Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Новогродівка про стягнення надбавки до пенсії, як дитині війни, вказуючи на те, що вона є пенсіонером за віком. Знаходиться на обліку та отримує пенсію від УПФУ м.Новогродівка та має статус дитини війни, так як народилася в 1935 році. Згідно ст.6 Закону України від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат, згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни», залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Нарахування та виплата у 2009 році дітям війни, підвищення до пенсії, або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Просить зобов'язати відповідача зробити перерахунок надбавки до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року. В судове засідання позивач надала заяву, в якій надала розрахунок надбавки, просить стягнути 1240,20грн. надбавки до пенсії за 2009 рік, просить справу слухати без її участі за станом здоров'я. Представник УПФУ в м.Новогродівка позов не визнає, вказуючи на те, що ст.110 Закону України Про державний бюджет України на 2006 рік було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни запроваджуються протягом 2006 року поетапно, за результатами, виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному КМУ за погодженням з Комітетом ВРУ з питань бюджету. У 2006 році урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік дію ст.6 Закону зупинено і відповідно ст.111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік дітям війни виплачувалось підвищення до пенсії з 01.01.2007 року у розмірі 19 грн., з 01.04.2008 року 19, 35 грн., з 01.10.2007 року 19,75 грн. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року вказані положення визнані неконституційними. Статтею 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік видатки на підвищення дітям війни не передбачено, то і після рішення Конституційного суду України вищенаведене підвищення не виплачувалось. Підпунктом 2 пункту 41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни, а саме, ст.6 викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, іншим учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України положення п.41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, тобто нова редакція ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни втратила чинність. Постановою КМУ №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, п.8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірах: з 22 травня 48, 10 грн., з липня 48,20 грн. та з 1 жовтня 49,80 грн. Непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому ч.1 ст.28 Закону №1058 на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім Закону №1058 дає підстави стверджувати про наявність прогалини в законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Вважає, що дана прогалина в діючому законодавстві України має вирішуватись виключно на законодавчому рівні. В задоволенні позову позивачу просить відмовити. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Закон України Про соціальний захист дітей війни №2195 від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Згідно паспорту громадянина України, позивач народилася 31 липня 1935 року, тобто станом на 2 вересня 1945 року їй виповнилося 10 років. Статус позивача, як дитини війни, підтверджується посвідченням та ніким не оспорюється. Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 71 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинна здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни. Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2009 року пункти 8 та 15 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян визнано незаконними. Згідно ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2009 року є обов'язковою до виконання на території України, остаточною, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані незаконними. Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Враховуючи положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Outcome: approved