Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

Вінницька міська рада 05.11.2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила суд винести рішення про зобов'язання [PERSON] звільнити та привести у первинний стан за свій рахунок самовільно зайняту земельну ділянку по [ADDRESS] шляхом знесення самочинно встановленого металевого гаража, позначеного на схемі під [NUMBER]. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що гараж відповідачем встановлено самочинно, на письмові попередження про необхідність демонтажу гаража відповідач не реагує. Останнє повідомлення отримано відповідачем під розписку 26.04.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задоволити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином попередженим про час і місце судового розгляду справі, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки про виклик його до суду, із зазначенням місця та часу розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] самовільно встановлено металевий гараж в [ADDRESS] що фактично підтверджується план-схемою розташування будівель, що видана МКП "Архітектурно-будівельний сервіс". Згідно з вимогами ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів. Таким чином земельна ділянка на якій встановлено гараж відповідача до земель територіальної громади м. Вінниці. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування, а саме з дозволу міських рад. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, споруда вважається самочинним будівництвом, якщо вона збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Або без належного дозволу чи проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою споруд. Так, Вінницькою міською радою рішення про надання дозволу на встановлення металевого гаражу [PERSON] не приймалось, земельна ділянка для цієї мети не виділялась. Відповідно до вимог ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. За таких обставин суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач був звільнений від сплати державного мита, його слід стягнути з відповідача в сумі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved