Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Росія (далі ТОВ „Росія) Великобурлуцького району Харківської області про визнання договору оренди земельної частки (паю) припиненим та повернення земельної ділянки з неналежного користування відповідача, обґрунтовуючи це тим, що 20 лютого 2000 року [PERSON] з ТОВ „Росія уклала договір оренди земельної частки (паю) строком на 20 років. Право розпорядження земельною часткою підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0233282. Вказаний договір зареєстрований Черненською сільською радою в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 12 лютого 2000 року за № 194. В лютому 1998 року [PERSON] померла, у звязку з чим право на спадщину перейшло до позивача. Договір оренди земельної ділянки з ТОВ „Росія вона не укладала. 06 жовтня 2004 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримано державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черненської сільської ради. Позивач просила визнати договір оренди земельної частки (паю), укладений 20 лютого 2000 року між [PERSON] та ТОВ „Росія, припиненим з 06 жовтня 2004 року, тобто з моменту отримання державного акта, оскільки вона набула статусу власника земельної ділянки, змінився предмет оренди та статус сторін договору, але дія раніше укладеного договору, всупереч вимогам законодавства України, не припинена. Також позивач просила суд зобовязати відповідача передати належну їй на праві власності земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі, при цьому доповнив, що не зрозуміло, як могла [PERSON] укласти договір оренди земельної частки (паю) з ТОВ „Росія 20 лютого 2000 року, коли вона померла 18 лютого 1998 року, тобто за два роки до укладення вищевказаного договору. 06 жовтня 2004 року позивач отримала державний акт і вона намагалась укласти договір оренди з відповідачем, але ТОВ „Росія проігнорувало вимогу групи землевласників щодо укладення договорів оренди земельних ділянок. 18 вересня 2009 року постановою господарського суду Харківської області ТОВ „Росія визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Ліквідатором вищевказаного товариства призначено [PERSON] В добровільному порядку відповідач не бажає припиняти договір, який укладено 20 лютого 2000 року на підставі сертифіката. Тому позивач і вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки наявність чинного договору оренди земельної частки (паю) перешкоджає власнику землі укласти договір з іншим орендарем. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 626266, станом на 11 вересня 2009 року місцезнаходження юридичної особи ТОВ „Росія є с. Чорне вул. Садова, 14 Великобурлуцького району Харківської області, а її керівником є [PERSON] (а.с.17). Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання судом повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки (а.с.62), але дана особа до суду не зявилась, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, справа розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, судом встановлені обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з довідкою Черненської сільської ради 20 лютого 2000 року між [PERSON], як орендодавцем і ТОВ „Росія, як орендарем був укладений договір оренди земельної частки (паю), строком на 20 років на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХР № 0233282. Зазначений договір зареєстрований 12 лютого 2000 року за № 194 у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області У цій же довідці зазначено, що [PERSON] померла 18 лютого 1998 року, в звязку з чим право на спадщину перейшло до [PERSON] (а.с.07). 06 жовтня 2004 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала державний акт, серії ХР № 069117 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,4983 га., кадастровий номер 6321485500:01:000:0348, ділянка № 345, яка розташована на території Черненської сільської ради, встановлені межі цієї ділянки. Цей акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 214 (а.с.06). Відповідно до ст.9 ЦК України 1963 року, який був чинним на момент смерті [PERSON], правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. Сторонами не надано до суду письмового тексту укладеного між [PERSON] і ТОВ „Росія договору. Оскільки встановлено, що [PERSON] померла до дати укладеного договору, яка зазначена у довідці сільської ради (18 лютого 1998 року), суд дійшов висновку про необхідність відмовити у позові в частині визнання договору припиненням, так як не надано та і не могло бути надано належних доказів укладення договору, оскільки [PERSON] не могла укласти договір після своєї смерті. В частині вимог позивача про зобовязання ТОВ „Росія передати належну їй на праві власності земельну ділянку позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки не надано доказів того, що ТОВ „Росія володіє вищевказаною земельною ділянкою на даний час. Після отримання позивачем державного акта відповідна земельна ділянка відповідачеві не передавалась. До того ж після отримання позивачем державного акта на право власності на земельну ділянку без укладення договору оренди землі, відповідач не мав права користуватися земельною ділянкою, яка не передавалася йому згідно з правилами, встановленими ст.ст.17, 20 Закону України «Про оренду землі», ч.2 ст.125, ч.2 ст.126 ЗК України.

Outcome: dismissed