overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за технічне обслуговування та комунальним послугам в сумі 3588,65 грн., яка утворилась за період з 01.05.2007 року по 01.01.2010 рік, а також просить стягнути понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 грн. Відповідачка у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом установлено, що відповідачка проживає за адресою: [INFO], та користується послугами КП „ВРЕЖО № 7, однак оплату здійснює не в повному обсязі, у звязку з чим за період з 01.05.2007 року по 01.01.2010 рік, згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачка має заборгованість по квартплаті та комунальним послугам у розмірі 3588,65 грн. Згідно до ст. 68 ЖК України, ст. 815, 820 ЦК України наймач зобовязаний своєчасно щомісяця вносити квартирну плату та оплату за комунальні послуги. Згідно п. 2 ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року, розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно п. 17 Правил користування приміщенням жилих будинків та придомової території, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, власник зобовязаний щомісяця, не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяцем сплачувати технічне обслуговування та плату за комунальні послуги. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідачки підлягає стягненню сума заборгованості, яка утворилась за період з 01.05.2007 по 01.01.2010 року у розмірі 3588,65 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачів заборгованість по квартплаті та комунальним послугам в сумі 3052,03 грн., яка утворилась за період з 01.01.2007 року по 01.01.2010 рік, а також просить стягнути понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 грн. Відповідачка у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом установлено, що відповідачка проживають за адресою: [INFO], та користується послугами КП „ВРЕЖО № 7, однак оплату здійснює не в повному обсязі, у звязку з чим за період з 01.01.2007 року по 01.01.2010 рік, згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачка має заборгованість по квартплаті та комунальним послугам у розмірі 3052,03 грн. Згідно до ст. 68 ЖК України, ст. 815, 820 ЦК України наймач зобовязаний своєчасно щомісяця вносити квартирну плату та оплату за комунальні послуги. Згідно п. 2 ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року, розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно п. 17 Правил користування приміщенням жилих будинків та придомової території, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, власник зобовязаний щомісяця, не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяцем сплачувати технічне обслуговування та плату за комунальні послуги. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідачки підлягає стягненню сума заборгованості, яка утворилась за період з 01.01.2007 по 01.01.2010 року у розмірі 3052,03 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки підлягають стягненню витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача заборгованості аліментів за виконавчим листом №2-227 від 26.03.2007р. в розмірі 1600 грн., які були утримані з ортнічука [PERSON] бухгалтерією установи, де він відбуває покарання, але не ерераховані їй. Також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати, а саме: 250 грн. итрат, пов'язаних з правовою допомогою та 120 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно-технічним ібезпеченням судового розгляду справи. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій зменшила розмір вимог в [астині стягнення заборгованості по аліментах до 600 грн., в зв'язку з частковим погашенням [ідповідачем суми боргу. В решті вимоги залишила незмінними. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду [прави належним чинбм повідомлявся. Надав лист, в якому вказав, що [PERSON] був мьнений умовно-достроково на підставі ст.81 КК України та вибув на проживання до м. [вітомира. Позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню через наступне: Встановлено, що виконавчий лист №2-227 виданий 26.03.2007 року, надісланий відділом ержавної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції 26.06.2009р. в гагалтерію ВК №71 для виконання. Із заробітної плати боржника утримано борг в сумі 1600 грн., ае не перераховано, в зв'язку з тим, що відсутні кошти на рахунках відповідача, про що останній овідомив в своєму відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» стяіувач має право вернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з оржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. Таким чином, вимоги юзивача про примусове стягнення заборгованості по утриманої, але не перерахованої суми боргу з ліментів є правомірними. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката [PERSON] іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової Ішомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] уклала договір про надання Іравової допомоги з фізичною особою підприємцем [PERSON] і по квитанціях оплатила його [юслуги в сумі по 250 грн., що документально підтверджено. Згідно з п.2 ч. З ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до витрат, юв'язаних з розглядом справи, та відносяться до судових витрат. Розмір цих витрат не |лростований іншою стороною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.12.2008 року звернувся в суд з позовом та просить визначити порядок користування квартирою № 152 по вул.. Героїв Праці, 28 в м. Харкові та виділити йому в користування на належні йому 5/9 частин квартири кімнати площею 12,8 кв.м. та 15,8 кв.м. Кухню, коридор, ванну та туалет залишити в спільному користуванні. Також просить відновити його порушене право та вселити в спірну квартиру. Посилається на те, що він є власником 5/9 частин спірної квартири, власником 4/9 частин квартири є його брат- відповідач по справі [PERSON] Відповідач мешкає в спірній квартирі, його в квартиру не допускає, мирним шляхом вирішити спір не має бажання. Відповідач [PERSON] в лютому 2009 року звернувся в суд з позовом та просить припинити право спільної сумісної власності та визнати за ним право власності на 5/9 частин квартири з виплатою [PERSON] компенсації за належну йому частину. 21.07.2009 року [PERSON] уточнив свої вимоги, та пред*явив позов до [PERSON], в зв*язку з тим, что остання стала власником 4/9 частин спірної квартири згідно з договором дарування від 14.05.2009 року. Відповідач [PERSON] позов не визнала, пояснивши, що вона є власником 4/9 частин спірної квартири, яка складається із 3-х кімнат, та виділення позивачу кімнат площею 12,8 кв.м. та 15,8 кв.м. погіршить її житлові умови та порушить її права. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено судом, на підставі рішення Московського райсуду м. Харкова від 06.11.2007 року за [PERSON] було визнано право власності на 5/9 частин спірної квартири. Право власності було зареєстровано в Харківському міськБТІ 15.04.2008 року. Згідно договору дарування від 14.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу від 14.05.2009 року власником 4/9 частин спірної кварти є [PERSON]. Як вбачається із технічного паспорту на спірну квартиру, вона складається із 3-х кімнат, площею 12,8 кв.м., 15,8 кв.м., 15,4 кв.м. Кімнати 15,4 кв.м. та 15,8 кв.м. є суміжними. На 5/9 частин спірної квартири, які належать позивачу [PERSON] належить : 44,0 кв.м.- жила площа квартири- 5/9 частин = 24,4 кв.м. Виділення позивачу кімнат площею 12,8 кв.м. та 15,8 кв.м., що складає 28,6 кв.м., значно погіршить житлові умови відповідачки. Крім того, кімнати 15,4 кв.м. та 15,8 кв.м. не є ізолюваними. Таким чином в позові про виділення позивачу в користування кімнат площею 12,8 та 15,8 кв.м. суд відмовляє. В частині позову про поновлення порушеного права та вселення суд позов задовольняє, так як позивач є власником 5/9 частин спірної квартири, але користуватися нею не має можливості, в зв*язку з тим, що відповідачі перешкоджають йому в цьому. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20.10.2009 року було розірвано. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, а тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в розміри 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на її користь на утримання дитини, так як відповідач ухиляється від її утримання в добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала із зазначених в позовній заяві підстав та не заперечує проти проголошення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.10.2009 року було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному утримані. Відповідач з вересня місяця 2009 року проживає від дитини окремо та ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини, не піклується про здоровя, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток дитини, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на її утримання та виховання. Відповідач не є інвалідом, не страждає на тяжкі захворювання . Дані правовідносини врегульовані ст.180 СК України з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище та порушує її право на достатній життєвий рівень а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що разом із малолітнім сином [PERSON], [INFO], проживають у [INFO]. Вказана квартира належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25 травня 2009 року між нею та гр. [PERSON], яка діяла на підставі доручення від імені [PERSON]. За вказаною адресою також зареєстрована відповідачка, яка з травня 2009 року не проживає у зазначеному житлі. У зв'язку з викладеним, позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, оскільки вона не проживає в квартирі більше шести місяців без поважних причин. Позивачка судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Гр. [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Представник третьої особи в попередньому судовому засіданні зауважив, що задоволення зазначеного позову сприятиме захисту інтересів малолітнього сина позивачки. В подальшому судове засідання представник Служби у справах неповнолітніх не з'явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача -бо члена сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право < ористування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка з 29 вересня 2002 року зареєстрована у [INFO]. Власником зказаного будинку є [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 25 травня 2009 року. Зі змісту акту, складеного комісією ДП «Житловик» 17 вересня 2009 року, вбачається, що гр. [PERSON] з 31 травня 2009 року не проживає у спірному житлі, її речі у квартирі зідсутні. Таким чином, суд вважає, що відповідачка була відсутня без поважних причин у спірному житлі понад встановлений строк та обрала інше постійне місце проживання і за таких обставин вона втрачає право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Представник позивача 02.10.2009 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, в судовому засіданні зазначив, що 24.10.2008 року з відповідачем був укладений Кредитний договір, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 20,7% річних. Згідно до договору ВАТ «[PERSON] [PERSON]» надавав відповідачу 75800 грн., строком на 72 місяці, які позивач перерахував за купівлю автомобіля. Відповідач, згідно договору, зобовязувалася щомісяця погашати отриманий кредит та відсотки по ньому, починаючи з 24.10.2008 року та з остаточною виплатою заборгованості. Однак своїх обовязків [PERSON] не виконує, у звязку з чим у нього станом на 30.07.2009р. виникла заборгованість перед банком в розмірі 107063,03 грн. В забезпечення виконання вимог кредитного договору, 24.10.2008 року між сторонами було додатково укладено договір застави транспортного засобу. Предметом застави виступав легковий автомобіль „KIA RIO, 2008 року випуску, кузов Y6LDE24128L200308 KNEDE241286435252, реєстраційний номер [NUMBER]. У звязку з тим що відповідач ухиляється від сплати відсотків по кредиту на умовах визначених договором,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] [PERSON] являлася власником будинку та головою двору в с. Тарасо- Григорівка Чигиринського району, вулиця Знам»янська, 40, який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в погосподарській книзі Вершацької сільської ради Чигиринського району. 