автомобіля. Позивач [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що згідно квитанцій № 5029, № 5030 від 14.06.2008 року, рахунків про оплату будівельних матеріалів № 421 від 28.05.2008 року, № 4765 від 4.06.2008 року, товарного чеку від 26.05.2008 року, які були оглянуті судом, сторонами в період шлюбу були придбані будівельні матеріали у виді сайдингу та кріплень до нього, які були згодом використані для облаштування будинку по провулку Шкільний,1 в м.Сарни, власником якого є баба відповідача [PERSON] і цей факт не спростований стороною відповідача, які посилались на те, що ці матеріали купувала [PERSON], оскільки в судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] дала показання про те, що не пам»ятає, яку суму і при яких обставинах давала [PERSON] для придбання вищевказаних матеріалів, який дійсно придбав сайдинг та кріплення до нього для ремонту будинку; крім того, свідок [PERSON] своїми показаннями підтвердила, що батько позивачки [PERSON] на її, [PERSON], прохання для їх сім»ї купив і привіз дверний блок, який був поставлений у її будинок, що також вбачається із накладної №70 від 11.12.2008 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що подружжя [PERSON] в період шлюбу набули право спільної сумісної власності на будівельні матеріали у виді сайдингу та кріплень до нього вартістю 3 669 грн. 30 коп., на дверний блок вартістю 1 000 грн., які були використані для облаштування будинку рідної баби [PERSON], в якому проживали сторони, в зв»язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину вартості даних будівельних матеріалів та дверного блоку, що складає 2 334,65 грн. Згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 2527/7с від 5.12.2007 року [PERSON] придбав у ЗАТ «ЗАЗ» в особі ВАТ «Рівне - Авто» транспортний засіб - легковий автомобіль марки ЗАЗ модель ТF 699 седан легковий В державний номерний знак [NUMBER] вартістю 42 850 грн. Кредитний договір № 014/53-05/68694 від 10.12.2007 року, укладений між ВАТ «[PERSON] Аваль» і відповідачем, підтверджує факт надання [PERSON] кредиту для купівлі автомобіля марки ЗАЗ модель ТF 699 седан легковий В державний номерний знак [NUMBER] в сумі 42 850 грн. зі сплатою 15,5 % річних на строк по грудень 2013 року і згідно оглянутих квитанцій за період з грудня 2007 року по жовтень 2009 року [PERSON] виконує зобов»язання по сплаті даного кредиту . Відповідно до положень ч.2 ст.65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя; згідно ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно , одержане за договором, використане в інтересах сім»ї. Судом достовірно встановлено, що під час зареєстрованого шлюбу [PERSON] і [PERSON] для сім»ї придбали легковий автомобіль марки ЗАЗ модель ТF 699 седан легковий В державний номерний знак [NUMBER] вартістю 42 850 грн. в кредит і з грудня 2007 року спільними коштами виконували зобов»язання по поверненню суми кредиту на підставі договору від 10.12.2007 року до моменту припинення подружніх відносин, тобто до жовтня 2008 року, сплативши за цей період спільно 13 654,06 грн., в зв»язку з чим суд вважає, що даний транспортний засіб є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], який підлягає поділу, однак враховуючи те, що дане майно є неподільним і перебуває у користуванні відповідача [PERSON] , який за фахом роботи має потребу у ньому, доцільно виділити легковий автомобіль у власність відповідачу, стягнувши з нього 1/2 частину грошових коштів, сплачених в якості виконання зобов»язань по кредитному договору на користь позивача в сумі 6 827 грн. 03 коп. на підставі квитанцій за період з 9 грудня 2007 року по вересень 2008 року. Позивачем [PERSON] заявлені вимоги до [PERSON] про поділ майна подружжя у виді конвектора, мікрохвильової печі, плеєра з колонками, газової установки на автомобіль, автомагнітоли, стягнення грошової компенсації за неподільне майно у виді вікон металопластикових, газифікації будинку, придбання пиломатеріалів (дошок), коштів за сплату проведених ремонтних робіт, однак позивачем не представлені докази набуття даного майна в період шлюбу з відповідачем, так як судом із показань свідка [PERSON] та документів на газифікацію будинку на її ім»я, квитанцій на придбання вікон на її ім»я встановлено, що саме власником будинку по провулку Шкільний,1 в м.Сарни [PERSON] оплачене проведення газифікації будинку та газового обладнання, зокрема, купівля конвектора марки «Данко», також нею придбані металопластикові вікна, щодо наявності мікрохвильової печі, плеєра з колонками та газової установки до автомобіля, автомагнітоли, пиломатеріалів (дошок), то у суду відсутні будь-які докази набуття права спільної сумісної власності на дане майно у подружжя [PERSON], в зв»язку з чим дана позовна вимога є безпідставною.

Outcome: partial