Jurisdiction: civil
Date: 2009-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи це тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] являється сином чоловіка, тобто, спадкоємцем першої черги як і сама позивачка. Однак не дивлячись на те, що вони з [PERSON] зареєстрували шлюб лише 07.09.2007 року, до цього позивачка співмешкала з ним з 26.07.1975 року і за період сумісного проживання вони разом побудували будинок [ADDRESS] , а тому позивачка вважає, що її частка у даному домоволодінні буде складати 1/2 його частини. Тому вона просить суд визначити її частку у спільному майні - вищевказаному домоволодінні, яка складає 1/2 частину, і поділити спадкове майно чоловіка слідуючим чином: виділити їй в натурі 1/4 частину домоволодіння із 1/2 частини долі [PERSON] , тобто, визнати за нею право власності на 3/4 частини домоволодіння, виділивши при цьому відповідачу [PERSON] в натурі 1/4 його частину з долі 1/2 частини батька на суму 9965 грн. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила суд усунути відповідача від права на спадкування за законом належної йому спадщини батька, оскільки він ухилявся від допомоги спадкодавцеві, і визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] в цілому. Відповідач позов не визнав, обґрунтовуючи це тим, що не ухилявся від надання допомоги своєму батькові [PERSON] , постійно цікавився його здоров`ям, потребами, крім цього повністю взяв на себе витрати, пов`язані з його похованням, а тому вважає, що має право на частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після його смерті. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючих висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 07.09.2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 46 у відділі реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції. [INFO] [PERSON] помер, залишивши після себе спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України із заявами про прийняття спадщини померлого в установлений ст. 1270 ЦК України строк звернулися спадкоємці першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України): дружина [PERSON] та син [PERSON] . Однак як пояснили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитані у судовому засіданні кожен окремо, [PERSON] та [PERSON] до реєстрації шлюбу проживали однією сім`єю на протязі довгого періоду часу, більше 30 років, при цьому вели спільне господарство, разом будували будинок, розташований по [ADDRESS] та здійснювали витрати на його утримання. Вказані обставини справи підтвердив і сам відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 74 СК України якщо чоловік та жінка проживають однією сім`єю але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою поширюються глави 8 цього Кодексу. А згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тому суд вважає доведеними вимоги позивачки щодо визначення її частки як у спільному сумісному майні подружжя, що складає 1/2 частину, домоволодіння [ADDRESS] . В той же час не є доведеними вимоги позивачки щодо усунення від права на спадкування відповідача [PERSON] , який на її думку ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, що перебував у безпорадному стані через похилий вік і тяжку хворобу. Так, дійсно [PERSON] згідно виписки з амбулаторної картки, народився в 1937 році і мав ряд тяжких захворювань, в тому числі цукровий діабет, гіпертонічну хворобу, церебральний атеросклероз, тощо. Однак як вбачається з пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вони бачили як відповідач періодично відвідував батька за місцем його проживання по [ADDRESS] , допомагав по господарству до дня його смерті, а потім організував похорони [PERSON] та відбування поминальних обідів. Крім цього сама позивачка не заперечувала у судовому засіданні, що витрати частково по похованню чоловіка та відбуванню поминальних обідів взяв на себе [PERSON] . Тобто, жоден з свідків не підтвердив того факту, що відповідач ухилявся від надання спадкодавцеві допомоги, як і того, що він, перебуваючи у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, мав потребу у допомозі цієї особи. За змістом ч.5 ст.1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. На підставі викладеного суд вважає, що позов необхідно задовільнити частково та визначити, що частка [PERSON] у спільному сумісному майні подружжя - домоволодінні [ADDRESS] , складає 1/2 його частину. Також необхідно визначити, що частка позивачки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] із 1/2 частини його долі домоволодіння складає відповідно до ст. 1267 ЦК України, згідно якої частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, 1/4 частину, а тому за [PERSON] потрібно визнати право власності на 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] .

Outcome: approved