Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.06.09 об'єднано в одне цивільне провадження справу № 2-2326/09 за позовом [PERSON] до ВАТ «Родовід Банк» про стягнення збитків завданих неповерненням депозиту в строк, передбачений договором банківського вкладу, зі справою № 2-2348/09, що знаходиться в провадженні суду за позовом [PERSON] до ВАТ «Родовід Банк» про стягнення суми. Згідно останнього уточнення позовних вимог [PERSON] просила суд стягнути з АТ «Родовід Банк» 2718 грн. 00 кой. упущеної вигоди та 2500 грн. 00 коп. пені. Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на те, що 02.04.07, 03.05.07 та 07.06.07 між [PERSON] та Банком були укладені договори про строкові банківські вклади строком на 24 місяці кожен, тобто до 02.04.09, 03.05.09 та 07.06.09 відповідно. По закінченню строку дії договорів, [PERSON] зверталася до Банку з вимогами про повернення депозитних вкладів та нарахованих процентів, однак суми вкладів та нараховані проценти отримала з порушенням строків визначених умовами договорів. Порушення строків отримання депозитних вкладів позбавило позивача можливості розпорядитися власними коштами шляхом розміщення їх на депозитному рахунку відкритому [PERSON] у ВАТ АБ «Укргазбанк» під 24,5 % річних. Зазначене стало причиною упущеної вигоди, яку позивач просила стягнути з відповідача. Невиконання Банком п. 5.2 Договорів стало правовою підставою для стягнення пені. Згідно останнього уточнення позовних вимог, [PERSON] просив стягнути з Банку 2657 грн. 00 коп. упущеної вигоди та 2160 грн. 00 коп. пені з вище викладених підстав. В судовому засіданні [PERSON], який також представляв інтереси [PERSON], підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Просив суд звернути увагу на те, що до правовідносин, що виникли між сторонами застосовується ст. 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Представник АТ «Родовід Банк» під час судового засідання проти позову заперечував посилаючись на ст. 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті. Подільський районний суд міста Києва прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. АТ «Родовід Банк» є правонаступником майна, всіх прав та обов'язків ВАТ «Родовід Банк» (т. 1. а.с. 54. 55-56). 02.04.07 між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір № ДРГ.146.Д24-639/04-2007 про строковий банківський вклад «Джерело» (далі - договір від ¦02.04.07) (т. 1, а.с. 6-7). Згідно умов договору від 02.04.07 Банк прийняв від вкладника на строковий депозитний рахунок № [NUMBER] грошову суму в розмірі 50000 гри. 00 коп. строком на 24 місяці та зобов'язався повернути вкладникові суму вкладу 02 квітня 2009р. і проценти, які передбачені цим договором. Згідно квитанції від 02.04.07 за № 335 1 [PERSON] свої зобов'язання за договором банківського вкладу виконала, перерахувала Банку 50000 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 8). 03.05.07 між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір № ДРГ.146.Д24-765/05-2007 про строковий банківський вклад «Джерело» (далі - договір від 03.05.07) (т. 1, а.с. 9-10). Відповідно до умов цього договору. Банк прийняв від вкладника на строковий депозитний рахунок № [NUMBER] грошову суму в розмірі 100000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці та зобов'язувався повернути вкладникові суму вкладу 03 травня 2009р. і відповідні проценти. Сума вкладу була перерахована на рахунок відповідача 03.05.07, що підтверджується відповідною квитанцією № 866_3 від 03.05.07 (т.1, а.с. 11 зв.). 07.06.07 [PERSON] уклала з ВАТ «Родовід Банк» договір № ДРГ. 146.Д24-901/06- 2007 про строковий банківський вклад «Джерело» (далі - договір від 07.06.07) (т. 1, а.с. 12-13). Умовами цього договору передбачено, що Банк приймає від вкладника на строковий депозитний рахунок № [NUMBER] грошову суму в розмірі 100000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці та зобов'язується повернути вкладникові суму вкладу 07 червня 2009р. і передбачені договором проценти (а.с. 12-13). [PERSON] свої зобов'язання виконала, перерахувавши на рахунок Банку 100000 грн. 00 коп., доказом чого є квитанція № 866 1 від 07.06.07 (т. 1, а.с. 14 зв.). [PERSON] 04.08.07 уклав з ВАТ «Родовід Банк» договір про строковий банківський вклад «Спрінт» №ДРГ.146.СЛ24-1209/08-2007 (т. 2, а.с. 6-7). За умовами зазначеного договору, [PERSON] передав на строковий депозитний рахунок [NUMBER] грошову суму в розмірі 140000 грн. 00 коп. Доказом зарахування коштів на депозитний рахунок є квитанція № 371 10 від 04.08.07 (т. 2, а.с.8 зв.). Банк, в свою чергу, зобов'язався повернути вкладникові суму вкладу 04 серпня 2009 року і проценти нараховані на неї шляхом безготівкового перерахування на депозитний рахунок вкладника. 26.01.09 [PERSON] уклала з ВАТ АБ «Укргазбанк» депозитний договір № 132/01 «Класичний+» (строковий банківський вклад) (т. 1, а.с. 31). Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору, вкладник розміщує тимчасово вільні грошові кошти в сумі 1000 грн. 00 коп. на депозитний рахунок № [NUMBER] в ВАТ АБ «Укргазбанк» на строк з 26.01.09 по 29.03.10 зі сплатою Банком вкладнику процентів із розрахунку 24,50 % річних за зазначений період. 13.03.09 між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» було укладено договори №ДРГ.146.ПР01-5837/03-2009 та №ДРГ.146.ПР01-5836/03-2009 про строкові банківські вклади (т. 2, а.с. 9-10, 11-12). За умовами цих договорів Банк прийняв на відповідні депозитні рахунки по 45000 грн. 00 коп. на кожен і зобов'язувався повернути вкладнику суми вкладів та відповідні проценти 13 квітня 2009 року. Причиною спору між сторонами на думку позивача, стала безпідставна відмова відповідача в добровільному порядку виплатити пеню та упущену вигоду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами договорів банківських вкладів. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Форма укладених між сторонами договорів банківських вкладів відповідає вимогам ст. 1059 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при тримання, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами достовірно встановлено те, що відповідач в порушення умов договорів про строкові банківські вклади не вчасно повернув позивачам депозитні вклади та нараховані проценти. Представники Банку, під час розгляду справи, зазначали, що суми вкладів та нараховані проценти не були виплачені вчасно, у зв'язку з тим, що 15.03.09 в Банку було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Однак, ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобов'язання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації. Частиною 1 ст. 549 ЦК України, визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 5.2 договорів укладених між позивачами та ВАТ «Родовід Банк» (відповідальність передбачена кожним, без винятку, договором банківського вкладу), у разі порушення Банком строку повернення Вкладу, вказаного у вимозі Вкладника, Банк сплачує на вимогу Вкладника пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми Вкладу за кожний день прострочки, але не більше 1 відсотка від суми Вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладників, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що строк дії договору № ДРГ.146.Д24-639/04-2007 від 02.04.07 закінчився 02.04.09, кошти були повернуті 14.05.09, тобто через 41 день. Таким чином, пеня за цим договором становить 500 грн. 00 коп. (50000 грн. 00 коп. *10 днів*0,1%=500 грн. 00 коп.). Дія договору № ДРГ. 146.Д24-765/05-2007 від 03.05.07 закінчилася 03.05.09, кошти були повернуті вкладнику через 10 днів, 14.05.09. Отже, розмір пені становить 1000 грн. 00 коп. (100000 грн. 00 коп. *10 днів*0,1%=1000 грн. 00 коп.). Договір № ДРГ. 146.Д24-901/06-2007 від 07.06.07, закінчився 07.06.09, сума вкладу була повернута 17.06.09. , тобто прострочення виконання зобов'язання становить 10 днів. Таким чином, пеня за цим договором складає 1000 грн. 00 коп. (100000 грн. 00 коп. *10 днів*0.1%=1000 грн. 00 коп.). 04.08.09 закінчилася дія договору №ДРГ.146.СЛ24-1209/08-2007 від 04.08.07, однак, свої зобов'язання за депозитним договором Банк виконав 13.08.09, тобто лише 9 днів. Пеня за прострочення виконання зобов'язань становить 1260 грн. 00 коп. (140000 грн. 00 коп. *9 днів*0,1%= 1260 грн. 00 коп.). Строки дії договорів №ДРГ.146.ПР01-5837/03-2009 та №ДРГ.146.ПР01-5836/03-2009 від 13.03.09 закінчилися 13.04.09, кошти вкладнику були повернуті 14.05.09. Прострочення виконання зобов'язань становить 10 днів, пеня від суми вкладу за 10 днів прострочення складає 450 грн. 00 коп. по кожному із зазначених договорів (45000 грн. 00 коп. *10 днів*0,1%=450 грн. 00 коп.). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Посилання представника відповідача на заходи впливу НБУ щодо виплати депозитів не приймаються судом до уваги, оскільки не грунтуються на чинному законодавстві. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], та [PERSON] в частині, що стосуються стягнення пені за несвоєчасне повернення суми вкладу та нарахованих відсотків знайшли своє доведення у суді, а тому підлягають задоволенню. В обгрунтування позовних вимог про стягнення з Банку упущеної вигоди, [PERSON] посилався на депозитний договір № 132/01 «Класичний+» (строковий банківський вклад) укладений 26.01.09 між [PERSON] та ВАТ АБ «Укргазбанк» із розрахунку 24,50 % річних, зазначивши, що кошти є спільною сумісною власністю подружжя. Рахунок був відкритий у /ОІ ВАТ АБ «Укргазбанк» з метою отримання прибутку, оскільки відсоткова ставка більша, ніж у АТ «Родовід Банк». Однак, позивачами не надано жодних письмових доказів, про те, що в результаті отримання депозитних коштів та нарахованих процентів у АТ «Родовід Банк» вони мали намір покласти їх на депозитний рахунок відкритий ВАТ АБ «Укргазбанк». Умовами депозитного договору № 132/01 «Класичний+» передбачено, що на депозитний рахунок вкладник розміщує тимчасово вільні грошові кошти в сумі 1000 грн. 00 коп., однак умовами не передбачено, що поповнюватись цей депозитний рахунок буде коштами, отриманих з депозитних рахунків відкритих в АТ «Родовід Банк». Таким чином, обставин, які б свідчили про обов'язок АТ «Родовід Банк» виплатити позивачам суму неотриманих у майбутньому доходів, судом не встановлено, жодних письмових доказів про завдання позивачам з боку відповідача реальних збитків, в порушення ст. 60 ЦГТК України та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України позивачами не надано. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині, що стосується упущеної вигоди. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 526, 546, 549, 598, 610, 614, 1058, 1060 ЦК України, ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: partial