Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-27 00:00:00

16.07.2007 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння майна, а саме будинку № 67 та земельної ділянки, площею 0,0665 га, розташованої по вул. Садовій, 62, ділянка № 67 в садовому товаристві „Холодок, посилаючись на те, що вони, як спадкоємці першої черги прийняли у спадщину спадкове майно після смерті їх матері [PERSON], яка померла 16.10.1999 року. В 2005 році у звязку з сімейними обставинами позивачка [PERSON] виїхала до свого брата в Якутію та тимчасово була відсутня за місцем свого постійного проживання, а коли вона повернулася, то вони не змогли розпорядитись свою власністю, оскільки будинок № 67 та земельну ділянку по вул. Садовій, 62 самовільно зайняв чужий їм чоловік - відповідач [PERSON] Насирбег Магамедович. 1.09.2006 року [PERSON] помер у віці 41 року, згідно свідоцтва про смерть виданого 1.09.2006 року (а.с.73). В судовому засіданні позивачі, в порядку ст. 31 ЦПК України, змінили позовні вимоги, а також змінили первісного відповідача [PERSON] на його сина [PERSON], який прийняв спадщину після свого померлого батька, притягнули до участі в справі в якості відповідачів також приватного нотаріуса [PERSON] та Головне управління юстиції в м. Києві та просили визнати недійсним заповіт від імені [PERSON] на імя [PERSON], посвідчений 26.08.1996 року, зареєстрований в реєстрі за № 661 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON], а також просили визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на імя [PERSON] При цьому вони посилались на те, що від [PERSON] їм стало відомо, що їх мати начебто склала заповіт, яким вона все своє майно заповідала [PERSON] Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2005 року було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті їх матері [PERSON], а додатковим рішенням цього ж суду від 30.05.2005 року було визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом [PERSON], посвідченим 26.08.1996 року приватним нотаріусом [PERSON], право власності на будинок та земельну ділянку по вул. Садовій, 62, ділянка № 67 в садовому товаристві „Холодок. Вважають що заповіт їх матері, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. є підробним та незаконним, оскільки мати його не підписувала, їх мати не знала і не могла знати [PERSON], заповіт не зареєстрований у встановленому законом порядку. Київський державний нотаріальний архів повідомив, що видати дублікат не можливо, так як в наряді нотаріально посвідчених заповітів за 1996 рік вищевказаного приватного нотаріуса, такий заповіт відсутній. Виходячи з вказаних обставин справи, а саме з того, що їх мати ніколи не зверталася до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу з приводу посвідчення її заповіту, а [PERSON] не вчиняв нотаріальної дії, щодо посвідчення її волевиявлення та підпису в заповіті, вважають, що реєстровий запис № 661 від 26.08.1996 року, зроблений на підставі неправдивих відомостей і є підробним. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2008 року позовна заява [PERSON], [PERSON], за заявою [PERSON], яка діє і від імені [PERSON], А.О., до [PERSON] про витребування майна з незаконного володіння, а саме земельної ділянки та будинку № 67 по вул. Садовій, 62 в м. Києві, ділянка № 67 в садовому товаристві „Холодок залишена без розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2008 року також була прийнята відмова [PERSON] та [PERSON] від позову в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане на імя [PERSON] і провадження у цій частині закрито. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги щодо визнання недійсним заповіту, підтримали повністю. Як пояснила [PERSON], вони з братом, а також їх мати ніколи не знали чоловіка на прізвище [PERSON] Вона завжди проживала разом з матірю, вели спільне господарство, постійно підтримували стосунки з нею та знали коло її знайомих та друзів. Вони нікому не дозволяли ні тимчасово, ні періодично користуватися своєю дачею. Після приїзду її від брата, з Якутії, вона дізналась, що їх будинок та земельну ділянку самовільно зайняв відповідач [PERSON], який без їх згоди перебудував та переобладнав дачний садовий будинок, чим порушив їх майнові права, як спадкоємців. Як вона вважає, підпис її матері підроблений. На їх запити стало відомо, що дублікату заповіту фактично не існує і він не зареєстрований. Згідно висновку спеціаліста, який був проведений за їх ініціативою в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз, підпис в заповіті виконано не їх матірю [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її підпису. Згідно висновку судової експертизи, яка була проведена вже за ініціативою відповідача [PERSON], з якою погодилась і вони, підпис від імені [PERSON] в оригіналі одного з примірників заповіту від імені [PERSON], посвідченого 26.08.1996 р. приватним нотаріусом [PERSON] виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її підпису, а також підпис в розписці [PERSON] про отримання грошових коштів від [PERSON] також виконано не їх матір"ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в позові відмовити і пояснив, що заповіт вважає дійсним, оскільки це вбачаться з письмових пояснень приватного нотаріуса, який посвідчив заповіт і його батько не міг претендувати на чуже майно. Разом з тим пояснив, що від батька, з яким у нього були хороші стосунки і при його житті, він не чув прізвища [PERSON] і не знав її. Відповідач [PERSON] (прізвище змінено на „Малежик" Д.А.). який перебуває під вартою в СІЗО № 13 по кримінальній справі по обвинуваченню в скоєнні шахрайських дій за ст. 190 ч. 4 КК України і який був належним чином повідомлений про слухання цивільної справи в суді, в своїх письмових поясненнях зазначив, що з [PERSON] і [PERSON] він не знайомий, обставин оформлення заповіту в зв"язку з строками давності він не памятає (а.с. 154, 232,233). Головне управління юстиції в м. Києві просило розглянути питання про заміну відповідача [PERSON] управління юстиції на приватного нотаріуса [PERSON]. оскільки приватні нотаріуси не перебувають з ними в трудових відносинах та самостійно представляють свої інтереси у державних та інших органах. Крім того, повідомили, що [PERSON] (змінив прізвище на Малежик), є нотаріусом Житомирського нотаріального округу, просили розглянути дану справу у відсутність їх представника і постановити рішення відповідно до діючого законодавства. В своєму листі ГУ юстиції повідомили, що на підставі наказу начальника Київського міського управління юстиції № 86/02 від 15.04.2003 року приватна нотаріальна діяльність [PERSON] припинена (а.с.126). Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визнання заповіту недійсним підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, а саме те, що 16.10.1999року померла мати позивачів [PERSON] у віці 58 років, яка мешкала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 27). Після її смерті позивачі, як спадкоємці першої черги, у передбаченому законом порядку, прийняли спадкове майно своєї матері. Відповідно до їх заяв у Першій Київській державній нотаріальній конторі 27.10.1999 року була заведена спадкова справа № 762 (а.с. 127), а 18.07.2007 року позивачами були отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на частки, а саме на квартиру [ADDRESS], на частку земельної ділянки, площею 0,0655 га, розташованої в м. Києві, по вул. Садовій, 62, ділянка № 67 (с\\т „Холодок та садового будинку № 67 в садовому товаристві „Холодок. Вказані обставини підтверджується копіями відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.9-26). Разом з тим, як встановлено, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2005 року було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті їх матері [PERSON], а додатковим рішенням цього ж суду від 30.05.2005 року було визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом [PERSON], посвідченим 26.08.1996 року приватним нотаріусом [PERSON], право власності на будинок та земельну ділянку по вул. Садовій, 62, ділянка № 67 в садовому товаристві „Холодок (а.с. 121-122, 124). Однак, як встановлено в судовому засіданні, на запит Першої Київської нотаріальної контори до Державного нотаріального архіву, останній повідомив, що видати дублікат заповіту від імені [PERSON], посвідчений 26.08.1996 року за реєстром № 661 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] неможливо, оскільки в наряді нотаріально посвідчених заповітів за 1996 рік вищевказаного нотаріуса, такий заповіт відсутній. В алфавітній книзі обліку заповітів вищевказаний заповіт також відсутній. Реєстр для реєстрації нотаріальних дій [PERSON], згідно акту про нестачу справ (документів) № 1 від 10.06.2003 року до Київського нотаріального архіву не передавався (а.с. 123). На запит суду, Київський нотаріальний архів також повідомив, що за даними архівного фонду № 33 [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, в нарядах (справах) № 2-13 (нотаріально посвідчені заповіти за період 1996 року, реєстр № 661, заповіт від імені [PERSON]. посвідчений 26.08.1996 року - не значиться. Запис про посвідчення заповіту в алфавітній книзі обліку заповітів - відсутній, реєстр для реєстрації нотаріальних дій за 1996 рік на державне зберігання не передавався в звязку з крадіжкою документів (довідка міського відділу міліції № 20 Ватутінського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.03.2000 року за № 46-ОД) ( а.с. 149). Згідно ст. 52 Закону України „Про нотаріат усі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами чи посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій. Згідно п. 25 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій вноситься запис про вже вчинену нотаріальну дію саме після підписання нотаріусом документа та проставлення на ньому печатки. Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту реєстрації її в реєстрі для реєстраш: нотаріальних дій. Крім того, згідно висновку спеціаліста - старшого наукового співробітника [PERSON] за № 5267 від 17.06.2008 року, підпис від імені [PERSON]Л . електрофотографічне зображення якого міститься в рядку „Підпис електрофотокопії одного з примірників заповіту від імені [PERSON], посвідченої 26.08.1996 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] - виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису (а.с.159-160). Крім того, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 10314 від 22.12.2009 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, предметом дослідження якої були оригінали одного з примірників заповіту від імені [PERSON]. посвідченого 26 серпня 1996 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та розписки від імені [PERSON] від 05.04.1999 року про отримання грошових коштів від громадянина [PERSON] (а.с.203,204), підпис від імені [PERSON] в рядку «підпис» в оригіналі одного з примірників заповіту [PERSON], посвідченого 26.08.1996 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] виконано не [PERSON]. а іншою особою з наслідуванням її підпису. Підпис від імені [PERSON] в рядку «[PERSON]Л.» в оригіналі розписки від імені [PERSON] від 5.04.1999 року про отримання грошових коштів від громадянина [PERSON], - виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її підпису. Підстав не довіряти висновку судово-почеркознавчої експертизи, яка була доручена комісії в складі експерта [PERSON] (стаж експертної роботи з 1995 року). [PERSON] (стаж експертної роботи понад 40 років) у суду не вбачається (а.с.236-239). Отже, виходячи з встановленого, приватний нотаріус [PERSON] не вчиняв нотаріальної дії щодо посвідчення волевиявлення [PERSON] та її підпису в заповіті. Інших даних судом не встановлено. Заповіт, фотокопія якого мається в матеріалах справи (а.с. 129) не можна вважати дійсним. Таким чином, виходячи з сукупності вище добутих доказів, суд приходить до висновку про те, що заповіт, посвідчений 26 серпня 1996 року та зареєстрований в реєстрі за № 661 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від імені [PERSON] на імя [PERSON] Насирбега Магомедовича, підлягає визнанню не дійсним. Оскільки згідно Закону „Про нотаріат, приватні нотаріуси Київського нотаріального округу в своїй діяльності не підпорядковуються [PERSON] управлінню юстиції у м. Києві, не перебувають з ними в трудових правовідносинах та самостійно представляють свої інтереси у державних та інших органах, а тому в позові позивачам до ГУ юстиції в м. Києві необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved