Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-01 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, посилюючись на те що, 16 червня 1403 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] був власником домоволодіння № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі. За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є [PERSON], як дружина спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], як дочки спадкодавця. Після смерті [PERSON], який помер 16 червня 1993 року, ніхто зі спадкоємців спадкове майно у державного нотаріуса не оформлював. 29 січня 2000 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON], як дочки спадкодавця. На теперішній час позивач [PERSON] л.Ф. бажає оформити спадщину після смерті батька - [PERSON], який помер 16 червня 1993 року, однак звернутися до нотаріальної контори вона не може через відсутність у неї правовстановлюючого документу на домоволодіння № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, та витягу з БТІ в якому зазначається ціна цього домоволодіння. Вказані документи знаходяться у [PERSON], надати які вона відмовляється, нічим не мотивуючи причину відмови. Перед попереднім судовим засіданням [PERSON] звернулася з зустрічною позовною заявою до [PERSON] та виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, в обгрунтування якої вказала, шо 16 червня 1993 року / [PERSON] помер. За життя [PERSON] Ф Я був власником домоволодіння № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, до складу якого входить: житловий будинок «А-1», брама «1», огорожа «2», вимощення «І». На час купівлі вказаного домоволодіння [PERSON] знаходився в шлюбі з [PERSON] За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є [PERSON], як дружина спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], як дочки спадкодавця. Ніхто зі спадкоємців заяв про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавали. Але [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, яка відкрилася зі смертю [PERSON], який помер 16.06.1993 р., так як фактично вступили в управління та володіння спадковим майном - домоволодінням № І7 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, оскільки проживали в домі, доглядали за спадкодавцем. [PERSON] від спадщини відмовилася, так як заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала, а також фактично спадщину не прийняла. 29 січня 2000 року [PERSON] померла. За життя [PERSON] заповіт не складала.Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON], як дочки спадкодавця. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Ніхто зі спадкоємців заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавав. Але [PERSON] відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину, яка відкрилася зі смертю [PERSON], яка померла 29 січня 2000 року, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - домоволодінням № 17 по вул. Ландау . Ніхто зі спадкоємців заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавав. Але [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася зі смертю [PERSON], яка померла 29 січня 2000 року, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - домоволодінням № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі. [PERSON] від спадщини відмовилася, так як заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала, а також фактично спадщину не прийняла. В жовтні 2007 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва на спадщину за законом, однак їй було відмовлено на тій підставі, що не встановлений факт прийняття спадщини та між нею і її сестрою - [PERSON] виникла суперечка з приводу спадкового майна. Крім того, тривалий час представники різних районних відділів записів громадянського стану, при видачі свідоцтв про народження, укладання шлюбу невірно вказували прізвища батьків, так: -в свідоцтві про народження [PERSON], прізвище матері та батька на російській мові вказане як [PERSON] (свідоцтво про народження УА № 220070); -в свідоцтві про народження [PERSON], прізвище матері та батька на російській мові вказане як [PERSON] (свідоцтво про народження ІІІ-КИ № 368835); -в свідоцтві про одруження батьків їх прізвище на російській мові вказане як [PERSON] (свідоцтво про одруження І-УР № 568410); -в свідоцтві про одруження [PERSON] її прізвище на державній мові вказане як [PERSON]; -в свідоцтві про смерть прізвище батька позивача вказане як [PERSON], а матері - [PERSON]. Окрім того, при обстеженні домоволодіння №17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, техніками КП ДОР «Криворізьке БТІ» було виявлено самочинне будівництво, а саме, прибудова «аі» розміром 3,28x2,45 м., сарай «Б» розміром 4,50x3,60 м., мансарда «[PERSON]/с» розміром 9,0x11,19 м. Вказане самочинне будівництво я збудувала після смерті моїх батьків, [PERSON] та [PERSON], без належного проекту, дозволу, не ввела будівництво в експлуатацію та не отримала на них права власності. У звязку з викладеним, позивач по основному позову просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на домоволодіння № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, позивач по зустрічному позову також просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на домоволодіння № 17 по вул Ландау у м. Кривому Розі. Представник позивача по основному позову у судовому засіданні відмовився від своїх позовних вимог та визнав зустрічні позовні вимоги [PERSON] Представник позивача по зустрічному позову у судовому засіданні на своїх позовних вимогах наполягав та просив суд задовольнити їх. Представник відповідача - Виконкому Дзержинської районної у місті ради в судове засідання не зявився, але надав лист, в якому просить слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги по зустрічному позову визнають, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст. і 30 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК. Згідно 4.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що основний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав:16 червня 1993 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] був власником домоволодіння № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, до складу якого входить: житловий будинок «А-1», брама «1», огорожа «2», вимощення «І». На час купівлі вказаного домоволодіння [PERSON] знаходився в шлюбі з [PERSON] Згідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року): «Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном». Таким чином, [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, на праві приватної власності володіли 1/2 часткою домоволодіння № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі. За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги, на підставі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є [PERSON], як дружина спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], як дочки спадкодавця. Ніхто зі спадкоємців заяв про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавав.Але,відповідно до ч.1 п.1 ст. 549 ЦК України(в редакції 1963року) [PERSON] та [PERSON] Л.Ф. прийняли спадщину, яка відкрилася зі смертю [PERSON], який помер 16.06.1993 р., так як фактично вступили в управління та володіння спадковим майном - домоволодінням № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, проживали в домі, доглядали за спадкодавцем. Згідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України (в редакції 1963 року): «Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, якій не вчинив жодних з дій, що свідчать про прийняття спадщини». [PERSON] на підставі вказаної правової норми від спадщини відмовилася, так як заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала, а також фактично спадщину не прийняла. Таким чином кожен зі спадкоємців за законом першої черги - [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину у рівних долях, кожен у розмірі у4 часки домоволодіння № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі. Отже, [PERSON] стала власником % частки домоволодіння (1/2 частка спільне майно подружжя + 1/4 частка спадщини), а [PERSON] стала власником 1Л частки домоволодіння. 29 січня 2000 року [PERSON] померла. За життя вона була власником 34 частки домоволодіння №17 по вул. Ландау у м.Кривому Розі.За життя заповіт не складала. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги, на підставі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є [PERSON] та [PERSON], як дочки спадкодавця. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Ніхто зі спадкоємців заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавав. Але [PERSON] відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину, яка відкрилася зі смертю [PERSON], яка померла 29 січня 2000 року, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - домоволодінням № 17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі . Згідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України (в редакції 1963 року): «Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, якій не вчинив жодних з дій, що свідчать про прийняття спадщини». [PERSON] на підставі вказаної правової норми від спадщини відмовилася, так як заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала, а також фактично спадщину не прийняла. В жовтні 2007 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва на спадщину за законом, то їй було відмовлено на тій підставі, що не встановлений факт прийняття спадщини та між нею і її сестрою - [PERSON] виникла суперечка з приводу спадкового майна. Крім того, тривалий час представники різних районних відділів записів громадянського стану, при видачі свідоцтв про народження, укладання шлюбу невірно вказували прізвища батьків, так: -в свідоцтві про народження [PERSON], прізвище матері та батька на російській мові вказане як [PERSON] (свідоцтво про народження УА № 220070); -в свідоцтві про народження [PERSON], прізвище матері та батька на російській мові вксізсіїхс як Еілгіекко (свідоцтво про ндрод^тсутгня Ш-КИ ^ 368835) -в свідоцтві про одруження батьків їх прізвище на російській мові вказане як [PERSON] (свідоцтво про одруження І-УР № 568410); -в свідоцтві про одруження [PERSON] її прізвище на російській мові вказане як [PERSON] (свідоцтво про одруження І-УР № 516088); -в свідоцтві про одруження [PERSON] її прізвище на державній мові вказане як [PERSON]; -в свідоцтві про смерть прізвище батька позивача вказане як [PERSON], а матері - [PERSON]. Окрім того, при обстеженні домоволодіння №17 по вул. Ландау у м. Кривому Розі, техніками КП ДОР «Криворізьке БТІ» було виявлено самочинне будівництво, а саме: прибудова «аі» розміром 3,28x2,45 м., сарай «Б» розміром 4,50x3,60 м., мансарда «[PERSON]/с» розміром 9,0x11,19 м.. Вказане самочинне будівництво позивачка збудувала після смерті своїх батьків, [PERSON] та [PERSON], без належного проекту, дозволу, не ввела будівництво в експлуатацію та у відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб Згідно експертного висновку виконаного ТОВ «Кривбасбудсервіс». яке є спеціалізованим підприємством та центром з технічної діагностики будівель та споруд експлуатація самочинних будівель можлива, в домоволодінні та прибудовах в конструкціях фундаменту, стін, перекриття, в вузлах їх стику деформація відсутня. Відповідно до п. 17.4.1. Правила забудови в м. Кривому Розі - виявлення та запобігання самовільного будівництва забудовниками індивідуальної житлової забудови (індивідуальних житлових будинків, гаражів, допоміжних господарських споруд), усунення його наслідків згідно з чинним законодавством забезпечується виконавчими органами районних у місті рад. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved