Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

23 вересня 2009 року, [PERSON] від імені [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та пояснив, що 14 серпня 2008 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. 1095АО, рухаючись зі сторони с. Тучин в напрямку м. Рівне виконуючи обїзд тварини, різко виїхав на смугу зустрічного руху, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем, який належав позивачу [PERSON] «Опель-Вектра», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який керував автомобілем по дорученню. Внаслідок ДТП останній отримав механічні пошкодження, у звязку із чим вартість матеріального збитку, заподіяного позивачеві складає 35195грн. що підтверджується висновком спеціаліста №116 у звязку з тим, що автомобілі були застраховані, [PERSON] отримав від страхової компанії в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24990 грн., сума невідшкодованої матеріальної шкоди становить 10200 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму матеріальної шкоди. Окрім того, стверджує, що внаслідок пригоди та негативною поведінкою відповідача про категоричну відмову добровільно компенсувати заподіяну шкоду його довіритель також зазнав значних хвилювань, оскільки почував себе обманутим та не міг протягом певного часу в повній мірі виконувати свої службові обовязки. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 5000 гривень моральної шкоди. Представники відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали повністю, та пояснили, що дійсно, 14 серпня 2008 року відбулось ДТП, однак вини свого довірителя в даному ДТП не вбачають хоча не оспорювали Постанову Рівненського міського суду про застосування до [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 грн., крім того представники відповідача піддають сумніву висновки спеціаліста, що до вартості ремонтних робіт автомобіля позивача, крім того стверджують, що суду не надано доказів понесення витрат на ремонт автомобіля, що стосується моральної шкоди то дану вимогу вважають також необґрунтованою оскільки позивач отримав страхову виплату в максимально короткий терміни а свої моральні страждання жодним чином не довів, як того вимагає законодавством. Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посипається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 14 серпня 2008 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. 1095АО, рухаючись зі сторони с. Тучин в напрямку м. Рівне виїхав на смугу зустрічного руху, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем, який належав позивачу [PERSON] марки «Опель-Вектра», д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП останній отримав механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду від 3 вересня 2008 року [PERSON] визнано винним скоєні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 15 серпня 2008 року, експертом [PERSON] в присутності представників страхових компаній та представника власника автомобіля, був складений Акт огляду автомобіля Опель Вектра д.н.з.[NUMBER] , в якому були зазначені пошкодження та опис деталей, які підлягають заміні. Відповідно до висновку № 116 від 15 серпня 2008 року спеціаліста - автотоварознавця про визначення матеріального збитку завданого власникові автомобіля Опель Вектра д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 35195 грн. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що Акціонерним Товариством «Українська пожежно-страхова компанія» з якою у водія [PERSON] був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було виплачено, представнику позивача [PERSON] 24990 грн. Як пояснив, в судовому засіданні, свідок [PERSON], що він працює в страховій компанії «Українська пожежно-страхова компанія»,що відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності транспортних засобів» майнова відповідальність становить 25500 грн. тому власнику автомобіля Опель Вектра д.н.з. [NUMBER] , 23 серпня 2008 року була визначена сума страхового відшкодування за мінусом франшизи в розмірі 24900 грн. Крім того як пояснив, свідок [PERSON] будь-яких підстав недовіряти висновку спеціаліста №116 від 15 серпня 2008 року спеціаліста - автотоварознавця про визначення матеріального збитку завданого власникові автомобіля Опель Вектра д.н.з. [NUMBER] , у страхової компанії не було. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Таким чином з врахуванням, того що позивач отримав страхове відшкодування в розмір 24990 грн. від AT «Українська пожежно-страхова компанія», а вартість ремонту автомобіля ушкодженого внаслідок ДТП становить 35195 грн. то позовна вимога про стягнення різниці у відшкодуванні фактичних затрат на автомобіль позивача підлягає до задоволення на суму 10200 грн. Крім того позивачем ставиться позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно до вимог цивільного законодавства наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві у чому полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодувань. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31.05.1995 року №4 моральною шкодою є «втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд виходить із глибини, характеру та обсягу психічних хвилювань та страждань позивач, що виникли у нього внаслідок пошкодження автомобіля відповідачем, позбавлення його на певний час можливості реалізувати свої здібності, через побоювання у подальшому керуванні автомобілями. З урахуванням таких обставин, виходячи із вимог розумності і справедливості, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на підставі ст. 23, 1167 ЦК України підлягають задоволенню частково на суму 1000 гривень. На підставі викладеного, та ст.ст.. 23,1167,1188, ЦК України,

Outcome: partial