Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що з відповідачкою перебував в реєстрованому шлюбі з 28.10.1999 року по вересень 2001 року. В період шлюбу 26.11.2000 року народилася донька - [PERSON], про факт народження якої в Книзі реєстрації народжень третьою особою зроблений актовий запис № 49. Батьком вказаний позивач. Фактично позивач не є батьком дитини, оскільки не мас репродуктивної функції після перенесеної операції, про що дізнався згодом. Позивач просить суд призначити судово-генетичну експертизу, на підставі висновку якої виключити з актового запису № 49 запис про нього, як про батька дитини - [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з позивачем, народила від нього доньку - [PERSON], [INFO]. Батьком є позивач. Підтримала клопотання позивача про проведення судово-генетичної експертизи. Заперечувала проти задоволення позову. Третя особа, належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, судове рішення винести на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.І ст. 136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст..ст. .122, 124, 126 і 127 СК України, маг право оспорити своє батьківство. пред»явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. На підставі п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування в таких справах у відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Пункт 9 зазначеної Постанови передбачає, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, в тому числі судово- генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України. Судом встановлено, що 28 жовтня 1999 року Володимирівською селищною радою було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою. Сторони разом проживали до вересня 2001 року. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], актовий запис № 49 від 12.12.2000 року в Книзі реєстрації народжень, батьком якої записаний позивач [PERSON]. В судовому засіданні позивач заперечував своє батьківство щодо дитини - [PERSON], мотивуючи тим, що через перенесену в 1998 році хірургічну операцію втратив репродуктивну функцію, про що дізнався згодом. Відповідачка наполягала на тому, що батьком її дитини є [PERSON]. Відповідно до 4.2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.ст. 57-59 ЦПК України передбачають, що докази мають бути належними та допустимими. З урахуванням викладеного, суд вважає необгрунтованими заперечення позивача стосовно свого батьківства, оскільки не приймає до уваги як належний доказ копію медичного епікризу невідомо від якої дати та яким лікарем написаний, згідно якої позивач переніс операцію. Інших доказів, які довели б втрату репродуктивної функції внаслідок перенесеної операції, позивачем суду надано не було. Окрім того, відповідно до висновку судово-генетичної експертизи № 713 від 21 вересня 2009 року вірогідність батьківства гр. [PERSON] відносно дитини [PERSON], народженої [PERSON] 26 листопада 2000 року , складає 99,99934408%, що за даними K.Hummel, відповідає формулюванню «батьківство практично доведено». Вірогідність випадкового збігу індивідуалізуючи ознак 0,00065592%. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] щодо виключення запису про нього, як про батька дитини [PERSON], з актового запису про народження дитини, задоволенню не підлягають за необґрунтованістю. Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги не задоволено в повному обсязі, отже не підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст. 136 Сімейного Кодексу України, п. 9, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: dismissed