overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач 07.10.2008 року звернувся в суд, з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 1596грн. 76коп., в обґрунтування позову указали, що на підставі особового рахунку [NUMBER]відповідачі є споживачами електричної енергії, а ВАТ «Донецькобленерго» постачальником. Правовідносини між постачальником та споживачем врегульовані Законом України «Про електроенергетику» (далі закон) та Правилами користування електричної енергії для населення затверджених Постановою Кабміну України від 26.07.1999р. №1357 (далі правила). Згідно розрахунку несплаченої вартості електроенергії у відповідачів утворилась заборгованість на 31.08.2008р. в сумі 1596,76грн. В добровільному порядку споживачі сплачувати заборгованість відмовляються тому постачальник звертається до суду за захистом пропущеного права. Просять стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1596,76грн., а також понесені судові витрати в сумі 81грн. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого рішення. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживання електроенергії населенням здійснюється на підставі договору між енергопостачальником і споживачем. Відповідно до п.19 Правил, споживач робить розрахунок з енергопостачальником за спожиту електроенергію. Згідно п.20 Правил - розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вносяться не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п.п.27, 30 Правил енергопостачальник має право відключити споживача від постачання електроенергії, якщо останній не вчасно вносить плату за спожиту чи електроенергію якщо протягом 2-х розрахункових періодів постачальник не може зняти показання приладу обліку. Згідно п.42 Правил - споживач зобов'язань сплачувати за спожиту електроенергію. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачів за період з 01.10.1999 року по 31.08.2008 року, вони не вносили плату за користування електричною енергією, у результаті чого утворився борг у розмірі 1596грн. 76коп., яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача. Також згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн., та судовий збір в сумі 51грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 15.10.2008 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]року народження, у розмірі ј частини заробітку (доходу) на місяць, починаючи з квітня 2008 року, тобто періода, коли сторони розірвали стосунки. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що дитина мешкає з позивачем. Відповідач позов визнав та пояснив, що дитина проживає з позивачем. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]року народження. Відповідач не утримує свою дитину, яка проживає з позивачем. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження діитини (а.с.7), довідкою з міста проживання позивача (а.с.3). Визнав ці обставини і відповидач. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред”явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів, але не міг їх одержати у зв”язку з ухиленням останього від їх сплати. Суд вважає, що позивач таких доказів вживання ним заходів щодо одержання аліментів та ухиляння відповідача від сплати аліментів суду не подав. Так, як відповідні докази в цій частині суду були надані позивачем заява [PERSON]. (а.с.15), зі змісту якої не видно, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів, а відмовідач від їх сплати ухилявся. Ніяких інших доказів в цій частині позивач суду не подав. Тому суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню від дня пред”явлення позову. На підстав викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

11.11.2008 року [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем одружені з 24.04.1999 р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON][INFO] року народження. Просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки брачно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. В даний час проживає з чоловіком, з яким має намір зареєструвати шлюб. Відповідач [PERSON]в судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить його підпис в повідомленні про отримання повістки. Суд зі згоди позивачки розглянув справу у відсутність відповідача та постановив рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені з 24.04.1999 р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON][INFO] року народження. Відновлювати відносини позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

12.11.2008 року [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем одружені з 21.01.1984 р. Просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки брачно-сімейні відносини припинені в 2005 р. Відновлювати відносини не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить його підпис в повідомленні про отримання повістки. Суд зі згоди позивачки розглянув справу у відсутність відповідача та постановив заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені 21.01.1984 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відновлювати відносини позивачка не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивачка вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Витрати, зв'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, варто покласти на позивачку, оскільки вона вдруге звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на нерухоме майно - самочинну будівлю - гараж № [ADDRESS], вказуючи, що вона за власні кошти збудувала вказаний капітальний гараж, який відповідає санітарним, пожежним, екологічним нормам і не порушує нічиїх прав та інтересів. Представник відповідача Харківської міської ради проти позову заперечував, вказуючи, що позивачка побудувала капітальний гараж на земельній ділянці, на яку вона не має державного акту або інших правовстановлюючих документів, та просить слухати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Московської районної ради народних депутатів м. Харкова № 203 від 01.11.1994 р. її батькові, [PERSON], інваліду 1 групи дитинства, було виділено місце під установку металевого гаража № [ADDRESS]. В 2003 році її батько [PERSON]. помер. На підставі рішення виконкому Московської районної в місті Харкові ради № 105 від 25.03.2008 р. на ім'я позивачки було переоформлено право користування вказаним металевим гаражем. Позивачкою самочинно, без належного дозволу, за власні кошти, вказаний металевий гараж було обкладено цеглою, укріплено фундамент, тим самим створено нове нерухоме майно - капітальний гараж літ. "Б" площею 21,0 кв.м. ( з льохом та оглядовою ямою). Згідно з технічним висновком, виконаним приватним підприємством "Модулор-сервіс" (державна ліцензія АВ № 358726), стан основних будівельних конструкцій гаража задовільний, можлива його подальша експлуатація. Технічні рішення, прийняті при будівництві гаража, відповідають вимогам санітарних, пожежних, екологічних норм і правил державних стандартів. За самочинне будівництво гаража позивачкою добровільно сплачено адмінштраф. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка створена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно матеріалів справи за період проведення будівництва і на цей час заяв, скарг, приписів від будь-яких громадян, юридичних осіб або компетентних органів з приводу недотримання позивачем встановлених норм та правил, чи порушення чиїх-небудь прав не надходили. Таким чином, суд вважає, що за позивачкою повинно бути визнано право власності на нерухоме майно - гараж № [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне подружнє життя між ними не склалося через несумісність характерів, різних поглядів та відношення до сімейного життя. В судовому засіданні [PERSON] . підтримавши свої вимоги, пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 жовтня 1979 року, від шлюбу мають дві доньки [PERSON] та [PERSON] , які досягли повноліття. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, розбіжності поглядів на сімейне життя. Вважає, що зареєстрований шлюб є формальним, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена, шлюб просить розірвати, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу просить віднести на неї. Відповідач в судове засідання не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1979 року, від шлюбу мають дві повнолітні доньки. Подружні стосунки між ними припинено, зареєстрований шлюб є формальним, сім'я фактично розпалася і не може бути збережена за відсутності бажання сторін на її збереження. За цих обставин спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача, а тому позовна заява підлягає задоволенню. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з 13 липня 1991 року перебуваючи у зареєсторованому шлюбі з відповідачем народила сина [PERSON][INFO] народження. 01 жовтня 2004 року шлюб між ними розірвано, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, не приймає участі у його вихованні. В даний час син проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебуваючи в зареєстрованому шлюбі народили сина [PERSON].04.1992, який проживає з матір'ю, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не приймає участі у вихованні сина. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Вироком Вол-Волинського міського суду від 7.08.2008 року відповідачка [PERSON] була визнана винною та засуджена судом за ч.1 ст.168 КК України до штрафу в розмірі 800 грн. за те, що вона 29.12.2007р. на території госпрозрахункового ринку в м. Вол-Волинському будучи обізнаною про усиновлення позивачкою її сина [PERSON], 1994р. народження, всупереч її волі умисно, протиправно розголосила таємницю його усиновлення довівши відомості, що її становлять до відома присутніх на ринку громадян. \~\~\~\~\~\~\~\~ На цій підставі позивачка звернулась з позовом в суд і просить стягнути з відповідачки 50 000 грн. моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини вказані в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що 29.12.2007р. ніяких відомостей про таємницю усиновлення вона не розголошувала. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін,\~ проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи із слідуючого. \~\~\~\~\~\~\~\~ Як вбачається в копії вироку Вол-Волинського міського суду від 7.08.2008 р., відповідачка [PERSON] була визнана винною та засуджена судом за ч.1 ст.168 КК України за те, що 29.12.2007р. на території ринку в\~\~ м.Вол.-Волинському, будучи обізнаною про усиновлення позивачкою сина [PERSON], 1994р. народження, всупереч волі позивачки, умисно, протиправно розголосила таємницю його усиновлення, довівши відомості, що її становлять до відома присутніх на ринку громадян. \~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, [PERSON] скоїла злочин, передбачений ст.168 ч.1 КК України і завдала моральної шкоди позивачці [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~ При стягненні моральної шкоди з відповідачки суд враховує вимоги розумності і справедливості, глибину душевних страждань позивачки від скоєного злочину відповідачкою і вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь позивачки дві тисячі моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

ДП “Севастопольський морський рибний порт” звернулось до суду з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі без поважних причин не мешкають і не користуються спірним житловим приміщенням понад п’яти років, комунальні послуги не сплачують, виникла заборгованість у сумі 39,83 грн. станом на 01 січня 2007 року. Представник позивача у судовому засідання просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що в спірній кімнаті мешкає разом з донькою [PERSON] і дружиною [PERSON] , тривалий час був відсутній у зв’язку з находженням у рейсі; донька також довгий час не користувалась кімнатою, оскільки гастролювала. Дружина, залишившись сама, не мала можливості сплачувати комунальні послуги. В теперішній час, всі відповідачі мешкають і користуються спірною кімнатою, в зв’язку з чим, прохає відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, підтвердила той факт, що тривалий час знаходилась на гастролях за межами України і тому не мала можливості користуватися спірною кімнатою. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою позицію тим, що [PERSON] мешкає і користується спірною кімнатою, комунальні послуги сплачуються своєчасно. Представник третьої особи, ВГІРФО Гагарінського РВ УМВС України в м. Севастополі, в судове засідання не з’явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Вислухав пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , [PERSON] , представника [PERSON] вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають відхиленню. Як встановлено в судовому засіданні, спірне житло знаходиться на балансі ДП “Севастопольський морський порт”, має статус гуртожитку; згідно довідки коменданту гуртожитку [PERSON] від 16.08.2007 року, відповідачі на спірній житловій площі не мешкають, комунальні послуги не сплачують. Довідка коменданту гуртожитку [PERSON] від 29.10.2008 року спростовує ці дані, вказуючи на те, що відповідачі мешкають на спірній житловій площі. Крім того, довідки (а.с. 38,39, 47) пітверджують той факт, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] не користувались і не мешкали у спірній кімнаті у зв’язку з тим, що знаходились за межами України у зв’язку зі службовою необхідністю. Представник третьої особи, Відділу паспортізації, імміграції і реєстрації фізичних осіб Гагарінського РВ УМВС України в м. Севастополі, у судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги ДП “Севастопольський морський порт” відхилити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Проживала разом до 2006 року. Від цього шлюбу є спільна дитина: [PERSON] , 22.03.1998 року народження. Відповідач ухиляється від утримання дитини, та матеріальної допомоги добровільно не надає. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] , 22.02.1959 року народження аліменти на її користь утримання сина [PERSON] , 22.03.1998 року народження у розмірі 200 грн., щомісячно починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У відкритому судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з’явилася, хоча відповідно до повідомлення Укрпошти № 002238 належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно, без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком малолітнього: [PERSON] , 22.03.1998 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.), але ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України зобов’язаний утримувати дитину. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоров’я, матеріальне становище дитини та відповідача. Враховуючи, що позивачем не надано доказів наявності у відповідача джерел прибутків, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 184 СК України підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 11.01.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] Відповідач вихованням доньки не займається, ніякої матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, зазначених у ній. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що аліменти на утримання доньки сплачувати згоден. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 11.01.2008 року (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно наданої довідки з місця проживання позивач із донькою живуть разом (а.с. 5). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. Тому проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved