Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з неї на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості за кредитним договором №220638_cred від 10 квітня 2008 року у розмірі 22594 гривень 67 копійок. В обгрунтування позовних вимог у позовній заяві вказав, що відповідно до договору №220638_cred від 10 квітня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000 гривень шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок №4405885221236513, відкритий ПриватБанком згідно договору №220638_card від 10 квітня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 квітня 2010 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 19 липня 2009 року його заборгованість за договором становить 22594 гривень 67 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитом 18783,48 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 3811,19 гривень. Представник позивача до початку судового засідання надав письмове клопотання, яким підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, та у разі неявки відповідача без поважних причин розглянути справу з постановленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позовних вимог суду не надав, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання представника позивача, вважає доцільним провести слухання справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 10 квітня 2008 року між ПриватБанком та [PERSON] був укладений кредитний договір №220638_cred, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000 гривень шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок №4405885221236513, відкритий ПриватБанком згідно договору №220638_card від 10 квітня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 квітня 2010 року (а.с.4-7). Позивач свої зобовязання щодо надання відповідачу кредиту в сумі 25000 гривень виконав, але [PERSON] свої зобовязання, передбачені кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 22 вересня 2009 року сума загальної заборгованості відповідача за кредитним договором складає 22594 гривні 67 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила зобовязання за кредитним договором, отже, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved