Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-23 00:00:00

В грудні 2008 року в Рівненській міський суд з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визначення частки співвласників квартири, що є у приватній спільній сумісній власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та просить суд визначити частки співвласників трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку, за [PERSON] право приватної власності на 1/4 частку, за [PERSON] право приватної власності на 1/8 частку, за [PERSON] право приватної власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились проте подали заяви в яких вказують, що позов визнають та просять справу розглядати без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення судового розгляду не подав. Заслухавши пояснення позивачки, всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що трьохкімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 65,9 кв.м. (житловою площею 39,0 кв.м.) була приватизована у 1998 році і належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці [PERSON] та відповідачам [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Право приватної спільної сумісної власності посвідчено Свідоцтвом про право власності на житло від 15 грудня 1998 року, виданого Департаментом міського господарства Рівненської міської ради та зареєстровано в Рівненському міському БТІ 21.12.1998 року за № 130-79-36169. Загальна вартість квартири відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20023099 від 27.08.2008 р. Рівненського міського БТІ становить 22204,00 гривень. Згідно роз`яснень даних Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.98 р. (п.п. 5, 14). Спільною сумісною власністю є кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Стаття 357 ЦК України закріплює презумпцію рівності часток учасників спільної часткової власності. Хоча презумпція рівності часток буквально закріплена лише стосовно спільної часткової власності, проте, по суті, вона діє і відносно спільної сумісної власності, коли відбувається виділення з неї або її поділ і виникає необхідність визначити частку або всіх власників, або власника, що виділяється. Якщо розмір часток у праві спільної власності не визначений угодою співвласників або законом, він визначається з урахуванням внеску кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Цей внесок може бути визначеним не тільки в момент утворення спільного майна, а й на подальших етапах його існування і функціонування, з урахуванням зроблених у нього матеріальних, трудових та інших вкладень. Частина 3 ст. 357 ЦК України встановлює, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки в праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які неможна виділити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з дотриманням установленого порядку використання спільного майна. Якщо учасник спільної часткової власності своїм коштом і з дотриманням встановленого порядку зробив невіддільні поліпшення спільного майна, то він може вимагати збільшення своєї частки спів мірно зі зростанням вартості майна. Благоустрій та ремонт квартири проводився за рахунок позивачки. Завдяки її праці та її коштам вартість квартири була значно збільшена. Оцінюючи в сукупності докази, суд рахує, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 357 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.98 р. (п.п. 5, 14),

Outcome: approved