Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачкою в шлюбі з 20.09.2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось з тих причин, що до укладення шлюбу вони не достатньо добре усвідомлювали несумісність характерів один одного. В звязку з важким матеріальним становищем між ними стали виникати сварки. В травні 2009 року відповідачка забрала свої речі та залишила місце їх спільного проживання. Спільне господарство не ведеться. Вважає. що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, суперечить його інтересам, оскільки на теперішній час він проживає з дівчиною, яка чекає від нього дитину. Тому хотів би скоріше узаконити стосунки з нею. В звязку з цим, просив розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила. Про день та час слухання справи судом повідомлялась належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що справу слід розглянути за відсутності відповідачки в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.09.2008 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №698 (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як пояснив в судовому засіданні позивач, подружні стосунки з відповідачкою припинені з травня 2009 року. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На теперішній час у нього фактично склалась інша сімя. Дівчина з якою він проживає, чекає від нього дитину. В звязку з чим, він бажає узаконити з ній стосунки. З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, таким, що протирічить інтересам позивача. Тому позовні вимоги останнього про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню сплачені при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судовий збір при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача в сумі 8 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved