Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], законним представником якого є [PERSON], про виселення з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що на стадії виконання рішення Новозаводського районного суду міста [PERSON] від 06.08.2009 року про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], до спірного житла самоправно вселилась дружина [PERSON] - [PERSON] та його син [PERSON] Посилається, що відповідачі вселилися до квартири без рішення про її виділення, без ордеру, без відома ЖЕО та без укладання договору найму, а отже самоправно і підлягають виселенню. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсягу і до викладеного в позовній заяві доповнив, що факт проживання відповідачів в спірному житлі був встановлений позивачем в грудні 2009 року - до цього часу [PERSON] не повідомляв про проживання в квартирі дружини та сина, звертався лише в своїх інтересах і працівники позивача не бачили відповідачів в квартирі. Зазначив, що [PERSON] має житло в селі Мохнатий Чернігівського району і області, а [PERSON] - в квартирі [ADDRESS], де кожен відповідно зареєстрований. Наполягав, що спірне житло відповідачам в користування не виділялось, їх заселення відбулось самоправно. Доповнив, що 02.04.2010 року відбулося виселення [PERSON] з спірного житла. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що зразу ж після одруження - 22.08.2008 року переїхала до чоловіка [PERSON] в квартиру [ADDRESS], наймачем якої був покійний [PERSON] і який дуже добре до неї ставився. Вказала, що за життя квартиронаймача було розпочато процес приватизації квартири, але не встигли довести його до кінця, бо квартиронаймач помер. Наполягала, що вселилася до чоловіка, а будинок в селі Мохнатий, де зареєстрована, належить їй з донькою в рівних частинах (набули право власності під час приватизації) і там проживає донька з дитиною. Законний представник неповнолітнього відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що відповідач - син від першого шлюбу, який з 2005 року майже постійно проживав в [INFO], але зареєстрований за місцем проживання його матері - квартира [ADDRESS]. Вказав, що за місцем реєстрації дитини зареєстровані ще вісім осіб. Підтвердив, що 02.04.2010 року відбулося виселення з спірної квартири, але фактично залишився там проживати як законний представник неповнолітнього сина. Представник третьої особи на боці відповідача [PERSON] - Новозаводської районної у місті [PERSON] ради (як органу опіки та піклування) суду пояснив, що в інтересах дитини було б збереження за нею права на користування спірною квартирою. Представник третьої особи на боці позивача - Виконавчого комітету Чернігівської міської ради в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а отже суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - начальник виробничого відділу КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, суду пояснила, що в лютому та березні 2009 року відвідувала спірне житло, але двері квартири ніхто не відкрив, залишала записку і складала відповідні акти для внутрішнього використання. Доповнила, що в лютому 2009 року після відвідування до начальника КП приходив [PERSON] для вирішення питання про своє подальше проживання в спірній квартирі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - мешканець квартири [ADDRESS], суду пояснив, що покійного [PERSON] дуже добре знав, бував у нього вдома. Вказав, що [PERSON] почав проживати в спірному житлі з дозволу покійного близько 5 років тому, а [PERSON] - близько року тому. Зазначив, що сина [PERSON] неодноразово бачив в квартирі. Підтвердив, що на даний час в квартирі живуть [PERSON], його син і дружина [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що товаришує з [PERSON] і його дружиною, була у них на весіллі. Вказала, що [PERSON], [PERSON] та його син [PERSON] з дозволу покійного [PERSON] вселилися до спірного житла і там проживають до цього часу, покійний мав намір приватизувати квартиру разом з [PERSON] Вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи: ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 27.10.2009 року (а.с.4-6), постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2009 року (а.с.7), розпорядження Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції № 201/17 від 18.01.2010 року (а.с.8), особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] (а.с.9), свідоцтво про шлюбу між [PERSON] і [PERSON] (а.с.20), довідку Мохнатинської сільської ради № 283 від 06.04.2010 року (а.с.21), довідку КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради № 3731 від 19.08.2009 року (а.с.22), свідоцтво про народження [PERSON] і пенсійне посвідчення [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу. При цьому суд виходить з наступного: Наймачем квартири [ADDRESS], яка належить до державного житлового фонду, з 16.05.2000 року був [PERSON] (а.с.9), який помер 16.01.2009 року. Піднаймач квартири [ADDRESS] [PERSON] рішенням Новозаводського районного суду міста [PERSON] від 06.08.2009 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.10.2009 року (а.с.4-6) був виселений з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Із пояснень учасників розгляду, які підтверджується показами всіх допитаних свідків, видно, що як на час звернення до суду з даним позовом, так і на час розгляду справи в суді, в квартирі [ADDRESS] проживають дружина бувшого піднаймача квартири - [PERSON] та його неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідачі проживають у спірній квартирі без правових для цього підстав - квартира у встановленому порядку їм не надавалась, будь-яких рішень щодо права користування житлом не приймалось, ордер - у відповідності до ст. 58 ЖК України єдина підстава для вселення в житлове приміщення - відповідачам на спірну квартиру не видавався, будь-які договори на користування вказаним житлом між відповідачем [PERSON], [PERSON], як законним представником неповнолітнього сина і покійним наймачем житла [PERSON], а після його смерті з утримувачем житла - не укладались. Судом при вирішенні даного спору також враховано, що [PERSON] з 20.05.1991 року по даний час зареєстрована в [INFO] та області по вулиці Чернігівській будинок 6 (а.с.21) і як вона пояснила, має право власності на частину цього будинку, а неповнолітній [PERSON] зареєстрований разом з матір»ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с.22), а отже постійним місцем проживання відповідачів є інше ніж спірне житло і вони зберігають за собою право на користування саме цими житловими приміщеннями, не позбавлені цього права на час розгляду справи в суді. Довготривалість користування самоправно зайнятим жилим приміщенням не надає особі будь-яких прав на нього, оскільки відповідно до ч.1, ч.2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням здійснюється відповідно до договору найму, який укладається в письмовій формі на підставі ордера, а отже час проживання відповідачів в спірному житлі не має правового значення. Суд вважає, що оскільки вселення [PERSON] і неповнолітнього [PERSON] в квартиру [ADDRESS] відбулося без належного дозволу і правових підстав, воно є самоправним, а отже позов про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення підлягає задоволенню у відповідності до ч.З ст. 116 ЖК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved