Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до суду з позовом до ТОВ „[PERSON] авто плюс Україна про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 52424 грн.99 коп., збитків у вигляді несплаченої заборгованості за кредитом у розмірі 10648 грн.58 коп., неотриманої вигоди у розмірі 7500 грн.00 коп. Ухвалою суду в якості третіх осіб, судом було залучені ВАТ„Українська страхова компанія,Дженералі гарант та АКБ „Факторіал - Банк(правонаступник ПАТ „Себ Банк). У судовому засіданні позивач двічі змінював вимоги і посилаючись на викладенні у позові обставини, просив стягнути на його користь збитки у вигляді несплаченої заборгованості за кредитом у розмірі 66969 грн.04 коп. та упущену вигоду у розмірі 180000 грн.00 коп. Вимоги про стягнення матеріального збитку у розмірі 52424 грн.99 коп. залишено без змін. При цьому суду пояснив, що ні запчастин, які повинен був надати відповідач, ні залишок коштів від відповідача він не отримував. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що за домовленістю з позивачем, відповідачем йому було передано запчастини, а решту суми 11750 грн.00 коп. позивачем було отримано особисто у бухгалтерії підприємства. Домовленостей щодо ремонту автомобіля позивачем відповідачем досягнуто не було. Представник третьої особи ПАТ „СЕБ Банк не заперечувала проти задоволення позову, при цьому суду пояснила, що на сьогодні договірні зобовязання між [PERSON] і банком існують, заборгованості за кредитним договором не погашена, заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.1.2008 р. про стягнення з нього суму боргу до цього часу не виконано. Представник третьої особи ВАТ „УСКДженералі Гаранд при вирішенні даного спору покладалася на розсуд суду, при цьому вказала, що страхова компанія, свої зобовязання перед позивачем виконала, суму страхованого відшкодування за погодженням з вигодонабувачем було перераховано банку, а останній в свою чергу на ремонт транспортного засобу та придбання запчастин. Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є фізичною особою підприємцем з наданням послуг з перевезенням пасажирів та їх багажу на таксі, що підтверджується свідоцтвом серії В02 №013013 від 16.12.05 р. та ліцензією серії АВ №152967 від 06.06.2006. (а.с.8,9,14). 05 березня 2007 р. між [PERSON] та АК „ФАКТОРІАЛ- банк( правонаступником якого є ПАТ „СЕБ Банк) було укладено кредитний договір №024-в/41 на придбання автотранспорту. Відповідно до цього договору позичальнику у тимчасове користування було надано кошти у розмірі 26200.00 доларів США на строк з 05.03.07 р. по 04.03.2013 р.( а.с.25-27) В забезпечення виконання умов цього договору, 05.03.2007 р. між сторонами укладено Договір застави, предметом якого є транспортний засіб автомобіль „BRILLIANCE модель МІ SY7240, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВЕС004798 виданого 02.03.2007 р.( ас. 24,39) 05.03.2007р. між ВАТ „УСК „Дженералі Гарант та [PERSON] було укладено договір №19-20070305-0272-8011-13 добровільного страхування автотранспорту на строк до 04.03 2008 р. Відповідно до п.1.1 цього договору страховик зооов язується, у разі настання страхового випадку, здійснити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбачених цим договором, а страхувальник зобовязується вчасно і в повному обсязі сплачувати страхові платежі виконувати інші умови договору. Вигодонабувачем є АБ „Факторіал-Банк. Як вбачається із п.7.22 даного договору, страхове відшкодування, що має бути сплачено за договором, сплачується вигодонабувачеві в рахунок погашення простроченої заборгованості і Страхувальника за зазначеним в договорі кредитним договором, або на рахунок організації, що здійснює ремонт транспортного засобу, або на користь страхувальника у кожному випадку і щй за погодженням із вигодонабувачем. При цьому страховик не звільняється від виконання зобовязань за кредитним договором в строки, передбачені зазначеним кредитним договором.(а.с. 15-23). 05.03.2007р. між [PERSON] та ТОВ „[PERSON] авто плюс Україна було укладено договір №2006026 купівлі-продажу спірного автомобіля. За цим договором, кошти за придбаний автомобіль перераховуються на рахунок продавця шляхом надання покупцеві кредиту АБ "Факторіал-Банк відповідно до умов кредитного договору між покупцем та банком, право Ясності переходить до покупця в момент одержання останнім належним чином оформленої довідки рахунку. ( а.с.86-87). За актом прийому передачі позивач отримав автомобіль в належному стані.( а.с.88) У грудня 2007 р. сталася ДТП. Позивач вчасно звернення до ВАТ „УСК „Дженералі гранат з заявою про настання страхового випадку. Як вбачається із страхового акту №105228/1, сума збитку завданого обєкту страхування склала 66458 грн.97 коп.( з відрахуванням франшизи 737 грн.30 коп.). Зазначена суму була сплачена шляхом перерахування на імя позивача до банку АБ „Факторіал Банк -17.03.2008 р. оштів в сумі 14152 грн.50 коп. та 31.01.2008 р. в сумі 52389 грн.47 коп.(а.с.37,61,62 Платіжним доручення №44688556 від 01.02.2008 р. Банк на розрахунковий рахунок доповідача перерахував 52424 грн.99 коп. як оплату за обладнання для автомобіля згідно рахунку-фактури №АП-0000005 від 09.01.2008 р. ( а.с.32,33,34). Зі слів позивача, до цього часу від відповідача ані запчастини, ані кошти не отримав. За загальним правилом, визначеним ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана іеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або оридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується і повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.І та ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті юрушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а гакож витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Отже діючим законодавством передбачено, що збитки, які особа хоче відшкодувати повинні бути реальними. Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням шкідливого результату. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Отже, оскільки відшкодування збитків є заходом цивільно-правової відповідальності, його застосування можливе лише за наявності умов відповідальності, передбаченої законом. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести факт порушення зобов'язання контрагентом, наявність і розмір понесених збитків, а також причинний зв'язок між ирЗДонорушенням і збитками. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини Щ 614 Цивільного кодексу України контрагентом, наявність і розмір понесених збитків, а також причинний зв'язок між правопорушенням і збитками. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини ст. 614 Цивільного кодексу України Заявляючи позовні вимоги про відшкодування заподіяного йому (позивачеві) матеріального збитку у розмірі 52424 грн.99 коп., позивач посилався на те, що відповідач повинен був відремонтувати належний йому автомобіль, оскільки ТОВ „[PERSON] авто плюс Україна" є офіційним дилером компанії „Атлант-М Азія. Технічне обслуговування транспортного засобу проходить у відповідача. У судовому засіданні представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову, вказав, що між сторонами було досягнуто домовленість щодо поставки позивачеві запчастин для автомобіля, а не його ремонт. Відповідач взятті на себе зобовязання на поставку запчастин позивачеві для проведення ремонту даного автомобіля виконав. На підтвердження чого, надав до суду платіжні документи із яких вбачається, що 27.02.2008р. позивачеві було передано запчастини на суму 26778 грн.97 коп., 19.03.2008 р. на суму 13866 грн. 01 коп., а решту суми 11750 грн. 00 коп. платіжним дорученням від 04.02.2008 р. було повернуто позивачеві. Крім того, вказав, що при укладенні між сторонами договору купівлі-продажу ТЗ, між сторонами не укладається угода, оскільки було зясовано, що автомобіль буде використовуватися як таксі. Відповідно до Правил обслуговування автомобіля марки автомобіля „BRILLIANCE в гарантійний період п. 2.1.8. у разі використанні автомобіля для професійних пасажирських перевезень (таксі) претензії покупця на усунення недоліків відхиляється. Вищевикладені обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, свідок [PERSON] вказав, що гарантійний ремонт автомобіля можливий, якщо він не використовується як таксі та таке інше. З [PERSON] домовленостей про ремонт ТЗ не було, оскільки автомобіль використовувався як таксі, крім того, позивач домовився про ремонт з іншими особами, а вони повинні були поставити позивачеві лише запчастини, оскільки є дилерами компанії „Атлант-М Азія. Частково запчастини отримали із складу м. Києва, а частину привозив особисто із Росії, а згодом передали їх [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами фактично було досягнуто домовленості щодо поставки відповідачем, як дилером компанії „Атлант-М Азія позивачеві запчастин, що підтверджується як поясненнями свідків, так і матеріалами справи зокрема платіжним дорученням №44688556 від 01.02.2008 p., відповідно до якого кошти перераховані „як оплату за обладнання для автомобіля згідно рахунку-фактури №АП-0000005 від 09.01.2008 р. Кошти у сумі 14152 грн.20 коп., які були нараховані страховою компанією позивачеві було виплачено і з його слів витрачено на ремонтні роботи по відновленню автомобіля. ( а.с.37,38.) Позивач же у судовому засіданні, заперечував проти того, що він від відповідача отримав запчастини для проведення ремонту автомобіля та залишок коштів. При цьому вказав, що жоден із наданих до суду платіжних документах як на отримання коштів, так на отримання запчастин він не підписував. За його клопотанням було призначено судову почеркознавчу експертизі. Між тим, провести її не вдалося, оскільки оригінали платіжних доручень було викрадено із автомобіля керівника ТОВ, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.04.2009 р. Враховуючи, що позивач заперечував проти отримання від відповідача запчастин та грошей, наполягав на проведенні судової почеркознавчої експертизи, а також те, що оригінали платіжних документів, які слід було надати для проведення експертизи було вкрадено саме в період коли вирішувалося питання про проведення експертизи, за такого на думку суду, доводи відповідача про належне виконання домовленостей не відповідають і дійсності. Відповідно до п.6.5.2. договору страхування, вигодонабувач має право з метою і отримання страхового відшкодування, за своєю власною ініціативою вчиняти будь-які дії, які і повинен чи має право вчиняти страхувальник. При цьому вчинення таких дій вигодонабувачем буде породжувати такі самі правові наслідки, якби такі дії і були вчиненні страхувальником. Враховуючи вищевикладене, а також те, що розпорядником коштів у даному випадку був Банк, то кошти в сумі 52424 грн.99 коп. повинні бути стягнуті, але не за вимогою позивача, а за вимогою Банку, як вигодонабувача за договором страхування, оскільки до теперішнього часу кредитні зобовязання позивача не виконано, заочне рішення Центрального районного суду від 22.10.2008 р. про стягнення з [PERSON] на користь банку коштів у розмірі 116941 грн.51 коп. набрало чинності і знаходиться на виконанні у Центральному ВДВС Миколаївського МУЮ. Також у судовому засіданні, позивач вказав, що автомобіль частково відремонтований, А тим будь-яких належних доказів придбання ним запчастин та проведення часткового ремонту ТЗ за свої кошти, для відшкодування реально понесеного збитку до суду не надав. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що упенні вимог позивача про відшкодування матеріального збитку у розмірі 52424 грн.99 коп. відмовити, як безпідставно заявлені. Як зазначалося вище, кредитні зобовязання між [PERSON] та Банком до цього часу не виконано. Заявляючи позовні вимоги про стягнення із відповідача матеріальної шкоди у розмірі 66969 грн.04 коп., позивач включив до її складу прострочену заборгованість по тілу кредиту, прострочену заборгованість по відсоткам та прострочену заборгованість по щомісячним комісіям. Цей розмір матеріальної шкоди позивач повязує з позбавлення його відповідачем ливості погашати кредит за кредитним договором від 05 березня 2007 р. Як вбачається із матеріалів справи, сторонами кредитного договору е [PERSON] та АК Факторіал-банк:. ТО В „[PERSON] авто плюс Україна не є стороною кредитного договору та не боржником за цим договором, а відносини стосовно погашення кредиту виникають тільки між кронами кредитного договору. Тобто, незалежно від того, за рахунок яких коштів позивачем тонувалися б зобовязання за кредитним договором, вони повинні бути виконанні належним чином. За такого, протиправної поведінки відповідача, шкідливого результату такої поведінки, яка б сприяла тому, що позивач припинив виконання своїх кредитні зобовязань суд не вбачає. Крім того, відповідно до п.7 договору страхування, настання страхового випадку не позбавляє страхувальника виконувати свої зобовязання за кредитним договором. На підставі викладеного К задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 66969 грн.04 коп. належить відмовити за безпідставністю. Посилаючись на те, що в результаті неналежного виконання відповідачем взятих зобовязань по доставці запасних частин для ремонту автомобіля „BRILLIANCE модель МІ SY7240, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], він не має можливості займатися своєю професійною діяльністю перевезенням громадян( таксі), у зв'язку з чим він недоотримав прибуток, позивач просить стягнути з відповідача на його користь упущену вигоду у розмірі 180000грн.00 коп. На підтвердження заподіяної йому матеріальної шкоди, у вигляді упущеної вигоди, зстанній надав звіти субєкта підприємницької діяльності за 1-4 кв.2007 p., сумарний обсяг виручки 180000 грн. Крім того, відповідно до довідки СПД [PERSON], позивач безперервно з жовтня 2005 р. по теперішній час працює на автомобілі „Хюндай Абсент, реєстраційний номер 5Е6971 АВ. При обчисленні розміру упущеної в вигоди першочергове значення має визначення достовірності(реальності) тих доходів, які позивач отримував за звичайних умов цивільного обороту. Наданий ним звіт податкового органу свідчить про отримання ним прибутку на час роботи на автомобілях, однак, яка частка цього прибутку використовувалася ним для Забезпечення підприємницької діяльності на кожному автомобілі, зокрема - обслуговування автомобілів, придбання пального, заробітна платня, тощо позивач не надав. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме в результаті неправомірних дій відповідача він дійсно мав можливість за вказаний період реально одержати доходи у вказаному розмірі, а відтак не може сприйматися в розумінні упущеної вигоди і тому їдана вимога є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст.11.22,623,1166 ЦК України у задоволенні раявлених позивачем вимог належить відмовити. В силу ст..88 ЦПК України .с удові витрати сплачено при зверненні до суду.

Outcome: dismissed