Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] міської ради, [PERSON] міської державної адміністрації про визнання права власності на земельні ділянки за набувальною давністю, посилаючись на наступні обставини. Позивачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.1966 року. Відповідно до договору дарування від 28.08.1992 року [PERSON] набула права власності на 1/ 2 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,1871 га по вул. Іжевській, 1-А в м. Києві. Попереднім власником майна була мати позивачки [PERSON] [PERSON] половина батьківського будинку дісталась [PERSON] Вказаною земельною ділянкою, площею 0,1871 га постійно користувались батьки [PERSON], на земельній ділянці розташований житловий будинок, в якому позивачі постійно проживають, господарські споруди, частина ділянки засаджена фруктовими деревами. Однак при оформленні документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, [PERSON] міською радою [PERSON] та співвласнику будинку [PERSON] надано у власність лише 0,10 га земельної ділянки для обслуговування будинку, про що 17.02.2006року видано державний акт. З метою отримання документів на право власності на земельну ділянку розміром 0,0765 га, що розташована по вул. Іжевській, 1-А, якою вони користуються з 1992 року, позивачі неодноразово звертались до органів місцевого самоврядування з клопотанням про відведення зазначеної земельної ділянки, однак позитивної відповіді не отримали. Позивачі та ще дві сімї ( їх діти та онуки , всього шість осіб) добросовісно, відкрито та безперервно більше 15 років користуються земельною ділянкою, загальною площею 0,1264 га. До цієї ділянки входить 0,5 га із приватизованих позивачкою згідно з державним актом про право власності на землю ( кадастровий номер 90:009:154) , ділянка, площею 136.42 кв.м. ( кадастровий номер 90:009:220) та ділянка , площею 627,93 кв.м. ( кадастровий номер 90:009:155). За весь період проживання в будинку позивачі добросовісно користувались прилеглою до будинку земельною ділянкою, загальною площею 0,1264 га , покращували її стан, насаджували фруктові дерева, підвищували родючість ґрунту, забезпечували зрошувальну систему та використовували ділянку виключно за призначенням . Також сплачували земельний податок з фізичних осіб саме за користування земельною ділянкою, площею 0,1265 га. Позивачі вважають, що відмова у передачі у власність одному із подружжя, зокрема, [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0765 га, розташованої по вул. Іжевській, 1-А, є безпідставною , суперечить вимогам законодавства та порушує права позивачів як добросовісних землекористувачів . Тому просили визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку, розміром 0,0765 га розташовану по вул. Іжевській, 1-А в м. Києві, на підставі давності користування (набувальної давності) згідно з ст. 119 ЗК України. Під час розгляду справи 21.10.2009 року позивачі уточнили позовні вимоги та просили з вищевказаних підстав визнати за ними право власності на земельні ділянки за кадастровим номером 90:009:220, розміром 136,42 кв.м. та за кадастровим номером 90:009:155, розміром 627,93 кв.м., розташовані по вул. Іжевській, 1-А в м. Києві. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, визнати за ними право власності на вказані земельні ділянки, площею 136,42 кв.м. та 627,93 кв.м., що знаходяться в їх користуванні. [PERSON] вказала , що на земельній ділянці по вул. Іжевській, 1-а її родина проживає ще з дореволюційних часів, передаючи у спадок землю та будинок. З 1947 року законним користувачем земельної ділянки, до складу якої входять зазначені ділянки, був її батько [PERSON] Крім того, позивачі вважають, що без отримання їхньої згоди [PERSON] міська рада незаконно передала в оренду ТОВ «Академ-клуб» земельну ділянку, до складу якої ввійшли і ті землі, якими вони користуються . Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити , вважаючи , що за позивачами необхідно визнати право власності на вказані земельні ділянки за набувальною давністю, адже [PERSON] міська рада фактично відмовила позивачам у передачі їм земельної ділянки, не зважаючи на відкрите та безперервне користування землею з 1992 року на законних підставах. Представник [PERSON] міської державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав письмові заперечення , в яких просив розглянути справу в його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити ( а.с. 62-64). Представник [PERSON] міської ради в дане судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні до оголошення перерви по справі, 21.01.2010 року , представник відповідача подав письмові заперечення на позов ( а.