Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позові [PERSON] вказувала, що з серпня 1974 року до серпня 2001 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В квітні 1997 року за спільні сімейні кошти був придбаний автомобіль марки MAZDA 626, державний номер [NUMBER]. Договір купівлі-продажу автомобіля та його реєстрацію в органах УДАІ УМВС України було здійснено на імя відповідача. Посилаючись на те, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю, вона-позивачка та відповідач мають рівні права на нього, а також приймаючи до уваги, що автомобіль є неподільною річчю, відповідач має посвідчення водія та досвід керування, [PERSON] просила розділити спірний автомобіль, залишивши його у власності відповідача, стягнувши з останнього на її користь вартість ? частини автомобіля. Під час судового розгляду справи [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Просила стягнути з відповідача на свою користь ? частину ринкової вартості спірного автомобіля відповідно до судово-автотоварознавчої експертизи від 19.10.2009 року - 11694 гривні 40 копійок. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Стверджував, що спірний автомобіль не є спільною власністю з позивачкою, придбаний ним за особисті кошти після розірвання стосунків з [PERSON]В, а тому не підлягає розділу. Крім того, вважав, що позивачка пропустила встановлений законом строк для звернення до суду з зазначеним позовом. Заслухавши доводи сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 1974 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу № 1-ФП №251325 від 10.09.1994 року. Рішенням Заводського районного народного суду м. Миколаєва від 10 лютого 1987 року їх шлюб розірвано. Реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС позивачкою [PERSON] здійснено в 2001 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ФП №075540 від 21.08.2001 року. Відповідно до cm.44 КпШС України 1969 року шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розірвання в органах РАЦС. Таким, чином, суд констатує, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до серпня 2001 року. Безспірно встановлено, що автомобіль марки MAZDA 626, державний номер [NUMBER]. придбаний в 1997році. Відповідно до наданих суду довідок УДАІ УМВС України в Миколаївській області № 9/2-3686 від 13.07.2001 року і №2159 від 19.05.2009 року право власності на зазначений автомобіль зареєстровано за [PERSON] Відповідно як до cm.22 КпШС України так і до cm. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що автомобіль марки MAZDA 626, державний номер [NUMBER] є спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON] та підлягає поділу між ними. Відповідно як до cm. 28 КпШС України так і до cm. 70 Сімейного кодексу України в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, як позивачці так і відповідачу має належати на праві власності по ? частці спірного автомобіля Відповідно до cm. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільна річ присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд констатує, що спірний автомобіль марки MAZDA 626, державний номер [NUMBER] є неподільною річчю. Його ринкова вартість на час розгляду справи, відповідно до судової автотоварознавчої експертизи №4918 від 19.10.2009 року складає 23392 гривні 80 копійок. Відповідно ? частина його вартості буде складати 11696 гривень 40 копійок. Виходячи з рівності часток подружжя в праві спільної сумісної власності, неподільності спірного майна та приймаючи до уваги, що автомобіль марки MAZDA 626, державний номер [NUMBER] перебуває в користуванні відповідача, останній має водійське посвідчення та досвід керування, позивачка має бажання отримати грошову компенсацію за належну їй частку спірного майна, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Спірний автомобіль слід залишити у власності і користуванні відповідача, стягнувши з нього на користь позивачки грошову компенсацію в розмірі ? частини його дійсної вартості - 11696 гривень 40 копійок. Відповідно як до ст.29 КпШС України так і до cm. 72 Сімейного кодексу України до вимоги. про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Відповідно до cm.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням, особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивачкою представлена суду копія розписки, відповідача [PERSON] від 30.11.2006 року, в якій він зобов'язується розрахуватись з нею за спірний автомобіль. Ця. обставина на думку суду свідчить про те, що до написання зазначеної розписки відповідач визнавав право позивачки на частину спірного автомобіля. З написанням такої розписки строк позовної давності було перервано. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON], пред'явивши, позов про поділ майна 02.07.2009 року, не пропустила встановлений законом строк позовної давності. З огляду на викладене суд критично оцінює та не приймає до уваги доводи відповідача про те, що спірний автомобіль не є обєктом права спільної сумісної власності з [PERSON], а також про необхідність застосування позовної давності, оскільки позивачка пропустила строк для звернення до суду за захистом, свого права. Твердження відповідача, що така розписка була написана третій особі не підтверджені іншими доказами, а наявність у позивачки оригіналу розписки від 30.11.2006 року спростовує такі твердження відповідача.

Outcome: approved