Jurisdiction: civil
Date: 2009-06-23 00:00:00

Позивач 22.04.2009 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] та Бориспільської міської\~державної нотаріальної\~контори про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 1/2 частину жилого будинку та грошові внески в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] та грошовий внесок. В установлений законодавством термін позивач до нотаріально контори не звертався, оскільки на сімейній нараді між спадкоємцями першої черги по закону, а саме [PERSON] ,\~донькою померлого\~ [PERSON] та дружиною [PERSON] , було вирішено, що спадщину прийме остання, а він із сестрою до органів нотаріату звертатися не буде. Окрім цього, під час догляду за матір`ю, яка сильно захворіла, його було запевнено, що спадщина прийнята відповідно до домовленості. Після смерті матері [PERSON] , [INFO] , позивач в установлений законом термін звернувся до нотаріальною контори із заявою про прийняття спадщини після неї. Однак під час даного звернення йому стало відомо, що [PERSON] спадщину за чоловіком не приймала, відмовившись від її прийняття на користь відповідачки [PERSON] . Враховуючи, що протиправними діями [PERSON] , яка самостійно прийняла спадщину, не вказавши його, як спадкоємця першої черги за законом, при зверненні до нотаріуса, та протизаконними діями нотаріуса, яка не перевірила круг спадкоємців та видала свідоцтво про прийняття спадщину за законом не на частину спадкового будинку та грошового внеску, а на весь, не зважаючи, що половина вищезгаданого спадкового майна, відповідно до ст.61 СК України, належить [PERSON] . У зв`язку із вказаним та видачею свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] , після смерті спадкодавця [PERSON] , було порушено право позивача на спадщину, а тому він просив суд визнати свідоцтво частково недійсним та визнати за ним право власності частину спадкового майна. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обставини справи підтвердили. По справі пояснили, що батько перед смертю сильно хворів та заповіт не склав, необхідності в цьому не було. В будинку проживала тільки мати, тому на сімейній нараді між ним, відповідачкою та [PERSON] було укладено усну угоду про порядок спадкування. Окрім цього мати сильно хворіла, інших спадкоємців за законом, окрім сторін у неї не було, у зв`язку з чим вони з сестрою через деякий час все одно б прийняли в порядку спадкування свої частки, але вже після матері. Позивач постійно піклувався про матір, надав її матеріальну допомогу, як продуктами так і фінансово. Відмова від спадщини зумовлена тиском [PERSON] на матір та її ослабленим хворобою станом здоров`я. Відповідачка та її представник в заперечення позову зазначили, що позивач вже звертався до Бориспільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , стосовно надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька. Згідно рішення апеляційного суду Київської області у задоволені даних позовних вимог, відмовлено, оскільки ніщо не заважало позивачу у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори, а наявність усної домовленості між сторонами не є поважною причиною для пропусків строку. В свою чергу відповідачка та її представник зазначили, що [PERSON] мала право відмовитись від своєї частини спадщини на користь доньки, яка є спадкоємицею першої черги. Що до спадкового майна відносився весь будинок та вклад у банку вона знала і не заперечувала проти цього, а отже майна, яке б належало матері і яке підлягало б спадкуванню немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що свідоцтво про право на спадщину [PERSON] видано у відповідності до вимог чинного на той час законодавства України, а обов`язку щодо встановлення усіх наявних спадкоємців померлих у державного нотаріуса відсутній, а тому в своїй діяльності з цього приводу він спирається на усну заяву спадкоємця та надані ним документи. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволені позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Відносини, що виникли між сторонами врегульовані норами ЦК України щодо спадкування. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] , витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та грошові внески в Бориспільському відділенні №3036 на суму 7 грн. 46 коп. та 10155 грн. 85 коп., що підтверджується довідкою від 21.03.2007 року №348, копії яких знаходяться в спадковій справі №254. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданий 09.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспольского міськрайонного управління юстиції Київської області. Родинні стосунки спадкодавця та позивача підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] , де його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Оскільки спадкоємець заповіту не складав, то на спадщину, в рівних долях, мали право його дружина [PERSON] та діти, які є сторонами по даній справі. Згідно домовленості, яка існувала між вищевказаними особами спадщину у повному обсязі приймала [PERSON] , однак фактично спадщину прийняла [PERSON] , а мати відмовилась від своєї частини у спадковому майні на користь останньої. Позивач заяви про прийняття спадщини після смерті батька не писав та до нотаріальної контори не звертався. У цьому зв`язку суд також застосовує положення ч.3 ст. 61 ЦПК України щодо встановлення обставин судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, та враховує, що такі обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Так, згідно рішення апеляційного суду Київської області від 12.02.2009 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Бориспільської міської державної нотаріальної контори про поновлення строку для прийняття спадщини, встановлено, що [PERSON] після смерті свого чоловіка відмовилась від спадщини на користь доньки [PERSON] , про що свідчить заява [PERSON] від 25.07.2006 року. Цим же рішенням суду апеляційної інстанції [PERSON] відмовлено у поновленні строку на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з причин неповажності пропуску останнього. Таким чином, після смерті [PERSON] , будинок [ADDRESS] та грошові кошти на ощадних рахунках в банку прийняла [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Бориспільською міською державною нотаріальною контрою на ім?я відповідачки [PERSON] за реєстровими номерами №№1-747, 1-750. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить повторно видане свідоцтво про смерть від 09.04.2008 року серії [NUMBER] . Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] після смерті матері [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак спадкового майна, яке б підлягало спадкуванню не виявлено, у зв`язку з чим свідоцтво про право на спадщину за законом йому не видавалось. В своїй заяві позивач стверджує, що все спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім?я [PERSON] , а саме: житловий будинок та грошові кошти, - є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим після смерті своєї матері позивач має право на спадкування належної їй частки в спільній сумісній власності подружжя. Крім того, позивач зазначив, що [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті не писала та на момент смерті матері спільно з нею не проживала, а тому він має право на 1/2 частину спадкового майна. У цьому зв?язку підлягають зміні і відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на ім?я [PERSON] . Натомість судом встановлено, що [PERSON] хоча постійно й не проживала в будинку по [ADDRESS] , в тому числі й на момент смерті своєї матері [PERSON] , однак прийняла спадкове майно в повному обсязі шляхом вступу в спадщину (володіння, користування та управління майном), ще після смерті [PERSON] . Крім того, суд враховує, що житловий будинок разом із погосподарськими спорудами, розташований по [ADDRESS] , був зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] , про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, видане Бориспільським міським БТІ 05.03.2007 року, згідно якого правовстановлюючим документом на будинок є свідоцтво про право власності №3507 від 18.12.1974 року, виданого комбінатом комунальних підприємств. Таке свідоцтво ніким оспорено не було та на момент прийняття [PERSON] спадщини було чинним. За своє життя [PERSON] не виділяла своєї частки із спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим на момент смерті останньої за нею відповідного нерухомого майна не рахувалось. Спору з цього приводу не існувало, про нього не зазначили і сторони по справі. Вказане також підтверджується виданими на ім?я [PERSON] свідоцтвами про право на спадщину, згідно яких все належне [PERSON] майно та грошові кошти, за згодою [PERSON] , передані в порядку спадкування саме відповідачці [PERSON] . З цих підстав суд не застосовує до даних правовідносин положення ст.ст. 368, 369 ЦК України. Суд враховує вимоги ст.ст. 60, 61, 70 СК України щодо визначення спільної сумісної власності подружжя, однак приходить до висновку про відсутність підстав для їх застосування в даному конкретному випадку, зважаючи на встановлені фактичні обставини. Зважаючи на відсутність спадкового майна після смерті [PERSON] , у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, видані на ім`я відповідачки. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] , судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача, який оплатив їх при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 1218, 1272, 1297 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 70 СК України,

Outcome: dismissed