Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, який до попереднього судового засідання уточнив, та просив остаточно стягнути з останнього суму заборгованості із заробітної плати в розмірі 8263,03 грн., а також стягнути з відповідача компенсацію втраченої частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 500,19 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2574,75 грн. Позов мотивує тим, що 16.10.2010р. його звільнено з посади машиніста баштового крану четвертого розряду управління механізації та інженерних мереж ЗАТ «Проектно-будівельне обєднання «Львівміськбуд» за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), однак при звільненні із ним не був проведений розрахунок. Відповідач, не зважаючи на неодноразові звернення позивача в усній формі, не виплатив належної йому заборгованості із заробітної плати. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали із аналогічних підстав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю, у звязку з чим просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні, пояснила, що уточнені позовні вимоги позивача є законними та розрахунок заборгованості складений ним вірно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до п.2 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати» передбачено виплату працівникам компенсації (індексації) заробітної плати за кожен місяць затримки її виплати у відповідності до індексу споживчих цін. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в законні строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Матеріалами справи та поясненнями сторін встановлено, що позивач 16.10.2010р. був звільнений з посади машиніста баштового крану четвертого розряду управління механізації та інженерних мереж ЗАТ «Проектно-будівельне обєднання «Львівміськбуд», однак відповідач не виплатив йому заборговану заробітну плату в розмірі 8263,03 грн., у звязку з чим у позивача станом на момент предявлення позову виникло право на отримання компенсації втраченої частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 500,19 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2574,75 грн. Розрахунок заборгованості складений позивачем вірно та відповідає матеріалам справи. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задоволити. На підставі викладеного,

Outcome: approved