Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Іванівської районної державної адміністрації Одеської області про продовження строку позовної давності, про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що 13.11.1995 року був прийнятий на роботу будівельником, а також в члени КСП «Україна», 25.10.2005 року звільнений з займаної посади за власним бажанням на підставі ст.. 38 КЗПП України. Отже на момент отримання КСП «Україна» Державного акту на право колективної власності на КСП «Україна», тобто 20.02.1996 року позивач являвся членом КСП, однак до списку осіб, які мають право на земельний пай включений не був. Позивач наполягає на позовних вимогах про що надав заяву, просить справу слухати в його відсутності. Представник відповідача проти позову не заперечує, про що надана клопотання. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. Згідно протоколу № 1 Звітних зборів уповноважених членів КСП «Україна» від 24 02.1996 року розглянута заява [PERSON] про прийом до членів КСП «Україна» в якості будівельника с 13.11.1995 року та прийняте рішення про прийняття його до членів КСП «Україна», що підтверджено Архівною копією від 18.11.2009 року №1152/Д. Відповідно до п.2 Указу Президента від 08.08.1995р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю. Право громадян, як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі Державного акту на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком -списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. ; .; Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] акт на право колективної власності на землю КСП «Україна» було видано 20.02.1996 року, що підтверджується довідкою відділу земельних ресурсів у Іванівському районі Одеської області від І9.01.2010р. № 9-9-04/392, отже після прийняття до членів КСП [PERSON] ( а.с.12). Суд оглянув трудову книжку позивача, якою підтверджується, що позивач дійсно прийнятий на роботу в КСП «Україна». Відповідно до ч 2 ст.12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на доход від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об'єктами правам приватної власності є жилі: будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження па земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, згідно п.1 ст.13 Закону України «Про власність». Згідно ч.І ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, відповідно до ч.І ст.126 Земельного кодексу України. Судом роз'яснено учасникам у справі положення ст.10 ЦПК України відповідно до повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст.11 ЦПК України згідно з якою суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд також роз'яснив ст.60 ЦПК України згідно з якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи, позивач надав суду допустимі, у розумінні ст.59 ЦПК України, докази, а саме довідку відділу земельних ресурсів у Іванівському районі Одеської області від 29.01.2010р. № 9-9-04/392. Процесуальний строк звернення до суду із зазначеними вимогами для [PERSON] сплив відповідно до ст.. 257 ЦПК України якою встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Однак позивач довів, що строк звернення до суду пропустив з поважних причин, а саме у зв'язку з тим, що звернення до посадових осіб органів державної влади з вимогами щодо отримання земельної частки (паю) позитивних результатів не надали, що позбавляло можливості звернутися в відповідні інстанції та отримати . Заслухавши пояснення позивача, суд рахує причини пропуску строку із зазначеними вимогами поважними.

Outcome: approved