Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 22.07.2005 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем на даний час припинені та спільне життя з останнім не склалося з причин різних поглядів на життя, питання виконання подружніх обовязків, несумісністю характерів. Часті сварки в сімї призвели до втрати почуття любові один до одного, у звязку з чим примирення та збереження сімї позивач вважав неможливим. Спору по майну не має. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем по справі. Посилаючись на ст. ст. 105, 109, 110 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 22.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлоград Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області по актовому запису № 390. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у попередньому судовому засіданні в його відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав повністю, вказавши, що даний шлюб є у нього першим, аліменти на утримання дитини буде сплачувати за рішенням суду, витрати при реєстрації розірвання шлюбу просив покласти на нього та залишити за ним судові витрати по справі (ас. 22). Відповідач по справі [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у попередньому судовому засіданні в його відсутності, при цьому позові вимоги визнав повністю , зазначивши, що даний шлюб у нього є першим, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з ним, на утримання останньої позивач буде сплачувати аліменти за рішенням суду, витрати при реєстрації розірвання шлюбу просив стягнути з позивача та залишити за ним всі судові витрати по справі (ас.23). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав для того ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - 22.07.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 014469 від 22.07.2005 року (ас.6), та копією свідоцтва про народження серія 1-КИ № 047126 від 18.11.2005 року (ас.16), при цьому після реєстрації шлюбу відповідачеві залишено дошлюбне прізвище Точона. Після розірвання шлюбу дитина сторін залишиться проживати з матірю- відповідачем по справі, позивач на утримання останньої сплачуватиме аліменти за рішенням суду. Шлюбно сімейні відносини припинені між сторонами через різні погляди на життя, питання виконання подружніх обовязків, несумісність характерів. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. Спору про розподіл майна у сторін не має. При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи волю позивача, його перший шлюб, суд знаходить можливим витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу покласти на останнього у повному обсязі та залишити за ним всі судові витрати по справі.

Outcome: approved