overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечував, сторони вважали примирення неможливим. Суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 01.06.1996 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки фактично припинені в 2009 році, та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов піхтягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню, судовий збір при розірванні шлюбу підлягає стягненню з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

20.07.2009р. заявники звернулися до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], 19.09.1955р.н., вказавши, що вона з 1989 році була засуджена та направлена на лікування до ЛТП строком на два роки. З того часу про ніяких відомостей про місце знаходження [PERSON] не має. Заходи, зроблені заявниками, по розшуку, яких-небудь відомостей про неї та місця її знаходження результатів не дали. В судовому засіданні заявники вимоги підтримала і просили визнати [PERSON], 19.09.1955р.н. безвісно відсутньою, оскільки визнання безвісно відсутньою вказаної особи необхідно для реалізації цивільних прав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявників, суд встановив наступне. [PERSON] є матірю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Проте, проживали та виховувалися заявники у бабусі [PERSON] З 1989 року [PERSON] було засуджено та направлено на лікування до ЛТП строком на два роки. З того часу [PERSON] зникла. Заходи по розшуку яких небудь відомостей [PERSON] та місці її знаходження результатів не дали. Відповідно до ст.. 43 ГК України громадянин може бути визнаний безвісно відсутнім, якщо в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом року. З урахуванням зібраних і досліджених у справі доказів, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню. Задоволення даної заяви має юридичне значення для заявників, оскільки дає можливість реалізувати свої цивільні права. На підставі ст.. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей:дорослого сина [PERSON] [INFO], якому виповнилось18 років, але він продовжує навчання в Донецькому Державному університеті управління в якомунавчається на контрактній основі на денному відділенні на 2 курсі, дата закінчення якого 30.06.2012року у звязку з чим нуждається в матеріальної допомоги на час свого навчання, та неповнолітня донька [PERSON] 28.08.201 року народження на утримання яких вони не досягли згоди з відповідачем, звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачана її користь аліменти на утримання доньки у розмірі Ул частини з усіх видів його доходущомісячно до виповнення їй повноліття та на утримання сина до закінчення ним навчання в університеті до 30.06.2012 року по 1000 грн. щомісяця, починаючи з 01.02.2010 року. Справупросила розглянути у її відсутність. Відповідач позов визнав у повному обсязі та теж просив розглянути справу у його відсутність. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та такими, що підлягаєзадоволенню у повному обсязі, так як згідно ст.. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття, та згідно ч.2 СТ..182 Сімейного кодексу розмір аліментів на одну дитину за жоднихобставин не може бути меншим ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Та згідно з ч.І ст..199 Сімейного Кодексу "Якщо повнолітні донька чи син продовжуютьнавчання у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх додосягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу". Як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON] 08.04.1991 рокународження та [PERSON] 28.08.201 року народження на а.с. 4-5, батьком дітей записаний відповідача, а матір'ю позивачка. З довідки на а.с.6 видно, що син сторін дійснопродовжує навчання після виповнення йому повноліття у Донецькому університеті управління до 30.06.2012 року. Згідно довідки з місця роботи відповідача на а.с.10 відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу як сину у розмірі 1000 грн. так і доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. Тому суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] 08.04.1991 рокународження по 1000 гри. щомісячно до закінчення навчання до 30.06.2012 року та на [PERSON] [PERSON] 28.08.201 року народження року народження у розмірі 1/4 частиниз усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі прзову, а саме з 01.02.2010 року та до досягнення донькою повноліття. На підставі вище доведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений в простій письмовій формі 13.09.2003 року, житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями, розташованого в с. Олександро-Вовкове Ширяївського району Одеської області по вул. Миру, 4, між ним - [PERSON] та громадянкою [PERSON], та визнати за ним - [PERSON] право приватної власності на вказаний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що з вказаного питання він звернувся до Ширяївського БТІ, але йому було відмовлено на підставі того, що першим власником технічної документації на будинок не було оформлено належним чином. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник Осинівської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються копіями: заповіту (а.с.12); технічного паспорту на садибний житловий будинок (а.с.5-9); короткою технічною характеристикою (а.с.10); паспорту (а.с.4); розписки (а.с.11). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 21.01.2010 року дані справи були обєднанні в одне провадження. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Починаючи з червня 2009 року на ґрунті сварок, не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна немає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, допитаний за місцем свого проживання, позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу та стягнення аліменти на утримання доньки [PERSON]. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2000 року (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає з позивачем. Сторони припинили подружні відносини з червня 2009 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання дитини не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Суд заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану відповідача, суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 625 грн., але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину щомісячно до повноліття дитини. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що подружнє життя не склалось і збереження його неможливо, тому що у них різні характери, погляди на життя, в родині відсутнє взаєморозуміння і повага, в разі чого виникають суперечки, сварки. Подружні відносини припинені з 8 лютого 2010 року. Від позивача надійшла заява, в якій просить слухати справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Від відповідачки надійшла заява, в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню повністю. Сторони перебувають у шлюбі з 22.12.1995 року, зареєстрованому міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака, Запорізької області, актовий запис № 327. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, тому, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, в разі чого виникають суперечки та сварки. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають. При таких обставинах, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливо, та суперечить інтересам сторін. Суперечок про розподіл майна та виховання дитини сторони не мають. Витрати, повязані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу, слід покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 434,80 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], який є власником квартири №8 в будинку №77 на вулиці Гагаріна в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгував перед ЖКП «Промислове» 434,80 грн. Представник ЖКП «Промислове» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №8 в будинку №77 на вулиці Гагаріна в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 квітня 2009 року у нього виникла заборгованість в сумі 434,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку №3308. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213 - 218, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 412,58 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] яка є власником квартири №48 в будинку №22 на вулиці О.Дундича в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгувала перед ЖКП «Промислове» 412,58 грн. Представник ЖКП «Промислове» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №48 в будинку №22 на вулиці О.Дундича в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 березня 2009 року у неї виникла заборгованість в сумі 412,58 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку №2818. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213 - 218, 224-226, 292, 294 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 590,22 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON]М, яка є власником квартири №74 в будинку №19 на вулиці Льонокомбінатівській в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгувала перед ЖКП «Промислове» 590,22 грн. Представник ЖКП «Промислове» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 74 в будинку №19 на вулиці Льонокомбінатівській в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 жовтня 2009 року у неї виникла заборгованість в сумі 590,22 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № 2654. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213 - 218, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 878,94 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] яка є власником квартири №155 в будинку №19 на вулиці Льонокомбінатівській в місті Рівне, не оплачує надані житлово-комунальні послуги, в результаті чого заборгувала перед ЖКП «Промислове» 878,94 грн. Представник ЖКП «Промислове» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів згідно вимог ч.4 ст. 169, ст.ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 155 в будинку №19 на вулиці Льонокомбінатівській в місті Рівне. В порушення п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, якими передбачено, що власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, протягом тривалого часу оплату не проводить, в зв'язку з чим станом на 01 жовтня 2009 року у неї виникла заборгованість в сумі 878,94 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № 2735. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. На підставі викладеного, ст.526 ЦК України, ст.ст.66-68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 209, 213 - 218, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, проти розгляду справи у відсутності відповідача не заперечує, просить суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 березня 2006 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №320. Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя не склалося, сім'я існує формально, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач втратила до відповідача почуття любові, довіри та поваги. Збереження сім'ї стало неможливим та суперечить їх інтересам. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення тому-що, як було встановлено в судовому засіданні, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

ВАТ «Кременчукгаз» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 160 грн. 35 коп. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивує тим, що в порушення п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ за № 2246 від 09.12.1999р. (в редакції 2004 р.) та норм ЖК України відповідача не проводить оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого станом на 01.11.2009 р. утворилась заборгованість в розмірі 160 грн. 35 коп. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи представник позивача до суду не зявився, направив заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає відповідач [PERSON] та неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В порушення вимог ст.68 ЖК України, Правил надання населенню послуг з газопостачання, відповідач не проводить розрахунків за спожитий природний газ, внаслідок чого станом на 01.11.2006 р. утворилась заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 160 грн. 35 коп., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком (а.с.6). Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи, що відповідно до вимог ст. 68 ЖК України споживачі зобовязані вносити плату за комунальні та інші послуги, суд вважає, що сума заборгованості в повному обсязі підлягає стягненню на користь позивача. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved