Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області посилаючись на те, що 3 лютого 2004 року йому, на підставі рішення шостої сесії 24 скликання Терешківської сільської ради від 26 червня 2003 року, видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1162 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Зазначив, що на вказаній земельній ділянці без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, будівельного паспорту, проекту забудови були збудовані житловий будинок та господарські будівлі. Після звернення до КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, в реєстрації йому було відмовлено у зв'язку з тим що будівництво здійснено самочинно. В судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримав, підтвердив зазначені в позові обставини, надавши всі можливі докази на їх підтвердження. Представник позивача [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Терешківської сільської ради Полтавського району надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи - Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Суд з'ясувавши думку позивача та його представника, вважає за можливе ухвалити рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого [PERSON] на підставі рішення шостої сесії 24 скликання Терешківської сільської ради від 26 червня 2003 року, йому передано у власність земельну ділянку площею 0,1162 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.5). На вказаній земельній ділянці без відповідної документації на забудову [PERSON] побудував житловий будинок, господарські будівлі та споруди, і відповідно до технічного паспорту, який був виготовлений КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування”, інвентаризаційна справа №1-5564-06, він є власником нерухомого майна, яке розташоване по [ADDRESS] і складається з житлового будинку літ.«А-2», погріба літ.«а», літньої кухні літ.«Б», бані літ.«Б-1», вбиральні літ.«В», сараю літ.«б», навісу літ.«Г» (а.с.6-11). Рішенням реєстратора від 17 липня 2008 року [PERSON] було відмовлено в реєстрації прав власності на вказане нерухоме майно, оскільки будівництво здійснено самочинно (а.с.14). Згідно архітектурно-будівельного висновку від 6 червня 2006 року розташування будівлі [ADDRESS] не суперечить державним будівельним нормам України ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень”. Планувальне та конструктивне вирішення будівлі не відповідає вимогам діючих на даний час державних будівельних норма ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будинки. Основні положення”, а саме щодо складу приміщень, мінімальної площі загальної кімнати, але враховуючи рік побудови (1999), зроблені висновки, що обстежений житловий будинок за вказаною вище адресою літ.А-2 з житловою площею 33,5 кв. м можна визнати придатним для постійного проживання (а.с.12, 13). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.15, 319, 331, 375, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved