Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

У серпні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми. Зазначав, що відповідно до розписки від 12 грудня 2006 року відповідач отримав від нього суму у розмірі 3 000 дол. США для закупки будівельних матеріалів. Посилаючись на те, що відповідач будівельні матеріали не купив, у зв'язку з чим повернув йому 1 700 дол. США, просив стягнути з [PERSON] на його користь 1 300 дол. США та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка була йому завдана внаслідок неповернення суми грошей. У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що за усною домовленістю між сторонами [PERSON]М взяв на себе зобов'язання виконати роботи по розводу та підключенню водопроводу. 12 грудня 2006 року, відповідно до розписки (а.с. 7), [PERSON]М отримав від [PERSON] 3000 дол. США для закупки будівельних матеріалів. Як пояснив у судовому засіданні позивач, відповідач не зміг придбати будівельні матеріали, а тому почав повертати гроші, визначені у розписці, частинами. Загалом йому було повернуто 1 700 дол. США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач не повернув позивачу суму у розмірі 1 300 дол. США, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначена сума, еквівалент суми 10 380 грн. 50 коп. Разом з тим, відсутні правові підстави для задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди у судовому засіданні не підтвердився, а також відсутній причинний зв'язок між шкодою та діями відповідача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦГЖ України, судові витрати понесені позивачем у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. та 100 грн. 15 коп. судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави 3 грн. 66 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial