Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

У листопаді 2009 року позивачка звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 06.09.2003 року помер її чоловік, [PERSON]. [PERSON] був власником земельної частки розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку PH №349307. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку розміром 3,2724 га. сільськогосподарських угідь, розташованої на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 №218722, виданого Забірською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 23.12.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №21. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав. Вона в установлений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. На підставі поданої заяви про прийняття спадщини, було відкрито спадкову справу за №41 за 2005 рік. На підставі поданих правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого до неї перейшло право власності на земельну ділянку площею 3.2700 га. розташованої на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. На підставі державного акту на право постійного користування від 11.01.01 №112, ВАТ «Забіря» використовує земельну ділянку на території Бобрицької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області на праві колективної власності. Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих товариству ВАТ «Забіря», зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки - 2,75 в умовних кадастрових гектарах. [PERSON], будучи працівником та членом ВАТ «Забіря» був внесений у списки членів власників сертифікатів ВАТ «Забіря», які мають право на земельну частку в межах Бобрицької сільської ради та отримав Сертифікат на право на земельну частку в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах. Право на земельну частку членами колективу ВАТ «Забіря», зокрема [PERSON] не було реалізовано в повній мірі та за життя він не встиг отримати державний акт на земельну ділянку, розміром 0,0537 га. по Бобрицькій сільській раді. Просила визнати за нею, [PERSON], право на недоотриману [PERSON] земельну частку в розмірі 0,0537 га., розташованої в межах земель Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 06.09.2003 року помер чоловік позивача у справі - [PERSON]. [PERSON] був власником земельної частки розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку PH №349307. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку розміром 3,2724 га. сільськогосподарських угідь, розташованої на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 №218722, виданого Забірською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 23.12.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №21. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав. Позивач в установлений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. На підставі поданої заяви про прийняття спадщини, було відкрито спадкову справу за №41 за 2005 рік. На підставі поданих правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого до неї перейшло право власності на земельну ділянку площею 3.2700 га. розташованої на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. На підставі державного акту' на право постійного користування від 11.01.01 №112, ВАТ «Забіря» використовує земельну ділянку на території Бобрицької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області на праві колективної власності. Відповідно до технічної документації по розпаюванню земель, переданих товариству ВАТ «Забіря», зазначені земельні ділянки підлягали розпаюванню в розмірі земельної частки - 2,75 в умовних кадастрових гектарах. [PERSON], будучи працівником та членом ВАТ «Забіря» був внесений у списки членів власників сертифікатів ВАТ «Забіря», які мають право на земельну частку в межах Бобрицької сільської ради та отримав Сертифікат на право на земельну частку в розмірі 2,75 в умовних кадастрових гектарах. Право на земельну частку членами колективу ВАТ «Забіря», зокрема [PERSON] не було реалізовано в повній мірі та за життя він не встиг отримати державний акт на земельну ділянку, розміром 0,0537 га. по Бобрицькій сільській раді. За таких обставин позов слід задовольнити.

Outcome: approved