Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що 21 лютого 1992 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді: 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, №9 в с. Утконосівка, Ізмаїльського району, Одеської області. Спадкоємцями першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], та [PERSON] позивачі по справі, які фактично прийняли спадщину тому, що на день смерті спадкодавця і по теперішній час проживають у спадковому будинку. В цей час позивачі звернулися до Ізмаїльської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм у цьому відмовлено, через ту обставину, що право власності за життя спадкодавця на вищезазначене майно не було в установленому законом порядку оформлено та зареєстровано. З наведених підстав позивачі просили визнати за ними право власності по 1/6 частини кожному, на зазначене вище спадкове майно, що залишилося після смерті їх батька [PERSON], який помер 21 лютого 1992 року. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву до суду в який просить справу розглянути за його відсутністю, з позовними вимогами повністю згоден. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], помер 21 лютого 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 17.11.2009 року; серія І-ЖД № 196241. Позивачі [PERSON], та [PERSON] являються рідними синами спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про їх народження виданими Утконосівською сільською радою від 04.05.1971р., серія ІА № 519485, та від 25.10.1967р. серія VІІ-УР № 1012668. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивачі постійно як до смерті спадкодавця та і після його смерті, мешкають у спадковому будинку та доглядають за його належним житловим станом, тобто вони фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Право власності спадкодавця на 1/3 частину зазначеного житлового будинку підтверджується довідкою Утконосівської сільської ради № 59 від 22.01.2010 р., але не було оформлено за життя спадкодавця і в установленому законом порядку зареєстровано, а тому позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, що підтверджується листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 04.02.2010 року № 175/01-14. Згідно довідки Утконосівською сільської ради № 59 від 22.01.2010 року земельна ділянка, на якій розташований спадковий будинок була передана у приватну власність позивачу - [PERSON], рішення №86 від 11.03.1998р. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved