overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння. З кінця вересня 2009 року не підтримують сімейних стосунків, кожен живе своїм життям, спільне господарство не ведеться, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини не виникає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, на розірвання шлюбу згідний. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження у відділі РАГС Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області зроблено запис за № 376 (а.с. 5). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка проживає з позивачем. Сторони припинили подружні відносини з вересня 2009 року, проживають окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання доньки не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що після розлучення із матірю дитини він не цікавився протягом багатьох років долею дочки, не сплачував аліментів, не бере участі у її вихованні, тобто ухиляється від виконання батьківських обовязків. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і пояснила, що відповідач з 1996 року не проявляє батьківську турботу і не бере участі у вихованні дочки [PERSON]. На даний час дівчинка проживає з матірю, яка разом із своїми батьками на протязі всіх років життя дитини займається її вихованням і утриманням. Батько жодного разу не навідався до дитини, не допомагає матеріально. Оскільки він своєю поведінкою проявляв байдуже, неналежне і безвідповідальне ставлення до долі дитини, то це стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Відповідач позов визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що з часу народження дитини він не проживає з дочкою, не спілкується з нею та не допомагає матеріально. На позбавлення його батьківських прав згідний, оскільки вважає , що в інтересах дитини буде краще, якщо вона буде проживати з матірю та її родинною. Із пояснень матері неповнолітньої вбачається, що вона з відповідачем фактично припинила подружнє проживання ще будучи вагітною. Після народження дитини і до сьогоднішнього дня батько не проявляв ніякої зацікавленості чи бажання спілкуватися з дитиною, надавати кошти на її утримання та інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення із врахуванням слідуючого . [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 11I-ИД № 372458 від 16.02.1993 року . Відповідач участі у вихованні дитини не приймав, навчанням, здоровям, моральним і фізичним розвитком дочки не цікавився, не надавав матеріальної допомоги , що визнано ним в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи . Висновком органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Лановецької міської ради від 17 грудня 2009 року підтверджується факт перебування дитини на утриманні тільки матері . Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, у випадку ухилення від виконання цих обовязків батьки позбавляються батьківських прав. Проаналізувавши докази , надані сторонами та встановлені в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити , оскільки відповідач ухилявся від своїх обов'язків по вихованню дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

10.02.2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 311,92 грн. заборгованості по сплаті за отримані послуги з газопостачання станом на 01.02.2010 року та 30 грн. оплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про слухання справи була повідомлена належним чином, заперечень по суті позову не надала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить, доведеним відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, що згідно ксерокопії договору ( а.с. 3) та розрахунку заборгованості ( а.с. 4) наданого позивачем відповідач дійсно отримувала послуги по газопостачанню і станом на 01.02.2010 року утворилась заборгованість в сумі 311,92 грн., у зв»язку з несвоєчасною сплатою, яка підлягає стягненню, а позов задоволенню в силу ст.ст. 67,68 ЖК України та ст.ст.525, 526, 610, 611 ЦК України. Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши, що 08.11.2003р. вона зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 107908 від 08.11.2003р., актовий запис № 744. 02.02.2006 року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві власності автомобіль марки FORD TRANSIT, 1991 року випуску, держномер 06659НА, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ЯТС № 462092, виданим Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області 12.03.2003р. Згідно до ст..1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивачка, як дружина. Інших спадкоємців першої черги немає. Все подружнє життя і до смерті чоловіка вони мешкали за адресою: м.Запоріжжя, вул..Дніпропетровське шосе буд.№ 56 кв.№ 80. У встановлений законом строк до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка не зверталася, оскільки вважала, що вона, як єдиний спадкоємець спадщину прийняла. Позивачка просить визнати за нею право власності на автомобіль марки FORD TRANSIT, 1991 року випуску, держномер 06659НА. Представник відповідача позов визнав. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що пілягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2003р. вона зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 107908 від 08.11.2003р., актовий запис № 744. 02.02.2006 року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві власності автомобіль марки FORD TRANSIT, 1991 року випуску, держномер 06659НА, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ЯТС № 462092, виданим Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України в Запорізькій області 12.03.2003р. Згідно до ст..1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивачка, як дружина. Інших спадкоємців першої черги немає. Все подружнє життя і до смерті чоловіка вони мешкали за адресою: м.Запоріжжя, вул.Дніпропетровське шосе буд.№ 56 кв.№ 80. У встановлений законом строк до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка не зверталася, оскільки вважала, що вона, як єдиний спадкоємець спадщину прийняла. Позивачка поховала чоловіка і мешкала разом із ним на момент відкриття спадщини, тому вважається такою, що спадщину прийняла відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України. До нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину вона не зверталася, так як вважала, що спадщину прийняла. Позивачка фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки спадковий автомобіль знаходиться у неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "УніверсалБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення суми боргу за кредитним договором від 06 серпня 2008 року 26968 грн.39 коп. та судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що міх Публічним акціонерним товариством «УніверсалБанк» та [PERSON] бул; укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 20000 гра. терміном до 01 серпня 2013 року зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом. За умовами даного кредиту відповідач зобовязася своєчасно сплачувати сам кредит та відповідні відсотки за користування кредитом. Однак, незважаючи на не вище та умови договору свої зобовязання по кредитному договору в частині погашення заборгованості за кредитом не виконала належним чином, тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № СБ74388 від 06 серпня 2008 року іцо становить 26968 грн. 39 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача аявлені вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором та стягнути судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, тому зі згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, шо відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позиве чз, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «УніверсалБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 20000 грн. терміном до 01 серпня 2013 року зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом. Однак, відповідач в порушення вимог вищеака аного договору свої зобовязання, в частині погашення заборгованості за кредитом згідно графіку, не виконував, що значно порушує права позивача та вимоги ст.526 ЦК Укршга, відповідно до якої зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що заборгованість ві, що а .дача станом на січень 2010 року становить 26968 грн. 39 коп. Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зсбовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з вимогами ст.612 ЦК "Укралзи боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Вимогами ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені витрати, тому сплачені позивачем державне мито - 270 грн. 00 коп, та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 120 грн. 00 коп. піддягають стягненню в обовязковому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, в розмірі ? частки від усіх видів його заробітків. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що з 02 жовтня1999 року проживали з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними розірваний, дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки на надає. Посилаючись на викладене просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно п. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу . Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , дійшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Судом встановлено, що між сторонами 02 жовтня 1999 року було зареєстровано шлюб. У вересні 2009 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цей шлюб було розірвано. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, згідно даних свідоцтва про народження від 17 квітня 2002 року виданого Новолутківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 3. Матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач в добровільному порядку не надає, але має можливість її надавати в розмірі, в якому просить позивачка, поскільки є працездатним, має заробітну плату. За таких обставин суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не протирічить закону і не порушує права третіх осіб, тому підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалою рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

03.02.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказувала, що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у попередньому судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина в розмірі, визначеному позивачкою. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Бузькою сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 11.10.1996 року (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи). Як вбачається з довідки КП «Єдність» від 03.02.2010 року дитина проживає за адресою: [INFO] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 03.02.2010 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.12.2009 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові позивач посилався на те, що квартира № 11 по пров.Клубному, 4а в м. Полтаві на праві власності належала їх матері [PERSON], яка померла 31.05.2009 року. Відповідно до заповіту спадкоємцями майна [PERSON] в рівних частках є [PERSON] та [PERSON] У звязку з тим, що відповідач його обманула - не надала на його прохання свідоцтво про смерть матері та заповіт, не сходила з ним до нотконтори, а свою заяву з документами направила нотаріусу поштою, а також у звязку з його хворобою він не встиг вчасно подати заяву до Другої Полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері. 08 грудня 2009 року він звернувся до нотаріальної контори, де йому було розяснено право звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач просив суд винести рішення, яким визнати обман відповідача поважною причиною пропуску ним строку прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк тривалістю девять днів для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Вважає, що строк для подання заяви ним пропущений з поважних причин, тому він просив суд задовольнити його позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила суду, що не перешкоджала позивачу в зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відсутні належні докази непрацездатності позивача в період з 28.11.2009 року по 12.12.2009 року. Підстави для визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відсутні. Тому в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову також заперечив, вважаючи його безпідставним. В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладенні розгляду справи суду не подавав. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

09.02.2010р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 24.10.1998року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільното життя мають неповнолітню дитину: доньку Юлію [INFO], яка проживає з нею та на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку. Позивачка у судове засідання не заявилась, але надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з*явився, але був повідомлений про місце та час слухання справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст.ст. 180,183 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Частину заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 24.10.1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: доньку Юлію [INFO], яка проживає з нею та на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. у дохід держави, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30грн. на рахунок УДК в м. Донецьк, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України, ст.ст.81, 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач 11.11.2009 року звернувся до суду з позовом , в якому вказує, що [PERSON] 24 жовтня 2009 року був затриманий працівниками лісової охорони ДП « Пологівськогог ЛМГ» в мисливських угіддях разом з [PERSON] без документів на полювання . В машині знаходились 4 зайці і 8 куріпок, полювання на яких заборонено. Прохають стягнути з позивача в дохід держави 3000,00 грн. У судовому засіданні позивач на позові наполягає , прохає його задовольнити у повному обсязі, надав відповідні пояснення. Відповідач, представник відповідача проти позову заперечують, прохають відмовити у задоволенні даного позову. Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення проти них, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставина , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до протоколу про порушення правил ведення мисливського господарства, полювання та здійснення інших видів користування тваринним світом від 24.10.2009 року [PERSON] був затриманий єгерською службою УІМР [PERSON] та [PERSON]. При перевірці в автомобілі [NUMBER] було виявлено 4 зайці і 8 куріпок полювання на яких заборонено, чим порушив ст.12 і ст.20 Закону України « Про полювання»/а.с.3/. В даному протоколі відсутні відомості про те, що відповідно до ст.256 КУпАП порушникові розяснені його права і обовязки , передбачені ст.268 цього кодексу. До позовної заяви додано розрахунок збитків, згідно з яким збитки стягуються за 2 зайці та 4 куріпки, а не 4 зайці та 8 куріпок, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення./а.с.4/. З пояснень свідків, вбачається, що позивач незаконно зупинив автомобіль, зробили обшук автомобіля, а також незаконний обшук осіб, які знаходились в автомобілі, до протоколу не додано протоколи обшуку чи огляду автомобіля. Особа, яка склала протокол, не вказано, хто конкретно з осіб, що знаходились в автомобілі, здійснив незаконне полювання та має бути притягнутий до відповідальності. Позивачем, не надані суду документи, відповідно до яких повинна надана документація де на даний час знаходяться вилучені у порушника зайці та куріпки. Відповідно до постанови від 25 лютого 2010 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 КУпАП./а.с.27/. Позивачем не надано суду доказів, які б дійсно свідчили про те , що діями відповідача йому були спричинені матеріальні збитки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду доказів обґрунтування своїх позовних вимог про заподіяння їм відповідачем матеріальної шкоди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved