Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

У травні 2008 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 29 січня 2007р. між ним та АФ «ТДЦ-Авто» Акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація» в особі генерального директора ВАТ «Дніпропетровськ-Авто» був укладений договір купівлі-продажу автомобіля № 1, відповідно до п.1.1. та 1.3. якого продавець продає, а покупець купує автомобіль модель EQ1044T80D3, марки Dong Feng, кузов Y6DB0510050950052 вартістю 63690 грн. Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором (ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів»). Розділом 6 договору № 1 передбачені гарантійні зобов'язання на зазначений автомобіль, які несе продавець - на протязі 24 місяців або 50000 км пробігу з дати передачі автомобіля покупцю в користування. На початку серпня місяця 2007р., тобто через 7 місяців після купівлі автомобіля, він звернувся до автосервісної філії ВАТ «Дніпропетровськ-Авто» «Павлоград-Авто» по гарантійному обслуговуванню із заявою на технічні недоліки придбаного ним автомобіля, що виникли в процесі його експлуатації. Згідно ч.3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача щодо усунення виявлених недоліків проданого товару пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Такі вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. 25 вересня 2007р. технічною комісією АФ «Павлоград-Авто» був складений акт перевірки технічного стану автомобіля, за висновками якого виникла необхідність заміни по гарантії певних деталей, що вийшли з ладу не з його вини. Необхідність гарантійного ремонту була погоджена в ВАТ «Дніпропетровськ-Авто». Таким чином, відповідач зобов'язувався усунути недоліки на підставі гарантійних зобов'язань, передбачених договором № 1. Діючим законодавством встановлено, що при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк (ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Аналогічна норма міститься у п.23 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної застави дорожніх транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства промислової політики України № 721 від 29.12.2004р. На підставі цих положень гарантійний ремонт повинен був проведений у строк до 09 жовтня 2007р., тобто на протязі 14 днів, починаючи з дати оформлення акту перевірки технічного стану автомобіля від 25.09.2007р., в якому перелічені роботи, необхідні для відновлення споживчих якостей автомобіля. Для проведення робіт автомобіль був ним залишений в АФ «Павлоград-Авто». Тільки 20 лютого 2008р. АФ «Павлоград-Авто» відкрило замовлення-наряд №ЗН-0000944 та почало ремонтні роботи. Оскільки виконання відповідачем гарантійного ремонту було здійснене не в строк, встановлений законом, відбулося прострочення відповідача. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Станом на 20 лютого 2008р. прострочення складає 134 дня. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару (ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Таким чином, розмір неустойки складає: 63960 грн. *1 % * 134 дня = 85706,40 грн. Для придбання зазначеного автомобіля він уклав кредитний договір №8/2007/980-МК19/2 від 31 січня 2007р. з ВАТ КБ «Надра» строком на п'ять років зі сплатою 20 % річних. Сума кредиту - 63690 грн. Відповідно до додатку № 1 кредитного договору він повинен був щомісяця сплачувати на погашення кредиту суму у розмірі 1690 грн. Придбання автомобіля в кредит також підтверджується п.1.3. договору № 1. За період з 26 вересня 2007р. по 06 квітня 2008. він в повному обсязі сплачував належні з нього платежі по кредитному договору № 8/2007/980-МК19/2 від 31 січня 2007р. Однак, сплачуючи заборгованість по кредиту, він не мав можливості використовувати свій автомобіль, що є порушенням його прав з вини відповідача. За весь час, коли автомобіль знаходився у відповідача, він вимушений був сплачувати кредит, не маючи при цьому можливості використовувати його в тих цілях, для яких він його придбавав. З огляду на це, витрати на сплату кредиту за період знаходження автомобіля у відповідача для проведення гарантійного ремонту, повинен мені відшкодувати відповідач. У жовтні місяці 2007р. автомобіль знаходився у відповідача 22 дні, а у лютому 2008р. - 20 днів. Тому збитки щодо сплати кредиту розраховуються наступним чином: жовтень 2007р. 1695 грн. / 31 * 22 = 1202,90 грн. листопад 2007р. 1690,00 грн. грудень 2007р. 1690,00 грн. січень 2008р. 1690,00 грн. лютий 2008р. 1700 грн. / 29 * 20 = 1172,41 грн. Всього 7445,31 грн. Таким чином, розмір збитків, пов'язаних з погашенням кредиту, складає 7445,31 грн. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України).

Outcome: dismissed