Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 03.10.1987 року (а.з.№548) у Шевченківському ЗАГСі м. Львова. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу народилося двоє дітей, донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалося. Вони різні люди, в них різні погляди на життя. За час їхнього подружнього життя в них виникали часті конфлікти і сварки. З березня 2008 року вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, а також таким, яке суперечить її інтересам, та інтересам їхніх дітей, які є свідками постійних конфліктів і сварок. Протягом останнього часу вони багато разів обговорювали з відповідачем ситуацію що склалася, але до рішення про збереження сімї та примирення між ними не дійшли. Вважає, що примирення між ними не можливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і дала аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Додатково пояснила, що з вересня 2009 року до січня 2010 року сторони жили в різних квартирах. На даний час так склалися обставини, що вони проживають в одному помешканні з дітьми, в різних кімнатах, але це не повязано з їх особистими стосунками. Тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини. В неї є інший чоловік, з яким вона проводить весь свій вільний час, відпочинок і має намір створити нову сімю. Крім цього, зазначила, що, незважаючи на тривалий строк наданий судом для примирення, відносини між сторонами не змінилися, примирення неможливе. Спору щодо майна і виховання дітей немає. Просила позов задовольнити. Представник позивача позов підтримала повністю та пояснила, що сторони неодноразово обговорювали ситуацію, що між ними склалася, але не дійшли до порозуміння. Позовна заява подана позивачем в березні 2009 року, за цей час судом надавався максимальний строк для примирення, однак жодних змін не відбулося. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, хоч і проживають зараз в одному помешканні з дітьми. Крім цього, йому відомо, що у позивачки є інший чоловік, з яким вона проводить весь свій час. Тому проти розірвання шлюбу не заперечує. Вважає, що примирення між сторонами не можливе. Просив позов задовольнити. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, вони майже два роки не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти шлюб у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, а також неповнолітній дитині, друга дочка сторін досягла повноліття, у позивачки фактично є інший чоловік, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved