overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до УМВС України в Миколаївської області, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про виключення належних позивачу нежитлових приміщень магазину продтоварів із закусочною другого житлового поверху по вул. Московської. 49 в м. Миколаєві з опису майна, на яке 13.06.2008року старшим слідчим СВ ММУ УМВС України в Миколаївської області був накладений арешт. Ухвалою суду від 15.02.2010року до участі у справі в якості відповідача залучено ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва. У судовому засіданні позивач вимоги, які викладені в позові, підтримала. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав. Представники відповідачів УМВС України в Миколаївської області, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва до судового засідання не з'явилися, про дати слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просили про розгляд справи за їх відсутністю без надання заперечень стосовно пред'явлених позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, згідно до наданих копій протоколу про проведення прилюдних торгів від 25.12.2009року і свідоцтва про право власності від 29.12.2009року, нежитлові приміщення магазину продтоварів із закусочною з надбудовою другого житлового поверху літ.А-2, житловою площею 57.9кв.м., загальною площею 138,0кв.м., що розташовані у м. Миколаєві, по вул. Московської, 49 належать на праві власності позивачу [PERSON], яка придбала їх на торгах у відповідача [PERSON] у порядку реалізації арештованого майна. Як вбачається із копій матеріалів кримінальної справи, відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Постановою старшого слідчого СВ ММУ УМВС України в Миколаївської області від 13.06.2008року накладено арешт на майно відповідача [PERSON], де б воно не знаходилося. Акт опису майна не був складений і в матеріалах кримінальної справи відсутній. Згідно повідомлення суду від 23.02.2010року, по вищезазначеної кримінальної справі 23.02.2010року Центральним райсудом м. Миколаєва постановлений вирок, за яким відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 222 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі умовно з випробувальним терміном на два роки без конфіскації майна. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 328, 386, 391, 509, 526, 546 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки спірні нежитлові приміщення належать на праві власності позивачу, яке вона набула, у встановленому законом порядку, а тому з метою запобігання порушення її прав вони повинні бути виключені з опису майна, на яке було накладено арешт. Даних про те, що нежитлові приміщення були визнані речовим доказом за кримінальною справою відсутні. Згідно зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Відповідач [PERSON], у попереднє судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом були досліджені наступні документи: - свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 405214, згідно якого 18 грудня 1977 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у Орлівській сільській раді Ренійського району Одеської області і зроблено відповідний актовий запис за № 36; - копія паспорта [PERSON] серії КЕ № 496082 виданий 16 грудня 1996 року із поміткою про шлюб з гр. [PERSON] (д/п Буруджиу) Г.М.; - заява [PERSON] (вхід. № від р.), в якій вказане, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі; - заява [PERSON] (вхід. № від р.) про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 18 грудня 1977 року, пояснивши, що спільне подружнє життя з відповідачем фактично припинили у 2003 році, приводом чого стали постійні суперечки в сім`ї, після чого він поїхав на заробітки в одну із західних країн. На теперішній час позивач зустрів жінку, з якою живуть разом та планують створити міцну сім`ю, уклавши шлюб та зареєструвавши його. На думку позивача, їх сім`я остаточно розпалася та не може бути поновлена, у звязку з чим він просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Від шлюбу є повнолітні діти: донька Даскалєску (д/п Дали) [PERSON], [INFO], сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спорів майнового характеру між сторонами не існує. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними будівлями в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами, який розташований по вул. Павлова, 14 в м. Гребінка, Полтавської області, та яку відповідно до складеного останньою заповіту прийняла позивач у справі [PERSON] При зверненні до державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у його видачі у звязку з тим, що нею пропущені строки для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача, виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, просив розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 березня 1979 року померла мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії И-СИ № 408359 (а.с. 10). На час смерті вона мала у власності житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, який розташований по вул. Павлова, 14 в м. Гребінка Полтавської області. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, заповіла повністю своїй дочці [PERSON], яка є позивачем у справі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач прийняла шляхом фактичного вступу в управління то володіння спадковим майном. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.11.2009 року, житловий будинок по вул. Павлова, 14 в м. Гребінка Полтавської області складається з житлового будинку «А-1», веранди «а1», сараю «Б», вбиральні «Г», колодязю № 1, водогіну № 2, огорожі № 3 (а.с. 11). При зверненні позивача до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у його видачі у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 4). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок із допоміжними господарчими будівлями, який розташований по вул. Загребелля, 19 в с. Рудка, Гребінківського району, Полтавської області. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, та яку, відповідно до заповіту, складеного останньою, позивач успадкувала. При зверненні її до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у його видачі у звязку з відсутністю правового документу на спірний спадковий будинок. В судове засідання позивач не зявилась, представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гребінківського району Полтавської області в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 липня 2002 року в с. Рудка Гребінківського району Полтавської області померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 210766, виданим [PERSON] сільською радою Гребінківського району Полтавської області ( а.с. 12 ). За життя нею був складений заповіт, відповідно до якого належний їй на праві особистої власності жилий будинок з допоміжним господарськими побудовами, що знаходиться в с. Рудка Гребінківського району Полтавської області заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 7 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла лише позивач, шляхом фактичного в ступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно довідки-характеристики КП «Лубенське МЕТІ» № 735 від 02.12.2009 року, житловий будинок по вул. Загребелля, 19 в с. Рудка Гребінківського району Полтавської області в КП «Лубенське МЕТІ» не зареєстрований і складається з житлового будинку «А-1», сараю, літньої кухні «Б», сажу «В», вбиральні «Г», водогіну № 1, огорожі № 2,3 та загальна вартість складає 27511 ( двадцять сім тисяч пятсот одинадцять) грн. (а.с. 4). Через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок позивач не взмозі отримати свідоцтва про право на спадщину (а.с. 5). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони не розуміють один одного. Позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за тих же підстав, просили його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 19 квітня 2005 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис за № 648. Від спільного життя подружжя дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, оскільки вони не розуміють один одного, в них різні погляди на життя. Тривалий час подружжя сімейно-шлюбні стосунки не підтримують. Незважаючи на невизнання позову відповідачкою, суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. При вирішенні питання про витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, суд враховує матеріальний і сімейний стан кожного з подружжя, а також бажання позивача понести ці витрати. Доводи відповідачки про те, що її шлюб з позивачем був фіктивним суд не приймає до уваги, оскільки позовну заяву про це до суду подавати вона не бажає. Що стосується стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу, витрат на бензин, оплати вартості квитків на потяг, а також вартості перекладу, то ці вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивачем і його представником не надані докази на підтвердження прийняття позивачем послуг з надання правової допомоги із зазначенням переліку цих послуг та їх вартості. Щодо сплати вартості бензину, то позивачем і його представником не надано суду доказів щодо того, що ці витрати безпосередньо пов»язані з приїздом їх до суду з приводу даної справи, з цих же підстав не підлягають сплаті витрати на білети на потяг. Щодо витрат на здійснення перекладу, то позивачем і його представником не надано доказів того, що сума в розмірі 330 гривень сплачена саме позивачем і в зв»язку з розглядом даної справи. На підставі наведеного ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

21.10.2009р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4частини з всіх видів доходів на утри\-мання сина [PERSON], 26 лютого 1999року народження, з тих підстав, що відпові\-дач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 17 жовтня 1998року. У судове засідання позивач не з»явилася, в своїй заяві підтримала свій позов в повному обсязі і просить справу розглянути без нього. У судове засідання відповідач другий раз не з"явився, причини неявки не повідо\-мив, заперечень проти позову не надіслав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.(заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторони, суд вважає позов обгрунтованим : Шлюб між сторонами укладений 17 жовтня 1998року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі народився син [PERSON], 26 лютого 1999року ,що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дочка мешкає з позивачем. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає необхідним стягнути з відпо\-відача аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів доходу на утримання дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

02.12.2009р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1000грн. щомісячно на утримання доч\-ки Анастасії, 15.06.1999р. народження, з тих підстав, що відповідач не допомагає добро\-вільно. Шлюб був укладений 18 грудня 1996року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що вона вважає, що нга утримання дочки їй необхідні аліменти в розмірі 1000грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і згоден платити 200-250грн. на утримання дитини, бо на теперішній час він постійно не працює, а має тим\-часову роботу. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процессу, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 18 грудня 1996року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У шлюбі народилася дочка [PERSON], 15.06.1999року, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою КП "Житлосервіс-7" № 155 від 03.07.2009р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, відповідач не має постійну роботу, пози\-вач має тимчасову роботу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 350грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 16 січня 2007 року. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Монастириського районного суду від 13 лютого 2007 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 160 грн щомісячно. Позивачка просить суд надалі стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі щомісячно, мотивуючи тим, що донька навчається в Бучацькому коледжі Подільського ДАТУ, в звязку з чим збільшилися витрати на її утримання та навчання, тому попередньо призначений розмір аліментів є надто малим, і не відповідає навіть мінімальному розміру, встановленому законодавством. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов заперечив та пояснив, що немає змоги платити більшу суму аліментів, так як ніде не працює. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини: 1. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 16 січня 2007 року. 2. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], батьками якої записані сторони. 3. Дитина перебуває на утриманні позивачки. 4.Рішенням Монастириського районного суду від 13 лютого 2007 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 160 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,що із 01.01.2010 року становить на дитину віком понад 6 років 270,03(901х0,3) грн. Оскільки відповідач не виконує обовязку утримувати дитину, суд прийшов до переконання , що позов підставний і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 24.01.1998 року відділом РАГС Бердянського міськвиконкому Запорізької області. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] Владислава10.08.1998 року народження. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сімейні стосунки припинені рік тому. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач позов визнав, просить його задовольнити. Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ч.4 ст. 174 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сімейні стосунки подружжя припинено, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд визнає подальше збереження шлюбу таким, що суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], раніше укладеної 14.04.2001 року між його померлою 29.06.2007року матір'ю [PERSON] і відповідачами на УТБ "Ріко-Альянс". У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представили суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю, підтримав вимоги позову. Відповідачі також у судове засідання не з'явилися, надали заяву, в яких вимоги позову визнали і просили розглянути справу за їх відсутністю. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права і взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із договору №106 від 14.04.2001 року, мати позивача [PERSON] уклала договір купівлі-продажу з відповідачами, за яким придбала у власність двокімнатну квартиру №70 по пр. Леніна. 158 в м. Миколаєві, що раніше належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1996року. передавши в рахунок покупки відповідачам грошову суму в розмірі 1 700грн. Даний договір укладений на УТБ "Ріко-Альянс". Сторони за угодою цілком виконали істотні умови договору, за яким відповідачі передали у власність матері позивача [PERSON] квартиру, а вона передала останнім визначену грошову суму та зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку в МБТІ. Але незважаючи на зазначене, сторони, що виконали угоду, не можуть її нотаріально посвідчити у зв'язку із тим, що [PERSON] померла 29.06.2007року. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 47 ЦК України (у ред. 1963р.), суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Що стосується строку позовної давнини, то жодна із сторін його не оспорює. В силу ст. ст. 81. 88 ЦПК України судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 23863 грн. , посилаючись на невиконання відповідачем грошових зобовязань за договором позики, який був укладений між сторонами 05.02.2007 року. Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності позивача, представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 05.02.2007 року між сторонами укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 22000 грн., які зобовязався повернути у строк до 05.03.2007 року. При цьому відповідачем була складена розписка. (а.с. 5) 17.11.2009 року позивач звернувся до відповідача з проханням виконати зобовязання та повернути йому суму боргу в розмірі 22000 грн. (а.с.6-8) Дотепер [PERSON] свої грошові зобовязання за договором позики не виконав, суму боргу не повернув. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач порушив грошові зобовязання за договором позики, який був укладений мід сторонами 05.02.2007 року у простій письмовій формі, тому з нього на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 22000 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1863 грн. Таким чином, вимоги позову обгрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витраи в розмірі 358 грн.

Outcome: approved