Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що постановою Калуського міськрайонного суду від 25.10.2007 року щодо відповідача закрито провадження у кримінальній справі за ст.ст. 366 ч.1, 190 ч.2 КК України відповідно до ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 року. Своїми протиправними діями відповідач спричинив ВАТ ВТБ Банк збитки в сумі 5212,55 грн., які позивач просить стягнути в їх користь та судові витрати по справі.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, так як перебував при розгляд справи на попередньому судовому засіданні 03.11.2008 року, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.14 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 року амністія не звільняє від обов»язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Встановлено, що постановою Калуського міськрайонного суду від 25.10.2007 року щодо відповідача закрито провадження у кримінальній справі за ст.ст. 366 ч.1, 190 ч.2 КК України відповідно до ст.1 п. «е» ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007 року. Зі змісту постанови слідує, що [PERSON] звинувачувався в тому, що працюючи директором ПП « [INFO] » за попередньою змовою з [PERSON] з метою отримання останнім кредиту в банку видав йому чистий бланк довідки про доходи, в якій проставив печатки підприємства, куди останній вніс завідомо неправдиві дані про працевлаштування у вказаному підприємстві і на підставі даної довідки, [PERSON] незаконно отримав кредит у Калуському відділенні Івано-Франківської філії ВАТ ВТБ Банк в розмірі 4983 грн., після чого жодних коштів в банк на погашення кредиту не вносив, чим заподіяв шкоду банку в сумі 5271,05 грн. В судовому засіданні з»ясовано, що між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір [NUMBER] (а.с.5), однак позичальником систематично порушувались строки оплати кредиту і позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по кредитному договору. Судовий наказ вступив в законну силу 28.05.2007 року і був направлений для примусового виконання. Проте, постановою державного виконавця від 14.12.2007 року виконавчий лист був повернутий, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке б можна було звернути стягнення (а.с.11). При проведенні позивачем аналізу виникнення проблемної заборгованості виявлено ознаки підробки довідки про доходи боржника, що в подальшому призвело до порушення кримінальної справи. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що саме неправомірні дії [PERSON] , які полягають у видачі завідомо неправдивої довідки про доходи [PERSON] , призвели до того, що банком був наданий останньому кредит. За відсутності вказаної довідки позивач, попередньо перевіривши майновий стан та доходи [PERSON] не уклав би з ним кредитного договору про надання йому грошових коштів в сумі 4480 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законним і підлягають до задоволення, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 5212,55 грн. завданої матеріальної шкоди. У відповідності ст.88 ЦПК України судові витрати по справі покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved