Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.12.06 р. між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/21-03/8 про надання споживчого кредиту. [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 15000 доларів США на 24 місяці зі сплатою 14,5 % річних. 18.12.06 р. з [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави, за яким вони зобов'язались відповідати перед позивачем по зобов'язанням [PERSON] належними їм автомобілями. [PERSON] свої обов'язки за договором не виконала, оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняв на себе зобовязання поруки, позивач і просив стягнути суму боргу з відповідачів солідарно, звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути судові витрати. Позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути заборгованість суму боргу лише з [PERSON] та звернути стягнення на майно [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнень, [PERSON] та його представник позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, інші відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15.12.06 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/21-03/8 про надання споживчого кредиту (а.с. а.с. 4-5). Згідно п. 1.1. банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 15000 доларів США на 24 місяці зі сплатою 14,5 % річних. Як вбачається з квитанції від 18.12.06 р. [PERSON] було перераховано кредитні кошти в сумі 15000 дол. США. (а.с. 6). 18.12.06 р. ВАТ «[PERSON] Аваль» з [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави транспортних засобів, а саме автомобіля марки «DODGE» Ram Van 2,5 TD, випуску 1999 року кузов №1C4GYN7M9XU126339, реєстраційний №АМ0238АС, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію серії КХС №795384, виданого 01.12.2005 Житомирським ОРЕВ УДА І, та автомобіля марки «DODGE» Ram Van 2,5 TD, випуску 2000 року, кузов № [NUMBER], реєстраційний №АА9317АТ, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію серії КХС №990476, виданого 27.01.2006 МРЕВ-11 м. Києва (а.с. 7). Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитом відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 11.11.08 р. позивачем було надіслано на адресу відповідачів претензії про погашення заборгованості, які були залишені без відповіді (а.с. 8). Відповідач не заперечував факту отримання претензії від позивача. Станом на 18.12.2008 р. НБУ встановлено офіційний курс долару США по відношенню до національної валюти України гривні - 1 долар США коштує 7,86 грн., станом на 18.12.08 р. заборгованість відповідачів перед позивачем становить 50351 грн. 25 коп., що еквівалентно 6404 доларів США 28 центів, з яких: 26823 грн. 97 коп., що еквівалентно 3412 грн. 72 доларів США - заборгованості за кредитом; 1198 грн. 09 коп., що еквівалентно 152 доларів США 43 центів - заборгованість за відсотками; 20851 грн. 63 коп., що еквівалентно 2651 доларів США 26 центів - пеня за прострочення кредиту; 1477 грн. 56 коп., що еквівалентно 187 доларів США 87 центів - пеня за прострочення відсотків (а.с. а.с. 11-13). Крім того, п. 8.1 кредитного договору його дія закінчується повним погашенням ерудитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафу та пені). Відповідно до н. 2.3. договору застави у випадку, якщо забезпечена заставою позика не погашена у встановлені кредитним договором строки, позивач набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави. Причиною спору між сторонами стала невиконання у добровільному порядку умов кредитного договору щодо сплати заборгованості. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги позивача до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором кредит)' доведені ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання , забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (права застави). У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 2 п. З ст. 592 ЦК України передбачено, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до ст. 19 Закону України „Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача грунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та його представник в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надали суду жодних доказів, які б свідчили про належне виконання кредитного договору. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. В ході судового розгляду відповідач [PERSON] та його представник неодноразово наголошували на необхідність відкладення розгляду позову з метою встановлення причин невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Однак, час на з'ясування зазначених обставин у відповідача та його представника був, оскільки з моменту звернення позивача до суду пройшло більше року, а відповідачем для з'ясування зазначених обставин не вчинено жодної дії. З урахуванням викладеного вище, суд і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 503 грн. 51 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. (а.с. 3а, 36). На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 1054 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved