Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

17 грудня 2009 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства Придніпровське управління будівництва, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та компенсацію за невикористану відпустку. В обґрунтування позовних вимог позивач повідомила, що вона працювала на підприємстві відповідача ВАТ Придніпровське управління будівництва, з якого 11 вересня 2008 року була звільнена. В період її роботи на підприємстві, починаючи з 2006 року заробітна плата виплачувалась несвоєчасно, з великими строками затримки. [PERSON] неодноразово зверталась до виконуючого обовязки голови правління ВАТ Придніпровське управління будівництва з проханнями виплатити їй вихідну допомогу та грошову компенсацію за невикористану відпустку, однак її законні вимоги залишаються незадоволеними по теперішній час, тому позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] працювала на підприємстві відповідача ВАТ Придніпровське управління будівництва, з якого 11 вересня 2008 року була звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням чисельності працівників, що підтверджується копією її трудової книжки (л.с.7 8). В період її роботи на підприємстві, починаючи з 2006 року, заробітна плата виплачувалась несвоєчасно, з великими строками затримки. [PERSON] неодноразово зверталась до виконуючого обов'язки голови правління ВАТ Придніпровське управління будівництва з проханнями виплатити їй вихідну допомогу та грошову компенсацію за невикористану відпустку, однак її законні вимоги залишаються незадоволеними по теперішній час, тому позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Розмір нарахованої [PERSON] грошової компенсації за невикористану відпустку становить 9999 грн. 70 коп., а розмір вихідної допомоги становить 5008 грн. 59 коп., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстави скорочення чисельності працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Згідно ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. У задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку суд вважає необхідним відмовити, у зв'язку з відсутністю належним чином вмотивованого розрахунку суми, яка підлягає стягненню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з ВАТ Придніпровське управління будівництва на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 гри. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial