Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

Позивач прохає зобов’язати відповідача повернути сплачений нею завдаток в сумі 800 грн. Своє прохання мотивує тим, що 03 грудня 1994 р. помер її син [PERSON] . Вона вирішила поставити йому пам’ятник. 15 травня 2008 р. звернулася до відповідача, як суб’єкта підприємницької діяльності, з проханням виготовити та встановити пам’ятник. Між ними було досягнуто згоди щодо істотних умов, а саме щодо ціни товару. Нею були вказані розміри та надано фотокартку покійного сина. За виготовлення та встановлення пам’ятника продавець нарахував 3437 грн. і попросив надати завдаток в сумі 800 грн. Що вона і зробила. Продавець дав їй квитанцію № 000449 від 15.05.2008 р. Через 2 тижні продавець повідомив їй, що пам’ятник вже виготовлений і вона може його забрати та сплатити повну вартість товару. Коли вона прийшла до продавця і оглянула пам’ятник, виявилися наступні недоліки: 1) Фон не був виділеним від обличчя, яке було зображено. 2) Очі, зображені на пам’ятнику, були взагалі несхожими з очима на фотокартці. 3) У волоссі проявлялася сивина, а на фотокартці її немає. 4) Овал лиця зображений на пам’ятнику суттєво продовгуватий ніж на фотокартці. 5) Були доставлені на зображені зайві квіти, тобто продавець на свій розсуд без її згоди вніс поправки в оформлення. Після того, як вона оглянула пам’ятника, вона повідомила відповідачеві, що не буде його забирати, так як наявні недоліки, котрі виникли з вини продавця, та попрохала повернути сплачену нею суму. Продавець пообіцяв повернути. Через десять днів вона прийшла забрати завдаток, але їй було відмовлено. Після цього вона звернулася за скаргою в міськвиконком. На дану скаргу підприємець надав відповідь, що замовлення виготовлено якісно і своєчасно. На виготовлення були затрачені кошти набагато більші, ніж сплачений нею завдаток. Тому повернути кошти підприємець категорично відмовився. Внаслідок цього вона зазнала моральних страждань та матеріальних витрат, а це для неї дуже важливо, так як вона являється пенсіонером. Після цього в неї погіршилося здоров’я. Цими неправомірними діями їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 200 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Позивач зазначила, що вона не заявляла і не заявляє вимог про відшкодування моральної шкоди. Пояснила, що їздила з відповідачем та художником на кладовище і показувала на могилі свого чоловіка яким повинен бути пам’ятник. За вартість робіт домовлялась з касиром, як потім взнала, з дружиною відповідача. Коли вперше оглянула виготовлений пам’ятник, сказала, що не буде забирати йо-го, оскільки не влаштовує якість портрета, напис виконано навскоси. Говорила з художником, він сказав, що лише навчається роботі на камені. А при замовленні пам’ятника її запевнили, що художник досвідчений, той, що працював раніше, але не дали можливості поспілкуватися з ним. Спочатку касир погоджувалася повернути кошти,сказала прийти пізніше. Коли вона прийшла, касир відмовилася вертати гроші. Представник позивача пояснила, що також ходила до відповідача. Говорила з художником, від якого взнала, що він самоучка. Потім розмовляла з господарем. На пам’ятнику була вибита лишня сивина, букви уходили в сторону, піджак замість чорного зробили сірим. Портрет був нечітким. Їй запропонували переробити пам’ятник. Вона прийшла через тиждень, але вони нічого не зробили, лише трохи зафарбували олівцем букви. Представник відповідача позов не визнала. Пояснила, що про опис пам’ятника була усна домовленість. Для цього з позивачем їздили на кладовище. Позивач не зверталася до відповідача письмово з вимогою про усунення недоліків. Роботу приймала не вона, а її внучка. Пам’ятник зараз знаходиться у відповідача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що 15.05.2008 р. між сторонами було укладено договір побутового підряду на виготовлення та установку пам’ятника, про що позивачеві було видано корінець квитанції, на якому зазначено вартість основних робіт і матеріалів, загальна сума замовлення 3437 грн. Також відмічено, що сплачено 800 грн., а доплаті підлягають 2637 грн. Не вказано, що сплачена сума являється завдатком. Відповідного договору ні одна із сторін не надала. Тому внесені кошти необхідно вважати авансом (ст. 570 ЦК України). При укладенні договору всупереч вимогам ст. 868 ЦК України підрядник не назвав замовникові конкретну особу, яка буде виконувати роботу. З наданих сторонами фотографій видно, що на пам’ятнику зображено інший, ніж на прижиттєвій фотографії, вираз обличчя померлого, нечітко зображені деякі деталі. Зазначені недоліки не дають змоги використовувати пам’ятник за призначенням. Як вбачається з пояснень позивача та її представника, в обумовлений строк недоліки не було усунуто. Тому суд вважає, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України, ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач вправі вимагати розірвати договір та відшкодувати їй збитки. Тому її позов підлягає задоволенню. В зв’язку з чим з відповідача на її користь необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. Також з нього підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 грн., оскільки позивач від цих витрат була звільнена на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved