Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» про стягнення боргу та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона проживає за адресою: Лу ганська область, [ADDRESS]. 01.02.2008 року [PERSON] Т Ф. уклала з Кредитною спілкою «Сєвєродонецькрадіотехніка" договір №7999 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. На виконання умов цього договору [PERSON] Т Ф. 01.02.2008 року внесла внесок (вклад) як член кредитної спілки на депозитний рахунок Кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» в розмірі 6000,00 грн., а Кредитна спілка «Сєвєродонецьк¬радіотехніка» прийняла цей внесок на умовах строковості, зворотності та платності на строк до 01.02.2009 року, з виплатою процентної ставки за внеском у розмірі 24% річних. Відповідно до умов п. 2.6 вищевказаного договору №7999 від 01.02.2008 року Спілка зобов'язується повернути члену КС суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок проценти у день закінчення договору (тобто 01.02.2009 року). Коли прийшов строк отримання внеску та процентів, то 01.02.2009 року позивач звернулася з усною заявою до кредитної спілки, але їй було усно відмовлено у цьому. 02.02.2009 року вона звернулася до кредитної спілки з письмовою заявою про повернення їй її внеску у розмірі 6000,00 грн. та нарахованих на цей внесок процентів у розмірі 1440,00 грн.. Її заяву було зареєстровано, але вона знову отримала від працівників кредитної спілки усну відмову. Однак письмової відповіді позивач так і не отримала. При цьому працівники Спілки посилалися на те, що зараз кризова ситуація в країні і грошових коштів на рахунку спілки для виплати належних їй сум в них немає. Крім того позивач у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо позивача у душевних стражданнях. Позивач не може без болі у серці згадувати усі її звернення до керівництва Кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка». Вона вважала, що її гроші їй повернуться по закінченню договору між нею та відповідачем, крім того повернуться з процентами. І ось, позивач довідується про те, що відповідач не хоче повертати грошові кошти, які належать їй на праві приватної власності. Позивач була просто приголомшена цією звісткою, вона будувала далекоглядні плани, щодо її грошових коштів, які просто рухнули в один момент. Внаслідок протиправної поведінки відповідача щодо неї, було порушено звичний уклад її життя, були зірвані усі плани. Позивач усвідомила для себе, що дії відповідача були недобросовісними, а це позивачу спричинило душевні страждання. Вона була позбавлена можливостей реалізації своїх прагнень та планів на життя, бо відповідач, утримуючи у себе її грошові кошти, позбавив її такої можливості. Це спричинило і продовжує спричиняти їй душевні страждання, заставляючи постійно переживати. Факт того, що відповідач вчинив та продовжує вчиняти по відношенню до позивача протиправні дії, заставляє її постійно перебувати у нервовому стані, вона не може належним чином організувати своє життя, а це дуже позивача пригноблює. Вона дуже важко усвідомлювати той факт, що це сталося саме з нею. Її душевні страждання посилюються ще й тим, що відповідач, який грубо порушив норми діючого законодавства, не визнає своєї провини, відмовляється повертати позивачу її грошові кошти. Позивач змушена ходити і принижуватися перед працівниками Кредитної спілки, доказувати свої права, постійно нервувати. Позивач постійно перебуває у нервовому стані, а це продовжується вже довгий час. На даний момент вона вимушена витрачати кошти, свій вільний час на вирішення питання, яке штучно створене відповідачем. Все це спричиняє їй душевні страждання. Зважаючи на вищезазначене, з врахуванням глибини перенесених нею душевних страждань, а також з врахуванням інших обставин розмір нанесеної їй моральної шкоди позивач визначає в сумі 2000 грн. і вважає, що зазначений розмір є дійсним відображенням глибини перенесених нею душевних страждань, є розумним та справедливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] Т Ф. підтримала позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені у позові, просила суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача суму внеску в розмірі 6000 грн., нараховані проценти у розмірі 1440 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 94,40 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 350 грн. Додаткових пояснень не мала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що вона визнає позовні вимоги щодо стягнення суми депозиту та нарахованих відсотків, а позовні вимоги щодо стягнення з них моральної шкоди та витрат на правову допомогу вони не визнають. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року між [PERSON] з однією сторони та Кредитною спілкою «Сєвєродонецькрадіотехніка» з іншої був укладений договір № 7999 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого [PERSON] внесла внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до Спілки, а спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 6 000 гривень. На строк, початком якого є дата внесення Внеску, а закінченням 01 лютого 2009 року (п. 1.1. Договору). Відповідно п. 2.2 даного договору процентна ставка за Внеском встановлюється у розмірі 24 процентів річних. Згідно п. 3.2.3 договору спілка зобов'язується після настання терміну, визначеного п. 1.1. цього Договору в якості закінчення строку Внеску, протягом 5 днів повідомити Члена про припинення нарахування процентів на Внесок і про необхідність отримання Членом КС Внеску та нарахованих але не сплачених процентів. Відповідно графіку розрахунків КС «СРТ» залишок за договором № 7999 від 01.02.2008 року станом на 01.02.2010 року складає: 6000 грн. - основна сума боргу, 1443,96 грн. - нараховані відсотки. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 1 ст.2 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність кредитної спілки грунтується на таких основних принципах - добровільність вступу та свободи виходу з кредитної спілки. Згідно ч.7 ст.10 Закону України «Про кредитні спілки», повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно ч.1 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» кошти, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти ) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Згідно п. 2 ч.2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України «Про кредитні спілки», статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення сум внеску та сум процентів річних нарахованих на внесок підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні інших цивільних прав, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. В судовому засіданні позивач не надала належних та достатніх доказів на підтвердження того, що їй неповерненням сум внесків депозитних вкладів було завдано моральну шкоду. Отже посилання на те, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, які вона зазнала, суд не може взяти до уваги і вважати достатніми для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно квитанції [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] за надання правової допомоги 350 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.а ч.1 ст 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93 із заяв і скарг, що подаються до суду, та за видачу судом копій документів ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із позовних заяв 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, сплачений нею судовий збір в сумі 74,4 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., що підтверджується квитанціями № 211/255 від 24.02.2009 року та № 212/257 від 24.02.2009 року.

Outcome: partial