Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даним позовом в якому зазначив, що з відповідачкою по справі перебував у шлюбі, який був розірваний згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 02.10.2008 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу між сторонами було нажите наступне майно: мікрохвильова піч, вартістю 800 грн.; телевізор ЬО, вартістю 1500 грн.; меблі для кухні, вартістю 1400 грн.; мякий куточок, вартістю 1500 грн.; шафа для одягу (2 шт.), загальною вартістю 800 грн.; килим для підлоги, розміром 5мх4,5м, вартістю 1000 грн.; килим, розміром 2x3м, вартістю 300 грн.; килим, розміром 2мх1,5м, вартістю 200 грн.; доріжка килимова 8,5 м, вартістю 700 грн.; холодильник, вартістю 1800 грн.; котел, вартістю 2200 грн.; газова плита, вартістю 1500 грн.; диван та 2 крісла, вартістю 2700 грн.; стіл, вартістю 200 грн.; диван, вартістю 250 грн.; сервант, вартістю 300 грн.; ліжко, вартістю 200 грн.; стіл, вартістю 550 грн.; компютер, вартістю 4000 грн.; жалюзі (6 шт.), загальною вартістю 800 грн.; ліжко, вартістю 1800 грн.; ванна, вартістю 300 грн.; тюль, портьєри, вартістю 2000 грн.; вентилятори (3 шт.), вартістю 600 грн.; автомобіль ВАЗ 2107, вартістю 25000 грн. Всього майна на загальну суму 52600 гривень. Угоди про добровільний поділ майна, нажитого ними під час спільного проживання. Просив, згідно ст.ст. 60, 63, 70 поділити майно, що є їхньою спільною сумісною власністю, виділивши відповідачці стінку меблеву, вартістю 1500 грн., автомобіль ВАЗ 2107, вартість 25000 грн., а інше майно виділити йому. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 травня 1989 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON]. Шлюб між сторонами було розірвано 02 жовтня 2008 року, відповідно рішення Яготинського районного суду Київської області. З показів позивача вбачається, що до жовтня місяця 2009 року сторони проживали разом. Він віддавав усі кошти які заробляє дружині. Коли придбавалося, за чиї кошти перелічене у позовній заяві майно в судовому засіданні підтвердити не зміг. З показів відповідачки вбачається, що однією сімєю вони з позивачем проживали перші 10 років зареєстрованого шлюбу. Після цього їхні шлюбні стосунки фактично припинилися і позивач тільки проживав у будинку. Спільного сімейного бюджету у них не було, що підтверджується рішенням суду від 02 жовтня 2008 року. Позивач за час сімейного життя зловживав спиртними напоями і ніяких речей до будинку не купував. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є субєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами 1, 2 статті 71 СК України зазначається, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як видно з матеріалів справи, єдиним доказом наявності спільного майна подружжя, позивачем наведено копію Акта опису майна бувшого подружжя [PERSON] та [PERSON] від 25.02.2009 року у с. Нечипорівка по вулиці А. Бобира № 21, в якому вказано, що у будинку описано наступне майно: мікрохвильова піч, придбана в 2008 році (вартістю 800 грн.); телевізор БО, придбаний у 2000 році (вартістю 1500 грн.); кухня у кількості 6 предметів, придбана в 2000 році (вартістю 1400 грн.); мякий уголок, придбаний в 2005 році (вартістю 1500 грн.); шкаф для одягу - 2 штуки, придбаний у 1988 році, (вартістю 800 грн. за штуку); килим для підлоги - 5 м х 4,5м придбаний у 2006 році, (вартістю 1000 грн.); килим 2x3 м, придбаний у 1988 році, (вартістю 300 грн.); килим 2x1,5 м, придбаний у 1988 році (вартістю 200 грн.); доріжка килимова 8,5 м., придбана в 2007 році, (вартістю 700 грн.). Однак, як вбачається з вказаного Акту, показів самого позивача та відповідачки, вартість зазначеного майна вписана у Акт після його складання у приміщенні сільської ради. На час складання Акту у приміщенні по вул. А. Бобира вартість майна не вказувалася, про що свідчить предоставлений відповідачкою як доказ оригінал Акту опису майна, в якому відсутнє будь яке зазначення вартості майна. Інших доказів наявності майна переліченого у позовній заяві у справі не має і позивач суду їх не надав. Відповідачкою у судовому засіданні було надано докази про те, що згідно довідки ВАТ Яготинський маслозавод [PERSON] (мати відповідачки) у 2001 році придбала в магазині Фермер ВАТ Яготинського маслозаводу холодильник Норд в рахунок зданого молока, про що свідчить настанова з експлуатації. Відповідно договору застави №4661, кредитного договору № 4661 від 13 серпня 2003 року, повідомлення кредитної спілки Лідер в магазин ПП [PERSON] від 13.08.2003 року, графіку платежів, акту прийому передачі, договору страхування № 190-22873 (а.с. 42-46), видно що Кредитна спілка Лідер видала кредит члену спілки [PERSON] (сестрі відповідачки) в сумі 1718 грн., для придбання мякого куточку Вожена, яка відповідно сплатила його вартість, що підтверджується оригіналами квитанцій до прибуткового касового ордеру. Відповідно гарантійного талону на мікрохвильову піч марки БО видно, що її придбала [PERSON] Згідно гарантійного талону на телевізор марки БО видно, що його також придбала [PERSON] Відповідно довідки Баришивського РЕВ за [PERSON] зареєстрований автомобіль [NUMBER]. З показів відповідачки вбачається, що вказаний автомобіль був придбаний за кошти її матері у 2004 році для її сина. На даний час автомобілем користується їх повнолітній син [PERSON] З показів позивача видно, що він не знає за яку ціну було придбано автомобіль, він тільки їздив його перегонити після купівлі у м. Київ та деякий час користувався ним. Підтвердив, що на даний час автомобілем користується їх повнолітній син. Враховуючи усі покази та докази по справі у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано жодного доказу наявності та існування зазначеного у позовній заяві майна як спільно нажитого подружжям. Беззаперечним є право позивача на частку спільного майна, однак перераховане ним у позовній заяві майно частково належить іншим особам, а доказів існування іншого, коли саме воно придбавалося, за яку ціну позивач не навів. Також не зрозумілою є сума позову та оціночна вартість вказаного у позові майна, хто його оцінював. З огляду на зазначене, на думку суду позов є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed