Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в якій вказував, що 24 липня 2007 року померла його рідна сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 119, розташованого по вулиці Щорса в м. Вознесенську Миколаївської області. [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину в установленому законом порядку. З метою належного оформлення своїх спадкових прав заявник звернувся до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Підставою відмови було те, що в правовстановлюючому документі на будинок прізвище його власника не співпадає з фактичним прізвищем спадкодавця, внаслідок чого неможливо встановити факт належності останній цього майна. Оскільки в адміністративному порядку виправити зазначені помилки неможливо, а тому заявник просив про встановлення факту належності спадкодавцю договору дарування житлового будинку № 119, розташованого по вулиці Щорса в м. Вознесенську в судовому порядку. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради - в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважав за можливе розглядати справу без участі представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 02 жовтня 1986 року [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №2620 отримала в дар житловий будинок № 119, розташований по вулиці Щорса в м. Вознесенську Миколаївської області (а.с. 9-10). 26 листопада 1996 року остання склала заповіт на користь [PERSON], яким заповіла йому все належне майно, в тому числі й отримане в дар житло (а.с. 7). 24 липня 2007 року [PERSON] померла (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 119, розташованого по вулиці Щорса в м. Вознесенську Миколаївської області, що була прийнята в належному порядку заявником, як спадкоємцем за заповітом (11-16, 20, 22). Проте в правовстановлюючому документі прізвище власника цього майна внаслідок неправильного перекладу з російської мови було помилково зазначено як «Степанишина», що не відповідає дійсності, внаслідок чого заявник позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права та розпоряджатися будинком. Однак факт належності [PERSON] договору дарування підтверджується наступними доказами: - копіями заповіту, будинкової книги, згідно яких остання з 1965 року була зареєстрована та постійно проживала будинку № 119, розташованого по вулиці Щорса в м. Вознесенську Миколаївської області, а також зробила письмове нотаріально посвідчене розпорядження цим майном на випадок своєї смерті (а.с. 7, 11-15); - фактом знаходження у [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документу - нотаріально посвідченого договору дарування №2620 від 02 жовтня 1986 року з відміткою КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію за нею права власності щодо житла (а.с. 9-10). Оскільки матеріали справи та встановлені обставини свідчать про те, що вирішити питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу в адміністративному порядку неможливо, тому суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved