Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якій вказувала, що вона має з відповідачем спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. [PERSON] є працездатною особою, працює та отримує прибуток у вигляді заробітної плати, проте постійної матеріальної допомоги на утримання Карини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2010 року і до досягнення дочкою повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів в розмірі 17% його заробітку, обгрунтовуючи це тим, що він утримує дружину та малолітню дитину, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Також відповідач пояснив, що він має задовільний стан здоровя, працює та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 1700-1800 грн., аліменти на користь інших осіб не сплачує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої Карини, [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. [PERSON] є працездатною особою, має задовільний стан здоровя, працює та отримує щомісячний прибуток у вигляді заробітної плати в розмірі 1700-1800 грн., аліменти на користь інших осіб не сплачує, проте має на утриманні дружину [PERSON] та малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказані обставини не заперечувалися сторонами в судовому засіданні та знайшли своє повне підтвердження письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 2-3, 12, 19). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 181 ч.3 та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи задовільний стан здоровя дитини та платника аліментів, а також те, що останній працює, щомісячно отримує достатнього рівня прибуток, проте має на утриманні інших осіб, в тому числі й малолітню дочку, суд в межах вимог та заперечень сторін прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання Карини в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81, ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, п. 5 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача підлягають стягненню 120 грн. витрат з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи на користь державного бюджету м. Вознесенська та 51 грн. державного мита на користь місцевого бюджету м. Вознесенська.

Outcome: partial