Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.03.2009 року звернулася до Уманського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення юридичного факту , про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна , набутого за час проживання однією сім'єю, визначення та виділення в натурі цього , вказавши в позові , що вона з [PERSON] , 1949 року народження перебувала в громадянському шлюбі з 10 січня 2003 року. Офіційно шлюбні відносини між ними оформлені не були , але вони вважали себе подружжям і жили як подружжя однією сім'єю . [INFO] після довготривалої хвороби [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 796 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Починаючи з 10 січня 2003 року та до дня смерті [PERSON] вони жили разом за адресою [ADDRESS], а 25 липня 2008 року чоловік зареєстрував її за вказаною адресою , при чому в заяві на реєстрацію підставою вселення було зазначено : „ вселити як члена родини". За час спільного проживання однією сім'єю ними було набуте наступне майно : нежитлові приміщення підвалу по [ADDRESS] загальною площею 72, 3 кв. м , придбані на підставі договору купівлі - продажу від 21.05. 2008 року за р. № 1-2004 , зареєстровано в БТІ 05.06. 2008 року, ринкова вартість даних приміщень на момент продажу становила 75750 грн., автомобіль ТОУОТА КАУ д. н. з. [NUMBER] 2003 року виробництва, автомобіль придбано на товарній біржі згідно з біржовою угодою ТБ „Укрресурс" ВН 23434 від 26.01. 2008 року , перебуває на обліку в Уманському ВРЕР ДАІ з 29.01. 2008 року, ринкова вартість автомобіля на момент продажу становила 101 000 грн. Також буди придбані земельна ділянка площею 0, 1468 га Державний акт серії [NUMBER] та земельна ділянка площею 0 , 1607 га Державний акт серії [NUMBER] , що розташовані на території Городецької сільської ради Уманського району. Ринкова вартість ділянок на момент придбання становила 6060 грн. Все вищевказане майно було придбане ними за спільні кошти. Позивач [PERSON] вказує, що з її сторони для придбання цього майна було надано її особисті кошти , так як 02 серпня 2005 року згідно договору купівлі - продажу квартири , що належала їй на праві власності з 1994 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу , було продано двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], а всі кошти, отримані нею від продажу квартири вона віддала [PERSON] , що можуть підтвердити свідки та надана нею копія договору купівлі - продажу квартири та довідки. Позивачем [PERSON] було відкрито декілька банківських рахунків в банківських установах : ВАТ „ Райффайзен Банк Аваль", ТОВ „ Укрпромбанк", а 01 січня 2007року вона зняла банківський вклад в Уманському відділенні № 2 Черкаської ТОВ «Укрпромбанк» в розмірі 10000 доларів США, що підтверджується наданою позивачем довідкою , які вона разом з [PERSON] витратили спільно на придбання нерухомого майна та земельних ділянок . На ім'я чоловіка - [PERSON] також були відкриті банківські рахунки у ВАТ „ Райффайзен Банк Аваль" і ТОВ „ Укрпромбанк» та у [PERSON] були наступні кредитні картки : УІ8А ЕЬЕСТКОИ № [NUMBER] ; УІ8А ЕЬЕСТКІЖ № [NUMBER] ; УІ8А ЕЬЕСТКХЖ № [NUMBER]; УІ8А ЕЬЕСТКОМ № [NUMBER] , якими вони користувались разом, так як [PERSON] повністю їй довіряв та дозволяв користуватися всіма картковими рахунками , як і вона своїми йому. [PERSON] вказує, що в нежитлових приміщеннях підвалу по [ADDRESS] вони відкрили магазин (кафетерій) «[INFO]» , з продажу продуктів харчування та спиртних напоїв . Вона допомагала чоловікові [PERSON] у відкритті та організації роботи цього магазину , не лише коштами , але й особисто працювала і працює в ньому на посаді завідуючої та виконувала всю роботу, пов'язану із обліком та замовленням товару , а також продажем товару. В червні 2008 року [PERSON] тяжко захворів , переніс дуже складну операцію в онкологічному центрі в м. Черкаси. Протягом тривалої хвороби та перебування [PERSON] в лікувальному закладі [PERSON] піклувалася про його стан здоров'я, діставала необхідні ліки, допомагала, доглядала, була постійно з ним, не залишаючи [PERSON] ні на один день, що можуть підтвердити свідки. В той же час вона забезпечувала роботу належного їм магазину , заробляючи кошти так необхідні їм для подальшого лікування її чоловіка [PERSON]. Позивач [PERSON] вказує, що факт спільного проживання та всі вищевикладені факти підтверджуються документально та численними свідченнями свідків - друзів та сусідів : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ні вона , ні [PERSON] починаючи з 2003 року і до [INFO] не перебували в шлюбі з іншими особами , а тому вважає, що відповідно ст. 74 СК України , майно придбане ними за час спільного проживання та за спільні кошти, в тому числі і банківські вклади зроблені на ім'я чоловіка, є їхньою спільною сумісною власністю. Діти [PERSON] від попередніх шлюбів - відповідачі по справі не визнають її права на частину майна, набутого за час спільного проживання із [PERSON] , що дане майно є спільною сумісною власністю, добровільно вирішити спір вони не можуть, тому вона звернулась до суду відповідно ст. 392 ЦК України, так як відповідачі подали заяви про прийняття спадщини на все спадкове майно до Уманської районної державної нотаріальної контори. Посилаючись, що все вищевказане майно є об'єктом спільної сумісної власності та повинно спадкуватись відповідно до ст. 1226 ЦК України позивач [PERSON] просить в судовому порядку встановити факт , що [PERSON], померлий [INFO] , проживав однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 10 січня 2003 року і до смерті [PERSON] до [INFO], визнати право власності [PERSON] на 1/2 у спільній сумісній власності на нежитлові приміщення підвалу по [ADDRESS] ,міста Умані загальною площею 72,3 кв. м , зареєстрованих в БТІ 05.06. 2008 року , ринковою вартістю даних приміщень на момент продажу 75 750 грн., визнати право власності [PERSON] на 1/2 у спільній сумісній власності на автомобіль ТОУОТА КАУ д. н. з. [NUMBER], 2003 року виробництва, визнати право власності [PERSON] на 1/2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1468 га Державний акт серії [NUMBER], визнати право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 1607 га Державний акт серії [NUMBER] та визнати право власності [PERSON] на 1/ 2 грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках у ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ « Укрпромбанк» . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обязі , просить задоволити позов, посилаючись на докази викладені в позовній заяві та свідчення свідків. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила , що [PERSON] її батько з яким вона проживала до трьох років, бо батьки розлучились та до 16 років вона з батьком не спілкувалась. В день її 16- річчя батько з'явився з подарунками та вони почали спілкуватись. Під час навчання в педінституті м. Умані батько її допомагав , вони часто зустрічались, а в 2001 році вона одружилась, у неї народилась дочка [PERSON] та вони дуже зблизились із батьком. На святкуванні хрестин дочки 02.08. 2003 року в кафе - барі « [INFO] «, що належало батькові вона вперше познайомилась із [PERSON], яка працювала в кафе , обслуговувала свято. Батько [PERSON] був заможною людиною , але жив сам, тому йому необхідна людина, яка б вела домашнє господарство, тому він і взяв для виконання цих робіт жінку , тому позивач [PERSON] була хатньою робітницею , лише допомагала батькові по господарству, прибирала, готувала їжу, виконувала хатню роботу, за яку батько щомісячно платив їй кошти, так як він не був одружений та не мав наміру одружуватись. В 2008 році батько захворів та оплата послуг [PERSON] збільшилась, це вона чула від батька [PERSON] Не чула розмов про близькі стосунки між батьком та [PERSON], її реєстрацію в квартирі батька вважає недійсною, бо батько не мін поселити її як члена родини. їй нічого не відомо про ведення спільного господарства, бо вона впевнена, що вели його окремо, кошти кожний тратив на свій розсуд, так як батько був приватним підприємцем, мав кошти і придбав рухоме та нерухоме майно. [PERSON] вважає, що право на спадкове майно мають лише законні спадкоємці 1 черги - троє дітей, тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона є дочкою [PERSON] та проживала з батьками до 2000 року, коли вони розлучились. В 2000 році вона поступила на навчання до Київського університету ім. Т.Г.Шевченка, проживала в м. Києві. В 2004 році одружилась та залишилась працювати в м. Києві, але постійно приїздила до батька в м. Умань. В 2002 році батько почав займатись підприємницькою діяльністю, був зареєстрований приватним підприємцем та орендував підвальні приміщення по [ADDRESS] м. Умані. Батько проживав сам, а [PERSON] - позивач по справі не була членом їхньої родини , її твердження про те , що з 10 січня 2003 року вона почала жити з її батьком - [PERSON] однією сім'єю , не підтверджуються ні одним документом , а є лише словами позивача . На момент придбання земельних ділянок в квітні 2006 року в особистій заяві її батька , що знаходиться в матеріалах нотаріальної контори, де посвідчувались договори купівлі - продажу земельних ділянок, зазначено , що на момент придбання земельних ділянок [PERSON] в шлюбі не перебуває і грошові кошти , які він витрачає на придбання не є сумісною власністю з іншими особами. Також вважає необгрунтованою інформацією в позовній заяві , зазначеною позивачем про те , що її батько [PERSON] помер від довготривалої тяжкої хвороби , батько захворів в липні місяці 2008 року по середину червня батько почував себе досить нормально, в цей час він знаходився дома на лікарняному , продовжував контролювати справи на роботі та по бізнесу , але фізично він був кволий та слабкий , тому що приймав дози хіміотерапії, але до ліжка він прикутий не був і ніколи не міг подумати , що за два з половиною місяці його не стане. До останньої хвилини свого життя він був при здоровому глузді та при пам'яті, про що свідчить витяг з медичної амбулаторної картки хворого. Предметом спору є майно зазначене в позові , але інформація відносно придбаного майна є неповною і не правдивою, позивачка чула про купівлю батьком того чи іншого майна від сторонніх людей , від друзів або сестер, з якими вона товаришувала, сама особисто участі в купівлі, чи взятті в оренду нежитлового приміщення не брала , про що свідчать документи, які містяться в матеріалах справи і також той факт , що коли позивач в позовній заяві зазначає , що нежитлові приміщення купувались та орендувались під магазин , а не під кафе , на яке її батько отримав дозвіл № 725 на розміщення закладу ресторанного господарства від 05 квітня 2007 року на підставі рішення № 506 від 24.10. 2002 року виконавчого комітету Уманської міської ряди Черкаської області. Позивач також не володіє інформацією, яка стосується банківських вкладів, на яких умовах та коли відкривалися та , в якій валюті робилися грошові вклади . Позивач стверджує , що вона оплачувала батькове перебування в лікарні, несла витрати на поховання , але це не правда , все це оплачувала організація. Батько ніколи не міг повідомляти в свої тонкощі сторонню людину , а тим більше не вважав [PERSON] своєю дружиною. Можливо [PERSON] і хотілося , щоб батько вважав її членом своєї родини , але вона точно знає , що це було не так , бо вона була для нього звичайна знайома , яка працювала в нього у кафе та за додаткову оплату прибирала по дому, була лише хатньою робітницею, за що отримувала щомісячно кошти. [PERSON] вважає, що позивач шляхом обману хоче покращити свій матеріальний стан та претендує на майно, яке їй не належить, в належить їх покійному батькові, тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], що діє відповідно доручення в судовому засіданні оголосила пояснення відповідача [PERSON] , згідно яких [PERSON] є сином [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] ним не визнаються, так як батько постійно підтримував з ним відносини. З 2001 року батько був неодружений та проживав по [ADDRESS] .Він з 2005 року навчався в Академії НАПВУ в м. Хмельницькому та на всі свята приїздив в м. Умань і відвідував батька. В розмовах його з батьком він ніколи не вважав [PERSON] дружиною та членом їх родини і не висловлював про наміри одружитись із [PERSON] З його слів він знає, що [PERSON] була найнята на роботу в кафе « [INFO]» , а згодом хатньою робітницею , за що отримувала кошти. Він категорично заперечує , що батько помер після довготривалої хвороби, бо лише в липні 2008 року несподівано для всієї родини йому поставили діагноз - ракова пухлина правої легені та в липні він був прооперований в онкологічному центрі м. Черкаси, де він його відвідував, бо перебував на канікулах . Батько відмовився, щоб він з ним залишився в лікарні, бо за ним доглядали в лікарні медперсонал та висококваліфіковані лікарі. Потім батько знаходився вдома, але він був на навчанні, тому лише за викликом двічі приїздив до хворого батька, але батько наполягав на його навчанні та говорив, про те що при потребі знайде, хто його буде доглядати, так як був заможною, матеріально забезпеченою людиною. Про реєстрацію [PERSON] йому стало відомо після смерті батька. Він бачив [PERSON] у батька вдома, але вважав її хатньою робітницею та ніколи не чув від батька про намір вселити та зареєструвати [PERSON] в його квартирі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Свідки [PERSON]- директор заводу «Мегомметр», [PERSON]- директор Уманського горілчаного заводу, близькі друзі померлого [PERSON] в судовому засіданні 17.04. 2009 року пояснили, що [PERSON] повідомив їм , почав проживати разом із [PERSON] , вважав її своєю дружиною з 2003 року . Офіційно [PERSON] представив [PERSON] як свою дружину на святкуванні дня народження [INFO], сказавши, що це моя [PERSON]. Вони проживали разом як чоловік та дружина в квартирі по [ADDRESS], куди свідки часто приходили в гості на запрошення [PERSON], бо всі свята та вихідні вони проводили разом сім'ями, особисто [PERSON] повідомив їм в розмові, що був вражений, коли [PERSON] після продажу своєї квартири віддала йому отримані кошти та суму коштів в розмірі 10000 доларів США, її особистих заощаджень. Вони їздили разом не лише на ринок за продуктами, ходили в гості до друзів, їздили відпочивати в санаторії. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні 17.04. 2009 року, а свідок [PERSON] в судовому засіданні 04.12. 2009 року повідомили про факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] [PERSON] їм відрекомендував [PERSON] як свою дружину на святкуванні дня народження [INFO] та вони з того часу тісно спілкувались сім'ями, підтримуючи дружні відносини, святкували разом всі свята, виїздили на вихідні на відпочинок сім'ями, ходили один до одного в гості, що підтверджується і фотознімками , де є позивач [PERSON] та [PERSON] на знімках із їх друзями. В них була спільна спальня, яку показував особисто [PERSON] свідкам, коли вони були в гостях у [PERSON] Свідки повідомили, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] їздили відпочивати разом в санаторій в Миргороді та в санаторій в Криму в 2007 році. Рідні сестри [PERSON] називали [PERSON] сестрою в їх присутності, коли вони разом були в гостях у [PERSON], святкували свята. На весіллі у дитини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] також були разом, як і на весіллі дочки [PERSON] - [PERSON] була позивач [PERSON], яка знаходилась поряд із [PERSON], коли зустрічали сватів. Під час хвороби [PERSON] [PERSON] також невідлучно була з ним, доглядала та оберігала його від непотрібних турбот в лікарні та вдома після повернення з лікарні, піклувалась про лікування хворого [PERSON] [PERSON] своїм ставленням до [PERSON] показував, що вона його дружина. Після смерті [PERSON] [PERSON] займалась організацією поховання та поминальних обідів. В судовому засіданні 16.10. 2009 року свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами, мешкають по сусідству із квартирою № 3 по [ADDRESS] , повідомили , що [PERSON] стала проживати в квартирі [PERSON] з 2003 року . Вони бачили разом [PERSON] та [PERSON], які проявляли подружні стосунки, разом приїздили на автомобілі, потім забирали сумки із продуктами та йшли в свою квартиру. [PERSON] займалась всіма домашніми справами, готуванням їжі , пранням, прибиранням, поливала квіти, які вирощувала біля будинку. [PERSON] ночувала кожен день, бо їх будинок складається із чотирьох квартир, спільний двір та всі сусіди бачать один одного. [PERSON] неодноразово бачила , як вони цілувались, повертаючись додому. Свідок [PERSON], повідомила, що їй залишала ключі від квартири [PERSON] , щоб поливати квіти, коли вони їздили відпочивати . [PERSON] ходила на роботу у кафе. Інших жінок протягом останніх п'яти років , які б проживали в квартирі [PERSON] свідки не бачили. Свідки [PERSON], яка працювала нянею онуки [PERSON] та [PERSON], сусідка будинку, де мешкає дочка із онукою позивача [PERSON] пояснили в судовому засіданні 04.12. 2009 року, що [PERSON] не проживала за адресою по [ADDRESS], де проживала лише онука [PERSON], яку [PERSON], працюючи в 2006-2008 роках нянею онуки [PERSON] приводила до [PERSON] на вихідні дні за адресою по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що знайомий з [PERSON] з 2000 року , дружили сім'ями, зустрічались кожен тиждень. [PERSON] відрекомендував [PERSON] як свою дружину в 2003 році. Він бачив, що вони жили як чоловік та дружина дуже добре, що всі друзі дивувались їх гарним стосункам. [PERSON] із [PERSON] були часто у них вдома , а він з дружиною у [PERSON] вдома або в кафе «Садочок» . За років п'ять перед смертю [PERSON] [PERSON] став бувати в нього вдома частіше . [PERSON] та [PERSON] вели себе як закохані , це було видно, тим хто спілкувався з ними. [PERSON] продала свою квартиру і віддала [PERSON] всі кошти , сказавши що [PERSON] , ти знаєш куди їх вкласти також віддала і суму коштів в розмірі 10000 доларів США її особистих заощаджень. [PERSON] хотів , щоб діти і [PERSON] знайшли між собою порозуміння , щоб [PERSON] не була скривджена дітьми, а діти між собою вирішили питання про поділ майна . Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] планував провести обряд вінчання із позивачем [PERSON] в церкві села Полянецьке Уманського району після закінчення будівництва церкви, але не встиг, так як захворів та помер. [PERSON] віддав всі свої картки із рахунками, на яких знаходились значні суми коштів на зберігання [PERSON] та в період тяжкої хвороби перед смертю повідомив, що його останньою волею є , щоб діти залишили [PERSON] проживати в квартирі № 3 по [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON] - рідні сестри померлого [PERSON] в судовому засіданні пояснили , що категорично заперечують , що [PERSON] була дружиною [PERSON] [PERSON] підтвердила, що приятелювала із [PERSON] із 1995 року. В 2002 році [PERSON] відкрив «[INFO]» та вона попросила, щоб він взяв [PERSON] на роботу продавцем. [PERSON] працювала у брата, а він через деякий час завів розмову про потребу найняти на роботу жінку для виконання хатньої роботи в квартирі, де мешкав сам. [PERSON] запропонувала йому, щоб [PERSON] вела домашнє господарство [PERSON], так як в них із сестрою свої сім'ї та вони не могли постійно допомагати брату по господарству, а брат міг собі дозволити оплачувати хатню робітницю. [PERSON] почала виконувати хатню роботу та з 2003 року проживати в квартирі [PERSON] [PERSON] була домашньою працівницею , вони часто обідали разом , вона готувала їсти , прибирала . 22 роки тому [PERSON] розлучився із матір'ю [PERSON]. Вони приходили до брата, то [PERSON] подавала на стіл, прибирала , ночувала , коли [PERSON] їздив у відрядження. Свідки повідомили, що була викрадена домова книга і підроблений підпис їх брата, тому [PERSON] в липня 2008 року зареєструвалась за вказаною адресою в квартирі їх брата. В них були дружні відносини до смерті брата , а зараз немає ніяких відносин. Брат любив жінку [PERSON], яка померла в 2004 році. З 2000 року до дня смерті брат жив сам. Діти приходили, навідували , але ніхто з них не проживав з братом, постійних зв'язків із жінками не було , додому він жінок не водив . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що з 1973 року знає покійного [PERSON] 17 років було [PERSON] , коли він розлучився з її матір'ю. В 2004 році після третього розлучення [PERSON] найняв жінку, яка допомагала по господарству. За останні З- 5 років зустрічалися рази 2-3 на місяць. Бачив у будинку [PERSON] займалася господарством . Обговорювали питання особистого життя , на рибалку їздили. Обговорювали питання своїх близьких стосунків , про коханок розказував , за 2 роки до його смерті мав жінку. Інколи позивач була в кафе , організовувала в кафе святкування. [PERSON] користувалася карточками [PERSON], якими він їй давав і користувалася за оплату її роботи. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили , що приїхали восени 2004 року , бо жовтні 2004 року відбулося весілля їх сина та дочки [PERSON] - [PERSON]. Часто зустрічався із сватом 2- 4 рази в місяць . [PERSON] не постійно перебувала в будинку [PERSON] під час їх відвідин, а коли приїздили та залишались ночувати , то бачили , як вона накривала на стіл , сват говорив , що брав [PERSON] на інші заходи . Вони їздили на відпочинок разом із [PERSON] , але [PERSON] з ним не було. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили , що [PERSON] , який є двоюрідним братом [PERSON], а його дружини [PERSON] - хрещеною матір'ю [PERSON] Вони повідомили , що були на святкуванні в 2003 році ювілею [PERSON], а після того лише раз в кінці серпня 2003 року були вдома в гостях у [PERSON] , там була [PERSON], яка накривала стіл . [PERSON] бігала в кафе «[INFO] «, звідки принесла закуску для столу. [PERSON] часто бачила [PERSON] на ринку м. Умані по вівторках, коли [PERSON] здійснювала закупку продуктів для кафе «[INFO] «. При розмові [PERSON] повідомив їм, що [PERSON] є його хатньою робітницею, вона лише подавала на стіл, за столом з ними не сиділа. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що вони з [PERSON] були близькими друзями на його думку . [PERSON] жив один , вдома в нього не був , але він багато розказував про своїх дітей [PERSON] і [PERSON] , їздив багато разів в м. Хмельницький, де навчався син [PERSON] , залишались проживати в готелі , наймали репетиторів для сина. Останні 5 років про особисте життя не особливо говорив , дружини в нього не було , жінка померла , з якою він хотів одружитись . Машину « Мазду» придбав , про інші придбання не говорив . На день народження на роботі збирались , близьких запрошував у кафе « [INFO]» , а не бачив [PERSON] на дні народження. [PERSON]. приїжджав із [PERSON] , тільки ця жінка була , інших не було , вважав їх чоловіком та жінкою. Був присутній з ними [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Збирались в різних місцях , останній раз на день народження в Іллінцях , десь пів - року до смерті [PERSON], як була ще жива співробітниця [PERSON] . Приділяв увагу цій жінці , але не жив разом з нею. Хвороба продовжувалась до місяця , не був в нього вдома, лише по телефону спілкувався . [PERSON] при хворобі [PERSON] возив її на лікування в Київ , Черкаси , жили вони в різних місцях , він був неї на похоронах. Кафе « [INFO]» належало [PERSON] , а за З роки до смерті раз був на дні народженні в «[INFO]» , була [PERSON] , не можу пригадати чи була [PERSON] [PERSON] був матеріально забезпеченою людиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що знає [PERSON] з 1975 року, коли ще працював директором продтоварів м. Христинівка . З 1997 року [PERSON] почав брати в нього воду для кафе « [INFO]» . За рік до смерті [PERSON] сказав йому , що [PERSON] захворів на тяжку хворобу. Розказував про особисте життя , фото сина на його столі було , телефонував дочкам , дуже дружив з [PERSON] , приблизно померла 29 травня . Був в нього на дні народженні років за 3 до смерті. Вдома в нього був 3-4 рази , жінок не бачив , вдень це було, коли заходив . За машину говорив , за інше майно не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що знає [PERSON] давно. [PERSON] захворів на тяжку хворобу. При спілкуванні [PERSON] розказував про особисте життя , фото сина на його робочому столі було , телефонував дочкам , дуже дружив з [PERSON] , приблизно померла 29 травня , року не пам'ятає. Був в нього на дні народженні років за 3 до смерті. Вдома в нього був 3-4 рази , жінок не бачив , бо заїздили вдень , дати не пам'ятає . [PERSON] говорив йому за придбання машини, за інше майно не знає. Свідок , приватний нотаріус - [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що нею посвідчувався договір купівлі - продажу квартири, яка на праві власності належала лише одній [PERSON] Згідно Інструкції є перелік документів, які необхідно надати нотаріусу при посвідченні документів, а так як згідно свідоцтва про право власності квартира належала лише [PERSON], то не було потреби перевіряти чи перебуває вона у шлюбі , чи у фактичних шлюбних відносинах , це не передбачено Інструкцією. Дана заява береться формально нотаріусом і її відібрання не передбачено Інструкцією, так як документа на підтвердження того , що особа перебуває у фактичних шлюбних відносинах немає , тому особи, які звертаються до нотаріуса, пишуть , що не перебувають у шлюбі чи фактичних шлюбних відносинах, щоб уникнути будь-яких питань. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши матеріали справи, перевіривши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO], що підтверджується актовим записом про смерть № 796 , зареєстрованим відділом РАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ( а. с . 12 т. 1 ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно , яке належало [PERSON] , на частину якого, крім спадкоємців 1 черги трьох дітей померлого [PERSON], які є відповідачами по справі, свої права заявляє позивач [PERSON], посилаючись , що вона проживала із [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 10 січня 2003 року до [INFO] , до смерті [PERSON], в зв'язку з чим просить визнати право власності на 1/ 2 частину майна, придбаного в цей період спільного проживання як спільної сумісної власності. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки , а ч.4 даної статті зазначає, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України , якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю , але не перебувають у шлюбі між собою , або в будь - якому іншому шлюбі, майно , набуте ними за час спільного проживання , належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, а ч. 2 ст. 74 СК України встановлює, що на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь -якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] не перебували в шлюбі між собою, як кожен із них не перебував і в іншому шлюбі. Шлюбні відносини між ними зареєстровані не були за період спільного проживання по [ADDRESS] міста Умані , де вони постійно проживали, що підтверджено поясненнями свідків по справі. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є близькими друзями померлого [PERSON] підтвердили, що [PERSON] повідомив їм , що почав проживати разом із [PERSON], вважав її своєю дружиною з 2003 року . Офіційно [PERSON] представив [PERSON] як свою дружину на святкуванні дня народження [INFO], сказавши, що це моя [PERSON]. Вони проживали разом як чоловік та дружина в квартирі по [ADDRESS], куди свідки часто приходили в гості на запрошення [PERSON], бо всі свята та вихідні вони проводили разом сім'ями. Особисто [PERSON] повідомив їм в розмові, що був вражений, коли [PERSON] після продажу своєї квартири віддала йому отримані кошти та суму коштів в розмірі 10000 доларів США, її особистих заощаджень. Вони їздили разом не лише на ринок за продуктами, ходили в гості до друзів, їздили відпочивати в санаторії, на запрошення [PERSON], бо всі свята та вихідні вони проводили разом сім'ями. Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] планував провести обряд вінчання із позивачем [PERSON] в церкві села Полянецьке Уманського району після закінчення будівництва церкви, але не встиг, так як захворів та помер. Факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні 16.10. 2009 року і свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами, так як мешкають по сусідству із квартирою № 3 по [ADDRESS] та їм достовірно відомо , що [PERSON] стала проживати в квартирі [PERSON] з 2003 року . Вони бачили разом [PERSON] та [PERSON], які проявляли подружні стосунки, разом приїздили на автомобілі, потім забирали сумки із продуктами та йшли в свою квартиру. [PERSON] займалась всіма домашніми справами, готуванням їжі , пранням, прибиранням, поливала квіти, які вирощувала біля їх будинку. [PERSON] ночувала кожен день, бо їх будинок складається із чотирьох квартир, спільний двір та всі сусіди бачать один одного. [PERSON] неодноразово бачила , як вони цілувались, повертаючись додому. Свідок [PERSON] також повідомила, що їй залишала ключі від квартири [PERSON], щоб поливати квіти, коли вони із [PERSON] їздили відпочивати чи в санаторії, де він лікував діабет. [PERSON] ходила на роботу у кафе. Інших жінок протягом останніх п'яти років , які б проживали в квартирі [PERSON] свідки не бачили. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні 17.04. 2009 року, а свідок [PERSON] в судовому засіданні 04.12. 2009 року також підтвердили факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON], бо [PERSON] їм відрекомендував [PERSON] як свою дружину на святкуванні дня народження [INFO] та вони з того часу тісно спілкувались сім'ями, підтримуючи дружні відносини, святкували разом всі свята, виїздили на вихідні на відпочинок сім'ями, ходили один до одного в гості, що підтверджується і фотознімками , де є позивач [PERSON] та [PERSON] на знімках із їх друзями. В них була спільна спальня, яку показував особисто [PERSON] свідкам, коли вони були в гостях у [PERSON] Свідки підтвердили, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] їздили відпочивати разом в санаторій в Миргороді та в санаторій в Криму в 2007 році. Рідні сестри [PERSON] називали [PERSON] сестрою в їх присутності , коли вони разом були в гостях у [PERSON], святкували свята. На весіллі у дитини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] також були разом, як і на весіллі дочки [PERSON] - [PERSON] була позивач [PERSON], яка знаходилась поряд із [PERSON], коли зустрічали сватів. Під час хвороби [PERSON] [PERSON] також невідлучно була з ним, доглядала та проявляла турботу про нього,' оберігала його від непотрібних турбот в лікарні та вдома після повернення з лікарні, піклувалась про лікування хворого [PERSON] [PERSON] своїм ставленням до [PERSON] показував, що вона є його дружиною. Після смерті [PERSON] [PERSON] займалась організацією поховання та поминальних обідів. Факт проживання позивача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не заперечували і відповідачі та свідки зі сторони відповідачів [PERSON] , [PERSON], [PERSON], але при цьому відповідачі [PERSON] та [PERSON] твердили, що [PERSON] була лише хатньою робітницею у їх батька та отримувала за це грошову винагороду щомісячно, що повторювали і їх свідки родичі, тому судом їх пояснення оцінюються критично, так як вони є зацікавленими в результаті вирішення спору на їх користь та отриманні всього спадкового майна , а вирішити добровільно спір стосовно майнових прав із [PERSON] відповідачі не погодились. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] не є родичами та заінтересованими особами , тому у суду немає підстав не довіряти їх свідченням чи ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, які повідомили дані свідки, бо дані свідчення об'єктивно підтверджуються іншими доказами та свідченнями по справі, не суперечать їм. Суд вважає необгрунтованими посилання відповідачів та їх представників, що свідчення вищевказаних свідків не містять об'єктивних даних та є суперечливими про проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю протягом 2003 - 2008 років, бо помилка свідка [PERSON] в імені позивача , яку він назвав в судовому засіданні «[PERSON]»,а не [PERSON] не спростовує його незаінтересованих правдивих свідчень про те, що він бачив постійно саме цю жінку, а не іншу поряд із [PERSON], так як бачив саме [PERSON] вранці та ввечорі в їх будинку по [ADDRESS] міста Умані на протязі останніх п'яти років, тому дані свідчення не спростовані відповідачами , як і свідчення інших свідків позивача, на суперечливості та сумнівності яких наполягають бездоказово та без переконливих обґрунтувань відповідачі та їх представники, посилаючись лише на заяву [PERSON] від 19.04. 2006 року при укладенні ним договорів купівлі - продажу земельних ділянок, текст якої є формальним та стандартним , набраним на комп'ютері нотаріусом, та як пояснила в судовому засіданні свідок - приватний нотаріус [PERSON] він не носить обов'язкового характеру і фактичні шлюбні відносини чи їх відсутність не перевіряються нотаріусами при посвідченні угод при їх укладенні громадянами. Безпідставними суд вважає твердження відповідачів та їх представників про суперечливість показань свідків [PERSON], [PERSON] із свідченнями свідка [PERSON] про небажання [PERSON] реєструвати шлюб з будь - якою жінкою, бо реєстрація шлюбу та факт проживання однією сім'єю , що встановлюється судом згідно позовних вимог - це різні поняття, а із пояснень свідків, суд прийшов до висновку про те, що померлий [PERSON] вірив у своє одужання, тому і не зробив розпоряджень з приводу майна, зареєстрованого на його ім'я , але про його відношення до [PERSON] як до дружини, а не хатньої робітниці свідчить не лише численні фотознімки із щасливими обличчями [PERSON] та [PERSON] на них , а й об'єктивні та правдиві свідчення близьких друзів померлого [PERSON], які займають керівні посади в м. Умані, так як померлий [PERSON] підтримував дружні відносини лише із керівниками підприємств та відносив себе до осіб певного кола спілкування. Як вбачається із пояснення свідка [PERSON], якому [PERSON] настільки довіряв, більше, ніж рідним сестрам, що віддав всі свої картки із рахунками, на яких знаходились значні суми коштів на зберігання саме [PERSON] та в період тяжкої хвороби перед смертю повідомив, що його останньою волею є , щоб діти залишили [PERSON] проживати в квартирі № 3 по [ADDRESS] , що є підтвердженням турботи [PERSON] та подружніх стосунків [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружини. Свідчення дані свідками відповідачів, які є близькими родичами [PERSON] та [PERSON] - рідними сестрами померлого [PERSON], [PERSON]- чоловіка сестри та водія [PERSON] по місцю роботи, свідків [PERSON], [PERSON] - батьків чоловіка відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - хрещених батька та матері відповідача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] , які знали [PERSON] лише в зв'язку із спілкуванням по роботі та періодично зустрічались з [PERSON], ніколи не бували в його квартирі, де він постійно проживав, тому не володіють достовірною інформацією стосовно умов проживання та особистого життя [PERSON] спростовуються показаннями інших свідків, допитаних судом та доказами перевіреними в судовому засіданні, фотознімками наданими позивачем [PERSON] ( а. .