Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, укладеного 04 вересня 1999 року із [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу вони дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникають постійні непорозуміння, з червня місяця 2008 року сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивач не згодна, в добровільному порядку розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя не виникає. Ухвалою суду від 11 вересня 2008 року попередній розгляд справи відкладено, подружжю призначено строк для примирення тривалістю три місяці. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, на примирення не згодна, пояснивши, що термін для примирення не дав бажаного результату, відповідач не здійснив заходів для примирення подружжя і збереження сім”ї, з червня 2008 року сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, основною причиною для розірвання шлюбу є відсутність дітей. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка від 12 грудня 2008 року про отримання відповідачем судової повістки на 19 грудня 2008 року рекомендованим поштовим відправленням. Клопотань від відповідача про відкладення розгляду справи не надходило, про причини неявки суд не повідомляв. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи згідно ст. 169 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову зі слідуючих підстав. У відповідності до ст.ст. 104, 105 Сімейного кодексу України (далі-СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1999 року, від даного шлюбу сторони дітей не мають, що не заперечується позивачем і підтверджується матеріалами справи, при цьому спільне подружнє життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого протягом тривалого часу проживають окремо, між ними постійно виникають непорозуміння. Суд, враховуючи молодий вік сторін, вживав заходи щодо примирення подружжя згідно ст. 111 ч.1 СК України, після яких сторони не примирилися, при цьому позивач наполягає на припиненні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати, при цьому суд враховує фактичні взаємини подружжя, які існують лише формально, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, які полягають у відсутності дітей, різності характерів та поглядів на життя подружжя, внаслідок чого виникають непорозуміння, при цьому сторони не проживають разом протягом тривалого часу і не здійснили заходів для налагодження стосунків, наявність строку для примирення, після якого сторони не примирилися. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved