overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради та просить визначити йому додатковий строк на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця [PERSON], померлої 03.07.1998 року в с.Кривиця Дубровицького району Рівненської області. Крім того, просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,22 га, розташовану в с.Кривиця Дубровицького району, яка належала, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №064293, спадкодавцю [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 03 липня 1998 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок та державний акт на право власності на земельну ділянку. Він є спадкоємцем по заповіту на житловий будинок. Державним нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Також після смерті бабусі державний акт на право власності на земельну ділянку знаходиться у нього на руках, тобто він вступив в управління та володіння спадковим майном. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що справу можливо розглянути без участі представника відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.3), [PERSON] померла 03.07.1998 року. Згідно заповіту, складеного 29.06.1998 року (а.с.4) належний на праві власності [PERSON] житловий будинок з господарськими приміщеннями, що знаходиться в с.Кривиця Дубровицького району заповіла [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно. зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи вищенаведене, суд рахує, що позивач для оформлення права власності на державний акт на право власності на земельну ділянку повинен звернутися в нотаріальну контору. Крім того, суд переконується в тому, що [PERSON] дійсно пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 09.11.2007 року. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне подружнє життя не склалось, відповідач залишив сімю, з того часу матеріальну допомогу не надає. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пославшись на вищевказані обставини. Відповідач позов визнав. Висл>лавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони 09.11.2007 року зареєстрували шлюб. 30.10.2007 року у них народилась дочка [PERSON], батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Спільне життя не склалось і з липня 2009 року сторони проживають окремо. Згідно довідки Триліської сільської ради дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд погоджується з вимогою позивачки щодо стягнення аліментів у частковому відношенні до заробітку та вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини.. Відповідно до ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно - технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Тому суд, враховуючи обставини по справі, вважає, що з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом для визнання права власності. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але суду повідомив, про розгляд справи за його відсутністю та позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву в якій проти позову не заперечує, яку долучено до матеріалів справи, як доказ. Судом встановлено, що 22.04.2003 року помер син позивача [PERSON].(а.с.б) Позивачка з ним являлася співвласниками будинку № 9 по вул.Приморська в смт.Власівка м.Світловодська Кіровоградської області, а саме, їй належить 3Л частини вказаного будинку, а її померлому синові належала Ул частина вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.12.1985 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.1985 року.(а.с.8) Позивачка являється спадкоємцем після сина першої черги, як його мати. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. Вона фактично вступила в управління спадковим майном у вигляді вказаної частини будинку, про що свідчить те, що на момент смерті сина, тобто на 22.04.2003 року вона мешкала в даному будинку і продовжує в ньому мешкати на даний час, виконуючи по відношенню до нього всі права та обов»язки власника - оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, що підтверджується довідкою виконкому Власівської селищної ради № 101/2 від 11.03.2010 року, тобто вона прийняла спадщину після сина у вигляді вказаного майна. Син позивачки в смт.Власівка м.Світловодська прописаний не був, останні декілька років перед смертю їздив на заробітки до Росії, але де він там мешкав і чи був зареєстрований їй не відомо. У відповідності до ст. 335 ЦК України - безхазяйною є річ, яка не має власника. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщенні. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади. У відповідності до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з викладеного, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" звернулося до суду Дзержинського радону м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON], [PERSON] де [PERSON] Владиславівни заборгованість в сумі 12099,96 грн.., заборгованість по теплопостачанню , мотивуючи це тим, що відповідачі своїх обов'язків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи був повідомлені вчасно й належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є піднаймачами житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], а згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й комунальні платежі. Представник позивача просив стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.07.02 по 31.12.09 року 12099,96 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України на відповідачів також варто покласти витрати по оплаті державного збору, які становлять 1% від ціни позову, але не менш 51 грн. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" звернулося до суду Дзержинського району м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість в сумі 8700,00 грн.., заборгованість по теплопостачанню , мотивуючи це тим, що відповідачі своїх обов'язків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи був повідомлені вчасно й належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦГЖ України. Суд. вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є піднаймачами житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], а згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й комунальні платежі. Представник позивача просив стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.10.03 по 31.12.09 року 8700,00 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України на відповідачів також варто покласти витрати по оплаті державного збору, які становлять 1% від ціни позову, але не менш 51 грн. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду Із позовом до [PERSON] у якому з урахуванням уточнених в судовому засіданні вимог просила розподілити спільне майно, набуте нею та відповідачем за час шлюбу, виділивши їй ноутбук «Samsung NP-R518 DAO BUA» в комплекті з маніпулятором миша «SVEN CS-304 black U», загальною вартістю 5587 грн., стягнувши з неї на користь відповідача половину вартості цього майна, а саме 2793 грн. 50 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що із 07.11.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем, у період якого 26.11.2009 року був придбаний вказаний ноутбук на кошти, подаровані на весілля. З січня 2010 року вони припинили подружні стосунки, угоди про поділ майна не досягли, однак ноутбук відповідач залишив у себе. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.... Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з положень ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття сина. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 08.11.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Терпінівській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 36 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). В теперішній час сторони однією сімєю не проживають, 17.03.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Згідно довідки, виданою Семенівською сільською радою від 26.02.2010 р. № 287 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [INFO]. Неповнолітній син [PERSON], [INFO] також зареєстрований та проживає за вказаною адресою (а.с.5). Таким чином, дитина знаходиться на утриманні матері. Ні в позивачки, ні в неповнолітньої дитини нерухомості, зареєстрованої на їх імя, немає. В теперішній час [PERSON] не працює, має тимчасові заробітки. З отриманих коштів позивачка сплачує комунальні послуги за проживання в будинку, купує одяг та взуття собі та дитині, продукти харчування, ліки тощо. Інших осіб, які б мали б можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини немає. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, хоча працює монтером путі в ПЧ-4 Придніпровської залізниці. Таким чином, відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 березня 2010 року і до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка зазначала, що 07.06.2007 року помер її рідний батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно будинок № 33 з відповідними надвірними будівлями по вул. Щорса в с. Пухівка Броварського району Київської області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] та її сестра та брати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В шестимісячний термін позивачка звернулась до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачці було відмовлено, в звязку з тим, що при житті [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на будинок, який розташований в с. Пухівка по вул. Щорса, буд. 33 Броварського району Київської області. Посилаючись на викладене позивачка просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який розташований в с. Пухівка по вул. Щорса, буд. 33 Броварського району Київської області, після смерті [PERSON], який помер 07.06.2007 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не зявились, надали суду заяву в якій просили слухати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено, що 07.06.2007 року помер рідний батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно будинок № 33 з відповідними надвірними будівлями по вул. Щорса в с. Пухівка Броварського району Київської області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] та її сестра та брати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В шестимісячний термін позивачка звернулась до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно довідки виконкому [PERSON] сільської ради Броварського району від 07 травня 2009 року за № 611, власником жилого будинку був [PERSON], згідно з записом в погосподарській книзі № 1 особовий рахунок № 26 за 2006-2010 р.р. в с. Пухівка по вул. Щорса, 33. На даний час у спадковому будинку проживають та зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на будинок № 33 з відповідними надвірними будівлями по вул. Щорса в с. Пухівка Броварського району Київської області, після смерті [PERSON], який помер 07.06.2007 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

У Слов'янський міськрайонний суд звернулася КЛПУ Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська, про госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON] [INFO] без його згоди, оскільки це необхідно для його лікування, так як психічний стан [PERSON], свідчить про тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для нього та оточуючих. Представник заявника лікар психіатр [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Прокурор вважає заяву обґрунтованою та як таку , що підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що: заява Обласної психіатричної лікарні м. Слов'янська, про госпіталізацію громадянина у примусовому порядку до психіатричного закладу, підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання достовірно було встановлено, що: 18 квітня 2010 року до Обласної психіатричної лікарні м. Словянська, [PERSON], надійшов за направленням дільничого психіатра Артемівської ЦРБ [PERSON] З висновку лікарсько-психіатричного огляду № 651-3 від 19 квітня 2010 року слідує, що у [PERSON], вбачається тяжкий психічний розлад у вигляді параноідної шизофренії непереривна течія, параноідний синдром з наростаючим дефектом, в силу якого [PERSON], здійснює дії небезпечні як для себе так і для оточуючих. Комісія лікарів-психіатрів визнала обґрунтованою госпіталізацію [PERSON], Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.» В звязку з викладеним суд приходить до висновку що [PERSON], встановлено тяжкий психічний розлад, його дії небезпечні як для нього так і для оточуючих. Належне лікування [PERSON], можливе лише в умовах стаціонару, а тому його необхідно примусово госпіталізувати до психіатричного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, якій зареєстровано 29 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів гро\-мадянського стану Жовтневого району управління юстиції Донецької області, актовий запис № 252. Від спі\-льного подружнього життя дітей не мають. Спір, про розділ спільного майна подружжя, між сторонами від\-сутній. Шлюб у сторін перший. Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені в вересні 2009 року через часті сварки в родині. Вважаю подальше збереження їхньої родини з відповідачем неможливим і на примирення з нім вона не згодна, фактично шлю\-бні відносини між ними відсутні, тому просила суд шлюб між ними розірвати. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, підтвердила суду доводи сво\-єї позовної заяви, і просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати просила пок\-ласти на відповідача. Відповідач до суду не з,явився. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що родина розпалася остаточно, оскільки позивач не згоден на примирення й у зв,язку із цим суд вважає, що шлюб зв,язує сторони лише формально і, тому, повинен бути розірваний. Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору при одер\-жанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й матеріального стано\-вища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на відповідача, а позивача від сплати цих витрат звільнити.

Outcome: approved