Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

У судове засідання позивачка [PERSON]та її представник адвокат [PERSON] не з'явилися, позивачка надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у її відсутність, на позові наполягала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена, не представила суду заяв про причини своєї неявки та заперечень на позов. Представник третьої особи Першої Краматорської ДНК [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, вважає позов необґрунтованим. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно позову, позивачці [PERSON]по праву власності належав жилий будинок [ADDRESS] У 2000 році у неї виникла необхідність надати матеріальну допомогу своєму синові у придбанні ним квартири. З цією метою вона звернулася до відповідачки [PERSON], яка працювала у службі «Довіра», що займалася наданням кредитів під заставу нерухомого майна. Усно домовившись з відповідачкою, вона отримала від останній 11.11.2000 року 1000 доларів США та передала їй свої правовстановлюючі документи на будинок у підтвердження повернення боргу. 17.11.2000 року відповідачка запросила її до себе та запропонувала відвідати нотаріальну контору для підписання договору застави, що раніше був укладений між ними в усній формі. Будучі запевненою відповідачкою у необхідності та правильності таких дій та документів, в цей же день вона їх підписала. 19.10.2001 року вона повернула відповідачці 1000 доларів США та додатково ще 700 доларів США за користування кредитом. В підтвердження цього остання написала їй розписку від 19.10.2001 року. Однак на вимогу повернути документи на будинок, які були передані відповідачці в забезпечення боргового зобов'язання, остання зажадала ще 400 доларів США. Підстав для передання таких грошей позивачка не вбачала, у зв'язку з чим вважала, що відповідачка сама з часом поверне їй документи на будинок. Позивачка продовжувала весь час проживати у своєму будинку по вул.Севастопольська, 100, поки у серпні 2008 року до неї не приїхав невідомий чоловік, якій повідомив про те, що він є власником будинку. За цих обставин їй стало відомо, що 17.11.2000 року у нотаріальній конторі фактично був підписаний договір купівлі-продажу її будинку між нею та відповідачкою. Однак такого наміру у неї не було, гроші від продажу вона не отримувала, весь час продовжувала проживати, утримувати та користуватися своїм будинком, відповідачка в нього не вселялася. Позивачка вважає, що відповідачка ввела її в оману, скориставшись її похилим віком, запевнила, що укладається договір застави, оскільки при підписанні документів вона (позивачка) вважала, що вчиняє саме такий правочин. Зазначене підтверджується й подальшими розписками. Позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] від 17.11.2000 року, укладений між нею та відповідачкою [PERSON], посвідчений Першою Краматорською ДНК, недійсним, поновивши її право власності. Суд, з'ясувавши позовні вимоги, дослідивши надані докази - - копію договору купівлі-продажу від 17.10.2000 року, посвідченого Першою Краматорською ДНК, зареєстрованого у Краматорському БТІ, за яким [PERSON]продала [PERSON] жилий будинок [ADDRESS] До цього зазначений будинок належав продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Краматорським міськкоммунгоспом 14.01.1975 року та договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Краматорською ДНК 28.01.1975 року, - довідку Краматорського БТІ про державну реєстрацію вищевказаної зміни права власності, - розписку [PERSON] від 11.11.2000 року, згідно якої вона придбала у [PERSON]будинок [ADDRESS] за 11000 гривень, що за курсом НБУ на момент розрахунку складає 1700 доларів США. За взаємною домовленістю вона ([PERSON]) дозволяє [PERSON]проживати в цьому будинку на протязі шести місяців. У випадку, якщо [PERSON]передумає набувати собі інше житло та зажадає залишитися в цьому будинку, то при поверненні мені (тобто [PERSON]) вищенаведеної грошової суми, я ([PERSON]) зобов'язуюся розірвати договір купівлі-продажу. З цими умовами погодилася Куліш В.В., про що зробила свій підпис на розписці 11.11.2000 року, - розписку [PERSON] від 19.10.2001 року, згідно якої вона отримала від [PERSON]за продаж будинку [ADDRESS] 1700 доларів США. На будинок не претендує та до [PERSON]претензій не має, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.57 ЦК України (1963 року) угода, укладена внаслідок обману, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого. В цьому випадку потерпілому повертається другою стороною все одержане нею за угодою. Згідно ст.59 ЦК України (1963 року) угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. На підставі наведеного, виходячи з доводів позивачки, фактичних обставин справи, що вбачаються з представлених документів, за відсутністю заперечень на позов відповідачки, договір купівлі-продажу укладений між сторонами 17.10.2000 року слід визнати недійсним, як укладений внаслідок обману, поновивши право власності позивачки на спірний будинок.

Outcome: approved