Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Міське комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» 14 квітня 2009 року звернулось до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], куди підприємство надає теплову енергію. На підставі особового рахунку № 22-410992 вони користуються послугами теплопостачання та зобовязані оплачувати дані послуги щомісячно, проте платежі не проводять з 15 жовтня 2002 року, у звязку з чим сума заборгованості на 01 березня 2009 року склала 2904,04 грн. Незважаючи на неодноразові повідомлення, добровільно погасити заборгованість відповідачі не бажають, чим заподіює підприємству матеріальний збиток. Позивач вказує, що в даний час вони не мають технічної можливості припинити подачу теплової енергії відповідачці з причини загальної системи центрального опалювання будинку. Проте, платежі, що не поступили, істотно впливають на місцевий бюджет. У звязку з викладеним, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідачів в судовому порядку заборгованість по оплаті послуг теплопостачання в розмірі 2904,4грн. та судові витрати, сплачені при подачі позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судове засідання відповідачі не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява відповідачів, в якій позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять суд розглядати справу за їх відсутністю. Суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачі проживають в [INFO], де основним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с.6). Позивачем надаються відповідачці послуги по обігріву квартири та по подачі теплої води (а.с.5,7). В свою чергу, відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити .квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно пунктів 10,33,35,40 «Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1497 від 30.12.1997 року, відповідачі зобовязані своєчасно проводити оплату за спожиті послуги. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Натомість згідно наданого розрахунку заборгованості, за період з 15 жовтня 2002 року по 01 березня 2009 року, оплата послуг позивача в повному обсязі відповідачами не проводилась, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 2904,04 грн. (а.с.8). Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що у звязку з тим, що позивачем надавались послуги, а відповідачі ними користувались, вони повинні сплатити суму заборгованості в розмірі 2904,04 грн. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 81,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved