Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

[PERSON] позивачка по справі, звернулась до суду з позовом та просила постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] - відповідача по справі, на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів і громадян на період навчання сина в ПВНЗ. Вказує, що з 09.06.1990 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого 14.02.1992 року у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Син навчається у ПВНЗ «Міжнародному економіко-гуманітарному університеті їм. акад. [PERSON]», однак відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча таку змогу має, оскільки є військовим пенсіонером, регулярно отримує пенсію. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила суд постановити рішення суду яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на у тримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень на спростування доводів позивачки та невизнання позову відповідач не надав, а тому суд, з врахуванням думки позивачки, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, вважає за можливе розглянути справу у його відсутності ухваливши заочне рішення. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що відповідач являється батьком повнолітнього [PERSON]. [INFO], який навчається на денній формі ( термін навчання з 01.09.2009 року по 30.06.2013 року) у ПВНЗ «Міжнародному економіко-гуманітарному університеті ім. акад. [PERSON]», у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги від батьків. [PERSON] фактично утримуєгься лише позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, яким продовжує навчання, хоча гаку змогу має, оскільки є військовим пенсіонером, у результаті чого отримує пенсію. Зазначені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6) та довідкою навчального закладу (а.с.2). Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим погребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач по справі, може надавати допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, як-то передбачено ст. 199 СК України, а тому визнає позов обгрунтованим і задовольняє його, при цьому стягує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення повнолітнім [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 С'К України.

Outcome: approved