Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 22 вересня 2006 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO], від якого народився син [PERSON], [INFO]. 01 жовтня 2009 року шлюб було розірвано за ініціативою Відповідача, про що свідчить рішення Слов'янського міськрайонного суду від 01.10.2009 року. їх син [PERSON] мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. У вихованні сина відповідач участі не приймає, матеріальні кошти на утримання спільної дитини ним не виділяються, хоча після розірвання шлюбу відповідач в усній формі зобов'язався виділяти матеріальні кошти на утримання спільної дитини. Розмір її заробітку є недостатнім для утримання сина. Вони із сином опинились в тяжкому матеріальному стані. Син потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду має той з батьків, з яким мешкає син, дочка. Відповідач інших дітей не має, аліменти не сплачує, постійно працює без оформлення трудових відносин. Має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Вважає, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі - 1000 грн. без погіршення його матеріального стану. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, навела аналогічні доводи та просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., починаючи з моменту розірвання шлюбу 01.10.2009 року до досягнення ним 18 річного віку та також суду пояснила, що в неї немає доказів тому, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина саме у розмірі 1000 грн. без погіршення його матеріального стану. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та суду пояснив, що він офіційно працює за трудовим договором та не заперечує проти сплати аліментів на утримання свого сина, проте він сплачує аліменти на утримання своєї дитини від першого шлюбу, тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який вимагає позивачка, та просить прийняти рішення у відповідності із законом. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню з наступних підстав . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року, 01 жовтня 2009 року їх шлюб було розірвано (а.с.2) В період шлюбу , 17 липня 2007 року в них народився син - [PERSON] ( а.с.З) Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом із позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні, тому суд приходить до висновку, що батько дитини теж зобов'язаний надавати дитині матеріальну допомогу. При вирішенні питання про розмір аліментів та час з якого вони підлягають стягненню суд приходить до наступного: У відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює офіційно за трудовим договором, має постійний стабільний дохід, з нього виконуються стягнення по виконавчим документам на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу, що підтвердила в судовому засіданні і сама позивачка, тому суд з урахування встановлених обставин по справі, приходить до висновку, що розмір аліментів повинен складати 1/6 частину всіх доходів відповідача. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки позивачем не надані докази тому, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача з моменту пред'явлення позову. На підставі вимог ст. 88 ЩІК України також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial