Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-21 00:00:00

20.07.2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про повернення банківського вкладу, розірвання договорів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що, відповідно до [PERSON] строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» від 04.06.2007р. та [PERSON] строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» від 17.06.2008р. відповідачем було відкрито на імя позивача строкові банківські вклади (депозити). Згідно цих [PERSON] прийняв на вкладні рахунки 16\~000 євро (8\~000 євро, 8\~000 євро) - кошти позивача, строком на12 місяців, з процентними ставками 8,6% (класичний) та 11,4 % (мій вибір) річних. Умовами [PERSON] передбачено своєчасне повернення Вкладнику внесок в повному обсязі, проте, після закінчення терміну договорів, відповідачем не було повернуто суми вкладів. На підставі викладеного, позивачка просила суд: розірвати вказані договори, стягнути з відповідача на її користь суму вкладу, здійсненого нею на депозитний рахунок згідно умов [PERSON] № 683352/04-Д у розмірі 2\~659,41 євро та суму вкладу, здійснений нею на депозитний рахунок згідно умов [PERSON] № 467364 у розмірі 8\~000 євро; стягнути з ВАТ КБ «Надра» на її користь 3 % річних за час прострочення за [PERSON] № 683352/04-Д в розмірі 925,30 грн., за [PERSON] № 467364 у розмірі 217,90 грн.; стягнути з відповідача різницю заборгованості з урахуванням індекс інфляції за [PERSON] № 683352/04-Д у розмірі 409,37, за [PERSON] № 467364 у розмірі 1231,48 грн. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 8\~000 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги уточнили: просили стягнути з відповідача загальну суму по вкладам у розмірі 9707,88 євро (еквівалентно 103\~680,16 грн.), інші вимоги залишити без змін. Представник відповідача в судовому засіданні визнав наявність депозитного вкладу у зазначеній сумі, проте пояснив, що задовольнити в цій частині вимоги не мають можливості через відсутність коштів. Інші позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04.06.2007р. року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» був укладений Договір № 683352/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний». Згідно умов п.п. 1.2., 2.1, 2.2, 2.3 договору [PERSON] відкрив на імя [PERSON] вкладний (депозитний) рахунок строком 12 місяців та зарахував на нього суму вкладів у розмірі 8\~000 євро, з нарахуванням 8,6 % річних. Відповідно до п. 3.4.3 договору передбачено, що [PERSON] зобовязаний повернути вкладнику внесок у повному розмірі. 17.06.2008р. року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» був укладений Договір № 467364 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір». Згідно умов п.п. 1.1, 1.2., 2.1, 2.2, 2.3 договору [PERSON] відкрив на імя [PERSON] вкладний (депозитний) рахунок строком 12 місяців та зарахував на нього суму вкладів у розмірі 8\~000 євро, з нарахуванням 11,4 % річних. Відповідно до п. 3.4.2 договору передбачено, що [PERSON] зобовязаний повернути вкладнику внесок у повному розмірі. У відповідності до вимог договорів, [PERSON] подала заяву на адресу банку, якою просила повернути їй кошти, у звязку із закінченням строку договорів, проте останній відмовився у видачі позивачці коштів, посилаючись на нестабільне фінансове становище банку. Відповідно до ч.3 ст.1066 ЦК України банк не має права встановлювати обмеження права вкладника розпоряджатися грошовими коштами. Згідно до ч.3 ст.1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовується положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК). А відповідно до ч.1 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України ( ст.526 ЦК України) та Договір є обовязковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України). Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Загальна сума залишку по вкладам, на день розгляду справи, складає - 9707,88 євро (еквівалентно 103\~680,16 грн.). Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договорів, в наслідок чого позивачка не отримала своєчасно належні їй кошти, у відповідності до терміну та умов [PERSON]. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Доводи [PERSON] про наявність підстав для відмови у позові у звязку з рішенням НБУ про введення тимчасової адміністрації та мораторію на задоволення вимог кредиторів [PERSON], суд не може прийняти до уваги, оскільки Постановою Правління НБУ від 10.02.2009р. № 59 «Про призначення тимчасової адміністрації» в [PERSON] було призначено тимчасову адміністрацію строком на один рік та мораторій на задоволення вимог кредиторів з 10.02.2009р. по 10.08.2009р. В силу ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі Закон), в редакції, що діяла до 6 серпня 20009р., мораторій зупинення виконання банком майнових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів. Спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Частиною 2 ст. 85 Закон передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобовязання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації. Враховуючи, що строк виконання [PERSON] зобовязань за даним договором настав 16.06.2008р., тобто до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, його дія не розповсюджується на спірні правовідносини. Більш того, згідно ч. 3 ст. 85 Закону у названій редакції протягом дії мораторію: 1) забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України; 2) не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові санкції (економічні), санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Таким чином, законом не передбачена заборона на звернення до суду з позовами про стягнення неповернених вкладів та про задоволення таким вимог. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого рівня інфляції за весь час прострочення, що у даному випадку складає: всього -1640,85 грн. (за договором № 683352/04-Д 409,37 грн., за договором № 467364 1231,48 грн.) та 3% річних від простроченої суми, що у даному випадку складає всього - 1143,20 грн.(за договором № 683352/04-Д 925,30 грн., за договором № 467364 217,90 грн.). Отже, з урахуванням вищенаведеного, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення суми по вкладам, відповідно 103680,16 грн., 3% річних 1143,20 грн., збитки від інфляції 1640,85 грн. В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають через їх непередбаченість умовами [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті витрати на ІТЗ процесу у розмірі 250 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн. та стягнути на користь держави судовий збір у розмірі - 1\~082,14 грн.

Outcome: partial