с. 165-168) та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки відповідний проект відведення земельної ділянки на розгляд до [PERSON] міської ради не подавався і [PERSON] міською радою в установленому законом порядку рішення не приймалось. При цьому відповідач також не відмовляв позивачам у передачі земельної ділянки у власність, а листом від 01.10.2008 року Головне управління земельних ресурсів повідомило позивача [PERSON] про необхідність отримання згоди землекористувача ТОВ «Академ-Клуб», якому [PERSON] міською радою передано в оренду земельну ділянку для комплексної забудови та благоустрою території в 11-му мікрорайоні житлового масиву «Позняки-Західні». Представник третьої особи - Головного управління земельних ресурсів КМДА також в дане судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні до оголошення перерви по справі 21.01.2010 року , представник третьої особи [PERSON] подала письмові заперечення на позов та просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити в повному обсязі ( а.с. 124-125). Представник третьої особи - ТОВ «Академ-Клуб» [PERSON] також просив у задоволенні позову відмовити. Вказав на те, що від позивачів до ТОВ «Академ-Клуб» не надходило будь-яких звернень з проханням надати згоду на відведення земельної ділянки. Відсутність вказаних звернень свідчить про порушення позивачами порядку відведення земельної ділянки, встановленого чинним законодавством. Вислухавши сторони, їх представників, представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачі по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є подружжям з 08.06.1966 року ( а.с. 14). Як вбачається з договору дарування, посвідченого 28.08.1992 року державним нотаріусом Шістнадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори , [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку № 1-А по вул. Іжевській у м. Києві. Вказаний будинок та господарські споруди - літня кухня, льох, хлів, гараж , бесідка, споруди розташовані на земельній ділянці, площею 1871 кв.м. Договір дарування було зареєстровано в [PERSON] міському БТІ 15.10.1992 року ( а.с. 17-18). Згідно даних технічного паспорта на домоволодіння, виданого [PERSON] міським БТІ 26.06.1992 року, а також технічного паспорта від 25.10.1999 року, житловий будинок по вул. Іжевській, 1-А у м. Києві розташований на земельній ділянці , площею 1871 кв.м, , із яких станом на 1999 рік під забудовою знаходиться 365 кв.м, під двором - 475 кв.м., під фруктовим садом - 1031 кв.м. ( а.с. 26-36). Згідно з даними технічного паспорта, виготовленого [PERSON] міським БТІ станом на 23.12.2006 року, під будинком знаходиться 237 кв.м, під господарськими будівлями - 201 кв.м., під двором 474 кв.м., під фруктовим садом - 959 кв.м. 17.02.2006року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 23.12.2003 року № 324/1199 позивачці [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку - 1/2 від 0,10 га , що розташована по вул. Іжевській, 1-А у м. Києві . Земельна ділянка була передана у спільну часткову власність з іншим співвласником будинку [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( а.с. 19). Як вбачається з реєстру земельних ділянок, витягу з бази даних Державного земельного кадастру станом на 14.11.2006 року, наданого КП «[PERSON] інститут земельних відносин» ( а.с. 49-50), земельна ділянка, яка згідно з даними технічного паспорту , площею 1871 кв.м., знаходиться в користуванні у власників будинку по вул. Іжевській, 1-А у м. Києві, в державному земельному кадастрі зареєстрована як три земельні ділянки, а саме : ділянка під кадастровим номером 90:009:154 - приватизована [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині, площею 0,10 га ; ділянка під кадастровим номером 90:009:220, площею 136,42 кв.м,- зареєстрована в кадастрі за адресою вул. Іжевська, 1-а ; ділянка під кадастровим номером 90:009:155 , площею 627,93 кв.м. зареєстрована за адресою [INFO]. Користувачем ділянок під номерами 155 та 220 в державному земельному кадастрі зазначена [PERSON] На вказані земельні ділянки позивачі просять визнати за ними право власності. Відповідно до податкових повідомлень та наданих копій квитанцій , позивачка [PERSON] сплачує земельний податок з фізичних осіб за земельну ділянку, площею 1265 кв.м. ( 1/2 від 1000 кв.м. + 136,42 кв.м + 627,93 кв.м) ( а.с 23-25). Як вбачається з копії заяви, справжність підпису на якій посвідчена державним нотаріусом Сьомої [PERSON] державної нотаріальної контори 27.10.2004 року ( а.с. 20), [PERSON] звернулась до Голови [PERSON] міської державної адміністрації, та не заперечує проти відведення лишків земельної ділянки для забудови, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Іжевська, 1-а, її чоловіку [PERSON] 18.10.2004року Дарницькою районною у м. Києві радою надано листа-погодження за № 1038 , в якому рада не заперечує проти відведення [PERSON] земельної ділянки по вул. Іжевській, 1-а для будівництва, експлуатації житлового будинку, господарських будівель і споруд, при умові отримання позитивного висновку інституту «Київгенплан», а також Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища ; оформлення проектно-дозвільної документації у встановленому порядку ( а.с 21). 01.10.2008 року листом за № 03-345/40086 Головне управління земельних ресурсів КМДА повідомило позивача [PERSON] на звернення стосовно відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на вул. Іжевській, 1-а у Дарницькому районі, що рішенням [PERSON] міської ради № 827/4302 від 19.07.2005 року ТОВ «Академ - [PERSON]» передано в оренду земельну ділянку для комплексної забудови та благоустрою території в 11-му мікрорайоні житлового масиву «Позняки-Західні». Замовник отримав договір оренди земельної ділянки. Для відведення зазначеної земельної ділянки потрібно отримати згоду землекористувача - ТОВ «Академ- Клуб» (а.с. 22). В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «Академ-клуб» не звертались, а 12.01.2009 року звернулись до суду з даним позововом. Рішенням [PERSON] міської ради від 19.07.2005 року за № 827/3402 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Академ-клуб» для комплексної забудови та благоустрою території з відселенням мешканців, облаштуванням водно-ландшафтної зони і парку для суспільних потреб на території 11-го мікрорайону житлового масиву Позняки-Західні ( с. Осокорки) у Дарницькому районі м. Києва. Пунктом 2 вказаного рішення передано ТОВ «Академ-Клуб» за умови виконання п. 8 цього рішення в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку, площею 40,24 га для комплексної забудови та благоустрою території з відселенням мешканців за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування. Згідно з п.4 рішення Київради, для забезпечення містобудівних та суспільних потреб м. Києва вирішено викупити земельні ділянки на території 11-го мікрорайону житлового масиву Позняки-Західні ( с. Осокорки) у Дарницькому районі м. Києва, які знаходяться у приватній власності громадян, згідно з додатком до цього рішення, з вирішенням майново- правових питань у повному обсязі відповідно до законодавства, та попередити власників про їх викуп. При виникненні у фізичних чи юридичних осіб права власності на земельні ділянки за рахунок земель, що передаються в оренду згідно з цим рішенням, питання їх викупу вирішувати в порядку, визначеному п. 4 цього рішення ( п. 5). Правомірність прийнятого [PERSON] міською радою рішення була предметом розгляду по справі за адміністративним позовом фізичних осіб - власників земельних ділянок на зазначеній території до [PERSON] міської ради про визнання рішення нечинним. Постановою [PERSON] апеляційного адміністративного суду від 21.12.2007 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2008 року (а.с. 73-76, 107-110) в задоволенні позову було відмовлено. Частиною 3 ст. 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі : а) приватизації земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян ; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних підприємств , установ, організацій ; в)одержання земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом. Підставою для набуття зазначених прав є прийняття рішення органами виконавчої влади або місцевого самоврядування в порядку, встановленому ст. 118 ЗК України. Частиною 4 ст. 116 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Статтею 9 ЗК України передбачено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб , надання земельних ділянок із земель комунальної власності у користування відноситься до повноважень [PERSON] міської ради. Згідно з вимогами ч. 6-9 ст. 118 ЗК України , громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності , зокрема, для ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , подають заяву до відповідної місцевої державної адміністрації або місцевої ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 13 Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність у м. Києві , затвердженого рішенням [PERSON] міської ради № 547/1603 від 28.05.2009 року , Головне управління земельних ресурсів здійснює комплексний аналіз проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та, за умови його відповідності законодавству, готує проект рішення [PERSON] міської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність). Головне управління земельних ресурсів подає підготовлений проект рішення про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову в передачі (наданні) земельної ділянки разом з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровою справою) до [PERSON] міської ради в порядку, встановленому Регламентом [PERSON] міської ради. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Таким чином [PERSON] міська рада приймає рішення про надання громадянину земельної ділянки у власність на підставі проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки розробляється землевпорядною організацією та подається на розгляд до управління земельних ресурсів, яке розглядає вказаний проект та готує проект рішення [PERSON] міської ради. В судовому засіданні встановлено, що проект відведення земельної ділянки позивачу [PERSON], який звертався до [PERSON] міської ради з заявою про виділення йому земельної ділянки по вул. Іжевській, 1 -А, Головним управлінням земельних ресурсів не погоджувався та не передавався на розгляд [PERSON] міської ради, оскільки відсутнє погодження ТОВ «Академ-Клуб», якому зазначена територія передана в довгострокову оренду на 25 років. Таким чином, будь-якого рішення за зверненням [PERSON] щодо виділення йому у власність земельної ділянки [PERSON] міська рада не приймала. Позивачка [PERSON] право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку - використала, а з заявами про виділення їй земельної ділянки іншого цільового призначення до [PERSON] міської ради вона не зверталась. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судовому захисту , відповідно до ст. 15 ЦПК України підлягає право порушене, оспорене чи невизнане , а нереалізоване (нездійснене) право судовому захисту не підлягає, оскільки це не передбачено ні Конституцією України, ні Земельним Кодексом України та суперечить основним засадам судочинства. Отже, надання земельної ділянки у власність громадянину України віднесено чинним законодавством до дискреційних повноважень органів державної влади та місцевого самоврядування. Суд не може перебирати на себе повноваження вказаних органів і не наділений повноваженнями зобовязувати органи місцевого самоврядування виділити чи надати особі конкретну земельну ділянку із зазначенням її розміру та місця розташування, а так само визнати за особою право власності на конкретну земельну ділянку. Про це зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови № 7 від 16.04.2004року « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зі змінами , внесеними Постановою № 2 від 19.03.2010 року. Відповідно до ст. 119 ЗК України, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Таким чином, зі змісту вказаної статті вбачається, що сама по собі наявність строку набувальної давності не є єдиною та безпосередньою підставою для виникнення у особи права власності або права користування земельною ділянкою. Вона є лише умовою для застосування інших способів встановлення цих прав. Набувальна давність користування земельною ділянкою згідно з вказаною статтею є лише підставою для звернення до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням щодо офомлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. При цьому , передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом, тобто в загальному порядку. Такий порядок щодо набуття земельних ділянок у власність встановлений ст. 118 ЗК України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 2 від 19.03.2010 року, якою внесено зміни та доповнення до Постанови № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що зворотної дії в часі стаття 119 ЗК України не має ( п. 18). З огляду на викладене, суд вважає, що не мають значення для вирішення даного спору надані позивачами на підтвердження своїх вимог докази : акт Дарницької райради від 10.04.1947 року про встановлення за рішенням виконкому Дарницької райради [PERSON] площі присадибної ділянки у розмірі 920 кв.м. по вул. Іжевській, 1-а, та рішення виконкому Дарницької районної ради депутатів трудящих від 01.04.1968 року № 233 про обмір земельних ділянок селища Осокорки, відповідно до якого у користуванні [PERSON] залишається в користуванні земельна ділянка, площею 1080 кв.м. по вул. Іжевській, 2-6 у м. Києві. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те , що підстави для визнання за позивачами права власності на земельні ділянки за кадастровим номером 90:009:220, розміром 136,42 кв.м. та за кадастровим номером 90:009:155, розміром 627,93 кв.м., розміщені по вул. Іжевській, 1-А в м. Києві - відсутні. Тому в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки за набувальною давністю - необхідно відмовити. На підставі викладеного , ст. 14, 41 Конституції України, ст. 26, 59,71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. З, 9, 40, 116, 118, 119, 125, 126, 151, 152 Земельного кодексу України , ст. 344 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами , внесеними Постановою № 2 від 19.03.2010 року,

Outcome: dismissed