Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд її заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що гр.-ка [PERSON] перебуваючи в незареєстрованому шлюбі з гр.-ном [PERSON] 28.01.2006 року народила сина [PERSON]. Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України. За скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України , вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2007 року гр.-ку [PERSON] було засуджено до позбавлення волі терміном на 1 рік та направлено для відбування покарання у ВК № 34 м. Дніпродзержинськ. По закінченню терміну відбуття покарання засуджена вибула з місць позбавлення волі за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Маріупольська, 12 . Однак, вона до місця проживання не прибула і на даний час її місце перебування не відоме. Розпорядженням голови Ківерцівської райдержадміністрації малолітній [PERSON] був поміщений до Волинського обласного будинку дитина на повне державне утримання. Під час перебування [PERSON] у даному закладі його матір, [PERSON], жодного разу його не відвідала, не цікавилась станом його здоровя. Тому, з метою встановлення правового статусу дитини та на забезпечення його права на соціальний захист просять визнати громадянку [PERSON], [INFO], уродженку [INFO] безвісно відсутньою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд її задовольнити. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом, встановлено, що громадянка [PERSON] являється матірю [PERSON], 28.01.2006 року , що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 053800 від 27.06.2007 року (а.с.9) і реєстрація народження дитини була проведена відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 СК України , що стверджується довідкою відділу РАЦСу Ківерцівського районного управління юстиції від 27.06.2007 року № 4/2-3.52 (а.с.9). Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2007 року (а.с.6) гр.-ку [PERSON] було засуджено за ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 1 року позбавлення волі і направлено для відбуття покарання до Дніпродзержинської ВК № 34. Як вбачається з довідки Дніпродзержинської ВК № 34 від 21.11.2008 року № 34/5-5781 (а.с.7) [PERSON] звільнена з виправної колонії 16.05.2008 року по відбуттю покарання та вибула за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Маріупольська, 12. На підставі розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації № 319 від 02.07.2007 року (а.с.10) малолітнього [PERSON], сина [PERSON], направлено у Волинський обласний будинок дитини на повне державне утримання. З листа Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини від 16.06.2009 року № 174 (а.с.11) та акту невідвідування від 22.12.2008 року (а.с.11) вбачається, що мати [PERSON] жодного разу не відвідала свого сина [PERSON] і не цікавилась його станом здоровя. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] на території Волинської області та в місті її можливого останнього постійного місця проживання за адресою : [INFO] протягом 1 року 7 місяців підтверджується зібраними у справі доказами. Так, дана особа не зареєстрована за адресою: [INFO] і ніколи там не проживала, що стверджується листом Дніпропетровської міської ради від 28.07.2009 року № 9/01-42-2 (а.с.8) та довідкою головного квартального комітету № 19 (а.с.8). На території Волинської області гр.-ка [PERSON] також не проживає, що стверджується довідкою адресно-довідкового відділу УГІРФО УМВС України у Волинській області від 16.02.2009 року (а.с.7). Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були 16 травня 2008 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01.06.2008 року, відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] - безвісно відсутньою.

Outcome: approved