с. 266-276 т. 1 ). Суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON], [PERSON], які є рідними сестрами померлого [PERSON], але разом з тим не постійно перебували з рідним братом, з яким лише працювали разом, але після закінчення роботи, не бачили чим він займається , хто буває в нього вдома [PERSON], бо проживають окремо, мають свої сім'ї, зустрічались лише на свята. Свідок [PERSON], який був не лише водієм [PERSON], а і його зятем, чоловіком сестри, не міг повідомити суду нічого про особисте життя [PERSON] , бо крім того, що підвозив його додому, ніколи не заходив в квартиру, де проживав [PERSON] і рідко бував на свята із померлим [PERSON], знає лише, що [PERSON] до 2004 року підтримував стосунки із [PERSON] , про інші факти життя [PERSON] не обізнаний, тому його свідчення також судом оцінюються критично і їх достовірність викликає сумніви відносно проживання [PERSON] разом із [PERSON] Інші свідки [PERSON] та [PERSON] - батьки чоловіка відповідача [PERSON] також є заінтересованими особами, які постійно проживають в м. Києві і лише періодично приїздили в гості до свата [PERSON] , тому їх свідчення , що [PERSON] була хатньою робітницею та накривала на стіл при їх приїзді в м. Умань, судом оцінюються критично та спростовуються фотознімками , де зображені і подружжя [PERSON] в їх батьків у Вінницькій області та запрошені в гості [PERSON] із [PERSON], що суд вважає достовірно встановленим. Свідок [PERSON] - хрещений батько відповідача [PERSON] повідомив, що зустрічався не раз чи два на місяць протягом останніх трьох - п'яти років із [PERSON], тому суд вважає, що його свідчення не є об'єктивними та такими, що відповідають дійсності, як і пояснення свідка [PERSON], який є двоюрідним братом [PERSON] та його дружини [PERSON] - хрещеної матері [PERSON], які повідомили , що після святкування в 2003 році ювілею [PERSON] лише раз були вдома в гостях у [PERSON] , там була [PERSON], яка накривала стіл. [PERSON] бігала в кафе «[INFO] «, звідки принесла закуску для столу. [PERSON] часто бачила [PERSON] на ринку м. Умані по вівторках, коли [PERSON] здійснювала закупку продуктів для кафе «[INFO]«. Тому стверджувати, що свідкам відомо , що [PERSON] була лише хатньою робітницею у [PERSON] за таких обставин суд вважає безпідставним, бо у суду викликають сумніви в достовірності та правдивості таких свідчень свідків, які заінтересовані в результаті розгляду справи на користь відповідачів та є упередженими. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] , які знали [PERSON] лише в зв'язку із спілкуванням по роботі та періодично досить рідко зустрічались із [PERSON], як вони повідомили суду в суто чоловічому колі під час відпочинку на рибалці та охоті, ніколи не бували в його квартирі, де він постійно проживав, а про особисте життя [PERSON] розмов з ним не вели, свої майнові придбання з ними [PERSON] також не обговорював, як і в них не було підстав цікавитись його доходами та майном, тому їх свідчення не відображають дійсних обставин життя [PERSON] і судом не приймаються до уваги, як такі, що не впливають на достовірність встановлених судом обставин, що підтверджують факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружини протягом 2003 -2008 років. Суд вважає, що посилання відповідачів та їх представників, що надані фотознімки позивачем [PERSON], на яких вона зображена поряд із [PERSON] та знімки з іншими особами не є достатніми доказами факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] протягом 2003-2008 років, бо знімки датовані позивачем та не містять достовірної інформації про їх дату, тому є неналежними доказами не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, бо спростовуються та підтверджуються сукупністю інших доказів, в тому числі і свідченнями свідків, вказаних вище в рішенні суду. Тому у суду немає сумнівів в достовірності встановленого факту проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON], зображених на знімках саме в період з 2003 по 2008 роки, бо такі свідчення давались свідками не лише позивача , а й відповідачів, які не заперечували проживання [PERSON] в квартирі [PERSON] Суд вважає, що так як померлий [PERSON] сам був зареєстрований в селі Юрківка Уманського району, але постійно проживав та зазначав адресу свого місця проживання по [ADDRESS] міста Умані , то реєстрація [PERSON] лише 25 липня 2008 року за адресою по [ADDRESS] міста Умані не впливає на встановлені судом обставини стосовно факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] протягом 2003- 2007років, бо згідно чинного законодавства місце реєстрації або прописки не має вирішального значення для суду, так як важливо встановлене фактичне місце проживання , а не тільки реєстрація проживання , хоча [PERSON] зазначала саме адресу свого проживання по [ADDRESS] , коли зверталась за медичною допомогою чи вирішуючи інші питання, де необхідно було зазначати адресу проживання. За таких обставин судом відмовлено ухвалою суду від 26 березня 2010 року в призначенні експертизи та приєднані до матеріалів справи висновку № 2619 /2620 від 31.03. 2009 року про відповідність підпису [PERSON] на заяві про реєстрацію [PERSON] , на яких наполягали відповідачі та їх представники, бо Уманським міськрайонним судом за позовом [PERSON] , [PERSON] відкрито провадження по цивільній справі № 2-840-2010 року, де безпосередньо заявлено вимоги стосовно законності реєстрації [PERSON] , так як при розгляді даної цивільної справи такі вимоги не заявлялись, а суд не виходить за межі позовних вимог. Судом оцінюється належність , допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, тому суд не приймає до уваги доводи відповідачів та їх представників стосовно неналежності доказів, а саме знімків, наданих позивачем, бо судом перевірено надані докази і їх достовірність не викликає сумніву у суду. Стосовно фотознімків , наданих відповідачами суд оцінює дати, вказані відповідачами під знімками критично, бо враховуючи наявність на знімках [PERSON], про яку переконливо доводили суду відповідачі та їх свідки , запрошені відповідачами , а вони датовані ними 2004 - 2007 роками, а судом на клопотання представника відповідачів зроблено запит до відділу РАЦС м. Умані та достовірно встановлено дату смерті [PERSON], [INFO], тому недостовірність вказаних дат є очевидною і за таких обставин суд має сумніви в датах під іншими знімками, з іншими жінками, де сфотографований [PERSON] ( а. с. 10- 14 т. 2 ). Посилання відповідачів та їх представників, що позивач не дотрималась вимог ЦПК України щодо заявлення свідків та троє свідків були заявлені після надання пояснень свідками відповідачів, а свідок [PERSON] - Голова Уманської районної ради народних депутатів Черкаської області, на свідченнях якого наполягали і відповідачі та їх представники, допитаний в останньому судовому засіданні є безпідставними, бо відповідачами також заявлялись свідки, яких вони не вказували в попередньому судовому засіданні, але судом були задоволені всі клопотання про допит всіх свідків сторін для всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів судом, щоб створити сторонам рівні умови для змагальності сторін під час розгляду справи. Суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] підтвердила в судовому засіданні факт проживання однією сім'єю [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] із [PERSON] , [INFO] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 10 січня 2003 року до [INFO], до смерті [PERSON]. Суд, зважаючи на вищевикладені факти та ст. 74 СК України, прийшов до висновку, що [PERSON] має право на 1/ 2 частину майна, придбаного за час спільного проживання із [PERSON] та на їх спільні кошти в період з 2003 по 2008 роки, яке є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 57 СК України , зазначено, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти , що належали одному із подружжя , то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь - які речі за винятком тих , які виключені з цивільного обороту. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 02 серпня 2005 року згідно договору купівлі - продажу квартири , що належала їй на праві власності з 1994 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу продала двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], а всі кошти, отримані нею від продажу квартири [PERSON] віддала [PERSON], з яким проживала однією сім'єю як чоловік та дружина на придбання майна, що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та копія договору купівлі - продажу квартири і довідки № 60 від 21.01. 2009 року ( а. с. 8, 17-18 т. 1 ). Позивачем [PERSON] було відкрито декілька банківських рахунків в банківських установах, а 01 січня 2007 року вона зняла банківський вклад в Уманському відділенні № 2 Черкаської ТОВ «Укрпромбанк» в розмірі 10000 доларів США, що підтверджується наданою позивачем довідкою (а. с. 13 т. 1 ). [PERSON] разом з [PERSON] витратили її кошти на придбання на ім'я [PERSON] земельних ділянок площею 0, 1468 га Державний акт серії [NUMBER] , розташованої по [ADDRESS] згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 19 квітня 2006 року за 2100 гривень (а.с.74 т. 2 ) та площею 0, 1607 га Державний акт серії [NUMBER], розташованої по [ADDRESS] згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 19 квітня 2006 року за 2100 гривень ( а.с.76 т. 2 ) , підтверджується довідкою ( а. с. 16 т. 1 ), придбання спільного рухомого майна -автомобіля ТОУОТАКАУ д. з. [NUMBER], 2003 року виробництва, придбаного на ім'я [PERSON] згідно біржової угоди ТБ «Укрресурс« ВН 23434 від 26.01. 2008 року вказана сума 10 гривень, хоча в дійсності за автомобіль було заплачено спільних коштів в сумі 20000 доларів США як пояснила позивач [PERSON] ( а.с.15 т.1 та а. с. 148 т. 2) та придбання нежитлового приміщення підвалу по [ADDRESS] міста Умані загальною площею 72, 3 кв. м , зареєстрованого в БТІ 05.06. 2008 року згідно договору купівлі - продажу майна комунальної власності від 21 травня 2008 року за 75750 гривень ( а. с. 141 т. 2 ). Суд вважає, що наявність особистих коштів [PERSON] від продажу квартири в сумі 12000 гривень, а фактично отриманих в доларах США значно більшої суми коштів від продажу квартири та її кошти в розмірі 10000 доларів США, зняті з рахунку в банку та доходи , отримані а кафе «[INFO]», в якому вона постійно працювала, що підтвердили свідки та не заперечували відповідачі дають підстави вважати, що майно придбане [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання та за спільні кошти є їх спільної сумісною власністю, тому позивач [PERSON] має права на 1/2 частину майна у спільній сумісній власності відповідно ст. 74 СК України. Позивач [PERSON] просить визнати право власності і на 1/ 2 частину грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Укромпромбанк «, але не вказує час відкриття рахунків, номера рахунків та суми коштів, які на них знаходяться, мотивуючи, що вони були відкриті на ім'я [PERSON] та це були спільні кошти і вони разом ними користувались , але дана інформація є конфіденційною, тому вона не може її отримати . На клопотання позивача судом було зроблено запити у відповідні банки та отримано відповідь про наявність грошових коштів на всіх рахунках, відкритих на ім'я [PERSON], але із отриманих з банків довідок про рахунки та їх стан на час смерті [PERSON] неможливо зробити висновок , коли та в яких сумах були покладені кошти на ім'я [PERSON], так як період внесення коштів та їх рух банками не вказаний, а позивач в судовому засіданні не повідомила нічого про рух коштів та їй невідомі коди до кредитних карток. Як вбачається із отриманих відповідей банків, в яких були відкриті рахунки на ім'я [PERSON] в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» є рахунок № [NUMBER] та залишок на даному рахунку станом на 06.11. 2009 року складає 0, 47 коп. ( а. с. 4 т. 2), а згідно відповіді ТОВ «Укромпромбанк « вказано, що інформацію про стан рахунків, в тому числі депозитних за договорами банківського вкладу на ім'я [PERSON] надати неможливо, бо кошти передано до ПАТ «Родовід Банк» відповідно до Постанови КМ України і Національного банку України № 1133 від 07. 10. 2009 року та вказано лише про кошти , які були на депозитних вкладах без номерів рахунків в сумах : 32179, 58 грн., строк дії якого закінчився 08.02. 2009 року, 26055, 81 дол. США , строк дії закінчився 08.02. 2009 року, 7445, 45 євро , строк дії якого закінчився 08.02. 2009 року, 1200,09 євро, 6070, 36 дол. США, 10519, 57 гривень, строк дії яких закінчився 30.09. 2008 року ( а. с. 103 т. 2 ). Як вбачається із відповіді ПАТ «Родовід Банк» від 02.03. 2010 року залишок коштів на рахунках, переданих із ТОВ «Укрпромбанк « , відкритих на ім'я [PERSON] становить № [NUMBER] - 6070, 36 доларів США, № [NUMBER]- 26055, 81 доларів США , № [NUMBER] - 1 200, 9євро, № [NUMBER] - 7 445, 45 євро, № [NUMBER]- 10519,57 гривень , № [NUMBER] - 32 179, 58 гривень, № [NUMBER] - 1780, 99 гривень, № [NUMBER] - 753, 47 доларів США, № [NUMBER]- 3 315,54 доларів США, № [NUMBER] - 118, 37 євро , № [NUMBER] - 750, 05 євро , № [NUMBER] - 1 763, 46 гривень , № [NUMBER] - 5289, 09 гривень ( а. с. 107-108 т. 2 ). Інших доказів чи спростувань суду про рух коштів на рахунках не надано ні банками, ні сторонами , тому встановити , чи є ці кошти спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і , в який період часу кошти поступали на рахунки позивач доказів не надала. Суд вважає, що так як позивач [PERSON] не надала суду доказів, які б підтверджували , що кошти, які знаходяться на банківських рахунках є спільними, бо внесені за час спільного проживання в період з 2003 по 2008 роки, тому судом відмовлено в задоволенні вимог в цій частині стосовно визнання права власності на 1/ 2 частину грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Укромпромбанк «, а судом позовні вимоги задоволено частково. Посилання відповідачів та їх представників, що інформація надана позивачем відносно придбаного майна є неповною та суперечить документам, не позбавляє права позивача звернутись до суду за захистом порушеного права , так як позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити предмет позову, збільшити чи зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову , а тому судом не вбачається порушень, які б впливали на вирішення справи по суті. Відсутність посилання на правочини, згідно яких були придбані земельні ділянки та невірно вказана площа нежитлового приміщення по [ADDRESS] не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог , так як судом досліджуються докази сторін в судовому засіданні. Доводи відповідачів та їх представників, стосовно майна приватного підприємця, яке не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя , так як згідно договору купівлі - продажу комунальної власності від 21.05. 2008 року було придбано [PERSON] як суб'єктом підприємницької діяльності нежитлові підвальні приміщення по [ADDRESS] м. Умані судом оцінюються у сукупності з іншими доказами. [PERSON] мала свої особисті кошти від продажу квартири та зняла кошти в розмірі 10000 доларів СІНА із свого рахунку, які віддала [PERSON] Тому суд прийшов до висновку , враховуючи, що [PERSON] помер та відкрилась спадщина на спадкове майно, право на отримання якого мають спадкоємці - відповідачі по справі, а позивач [PERSON] крім спільних коштів вклала свої особисті кошти , тому частка в майні - нежитлових підвальних приміщеннях відповідно до розміру внеску є її особистою приватною власністю відповідно ч. 7 ст. 57 СК України. Суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача та визнання права власності на 1/ 2 у спільній сумісній власності на нежитлові приміщення підвалу по [ADDRESS] , загальною площею 72, 3 кв. м , зареєстрованого в БТІ 05.06. 2008 року . Посилання відповідачів та їх представників на заяву від 19.04. 2006 року [PERSON], яка відібрана нотаріусом при укладенні договорів купівлі - продажу земельних ділянок суд оцінює критично, бо вона складена нотаріусом та дійсно підписана [PERSON], але її текст набраний на комп'ютері, а не написаний власноручно не дає підстав вважати суду, враховуючи пояснення в судовому засіданні нотаріуса [PERSON], що дана заява не є обов'язковою , а формальною та не перевіряється нотаріусом , чи особа перебуває у фактичних шлюбних відносинах та, на які кошти придбала майно. ( а. с . 35 т. 2). Також безпідставними є твердження відповідачів, що [PERSON] не докладала зусиль для обладнання та організації роботи кафе «[INFO]», так як вона з 2003 року була прийнята на роботу та постійно працювала в кафе «[INFO]», що підтверджено записом в її трудовій книзі та свідченнями свідків не лише позивача, а й відповідачів в судовому засіданні. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з позовними вимогами просила в назві позову про визначення та виділення його в натурі, але в мотивувальній та резолютивній частинах позову просить задоволити позовні вимоги про визнання права власності на 1 / 2 майна та не вказує , яке майно виділити в натурі їй та відповідачам. Відповідно до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , зокрема неподільної речі, суд застосовує положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду . За відсутності такої згоди присудження такої компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України , де за рішенням суду може бути припинено право особи на частку у спільному майні, якщо річ є неподільною або спільне володіння та користування майном є неможливим. [PERSON] помер, а спадкоємцями - відповідачами по справі позовні вимоги [PERSON] не визнаються, тому їх згоди, як і згоди [PERSON] на отримання грошової компенсації за неподільну річ , якими є нежитлові приміщення по [ADDRESS], автомобіль, земельні ділянки під час розгляду позовних вимог не отримано, позовні вимоги окремо ними не подавались, з відповідними позовами сторони не звертались. За таких обставин , в разі, коли сторони не вчинили таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності, що не позбавляє сторони звернутись із відповідним позовом до суду в разі відсутності згоди та неможливості вирішити добровільно питання поділу майна. Суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, які підлягають частковому задоволенню та вважає , що необхідно задоволити вимоги та встановити факт , що [PERSON], померлий [INFO] , проживав однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 10 січня 2003 року і до смерті [PERSON] до [INFO], визнати право власності за [PERSON] на 1/2 у спільній сумісній власності на нежитлові приміщення підвалу по [ADDRESS] , міста Умані загальною площею 72,3 кв. м , зареєстрованих в БТІ 05.06. 2008 року , ринковою вартістю даних приміщень на момент продажу 75 750 грн., визнати право власності за [PERSON] на 1/ 2 у спільній сумісній власності на автомобіль ТОУОТА КАУ д. н. з. [NUMBER], 2003 року виробництва, визнати право власності за [PERSON] на 1/ 2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1468 га Державний акт серії [NUMBER] , визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 1607 га Державний акт серії [NUMBER] , в решті позовних вимог відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в разі часткового задоволення позову, тому судом стягуються судові витрати частково із відповідачів [PERSON], [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь позивача [PERSON] в розмірі 1730 гривень згідно квитанцій про сплату судового збору та витрат за інформаційно - технічне забезпечення , так як квитанцій про оплату послуг за надання юридичної допомоги позивачем не надано. Ухвала Уманського міськрайонного суду від 23 червня 2009 року про забезпечення позову , якою заборонено Уманській районній державній нотаріальній конторі проводити видачу свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям після смерті [PERSON], померлого [INFO] до вирішення справи по суті залишається в силі до виконання рішення суду, так як про її скасування сторони клопотання в судовому засіданні та при виступі в дебатах не заявляли, а суд вважає, що скасування даної ухвали може привести до ускладнення при виконанні рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved