Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

25 липня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати частково недійсним рішення виконкому Менської міської ради Чернігівської області №310 від 26.10.2000 року „Про передачу землі у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON]” і визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН №00388 від 05.12.2000 року, виданий на ім'я [PERSON] Вказувала на те, що при прийнятті рішення про передачу відповідачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по [ADDRESS], виконкомом міської ради не було враховано, що крім [PERSON], співвласниками зазначеної квартири є вона та [PERSON], а тому зазначеним рішенням виконкому її позбавлено права на приватизацію 1/3 частини земельної ділянки. 15 серпня 2008 року [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати недійсними рішення виконкому Менської міської ради Чернігівської області №310 від 26.10.2000 року „Про передачу землі у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON]” та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН №00388 від 05.12.2000 року, виданий на ім'я [PERSON] Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2008 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Суд послався на те, що позивачка не довела порушення її прав прийняттям рішення виконкому Менської міськради №310 від 26.10.2000 року і виданням Державного акта на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення суду та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на те, що при вирішенні даного спору суд повинен був застосувати ст.ст.30, 42 ЗК України в редакції 1990 року та постанову Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”, відповідно до положень яких при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, разом з цими спорудами до співвласників переходить і право власності або користування земельною ділянкою, якою вони користуються або розпоряджаються спільно пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частинах є вона, відповідач та [PERSON], тобто, три особи. А тому судом не було перевірено правильність та законність рішення міської ради, яким [PERSON] одноособово передано у власність землю для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення [PERSON], перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1999 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних частинах квартири [ADDRESS] (а.с.6-7). З рішення виконавчого комітету Менської міської ради №310 від 25 жовтня 2000 року вбачається, що [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки Менської міської ради №817/02-09 від 13 листопада 2008 року, при прийнятті рішення виконкомом Менської міської ради №310 від 26.10.2000 року помилково була вказана адреса проживання [PERSON] і правильно слід читати: [ADDRESS] Відповідно до ст.30 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990 року, з наступними змінами та доповненнями), при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Статтею 42 цього Кодексу передбачено, що громадянам, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Оскільки, квартира [ADDRESS] належить в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON], то виконком Менської міської ради не мав законних підстав приймати рішення про передачу одноособово [PERSON] земельної ділянки площею 0,04га, за вищевказаною адресою, у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, так як в даному випадку порушуються права інших співвласників житла. В зв'язку з цим, необхідно визнати незаконним рішення виконкому Менської міськради №310 від 26.10.2000 року щодо передачі землі у приватну власність [PERSON] та визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 05.12.2000 року виданий на ім'я [PERSON] За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального права. Таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: partial