overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і в позовній заяв: що відповідно до договору оренди №1 від 30.11.2007 року вона е < складського приміщення по майдану Смолянському,3 в м.Житомирі загальною площею 260 кв.м., яке належить на праві приватної власності приватному підприємству «Експрес-сервіс- і відповідно до умов договору має право здавати вказане нежиле приміщення в суборенду. 20 листопада 2008 року позивачка уклала договір № 3 суборенди нежилого приміщення з відповідачкою строком на один рік. Однак по закінченні строку дії договору суборенди відповідачка з приміщення добровільно виселитися відмовляється. На підставі викладеного позивачка просить суд виселити [PERSON] із нежилого приміщення-складу площею 260 кв.м. розташованого по майдану Смолянському,3 в м.Житомирі, у зв»язку ії закінченням строку дії договору суборенди за № 3 від 20.11.2008 року. Також позивачка просить стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що позивачка є Орендарем складського приміщення по майдану Смолянському,3 в м.Житомирі загальною площею 260 кв.м.. яке належить на праві приватної власності приватному підприємству «Експрес-сервіс» і відповідно до умов договору має право здавати вказане нежиле приміщення в суборенду, що підтверджується договором оренди №1 від 30.11.2007 року. 20 листопада 2008 року позивачка уклала договір № 3 суборенди нежилого приміщення з відповідачкою строком на один рік. Однак по закінченні строку дії договору суборенди відповідачка з приміщення добровільно виселитися відмовляється. Просить суд виселити [PERSON] із нежилого приміщення- складу площею 260 кв.м. розташованого по майдану Смолянському,3 в м.Житомирі, у зв»язку ії закінченням строку дії договору суборенди за № 3 від 20.11.2008 року. Крім того стягненню підлягає державне мито в сумі 8 грн.50 коп. та 37 грн.00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-20 00:00:00

Поскільки справа об'ємна і потребує тривалого часу для виготовлення мотивувальної частини рішення суд виносить резолютивну частину рішення. На підставі ст. 203 ЦК України, ст.51 Закону України "Про третейські суди", Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання право чинів недійсними"

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду с позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 17 травня 2008 року за актовим записом №64. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилається на те, що у них з відповідачем не склалося спільне життя через відсутність взаєморозуміння з питань спільного життя та взаємоповаги один до одного. Шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2008 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

позивачка пояснила, що 10.07.2009 року близько 22 год. 30 хв. [PERSON] прийшов до її будинку № 69 по вул. Шевченка в с. Слобідка Малинського району Житомирської області, де почав висловлюватися брутальною лайкою в її адресу, після чого рукою розбив вікно в веранді та дерев»яною штахетиною розбив два скла скло-пакету. У зв»язку з цим вона звернулася з заявою до Малинського МВ УМВС України, працівнику якого [PERSON] пояснив, що вчинив так, через те що вона 10.07.2009 р. вчинила сварку з його матір»ю. Посилаючись на це просить стягнути з відповідача заподіяні їй матеріальні збитки в розмірі 1131 (одна тисяча сто тридцять одна) гривня та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. Відповідач частково визнав позов. Згоден з позовом в частині матеріальної шкоди. Частково визнав моральну шкоду. Рахує, що розмір компенсації моральної шкоди позивачем завищено. Позов підлягає до часткового задоволенню. Матеріалами справи, зокрема, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи підтверджується вина відповідача. Згідно ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала. Тому суд, з урахуванням обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір компенсації моральної шкоди в 800 гривень. Відповідно до ст.. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи це позов підлягає задоволенню без з»ясування інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач 08.10.2009 р. звернувся в суд з даним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідачів та стягнути з останніх аліменти. Позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав, посилаючись на те, що вони самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, умов для фізичного та духовного розвитку дитини не створюють, з дитиною не спілкуються та не надають допомоги по її утриманню. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 всіх видів доходів та заробітку батьків щомісячно з кожного, до досягнення [PERSON] повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала , просить позов задовільнити повністю . Прокурор підтримала в судовому засіданні заявлений позов з наведених у ньому підстав. Відповідачі [PERSON],[PERSON] в судове засідання не з»вились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надали. Третя особа [PERSON]В в судовому засіданні позов підтримав, вважає що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав в зв'язку з невиконанням своїх обов'язків щодо виховання і утримання неповнолітньої дітини. Заслухавши прокурора, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки батьки малолітньої дитини не виконують свої батьківські обов»язки по вихованню дитини. Враховуючи обов»язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. 180 СК Украйни є обґрунтована вимогапозивача про стягнення з відповідачів аліментів. Відповідно до ст.ст.181-183 СК України, батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, вразі не надання допомоги з них стягуються аліменти в процентному, або частковому відношенні з усіх видів їх заробітку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з 1998 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося в звязку з відсутністю порозуміння та постійними сварками. З лютого 2008 року припинили шлюбні відносини з відповідачем та проживають окремо. Вважає подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 21.06.1998 року виконкомом Коротяцької сільської ради народних депутатів Компаніївського району, актовий запис № 1. Від шлюбу мають сина: [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо. Поновлювати шлюбні стосунки наміру не мають. Відповідно до п. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. Згідно з п. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Витрати на сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, а томувважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до батька, [PERSON], про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з моменту розлучення її батьків, 15 грудня 2003 року, залишив сім'ю та ухиляється від виконання обовязків по її вихованню, не надає їй будь-якої матеріальної допомоги, не цікавиться її здоров`ям, успіхами в школі та не проявляє відносно неї хоч найменшої батьківської турботи і піклування. Протягом останніх п`яти років, батько жодного разу не прийшов до доньки до дому, у школу, на дні народження, зовсім з нею не спілкується, хоча має таку можливість, а тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач, [PERSON], підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає. Заслухавши позивача, прокурора, представника опікунської ради виконавчого комітету Збаразької міської ради, свідків, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] є: [PERSON] мати та [PERSON] батько, що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 16.02.1993 року Максимівською сільською радою Тернопільської області (а.с.5). Відповідач, [PERSON], з моменту розлучення із дружиною [PERSON], 15 грудня 2003 року, залишив сім'ю і в порушення вимог ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки [PERSON], а саме: не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя, не спілкується з нею, не надає матеріальної допомоги по її утриманню, не цікавиться її умовами проживання, не проявляє щодо неї батьківської турботи та уваги. Це стверджується поясненнями позивачки, показами свідків [PERSON], [PERSON], довідкою про склад сім`ї №214 від 12.03.2010 року виданою об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім-1» м.Збаража (а.с.23) та іншими матеріалами справи. Відповідно до висновку опікунської ради виконавчого комітету Збаразької міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO], опікунська рада виконавчого комітету Збаразької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]І.(а.с.25). Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Беручи до уваги думку прокурора, яка ствердила необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, а тому позов слід задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], як такого що ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати квартиру №22 в буд. №7 по вул. 50 років Жовтня в м.Кіровограді як обєктом особистої приватної власності позивача, визнати відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою, зняти з обліку та висилити без надання іншого жила. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та пояснив, що спірна квартира перебуває в іпотеці, а тому квартира не може бути обєктом спільної сумісної власності. Звертався до відповідача з вимогою знятися з обліку та висилитися з квартири. Представник відповідача з позовними вимогами не погодився та зазначив, що укладення іпотечного договору жодним чином не впливає на житлові права та права власності фізичних осіб. Оскільки квартира придбана у шлюбі, тому вона є спільною сумісною власністю подружжя. Право користування квартирою відповідач не втрачала і не втратила дане право після розірвання шлюбу з позивачем. Вимоги вважає безпідставними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] набута у власність 01.11.2007 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Шлюб між сторонами було укладено 04.09.1993 року та розірвано згідно рішення Кіровського районного суду від 13.04.2009 року. Таким чином, спірна квартира набута в період шлюбу та є спільною власністю подружжя в рівних частках. Підставою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення позивачем зазначається укладення договору іпотеки. При цьому, в позовній заяві посилається на ч. 4 ст. 156 ЖК України, яка вказує, що при припинення сімейних відносин не позбавляє особу права користування займаним приміщенням та ст. 386, 391 ЦК України, які стосуються захисту права власності. Дані норми жодним чином не стосуються порядку набуття та припинення права користування жилим приміщенням, як і не передбачено нормами Закону України "Про іпотеку" підстав для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні не було встановлено таких підстав, а тому в задоволенні вимог про визнання відповідач таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно відмовити. Більш того, відповідач є співвласником квартири, а відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, відповідач має право користуватися належною часткою квартири, в тому числі проживати в належній квартирі та бути зареєстрованим в ній. Відтак, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити по фактично понесеним. На підставі ст. 60 СК України, 156 ЖК, 317, 386, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, де вказує, що 13.05.2009 року помер її син [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на нежиле приміщення за адресою: м.Бердичів, вул.Червона, 26 та магазин по вул.Червона, 24 в м.Бердичеві. Після смерті сина вона була морально травмована, не могла займатись оформленням документів, 13.09.2009 року виїхала за кордон, повернулася 16.11.2009 року, у зв'язку з неможливістю взяти квітки на літак, тому пропустила на декілька днів строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк тривалістю два місяця для подання заяви про прийняття спадщини до Бердичівської нотаріальної контори. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав, не заперечує проти визначення додаткового строку меншої тривалості. Представник Бердичівської міської ради проти позову не заперечив. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 13.05.2009 року помер син позивачки - [PERSON] (а.с.4,6) Після його смерті відкрилася спадщина на нежиле приміщення по вул.Червоній, 26 та магазин по вул.Червоній, 24, що належать спадкодавцю на підставі договорів купівлі-продажу від 15.03.2006 року та 25.12.2006 року.(а.с.8,10) Згідно з довідкою Бердичівської нотконтори від 25.02.2010 року спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа щодо майна [PERSON] не відкривалася. Постановою державного нотаріуса від 26.11.2009 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини.(а.с.З) Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що за півроку [PERSON] поховала чоловіка та сина, обидва хворіли, після їх смерті вона знаходилася в стані глибокої депресії, родичі та друзі намагалися її підтримати, друзі з Канади запросили її до себе і вона перебувала у них два місяця щоб відволіктися від важких емоцій. З даних закордонного паспорта [PERSON] вбачається, що їй було відкрито візу, 13.09.2009 року вона з Борисполя літаком виїхала за кордон, 16.11.2009 року повернулася в Україну.(а.с.12) Позивачка пояснила, що не могла вчасно повернутись в м.Бердичів у зв'язку з скасуванням Української авіакомпанією рейсів Київ-Торонто і Торонто-Київ, на підтвердження надала суду інформацію з інтернету на сайті avianews.com про скасування з 05.11.2009 року Українською компанією «Аеросвіт-Українські авіалінії» рейсів Киїів-Торонто. Таким чином, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що строк звернення з заявою про прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, важко переживала втрату двох близьких людей - чоловіка та сина, з 13.09.2009 по 16.11.2009 року перебувала за кордоном, не мала можливості вчасно прибути в Україну, у зв'язку з відміною авіарейсів. Суд вбачає законні підстави для визначення позивачці додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, а саме ч. 4, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 333407, видане 21 вересня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород- Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області № 422/03-02 від 02.09.2005 року, яка проживає разом з позивачем. У судовому засіданні позивач пояснила, що останнім часом відповідач матеріальної допомоги на утримування дитини не надає. Також позивач обґрунтовує розмір аліментів тим, що їй необхідні кошти на оплату послуг дитячого садка у розмірі 50 (пятдесят) грн., на оплату оренди квартири у розмірі 600 (шістсот) грн. щомісяця та на утримання дитини у розмірі 400 (чотириста) грн. Згідно довідки № 143 від 09.09.2009 року, виданої Білгород-Дністровським дошкільним навчальним закладом № 2 «Буратіно», [PERSON], [INFO], з 01.06.2008 року дійсно відвідує вказаний Білгород- Дністровський дошкільний навчальний заклад № 2 «Буратіно». Відповідно до змісту договору оренди квартири від 01.07.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] у м. Білгород-Дністровський, [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS] А, у м. Білгород-Дністровському та щомісяця сплачує орендодавцю 600 (шістсот) грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів на дитину судом враховуються обставини зазначені ч.І ст.182 СК України, та відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб між: ним та відповідачкою, зареєстрований 23.02.1974 року відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського МРУЮу Вінницькій області, актовий запис № 5, з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося з тієї причини, що вони мають ріні характери та погляди на життя, внаслідок чого припинили проживати разом та не підтримують відносин, а тому збереження шлюбу при таких обставинах позивач вважає недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, хоча про день і час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України і суд, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження від 23.02.1974року (а.с. 4). Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істинне значення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в з»язку з різними поглядами на життя у нього постійно з дружиною виникали сварки, внаслідок чого сторони припинили проживати разом та не підтримують відносин, а тому збереження шлюбу при таких обставинах на думку позивача є недоцільним. У суду немає підстав не вірити позивачу, відповідачка в судове засідання не з»явилася, його доводи не спростувала. При таких обставинах суд вважає позов підставним і таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істинне значення. Витрати по розірванню шлюбу, суд вважає необхідним покласти на позивача

Outcome: approved