23 вересня 2006 року [PERSON] померла і позивачка, будучи спадкоємцем відповідно до закону, як дочка померлої, просить визначити належність вказаного будинку померлій, а за нею визнати право власності на нього. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити та визнати за нею право власності на будинок розташований в с. Тарасо-Григорівка Чигиринського району, вулиця Знам»янська, 40, після померлої 23 вересня 2006 р. [PERSON], пояснивши, що вона прийняла спадщину після померлої матері, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а інших спадкоємців на майно, які б прийняли спадщину, не має. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Третя особа, [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та пояснив, що спадщину після померлої матері не приймав, відмовившись від спадку на користь сестри, та не заперечує, щоб будинок і все інше майно успадкувала сестра. Суд, вислухавши позивачку, третю особу, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що поскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що власником будинку розташованого в с. Тарасо-Григорівка Чигиринського району, вулиця Знам»янська, 40, була [PERSON], яка померла 23 вересня 2006 р., що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 060000, довідками виданими Вершацькою сільською радою №№ 82,83 від 11.02.2010 року та довідкою НАСК „Оранта від 01.03.2010 року № 8, а тому можливо встановити факт належності померлій вказаного будинку. В судовому засіданні також знайшов підтвердження факт, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON], відповідно до закону, як дочка померлої, що підтверджується свідоцтвами про народження та про одруження, є позивачка як спадкоємець першої черги спадкування, яка, відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі серії ЕН № 615624, прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має, третя особа не заперечує проти задоволення позову, тому за нею можливо визнати право власності на це домоволодіння. На підставі викладеного, ст.328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про спонукання оформити договір купівлі-продажу. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки і позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову. В судове засідання відповідачка [PERSON] [не з'явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 10 травня 2002 року був укладений договір завдатку серії АЕК №247828, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області, згідно якого позивачка [PERSON] передає завдаток у розмірі 2120 грн. відповідачці [PERSON] по договору купівлі-продажу житлового будинку №2 по вул. Польовій, с. Випасне, Білгород-Дністровський район, Одеська область, в випадку не виконання відповідачкою договору (відмови) вона сплачує позивачці подвійну суму завдатку, в випадку невиконання договору до 10 травня 2003 року з вини [PERSON] завдаток залишається відповідачці [PERSON]. Згідно ч.1 ст.57 0 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторі боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Позивачка [PERSON] проживала в спільному житловому будинку лише з кінця травня місяця 2002 року, але тільки після того, коли було укладено договір завдатку. Відповідно до ч.1 ст.571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами за іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про спонукання оформити договір купівлі-продажу - відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 18 вересня 2009 року [PERSON] позичив під розписку 13500 гривень з зобовязанням їх повернути 18 грудня 2009 року. Розписка про надання коштів відповідачу в розмірі 13500 грн. була засвідчена нотаріально посвідченим договором позики. На теперішній час [PERSON] своїх зобовязань по поверненню грошей не виконує та ухиляється від зустрічі з позивачем для вирішення цього питання мирним шляхом. В судовому засіданні позивач та його адвокат [PERSON] позов підтримали суду пояснили, що відповідач під розписку взяв у позивача грошові кошти в розмірі 13500 грн., які зобовязався повернути до 18.12.2009 року. На сьогоднішній день відповідач не повернув кошти, вирішити питання позасудовим шляхом не бажає. Просять стягнути з відповідача борг в розмірі 13500 грн., та судові витрати, які були сплачені позивачем при зверненні до суду. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не відмовляється від того, що повинен повернути гроші, але на сьогоднішній день не має такої можливості. Проти позову не заперечував. Вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] позичив під розписку 13500 гривень з зобовязанням їх повернути 18 грудня 2009 року. Дану розписка про отримання грошей була засвідчена нотаріально посвідченим договором позики. Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволенні у повному обсязі, як такі, що є обґрунтованими та законними, шляхом стягнення на користь позивача коштів в розмірі 13500 гривень. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 135грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень, а всього 255 грн.

Outcome: approved