Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1 275, 34 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно вимог 714 ЦК України та Постанови КМУ №1357 від 26.07.1999р. «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», позивач, як енергопостачальник постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Згідно постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 20.07.2006р. №926, тариф на електроенергію, що відпускається населенню, складає 0, 2436 грн. (з ПДВ). Згідно довідки з місця проживання, [PERSON] проживає та зареєстрований в кв. № 13,14 по вул. Будівельників, 19. На дану адресу відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії № 09057701401. За результатами перевірки оплат зясовано, що споживач не сплачує за фактичне споживання електроенергії. Станом на січень 2010 р. заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становить 1 275, 34 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 275, 34 грн., а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив Нош задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що згідно вимог 714 ЦК України та Постанови КМУ №1357 від 26.07.1999р. «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Згідно постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 20.07.2006р. №926, тариф на електроенергію, що відпускається населенню, складає 0, 2436 грн. (з ПДВ). Згідно довідки з місця проживання за формою №3, [PERSON] проживає та зареєстрований в кв. № 13,14 по вул. Будівельників, буд. 19. На дану адресу відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії № 09057701401. За результатами перевірки, проведеної позивачем, зясовано, що споживач не сплачує за фактичне споживання електроенергії, в результаті чого станом на січень 2010 р. заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становить 1 275, 34 грн., що підтверджується розрахунком за спожиту електроенергію по абоненту [PERSON] (а.с. 8). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним своїх грошових зобовязань. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач, не зважаючи на неодноразові попередження, заборгованість не оплачує, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту фактично електроенергію обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжних доручень, судовий збір сплачений позивачем в сумі 51, 00 грн., а витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30, 00 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягненння судових витрат є також обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved