Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої сільськогосподарськими тваринами, які належать відповідачу на праві власності, та відшкодування моральної шкоди. В позові зазначав, що 26 вересня 2009 року перед вечором його сусіди [PERSON] та [PERSON] попросили поїхати з ними на його автомобілі в смт. Вашківці Вижницького району Чернівецької області для вирішення їх сімейних питань, на що він погодився. Близько 20 год. 30 хв. керуючи автомобілем, який належить йому на праві приватної власності, ВАЗ-21703, реєстраційний номер [NUMBER] і рухався по дорозі в смт. Вашківці повз пасовище, на якому були вівці. Автомобіль рухався з маленькою швидкістю. В цей час несподівано почув удар по автомобілю з лівої сторони. Він негайно ж зупинив автомобіль і вийшов на вулицю . Вийшовши з автомобіля, побачив, що автомобіль пошкоджений вівцями, які гонила невідома йому дівчина. На його питання, як сталося, що вівці пошкодили автомобіль, вона відповіла, що вони злякалися собак і побігли на автомобіль. Після цього його стан здоровя погіршився і він звернувся до лікарів за медичною допомогою. А наступного дня приїхав в смт. Вашківці в господарство [PERSON], якому належать на праві приватної власності вівці, що пошкодили напередодні автомобіль, щоб домовитись про ремонт автомобіля або про відшкодування вартості ремонтних робіт. Проте [PERSON] категорично відмовився відшкодовувати завдану матеріальну шкоду. Для визначення суми матеріального збитку, нанесеного йому як власнику автомобіля, звернувся 02.10.2009 року із заявою в СП « Західно-Український Експертно- Консультативний Центр» . Відповідно до висновку №157 від 15.10.2009 року спеціаліста- товарознавця цієї експертної установи сума матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ВАЗ-21703, реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску становить 3511 грн. 20 коп. Вказував, що факт пошкодження автомобіля вівцями, які належать на праві власності [PERSON] підтверджується матеріалами, які є в висновку № 135 старшого дільничного інспектора міліції Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області [PERSON] : рапортом чергового Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області [PERSON] від 29.09.2009 року, протоколом усної заяви [PERSON]В від 29.09.09р., поясненнями [PERSON] від 29.09.09р., поясненнями [PERSON] від 29.09.09р., поясненнями [PERSON] від 29.09.09р., поясненнями [PERSON] від 29.09.2009 р., поясненнями [PERSON] Васильовича від 29.09.2009 р., протоколом огляду транспорту від 29.09.2009 р., фототаблицями до протоколу огляду транспортного засобу. Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача [PERSON] відшкодувати завдану матеріальну шкоду шляхом ремонту автомобіля або сплати грошових коштів, необхідних для ремонту автомобіля згідно висновку спеціаліста - авто товарознавця. Однак, відповідач категорично відмовляється це зробити. В зв'язку з цим вимушений звернутися до суду за захистом порушеного мого права як власника пошкодженого автомобіля. Вважає, що в даному випадку відповідач [PERSON], як власник сільськогосподарських тварин ( овець ) повинен понести матеріальну відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду по відновленню автомобіля. Також вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому витрати, пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження автомобіля на предмет встановлення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, що становить 420 гривень, а також відшкодувати витрати на правову допомогу відповідно до статті 84 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та його представник збільшили позовні вимоги, вважали, що відповідач повинен відшкодувати завдану моральну шкоду, що передбачено статтями 23, 1167 ЦК України. Оскільки після побаченого пошкодженого автомобіля, який належить йому на праві власності і який являється новим, йому стало дуже погано, почав хвилюватися, нервувати, відчув різкий біль в області серця і негайно ж звернувся за медичною допомогою, яка була йому надана в той же день. Наступного дня знову звернувся до лікарів за медичною допомогою. Він погано став спати, вимушений був неодноразово просити відповідача відремонтувати автомобіль, на що у відповідь останній почав його ображати, принижувати його честь і гідність та відкрито глумиться над ним. Пошкодження нового автомобіля стало причиною моральних страждань. Він втратив душевний спокій, багато часу витрачав на оформлення відповідних документів, проведення експертизи оцінки пошкоджених частин автомобіля .Переживання посилились відмовою відповідача відремонтувати автомобіль або виплатити відповідні кошти на його ремонт. Тому вимушений був зробити це за позичені у родичів гроші. Заподіяну моральну шкоду він оцінює у розмірі 10 000 (десять тисяч ) гривень. Відповідач та його представник позов не визнали, посилаючись на те, що після даної пригоди того ж вечора позивач до відповідача не звернувся з вимогою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження вівцями його автомобіля, а тільки на наступний день, що свідчить про можливість пошкодження автомобіля іншими предметом та в інший час. Крім того позивач повинен був у разі пошкодження автомобіля викликати працівників ДАІ, які мали б за документувати даний факт дорожньо- транспортної пригоди, а не самовільно покидати місце пригоди. Просили в позові [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої сільськогосподарськими тваринами, які належать відповідачу на праві власності, та відшкодування моральної шкоди - відмовити. Свідки [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні пояснили те, що 26 вересня 2009 року ввечері за їхнім проханням [PERSON] відвіз їх в м.Вашківці для вирішення сімейно-побутових питань на власному автомобілі. Біля м.Вашківці перед машиною перебігли вівці, вони почули стук у лівий бік автомобіля. [PERSON] вийшов з автомобіля і говорив з дівчиною,яка гнала вівці, про що саме сказати не можуть, потім сів у автомобіль і вони поїхали далі ,говорив,що знає власника овець. У м.Вашківці на автовокзалі сказав,щоб вони виходили та добиралися самі, оскільки його стан здоров»я погіршився і він далі їхати не буде. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 26 вересня 2009 року ввечері гнала до дому овець з громадського пасовища, яке розташоване близько 150 м. від будинку. Вівці йшли по узбіччю дороги. На лай сусідських собак вівці перелякалися та вибігли на дорогу. По дорозі їхав автомобіль та наїхав на вівці. Згодом водій вийшов з автомобіля і почав виражатися нецензурною лайкою, про те, як вона з гонить овець, сів в автомобіль та поїхав. Про пошкодження транспортного засобу нічого не сказав, тільки вранці наступного дня повідомив, про те, що вівці пошкодили йому автомобіль. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу усної заяви про злочин від 29 вересня 2009 року , вбачається, що [PERSON] звернувся до Вижницького РВ УМВС України про пошкодження майна в якій вказує , що 26.09.2009 року біля 20 год. 30 хв. під час руху гром. [PERSON] на власному автомобілі марки ВАЗ 21703, державний номерний знак [NUMBER] в м.Вашківці по вул. Бажанського його автомобіль побили вівці,яких перегонила, через проїзну частину невідома йому дівчина. В протоколі огляду транспортного засобу від 29.09.2009 року зазначено, що при огляді транспортного засобу ВАЗ 21703, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] старшим державтоінспектором ВДАІ [PERSON] виявлено деформовано переднє ліве крило,задня ліва дверка, передня ліва дверка,пошкоджена. Згідно висновку №157 від 15 жовтня 2009 року спеціаліста - автотоварознавця СП Західно - Український Експертно-Консультативного центру визначеного сума матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля ВАЗ -21703,реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску становить 3511,20 грн. Висновком старшого ДІМ Вижницького РВ УМВС в Чернівецькій області [PERSON] по перевірці по письмовій заяві гр. [PERSON] про пошкодження майна, останньому рекомендовано звернутися у приватному порядку у суд для відшкодування завданої шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачені загальні умови, наявність яких, як правило, є обов'язковою для покладення на особу відповідальності за заподіяння шкоди . Це такі умови: наявність шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, та/або особистим немайновим благам фізичної чи юридичної особи; неправомірні (протиправні) дії (бездіяльність) заподіювана шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, яка настала; вина заподіювана шкоди. Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини. Відповідно до вимог пункту 2.10. Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: - негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10. Правил дорожнього руху; - не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до - присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; у разі неможливості виконати такі дії відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; - повідомити про дорожньо - транспорту пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; - вжити всіх необхідних заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі. Як встановлено з достовірністю в судовому засіданні та показами свідків, що позивач [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди покинув місце пригоди і не вжив заходів, які вище перелічені. П.П. 7.6. 7.7. згідно Правил ПДР. Переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Як встановлено в судовому засіданні погоничем тварин була інша особа [PERSON], а не відповідач , крім того неподалік стояв дорожній знак «Перегін худоби». Знак установлюється перед ділянками доріг, що проходять біля ферм, відкритих загонів,пасовищ, де можливий вихід худоби на проїзну частину дороги і перед місцями прогону худоби по дорозі. На ділянці прогону худоби водію транспортного засобу доцільно рухатися з пониженою швидкістю,щоб уникнути можливого заносу у разі різкого гальмування, а також щоб не злякати тварин, реакція яких на раптову появу транспортного засобу може бути непередбаченою. Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вини [PERSON] в даній дорожньо-транспортній ситуації не вбачається. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В ході судового засідання не здобуто жодних доказів про те , що автомобіль [PERSON] пошкоджено саме з вини відповідача, а тому позов не підлягає до задоволення. Аналізуючи зміст ч. 1 ст. 1187 ЦК України, під джерелом підвищеної небезпеки слід розуміти діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, які в силу своїх природних чи створених людиною властивостей не піддаються в процесі їх експлуатації безперервному і всебічному контролю людини, внаслідок чого створюють підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, чи інших осіб та обумовлюють високий ступінь вірогідності заподіяння шкоди цим особам чи їх майну. Виходячи із зазначеного розуміння поняття "джерело підвищеної небезпеки" до такого джерела не можна віднести домашніх (свійських) тварин, зокрема вівці . Положеннями Постанови Пленуму ВСУ України N 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з подальшими змінами та доповненнями) зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Залишаючи без задоволення вимоги позивача , суд вважає, що без проведення авто- технічної експертизи неможливо з'ясувати, які правила дорожнього руху порушили учасники дорожньо-транспортної пригоди, що знаходяться в причинному зв'язку з шкідливими наслідками, та ступінь вини кожного, а зібрані докази мають суттєві протиріччя щодо того, побиття автомобіля саме вівцями . Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в позові відмовлено. На підставі ст.ст.1166, 1187 ЦК України Постанови Пленуму ВСУ України N 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»

Outcome: dismissed