Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-21 00:00:00

17.02.2010 року позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2008 року померла моя мати [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельні ділянки площею 0,2511 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,2775 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в Київській області, Бориспільському районі, с. Іванків, вул. Леніна, 78. Для оформлення спадщини вона в установлений законодавством термін звернулися до нотаріальної контори, але отримали відмову, оскільки в неї були відсутні правовстановчі документи, що підтверджують право власності [PERSON] на дані земельні ділянки. Інші спадкоємці по справі відсутні. У звязку з тим, що спадкодавиця за життя не встигла оформити на себе державні акти на земельні ділянки, а реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на земельні ділянки. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено 25.10.2008 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 27.10.2008 року виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за Серією 1-ОК №138305 (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки, площею 0,2511 га та 0,2775 га, що розташовані на території с. Іванків, по вул. Леніна, 78, Бориспільського району Київської області, які належали їй на підставі рішення Іванківської сільської ради від 30.09.2005 року. Вказане підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку, виданих 05.11.2008 року серії ЯД №944718 та ЯД №944717 (а.с.10-11). Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищенаведених земельних ділянок №2325д, №2326д від 01.07.2009 року (а.с.12-13) до земельних ділянок відноситься: 0,2511 га земель з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, оцінених згідно вищезгаданої довідки на суму 44846,51 грн.; площею 0,2775 га земель з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, оцінених згідно вищезгаданої довідки на суму 3186,07 грн. 20.05.2004 року спадкодавець склала заповіт (а.с.6), згідно якого заповідала все належне їй на день смерті майно [PERSON]. Інших спадкоємців, які б за законом мали право на частину спадкового майна судом не встановлено. Позивачка в установлений законодавством термін звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки спадкодавиця за життя не встигла оформити на себе державні акти на земельні ділянки, а тому в неї були відсутні правовстановчі документи, що підтверджують право власності [PERSON] на дані земельні ділянки. Відсутність вищевказаних правовстановлювальних документів не дає позивачці можливості прийняти спадщину й отримати свідоцтво про право на спадкування за заповітом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копій державних актів про право власності на земельну ділянку, витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищенаведених земельних ділянок, копії заповіту, копії спадкової справи. У звязку з вищенаведеним позивач звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини (п.г) ч.1 ст. 81 ЗК України). Захист такого права повзується із вирішенням спору в суді, у зв'язку з цим, таке права може бути підтверджено рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку земельні ділянки, підлягають державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність належних правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за заповітом. Крім того, судом встановлено, що фактично право власності на вказані вище спадкові земельні ділянки було наявне у спадкодавиці, однак державні акти, що посвідчують таке права видані вже після її смерті, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. При прийнятті рішення суд звертає увагу на те, що фактично рішення сільської ради про передачу у власність земельних ділянок прийнято до смерті спадкодавиці 30.09.2005 року. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності на земельні ділянки, у звязку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець намагався належним чином оформити документи на земельну ділянку до своєї смерті, але смерть завадила їй оформити державні акти про право власності на земельні ділянки на себе. Оскільки спадкодавець за життя вчинив усі можливі дії для належного оформлення вищезазначених земельних ділянок і лише смерть завадила їй отримати право власності на неї, суд вважає за можливе встановити факт належності даних земельних ділянок на праві власності [PERSON] Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємиця за заповітом, має право на набуття права власності на земельні ділянки, після смерті [PERSON], а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги слід задовольнити в цій частині у повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України слід визнати право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 0,2511 га для з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку; оцінену на суму 44846,51 грн. та площею 0,2775 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства; оцінену на суму 3186,07 грн., що розташовані в Київській області, Бориспільському районі, с. Іванків, вул. Леніна, 78, в порядку спадкування за заповітом, оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивачки причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в її інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved