Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Представник відповідача - Ренійської міськради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа по справі - [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розглянути справу у її відсутності. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер 25.05.2005 р.; заява про прийняття спадщини, посвідчена приватним нотаріусом від 23.11.2005 р.; копія домової книги; копія акту про закінчення будівництва від 19.01.1995 р.; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON]; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул. Українській, 33 в м.Рені Одеської області; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 29.08.1989 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] був чоловіком позивачки. За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.1995 р. належав житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами та господарськими будівлями по вул. Українській, 33 в м. Рені Одеської області. Па випадок смерті [PERSON] не розпорядилася належним йому майном. 25.05.2005 р. - помер, у зв'язку з чим спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та третя особа по справі - [PERSON], донька спадкодавця. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини [PERSON] не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про її прийняття, на момент відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживала, тобто спадщину не прийняла, на спадщину не претендує, про що свідчить її заява на адресу суду. Позивачка, у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, у приватного нотаріуса оформила заяву про прийняття спадщини, однак не зареєструвала її у державного нотаріуса, у звязку з чим при звернені до державного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено. Також позивачка не надала державному нотаріусу витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, у звязку з тим, що на той період, Ренійське БТІ не видавало таких витягів. Однак позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті чоловіка позивачка доглядає за технічним станом житлового будинку, сплачує необхідні платежі, вся технічна документація на нерухомість знаходиться у неї. Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦПК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки про відмову від спадщини вона не заявляла, до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець, донька спадкодавця, на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вона на час відкриття спадщини мешкала разом із чоловіком, після його смерті понесла витрати по похованню, виконала необхідні поминальні обряди, несе всі витрати по утриманню житлового будинку, сплачує необхідні комунальні платежі, отже вважається такою, що прийняла спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи. [PERSON] за своє життя не розпорядився своїм майном, заповіту не залишив, тому спадкування здійснюється за законом. Позивачка є спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від неї. Інший спадкоємиць першої черги, донька спадкодавця [PERSON], спадщину не прийняла, на спадщину не претендує, про що свідчить її заява на адресу суду. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами та господарськими будівлями по вул. Українській. 33 в м. Рені Одеської області, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 25.05.2005 р.

Outcome: approved