overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись, що відповідач є власником [ADDRESS], отримує від позивача послуги з утримання будинків та прибудинкової території, згідно мінімального переліку затвердженого Міськвиконкомом. Відповідач своєчасно не оплачує отримані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1605 грн.91 коп., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 01.08.2009 року в розмірі 1605 грн.91 коп., а також зобов»язати [PERSON] укласти з ПП «Жилсервіс» договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договорів №4 від 01.07.2005 року та №7 від 03.03.2007 року укладених між Управлінням житлового господарства Херсонської міської ради та ПП «Жилсервіс», останнє надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Рішенням Виконкому Херсонської міської ради №336 від 24.11.2006 року затверджений мінімальний перелік послуг, які надаються позивачем та їх вартість. Як вбачається з довідки ПП «Жилсервіс» [PERSON] мешкає в [ADDRESS], який відповідно до дислокації обслуговується позивачем. Відповідно особового рахунку №6130620, заборгованість відповідача з 01.01.2006 року по 01.08.2009 року становить 1605 грн.91 коп. Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зі ст.68 ЖК України вбачається, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків №572 від 08.10.1992 року затверджених Постановою Кабінету Міністрів України вбачається, що власник квартири зобов»язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на суму 1605 грн.91 коп. та зобов»язати [PERSON] укласти з ПП «Жилсервіс» договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК, України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є донька: [PERSON], [INFO] . Після закінчення школи донька продовжила навчання в Херсонському вищому професійному училищі сервісу та дизайну, що підтверджується відповідною довідкою, та потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала . Відповідач в судове засідання не зявився , про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії ІІ-КГ № 493015, виданого Комишанською селищною радою м. Херсона, [PERSON] є батьком [PERSON]. Згідно з довідкою від 24.11.2009р. № 338 виданою Херсонським вищим професійним училищем сервісу та дизайну навчається в училищі з 01.09.2009року, денна форма навчання, не знаходиться на державному забезпеченні, термін навчання до 30.11.2010 року. За таких обставин відповідач має обов»язок утримувати свою доньку на період навчання .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачем по справі був укладений 31 липня 1970 року виконкомом Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 20. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилається на те, що з відповідачкою вони не проживають разом сім років. В даний час він проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з "явився, направив суду письмову заяву з проханням справу розглянути в його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти заявленого позову не заперечує, просить шлюб розірвати. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 серпня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Протягом тривалого часу подружжя припинило подружні стосунки, поновлення яких позивачка не бажає, тому просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер. Позивачка позов підтримала із зазначених в позовній заяві підстав, просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130, 174 ЦПК України при визнанні позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Між сторонами існують сімейні правовідносини. Виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району 06 серпня 2005 року, актовий запис №5 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Литвинчук) [PERSON], [INFO] (а.с.10. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сімя розпалась, подружжя протягом тривалого часу разом не проживає, спільного господарства не ведуть, примирення сторони не бажають, тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст.104 Сімейного кодексу Україні. шлюб підлягає розірванню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

14.11.2008 року, в результаті ДТП сталося пошкодження транспортного засобу - автомобіля, що належить гр.[PERSON], який є страхувальником у позивача - «Страхової компанія «ІНГОССТРАХ». Позивач, згідно із договором між ним та гр..[PERSON] сплатив [PERSON] страхове відшкодування у сумі 3845,53 грн. Відповідно до Постанови Попаснянського районного суду від 11.12.208 року, винним у спричиненні вказаної ДТП являється гр..[PERSON] - відповідач по справі. Посилаючись на те, що згідно до діючого законодавства, право вимоги переходить до особи, відповідальної за причинену шкоду, просить стягнути з відповідача [PERSON] сплачену суму страхового відшкодування - 3845,53 грн. Представник позивача підтримав заявлені вимоги цілком, просив задовольнити їх, справу розглянути у відсутність представника страхової компанії. Відповідач позов визнав, справу також просив розглянути без його участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що поданий позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно винен у спричиненні ДТП, в результаті якого пошкоджено автомобіль гр..[PERSON], а страхова компанія «ІНГОССТРАХ» споатила [PERSON] суму відшкодування, що передбачено страховим договором./а.с.4 - 12/ Відповідно до ст.27 ЗУ «Про страхування» та СТ..993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за причинену шкоду. Таким чином , відповідач зобов»язаний в регересному порядку сплатити суму, яку страхова компанія виплатила гр..[PERSON] в якості відшкодування за пошкоджений автомобіль. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 3845,53 грн. Одночасно з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем на оплату держмита в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційне-технічне забезпечення у сумі 120 грн. На підставі викладеного, ст.993 ГК України, сі..21 ЗУ «Про страхування»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивачка просить суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.05.1994 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис № 8. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] -29.10.1994р.н. та сина [PERSON] - 26.09.1999р.н. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що сім"я між ними не склалася, в них різні погляди на життя. Відповідач зловживав алкогольними напоями і на грунті пияцтва між ними постійно виникали сварки, не порозуміння, жити в злагоді не могли, що призвело до повного розриву між нами. В зв'язку з цим позивачка переконалася, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився повтороно, хоча про день та час слухання справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.05.1994 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] - 29.10.1994р.н. та сина [PERSON] - 26.09.1999р.н. Сім'я сторін не склалася, вони постійно сварилися, не розуміли один одного, жити в злагоді не могли, що призвело до повного розриву між нами. В зв'язку з цим позивачка переконалася, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. При таких обставинах на думку суду сім'я сторін розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач 01 березня 2010 року звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 3031 грн. 13 коп. борг за спожиті послуги гарячого водопостачання та централізованого опалення за період з 01 жовтня 2008 року по 01 лютого 2010 року. У попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на надання неякісних послуг позивачем. Судовим розглядом справи встановлено, що квартира за адресою вул. Шевченка, 17/60 у м. Жовті Води є приватною власністю відповідача [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 1694 від 30.06.2005 року. Правовідносини між відповідачем та ЖРЕД № 2 базувалися на відкритому особистому рахунку № 25070 (а.с.8,9). Відповідно до рішення Жовтоводського міськвиконкому від 29.11.2000 року №410/1 функції по збору платежів від населення за послуги гарячого водопостачання та опалення перейшли від Жовтоводського ВЖРЕО до КП Жовтоводськтепломережа з 01 грудня 2000 року, де на відповідачів був відкритий особовий рахунок № 725070. Позивач регулярно надавав відповідачу послуги гарячого водопостачання та централізованого опалення, а відповідач, користуючись послугами позивача, повинен був відповідно до вимог закону своєчасно та в повному розмірі здійснювати оплату за надані їм послуги, так як відповідно до ст.11 ЦК України (2003р.) між сторонами виникли цивільні права та обов'язки. Відповідач не здійснював взагалі оплату за надані йому послуги, у зв'язку з чим за період з 01 жовтня 2008 року по 01 лютого 2010 року виникла заборгованість у сумі 3031 грн. 13 коп. Закон встановив: Відповідно до п.23 Правил надання населенню послуг по водо-, теплопостачанню та водовідведенню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року №1497, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України (2003р.) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від їх виконання не допускається. Боржник зобовязаний повернути борг. Відповідач, не виконуючи належним чином свої зобов'язання, порушують права позивача, які потребують судового захисту. Заперечення відповідача щодо надання позивачем неякісних послуг є безпідставними, так як відповідач не надав доказів у підтвердження цього. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і з відповідача слід стягнути заборгованість за послуги гарячого водопостачання та централізованого опалення у сумі 3031 грн. 13 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. 00 коп., сплачені позивачем при подачі позову. Також на користь держави з відповідача належить стягнути і судовий збір у розмірі 51 грн., тому що при подачі позову від даного збору КП Жовтоводськтепломережа було звільнено рішенням органу місцевого самоврядування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути аліменти із відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 500 гривень щомісячно. У судовому засіданні позивачка пояснила, що від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO]. Сторони сім»ю створити не змогли. В даний час відповідач ставить питання про розірвання шлюбу. З 2008 року сім»я сторін розпалася і з того часу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дочки та не бере участі у її вихованні. Відповідач позов визнав частково та пояснив в судовому засіданні, що в нього не має постійного місця роботи, а тому сума в розмірі 500 гривень щомісячно для нього є значною. Просить стягувати з нього аліменти в користь позивачки на утримування дочки [PERSON] в розмірі 300 гривень. Суд вислухавши пояснення позивачки, та вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дочка позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини правомірними. Вік неповнолітньої [PERSON], окрім показів позивачки, стверджується також свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 347217 виданого 02.09.2004р. Немилівською сільською радою Радехіського району Львівської області. Факт, що неповнолітня [PERSON], заходиться на утриманні у позивачки стверджується довідкою виконкому Немилівської сільської ради № 46 від 02.02.2010р. Позивачка сама не має змоги утримувати дитину, а тому змушена ставити питання про стягнення з відповідача аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.02.2008 р. по 31.12.2009 року в сумі 3813 грн. 85 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявилася, наявність заборгованості визнала, проти задоволення позову не заперечувала, однак вказала, що не має можливості погасити заборгованість, що утворилася. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Позивач надає відповідачам послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Квартира приватизована. Відповідно до вимог ст. 156, 162 ЖК України відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Стаття 68 Житлового кодексу України, стаття 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщення житлових будинків, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 передбачені обовязки власників, наймачів та орендарів квартир оплачувати комунальні послуги. Відповідно до п. 18 вищевказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Внаслідок того, що відповідачі не сплачували у повному обсязі послуги, які надає позивач, утворилась заборгованість за період з 01.02.2008 р. по 31.12.2009 р. в сумі 3813 грн. 85 коп. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Позовні вимоги про стягнення за період з 01.02.2008 р. по 31.12.2009 р. в сумі 3813 грн. 85 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж\~ 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

позивач в своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою посилаючись на те, що 25 січня 2003 року між ними було укладено шлюб у відділі РАГС Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №24, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає і після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою [PERSON]. Однак сімейне життя між ними не склалося. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають абсолютно різні погляди на подружнє та сімейне життя. Через психологічну несумісність, між ними часто виникають непорозуміння з приводу різного розуміння вирішення життєвих проблем, які негативно впливають на виховання дитини. Вони тривалий час разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення він категорично не згідний, оскільки вважає, що немає ніякого сенсу підтримувати з відповідачкою сімейні відносини. Судові витрати пов*язані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу він просить стягнути з відповідачки. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з*явився, а подав в суд заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність позивача на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка [PERSON] з заявленим позовом згідна повністю. В судовому засіданні підтвердила, що дійсно вона та позивач [PERSON] мають абсолютно різні погляди на подружнє та сімейне життя. На примирення вона не згідна, оскільки також вважає, що відновлення сімейних стосунків з позивачем неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Відповідачка не заперечує, щоб судові витрати, пов*язані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу, були стягнуті з неї. Суд, вислухавши відповідачку, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність позивача та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовільнити повністю. Вимоги позивача законні, обгрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.01.2003 року, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. На даний час сторони втратили між собою почуття любові та поваги та мають абсолютно різні погляди на подружнє та сімейне життя. Через психологічну несумісність, між ними часто виникають непорозуміння з приводу різного розуміння вирішення життєвих проблем, які негативно впливають на виховання дитини. Вони тривалий час разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними існує лише формально, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON], за її проханням, держмито на користь держави, а позивача [PERSON] від сплати державного мита звільнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою про визнання недійсним заповіту складеного [PERSON] на користь [PERSON], який 29.11.2002 року був посвідчений державним нотаріусом з тих підстав, що спадкодавець на момент складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов не визнав. Просив відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 10 лютого 2004 року у віці 80 років помер [PERSON], який доводився позивачці та відповідачу батьком. За життя, 29.11.2002 року [PERSON] склав заповіт, яким все свої майно заповідав [PERSON]. Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного округу [PERSON] Пізніше, 03.07.2003 року [PERSON] склав заповіт, яким все свої майно заповідав [PERSON]. Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського округу [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Київської області від 7 квітня 2005 року визнаний недійсним заповіт [PERSON], складений ним та посвідчений приватним нотаріусом 03.07.2003 року. За таких обставин, вступив в силу попередній заповіт [PERSON] від 29.11.2002 року. Підставою для скасування заповіту від 03.07.2003 р. стали встановлені апеляційним судом Київської області обставини щодо психічного стану [PERSON], а саме, що останній страждав наслідками контузії 1942 року, яка прогресувала та призвела до органічного ураження нервової системи з проявами маразму та інших психічних захворювань. Відповідно до висновку посмертної судово-психіатричної експертизи (Акт № 233 від 27.01.2010 року), [PERSON] на період складання заповітів від 29.11.2002р. та 03.07.2003 р. страждав органічним ураженням головного мозку (контузія 1942 року, прогресуючий церебральний артеріосклероз) із слабоумством. Він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За правилами ч.1 ст. 55 ЦК України (в ред. 1963 р.), угода, укладена громадянином, хоч і дієздатним, але який в момент її укладання не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною. З огляду на те, що заповіт є одностороннім правочином, учасником якого був лише [PERSON], який страждав психічними розладами та слабоумством, суд приходить до переконання, що заповіт складений вказаною особою без усвідомлення значення своїх дій не можна вважати вільним волевиявленням цієї особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заповіт складений 29.11.2002 року [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського нотаріального округу, реєстраційний номер 5476, є недійсним. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд за правилами ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки 8,50 грн судового збору, сплачених при подачі позовної заяви, та 30 грн., оплачених позивачкою витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи .

Outcome: approved