Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за спожиту теплову енергію та суми грошових коштів за порушення грошового зобов’язання у розмірі 2 327,21 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, в обґрунтування позову зазначила, що у відповідності із відкритим особовим рахунком [NUMBER] відповідачу проводилось нарахування вартості теплової енергії. Однак, відповідач не розрахувався за спожите тепло, тому борг за період з 01.07.2005 по 01.07.2008 становить 1 655,65 грн. Крім цього, вказала, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. , а тому сума боргу із врахуванням інфляції становить 573,80 грн. та три відсотка річних – 97,76 грн., а всього підлягає стягненню з відповідача заборгованість у сумі 2327,21 грн. В судове засідання відповідач не з’явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по теплу визнає, в іншій частині позов не визнав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у договірних відносинах згідно ст.901 ЦК України, що підтверджується фактом відкриття особового рахунку [NUMBER] на ім»я [PERSON] Відповідач проживає за адресою м. Світловодськ, [ADDRESS] , не сплачує кошти за отриманні послуги теплопостачання. За період 01.07.2005. по 01.07.2008. заборгованість по теплопостачанню становить 1655,65, що підтверджується довідкою про заборгованість/а.с.5/. Відповідно до вимог ст. ст. 525-526, 530 ЦК України; ст. ст. 24- 25 Закону України „Про теплопостачання”; ст.. ст..: 20-22 Закону України „Про житлово–комунальні послуги”; ст. ст.: 67-68 ЖК УРСР; п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, отримані відповідачем послуги повинні бути оплачені у розмірі, що встановлені відповідними тарифами на постачання теплової енергії. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги в частині стягнення боргу за надані послуги підлягають повному задоволенню. При цьому, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошових коштів, у відповідності до ст. 625 ЦК України – суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, з наступних підстав: Згідно п.10, ч.3, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов’язаний, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах . Частина 3, статті 549 ЦК України визначає поняття пені – це сума неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов’язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, нарахування пені не пов’язується з наявністю інфляційних процесів та застосуванням нарахування трьох відсотків річних від суми боргу. Іншого виду цивільної відповідальності за прострочення виконання зобов’язання, що передбачена спеціальним законом - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та договором, непередбачено. Застосування відповідальності, що передбачена ст. 625 ЦК України, буде суперечити п.10, ч.3, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; ч.3, ст. 549 ЦК України. А тому, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: partial