Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на те, що він являється єдиним власником житлового будинку [ADDRESS] де і проживає. Разом з ним в квартирі прописана з 2005 року, але не проживає з серпня 2005 року відповідач [PERSON], а тому він вважає що вона втратила право користування вказаним житлом, так як не користуються житлом без поважних причин строк понад 1 рік. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суду показав, що згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 17 грудня 1998 року він являється єдиним власником житлового будинку[ADDRESS], куди з 4 червня 2005 року за його згодою було зареєстровано відповідачку по справі, його бувшу невістку. Через деякий час після реєстрації, з серпня 2005 року відповідачка забрала всі свої речі та переїхала проживати в м.Київ, де проживає в гуртожитку з іншим чоловіком, однак залишається бути зареєстрованою в його житлі, яким не користується, за комунальні платежі не сплачує, а тому порушується його право на вільне та безперешкодне використання свого майна. Відповідач [PERSON], двічі повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з”явилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, які маються в справі, заочно. Третя особа у справі [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову, суду показала, що являється дружиною позивача, з яким проживає в належному йому будинку. Відповідачка [PERSON] в добровільному порядку залишила будинок чоловіка, не користується ним з 2005 року, однак залишається зареєстрованою в житлі чоловіка, чим створює їм незручності в користуванні будинком. Суд, заслухавши позивача та третю особу, оглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення по таким підставам. Так, в суді доведено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS], що посвідчується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 21.01.1999 року, де з його згоди, з серпня 2005 року зареєстрована відповідачка, [PERSON], яка не проживає за місцем реєстрації строк понад 6 місяців, за комунальні платежі не сплачує, чим порушується право власника на вільне користування житлом. Відповідачка проживає в [ADDRESS] з іншим чоловіком по прізвищу [PERSON], що вбачається з телеграми про вручення судового повідомлення відповідачці, будинком позивача не користується, а тому суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що являється підставою для зняття з реєстрації в будинку позивача відповідачки, чим будуть усунені перешкоди у вільному використанні належної позивачеві власності. Вищенаведене підтверджується поясненнями позивача, будинковою книгою, копією паспорта позивача. Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачка без поважних причин не користуеться спірним житлом на протязі більше ніж 6 місяців, а тому заважає позивачу здійснювати своє право на безперешкодне користування власним житловим приміщенням, відповідачку необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов задовольнити. Суд вважає помилковими посилання позивача як на підставу для задоволення позову на вимоги ст.405 ЦК України в частині того, що відповідачка являється бувшим членом сім»ї позивача, а тому її слід визнати такою що втратила право користування житлом, так як вона не користується будинком термін понад 1 рік, так як зі слів позивача вбачається, що відповідачка дружина його сина, який також не являється членом сім»ї позивача, тобто відповідачка являється наймачем житла позивача, а тому позов слід задовольнити згідно вимог ст.71 ЖК України, згідно якої за тимчасово відсутніми наймачами житлове приміщення зберігається на протязі 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку. Згідно ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном , причому відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України захист права власності забезпечується державою. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тобто вимагати поновлення його порушеного права власності. Відповідно до ст.150,155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому витрати в сумі 8 грн. 50 коп. слід стягнути з відповідачки в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved