overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він працює на підприємстві відповідача. За період його роботи відповідачем заробітна плата йому виплачувалася несвоєчасно та неповністю, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 11031 грн. 02 коп. Ця заборгованість не виплачена до цього часу. Крім того, він має право на компенсацію за втрату частини зарплати в звязку з порушенням строків її виплати, тому відповідач повинен сплатити йому цю компенсацію в сумі 858 грн., 20 коп., згідно з наведеним ним розрахунком. Вказує, що невиплата заробітної плати призвела до його моральних страждань. Моральну шкоду він оцінює в сумі 3000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача, до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд, з врахуванням думки позивача, вважає за можливе постановити заочне рішення у справі, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач працює на підприємстві відповідача. За період його роботи відповідач заборгував йому зарплату в сумі 11031 грн. 02 коп., що підтверджується довідками відповідача № 1-130 від 22.09.09 р. та № 201 від 20.10.09 р„ тому суд вважає за необхідне стягнути цю суму на користь позивача. Відповідно до ст. 34 Закону України „Про оплату праці та на підставі вимог п, 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частики заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати,- працівникам у разі затримки на один і більше місяців виплати грошових доходів проводяться компенсаційні виплати, що згідно розрахунку позивача, складають 858 грн. 20 коп., які суд стягує на користь позивача. Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач порушив законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, же гарантоване йому стб, 43 Конституції України, ст.стб, 1,24 Закону України „Про оплату праці та стб,115 КЗпП України. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. В обґрунтування своїх вимог позивач навів свої доводи. Виходячи з розміру заборгованої заробітної плати, пояснень позивача, з урахуванням ступеню його моральних страждань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута моральна шкода в розмірі 1000 грн. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судових витрат (його вимоги виникли з трудових відносин), їх необхідно віднести на рахунок відповідача

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за техобслуговування ліфта в сумі 269 грн. 28 коп, Позовні вимоги мотивує тим» що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 15 липня 2005 року та № 529 від 20 травня 2009 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», встановлено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що входять до квартирної плати (плати за утримання житла), який включає витрати на технічне обслуговування ліфтів. Позивач вказує, що ним виконано підрядні роботи по техобслуговуванню ліфтів в будинку № 143 по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії, де мешкає відповідач. Проте, відповідач плату за технічне обслуговування ліфту, яка входить до квартирної плати, підприємству не сплачує, чим завдає шкоди інтересам підприємства. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів, та постановити заочне рішення у справі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються от, 509, 525, 526 ЦБС України. Судом встановлено, що відповідач мешкає у будинку № 143 кв. № 34 по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком, виходячи з розміру площі квартири відповідача, відповідно до рішень Олександрійської міської ради № 146 від 06.03.03 р. та № 674 від 19.07.07 р. і складає 269 грн. 28 коп. Згідно довідки з місця проживання, квартира відповідача не приватизована. Тобто, на підставі ст. 64 ЖК України, відповідач та члени її сімї повинні нести солідарну відповідальність за зобовязаннями по сплаті комунальних послуг. Оскільки відповідач мешкає в квартирі одна, вся сума боргу підлягає стягненню з неї. Оскільки при подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору, я. рішенням суду позов задовольняється, то з відповідача необхідно також стягнути судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. та 30 грн. на користь позивача в рахунок відшкодування його витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за техобслуговування ліфта в сумі 245 грн. 46 коп. Позивні вимоги мотивує тим, що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 15 липня 2005 року та № 529 від 20 травня 2009 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», встановлено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових тереторій, що входять дл квартирної плати (плати за утримання житла), який включає витрати на технічне обслуговування ліфтів. Позивач вказує, що ним виконано підрядні роботи по техобслуговуванню ліфтів в будинку № 147 по вул.6-гo Грудня в м. Олександрії, де мешкає відповідач. Проте, відповідач плату за технічне обстуговування ліфту, яка входить до квартирної плати підприємству не сплачує, чим завдає шкоди інтересам підприємства. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглядати справу за його відсутності, на підставі наявних доказів, та постановити заочне рішення у справі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступнпх підстав. Правовідносини сторін регулюються ст. 509. 525. 526 ЦК України Судом встановлено, що відповідач мешкає у будинку № 147 кв. № 33 по вул. 6-гo Грудня в м. Олександрії . Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком, виходячм з розміру площі квартири відповідача, відповідно до рішень Олександрійської міської ради № 14-6 від 06.03.03 р. та № 6741- від 19.07.07р. і складає 245 грн. 46 коп. Згідно з довідки з місця проживання, квартира відповідача приватизована. Тобто, на підставі ст.64. ЖК України, відповідач та члени його сім'ї повинні нести дольову відповідальність за зобов 'язаннями по сплаті комунальних послуг. Оскільки при подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору, а рішінням суду позов задовольняється, то з відповідача необхідно також стягнугнути судовий збір на користь деожави в сумі 51 грн. та 30 грн. на користь позивача в рахунок відшкодування його витрат на інформаційно-технічне забезпечен ня розгляду цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за техобслуговування ліфта в сумі 395 гри. 93 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 15 липня 2005 року та № 529 від 20 травня 2009 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», встановлено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, що входять до квартирної плати (плати за утримання житла), який включає витрат и на технічне обслуговування ліфтів. Позивач вказує, що ним виконано підрядні роботи по техобслуговуванню ліфтів в Будинку № 141/5 по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії, де мешкає відповідач. Проте, відповідач плату за технічне обслуговування ліфту, яка входить до квартирної плати, підприємству не сплачує, чим завдає шкоди інтересам підприємства. В судовому засіданні представник позивача підтримав по: вимоги. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, з урахуванням дамки представника позивача, вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів, та постановити заочне рішення у справі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються ст. 509, 525, 526 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач мешкає у будинку № 141/5 кв., № 155 по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком, виходячи з розміру площі квартири відповідача, відповідно до рішень Олександрійської міської ради № 146 від 06.03.03 р. та № 674 від 19.07.07 р, і складає 395 грн. 93 коп. Згідно довідки з місця проживання, квартира відповідача не приватизована. Тобто, на підставі ст. 64 ЖК України, відповідач та члени її сімї повинні нести солідарну відповідальність за зобовязаннями по сплаті комунальних послуг. Оскільки всі члени сімї відповідача є неповнолітніми, вся сума боргу підлягає стягненню з відповідача. Оскільки при подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору, а рішенням суду позов задовольняється, то з відповідача необхідно також стягнути судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. та 30 грн, на користь позивача в рахунок відшкодування його витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

У жовтні 2009 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з нею. На утримання сина відповідач зобовязаний до сплати аліментів. В теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Однак відповідач добровільно надавати їй таку допомогу не бажає. Відповідач працює у змозі та зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу. Тому вона і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення їхнім сином віку трьох років. Відповідач предявлений позов визнав. Пояснив, що в теперішній час позивачка не працює. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини до досягнення їхнім сином трирічного віку у розмірі, вказаному позивачкою. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. У судовому засіданні також було встановлено, що позивачка в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідач працює, має постійний заробіток та у змозі і зобовязаний надавати позивачці матеріальну допомогу на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України «Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання /аліменти/ має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу». Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України «Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років». Відповідач, як було встановлено у судовому засіданні, працює та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення їхнім сином віку трьох років. Предявлений позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього на утримання дружини до досягнення їхнім сином трирічного віку аліментів. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить винести рішення про оголошення [PERSON] померлою, посилаючись на слідуюче. Рішенням Кролевецького міськвиконкому вона призначена опікуном над малолітньою [PERSON] і за цим же рішенням призначена піклувальником над неповнолітнім [PERSON] Мати неповнолітніх, [PERSON], в серпні 1998 року виїхала з м.Кролевець в м.Москву на заробітки. Останній раз вона спілкувалася зі своїм чоловіком [PERSON] в середині грудня 1998 року і з того часу місце її перебування не відомо. За рішенням Кролевецького райсуду від 15.05.2001 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою і з цього часу місце її перебування невідомо. Батько неповнолітніх дітей за вироком Кролевецького районного суду від 04.12.2007 року засуджений до позбавлення волі і на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Оголошення померлою заявниці необхідно для отримання матеріальної допомоги. У судовому засіданні заявниця свої доводи підтримала та просить оголосити [PERSON] померлою з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації проти заяви [PERSON] не заперечує та просить справу розглянути без участі їх представника. Суд, заслухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Кролевецького міськвиконкому від 31.10.2007 року [PERSON] призначена опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] і за цим же рішенням призначена піклувальником над неповнолітнім [PERSON] Валерієвичем, [INFO] (а.с.13). За рішенням Кролевецького райсуду від 15.05.2001 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою і з цього часу місце її перебування невідомо (а.с.14). За повідомленням Кролевецького РВ УМВС в Сумській області розшук [PERSON] припинений у зв'язку з визнанням її безвісно відсутньою (а.с.12). Батько неповнолітніх дітей за вироком Кролевецького районного суду від 04.12.2007 року засуджений до позбавлення волі і на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі (а.с.6-8). Згідно довідки від жителів будинку №92 по вул. Франко в м.Кролевець та довідки ДІМ Кролевецького РВ ГУМВС України в Сумській області вбачається, що [PERSON] з січня 1 999 року в м.Кролевець не проживала (а.с.9,10). Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість встановлених фактів. Свідчення об"єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Оголошення [PERSON] померлою заявниці потрібно для отримання матеріальної допомоги. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлою, оскільки для заявниці це має юридичні наслідки. Відповідно до ст.46, 47 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

Позивачка посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають трьох дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні але вони з відповідачем не досягли згоди щодо добровільного утримання дітей, звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу починаючи з 24.12.2009 року та до виповнення повноліття дітям. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач позов визнав та теж просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню, так як згідно ст.. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття, а згідно 4.2 ст.. 182 Сімейного кодексу розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається із свідоцтв про народження дітей на а.с2-5 відповідач є батьком [PERSON] - [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Тому суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову, а саме з 24.12.2009 року та до досягнення повноліття дітьми. На підставі вище доведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

Зважаючи на допустимість відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі, для чого потребен значний час і що унеможливлено на даний момент потребою розгляду судом іншої справи, суд, з огляду на положення ст.209 ЦПК України, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку боргу за комунальні послуги в сумі 3005 грн. 85 коп. та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач надає послуги по теплозабезпеченню відповідачам, які зареєстровані у кв. 12, по вулиці Нафтовиків, 3 в м. Чернігові. Згідно ст. 20 ч.3 п.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»; п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджені Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідачі не виконали свої обов'язки по сплаті за надані послуги. 27.09.2007 року [PERSON] уклав угоду № 17024 на розстрочення боргу в сумі 972 грн. 56 коп. на 6 місяців, яку не виконав. Крім того, відповідачі після укладення угоди не сплачували поточну оплату, і борг, згідно особового рахунку, станом на 31.08.2009 року складає 3-005 грн. 85 коп. Позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення з відповідачів даної суми боргу в солідарному порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання станом на 31.08.2009 року в розмірі 3005 грн. 85 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені у відповідності до ст.ст. 74,76 ЦПК України. Про причини неявки не повідомлено. У відповідності до ч. 4 ст. 169, 225 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідачів за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач надає, а відповідачі являються споживачами послуг з теплозабезпечення. Невиконання відповідачами зобов'язань по оплаті наданих послуг станом на 31.08.2009 року призвело до порушення прав позивача, в зв'язку з чим порушене право підлягає захисту в судовому порядку. Сума, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів в примусовому порядку становить 3005 грн. 85 коп., що підтверджується розрахунком боргу за послуги з теплопостачання (а. с. 3). Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати в сумі 30 грн., згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку підлягають стягненню витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп. на користь позивача та на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-07 00:00:00

03 грудня 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем шлюб було розірвано 28.08.2009 року, актовий запис № 713 від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні дитини не приймає. Звертаючись до суду позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, послалась на обставини зазначені в позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач на даний час працює та має стабільний заробіток. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі в попередньому судовому засіданні. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить звільнити його від сплати державного мита оскільки він є інвалідом ІІ групи з дитинства. Оскільки відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд вважає відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, що рішення по справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), копію довідки про склад сімї (а.с. 5), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 2), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобовязань та інші обставини справи. Враховуючи, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства та звільнений від оплати судового збору, суд приходить до висновку, що судовий збір необхідно віднести за рахунок держави, а також стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн. 50 коп. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved