overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

18.11.2008 р. [PERSON]. звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON]на період навчання його Харківському електромеханічному технікумі транспортного будівництва. В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1990 р. по 2002 р. Відповідач є батьком її сина [PERSON]. На підставі рішення суду відповідач сплачує аліменти на утримання сина до виповнення 18 років, тобто до [INFO]р. В теперішній час син навчається в технікумі на денному відділенні. Син знаходиться на її утриманні, вона знаходиться в декретній відпустці, коштів недостатньо для утримання і навчання сина, додаткових коштів не мають. Відповідач зобов*язаний утримувати сина до 23 років на період його навчання, крім того, матеріальний стан відповідача дозволяє йому надавати сину допомогу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина на період його навчання в технікумі, починаючи з 18 грудня 2008 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає ,що позов підлягає задоволенню. Сторони по справі проживають окремо, є батьками повнолітнього сина [PERSON] [INFO]року народження, який знаходиться на утриманні позивачки, і навчається на денному відділенні Харківського ордена « Знак почета» електромеханічному технікумі транспортного будівництва, в зв*язку з чим потребує матеріальної допомоги, а батьки зобов'язані його утримувати. Відповідач працює, отримує заробіток, і може надавати матеріальну допомогу сину в розмірі 1\\4 части від всіх видів заробітку. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд задовольняє заяву , та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 18 грудня 2008 року, на період навчання повнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним 23 років. Судові витрати суд стягує з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до їх повноліття, посилаючись на те, що перебуваючи з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, народила сина [PERSON][INFO]народження та сина [PERSON][INFO]народження. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні і вихованні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Досягти домовленості про участь в утриманні дітей не вдалося, а тому просить позов задовільнити. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення ними повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо розгляду справи у попередньому судовому засіданні та стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх синів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позов визнано відповідачем і дане визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. В судовому засіданні встановлено, що подружжя Круковських перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1994 року, має двоє неповнолітніх дітей сина [PERSON][INFO]народження та сина [PERSON][INFO]народження. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні і вихованні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього коштів, що підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян посилаючись на ст. 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». В обґрунтування своїх вимог вказував, що відповідачці за рішенням суду у 2007 році було сплачено кошти в сумі 13997 грн. 84 коп. які обкладаються податком і ці кошти не сплачені до бюджету в сумі 2325 грн. 68 коп. мають таким чином бути стягнуті із відповідачки. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, і просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка та її адвокат в судовому засіданні позов не визнали пояснивши що дані кошти які вказують представники позивача мають бути стягнуті із винної сторони або ж покладені на рахунки збитків підприємства Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не належать оскільки у судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до ст. 3 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» позивач мав віднести зазначену суму коштів на рахунки збитків або стягнути ці кошти із винної сторони. В резолютивній частині прийнятого рішення про поновлення на роботі[PERSON]не зазначено суми з утриманням чи без утримання податку та інших обов'язкових платежів. Рішення суду виконано повністю. Ніхто із сторін після винесення рішення про поновлення відповідачки на посаді із зверненням про роз'яснення рішення суду в частині не звертався. Приймаючи таке рішення про відмову у задоволенні позову суд також виходив із того, що у судовому засіданні представник позивача - вона ж головний бухгалтер із зазначеними положеннями ст. 3 Вище зазначеного Закону погодилася і визнала те, що вона відносно цього зробила помилку, а тому на її думку ці кошти із відповідачки стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з’явився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 17.05.2008 року. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, судовий збір при розірванні шлюбу підлягає стягненню з обох сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.10.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Первомайською сільською радою Верхньорогачицького району Херсонської області, актовий запис № [INFO] На теперішній час вона з відповідачем не проживає, а проживає окремо. Від подружнього життя є діти: [PERSON] , 12.07.2008 року та [PERSON] , 12.07.2008 року народження, які проживають разом з нею і знаходяться на повному її утриманні, оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку сплачувати аліменти та додаткові витрати на дітей. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] . на її користь на утримання сина та доньки [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. Позивач у судовому засіданні позов підтримала і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з’явилася, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.11.2008 року № 003005. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно, без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком: [PERSON] , 12 липня 2008 року народження та [PERSON] , 12 липня 2008 року народження, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.), але ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України зобов’язаний утримувати дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що позивач позов підтримав, відповідач у судове засідання не з’явився, а справа відповідно до ст. 224 ЦПК України розглядається судом на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що стягненню з відповідача відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180-183, 191 СК України на користь позивача на утримання дітей підлягають аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 вересня 1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживала разом до 13 листопада 2008 року. Від шлюбу є спільні неповнолітні діти: [PERSON] , 09.09.1996 року народження, та [PERSON] , 10.11.1997 року народження. Батько [PERSON] ухиляється від утримання неповнолітніх доньок, матеріальної допомоги не надає. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд стягнути з [PERSON] , 03.12.1975 року народження аліменти на її користь на утримання доньок: [PERSON] 09.09.1996 року народження та [PERSON] 10.11.1997 року народження, у розмірі 1/3 щомісячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю і згоден сплачувати аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком: [PERSON] 09.09.1996 року народження, та [PERSON] 10.11.1997 року народження, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.), але матеріально дітей не утримує. Відповідач позов визнав, а тому аліменти повинні стягуватись у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.01.1992 року В РАЦС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № [NUMBER] , від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] року народження. З відповідачем припинили шлюбні відносини так, як часто виникали сварки, та оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Тому просить суд розірвати між ними шлюб і не вживати заходів щодо примирення сім’ї. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що із позивачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1992 року. Мають неповнолітніх сина та доньку, які будуть проживати із матір’ю. Згодний на розірвання шлюбу, так як сімейне життя не склалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, сторони зареєстрували шлюб 11.01.1992 року В РАЦС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 5). На протязі тривалого строку сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дітей. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на позивачку, оскільки вона є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.04.2002 року ВРАЦС Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № [NUMBER] , від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження. З відповідачем в серпні 2008 року припинили шлюбні відносини так, як часто виникали сварки, та оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Тому просить суд розірвати між ними шлюб і не вживати заходів щодо примирення сім’ї. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що із позивачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Мають неповнолітнього сина, який буде проживати із матір’ю. Згодний на розірвання шлюбу, так як сімейне життя не склалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, сторони зареєстрували шлюб 27.04.2002 року ВРАЦС Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 4). З серпня 2008 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитини. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.07.2005 року Кіровським ВРАЦС Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER] , від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] року народження. З відповідачем припинили шлюбні відносини так, як часто виникали сварки, та оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Тому просить суд розірвати між ними шлюб і не вживати заходів щодо примирення сім’ї. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що із позивачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Мають малолітнього сина, який буде проживати із матір’ю. Згодний на розірвання шлюбу, так як сімейне життя не склалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, сторони зареєстрували шлюб 16.07.2005 року Кіровським ВРАЦС Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). З липня 2007 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхньої дитини. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.06.1983 року МВ РАЦС м. Біла Церква, Київської області, актовий запис № [NUMBER] . З відповідачкою припинили шлюбні відносини так, як часто виникали сварки, та оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Тому просить суд розірвати між ними шлюб і не вживати заходів щодо примирення сім’ї. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що із позивачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1983 року. Згодна на розірвання шлюбу, так як сімейне життя не склалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, сторони зареєстрували шлюб 18.06.1983 року МВ РАЦС м. Біла Церква, Київської області, актовий запис № [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 5). На протязі тривалого строку сторони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на позивача, оскільки він є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

[PERSON] . звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 вересня 2003 року між ним і відповідачем по справі відбулося укладення угода купівлі-продажу квартири [ADDRESS] яку оформили на товарній біржі «Смарагд-Південь». м. Херсон. 27 жовтня 2003 року вищезазначений договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано в Херсонському бюро технічної інвентаризації за [NUMBER] Під час укладення договору, сторони досягнули згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири і відбулося повне виконання умов договору, однак відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Просив поновити строк звернення з позовом до суду і визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, хоча про день і час розгляду справи були завчасно і належним чином повідомлені, про причину не явки суд не повідомили. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України ( 1963р. ), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що 25 вересня 2003 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] досягли угоди, щодо продажу [PERSON] належної [PERSON] квартири [ADDRESS] , яку оформили на товарній біржі „Смарагд – Південь” (а.с. 5). До реєстрації цього договору [PERSON] . передав продавцю обумовлену вартість квартири в сумі 4000 грн. Відповідач передав позивачу ключі від квартири і після цього останній вселився у квартиру в якій проживає до теперішнього часу. Оскільки позивач повністю виконав умови угоди купівлі-продажу житлового будинку, а відповідач відмовляється від нотаріального оформлення, що перешкоджає посвідчити угоду нотаріально, дану угоду слід визнати дійсною. Строк звернення до суду [PERSON] пропущено з поважної причини, через юридичну необізнаність, його слід поновити. На основі ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 р), ст. 73 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

[PERSON] . звернулась до суду з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.07.1990 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , 1 [INFO] та сина [PERSON] , [INFO]. Шлюбні стосунки припинені 07.06.2006 року, разом не проживають. Відповідач працює і має постійний заробіток, тому має можливість виплачувати аліменти. Позивачка не в змозі утримувати трьох дітей, тому звернулася з даним позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.1990 року (а.с. 4), від якого мають неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO], та сина [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Діти знаходяться на утриманні матері. Шлюбні стосунки припинені. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює і має постійний заробіток, відсутність дітей від інших шлюбів та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, платить аліменти іншим стягувачам, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 28.11.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved