Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить жилий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташовані в м.Тростянець по вул.Челюскіна,9 Сумської області на приватизованій земельній ділянці. В жилому будинку на даний час зареєстрований він та його донька [PERSON], яка з 1997 року вийшла заміж та виїхала на постійне місце проживання в [INFO]. Деякий час з 2002 року відповідач мешкала в будинку, а з 2003 року знову виїхала на постійне місце проживання в [INFO]. Він неодноразово звертався до [PERSON] з проханням знятися з реєстрації, але вона відповідала відмовою, в звязку з чим порушує його право розпоряджатися своєю власністю, вимагає від нього половини господарства, на що не має права. Окрім цього, з 1997 року [PERSON] не брала участі в сплаті за комунальні послуги, у витратах на ремонт і підтримання будинку в належному стані. В результаті перешкод [PERSON], він не має змоги отримати субсидію на комунальні послуги та має борги, а також не може продати будинковолодіння. З вищевикладених підстав і звернувся позивач до суду з даним позовом, в якому просив для усунення перешкод у користуванні належним йому майном згідно чинного законодавства України зобовязати СГІРФО Тростянецького РВ ГУМВС України в Сумській області зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: м.Тростянець, вул.Челюскіна,9 Сумської області. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Представник 3-ї особи в судове засідання не зявилася, але на попередньому судовому засіданні позов визнавала та просила подальший розгляд справи проводити без її участі, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника 3-ї особи, на підставі матеріалів, які є в справі. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ №2-36-2008 р. за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-я особа: [PERSON] про визнання дій неправомірними, усунення перешкод в користуванні житлом та відшкодування завданої моральної шкоди, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зобовязання укласти договір найму жилого приміщення; №2-315-2008 р. за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-я особа:відділ громадянства іміграції населення та реєстрації фізичних осіб Тростянецького РВ УМВС та за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання дій незаконними у створенні перешкод для проживання та стягнення компенсації та моральної шкоди; №2-533-2007 р. за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття з реєстрації, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що будинок №9 по вул.Челюскіна в м.Тростянець Сумської області належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8,9). З 1978 року по 2004 рік позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має доньку [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в будинку по вул.Челюскіна,9 м.Тростянець Сумської області (а.с.6-7). Рішенням Тростянецького райсуду Сумської області від 22.08.2008 року було зобовязано відділ громадянства і міграції населення та реєстрації фізичних осіб Тростянецького РВ УМВС зняти з реєстрації [PERSON] Як вбачається з довідки Тростянецького РВ ГУМВС України в Сумській області №1253 від 16.02.2010 року на даний час в будинку по вул.Челюскіна,9 м.Тростянець Сумської області з 25.03.2003 року зареєстрована [PERSON] разом з її неповнолітньою донькою [PERSON],[INFO]. Позивач неодноразово звертався до суду з вимогами до [PERSON] та [PERSON] з питання стосовно усунення перешкод у користуванні житлом, з яким звернувся знову, а саме позивач звернувся з вимогою про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття з реєстрації його доньки [PERSON] Рішенням Тростянецького райсуду Сумської області від 10 жовтня 2007 року позовні вимоги [PERSON] були залишені без задоволення за безпідставністю вимог. В даному рішенні суд посилався на те, що [PERSON] є колишнім членом сімї, а [PERSON] є членом сімї позивача, вони можуть бути виселені з жилого приміщення лише з підстав, передбачених ст.116 ЖК України, тобто за порушення правил співжиття, на що позивач не посилався у своїх позовних вимогах. З моменту винесення вищезазначеного рішення від 10.10.2007 року та вступу його в законну силу особливих змін у відносинах сторін з приводу будинковолодіння не відбулося, окрім того, що рішенням Тростянецького райсуду Сумської області від 22.08.2008 року колишню дружину позивача [PERSON] зняли з реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. З позовних вимог [PERSON] вбачається, що основною вимогою позивача зняття з реєстрації [PERSON] є те, що він не може вільно розпоряджатися своїм майном, а саме не може його продати. Однак діючий ЖК України не передбачає бажання продати будинок як підставу для позбавлення права користування жилим будинком. В своїх же вимогах позивач посилається на ст.150 ЖК України, яка вказує, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] є членом сімї позивача, вона може бути виселена з жилого приміщення лише з підстав, передбачених ст.116 ЖК України, тобто за порушення правил співжиття, на що позивач не посилався у своїх позовних вимогах. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню за безпідставністю вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed