overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

У жовтні 2009 року позивачка звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. Вказала, що з 15.04.2006 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини припинені з 2008 року з причини того, що відповідач не працює, зловживає спиртними напоями. Прохала шлюб розірвати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, місце, час слухання справи в суд неодноразово не з'явився, у зв'язку з чим суд виносить заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечувала. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки сім'я розпалася ще у 2008 році, сторони проживають окремо один від одного, позивачка категорично не бажає примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

В листопалі 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що відповідач користуючись послугами має з 1.01.08р. 2008 р. по 17.04.09 р. заборгованість. Просив стягнути з відповідача на користь ВАТ «Маріупольгаз» борг у розмірі 317,19 гривень та збір за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30ривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]., яка діє на підставі довіреності, позов підтримала, просила стягнути з відповідача заборгованість та збір за інформаційно-технічне забезпечення, оплату держмита покласти на відповідача. Відповідач будучи повідомленим належним чином про час і місце судового засідання, до суду не з'явився, про причину неявки не повідомив та клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому суд, вважаючи причину неявки неповажною, ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до положень ст..224, 225 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст.ст. 67,68,162 ЖК України власники жилого приміщення зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно п. 29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» затвердженого Постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246 споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Згідно з особовим рахунком відповідач мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. Свердлова, б. 45. Згідно з представленим розрахунком розмір заборгованості по експлуатаційним витратам складає 317,19 гривень. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень, від сплати державного мита звільняє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, тому що в подружжя різні погляди на життя, в результаті чого в сімї виникають конфлікти. Шлюб має формальний характер, просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, на примирення не згоден. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них та інтересам їхньої дитини. Сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки тому, що в подружжя різні погляди на життя, в результаті чого в сімї виникають конфлікти, що призвело до неможливості подальшого сімейного життя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 10.07.2004р., від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами не склався через різні погляди на життя, в сім"ї виникали сварки, внаслідок чого з липня 2009 року сторони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, разом не проживають. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що примирення між сторонами неможливе, сім"я розпалася остаточно, просила витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.07.2004р. (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5- копія свідоцтва про народження). Як пояснили в судовому засіданні сторони, їх подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, в сім'ї виникали сварки, внаслідок чого з липня 2009 року сторони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, разом не проживають, наданий сторонам строк на примирення не дав позитивних результатів, вважають примирення неможливим. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання свого рідного брата [PERSON] безвісно відсутнім, мотивуючи тим, що його брат поїхав на заробітки 19.03.2004 року в Московську область і з цього часу його місце знаходження невідоме. Просить визнати свого брата безвісно відсутнім. У попереднє судове засідання сторони подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Представник зацікавленої особи з заявою згоден. Заявниця прохання підтримала, просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 43 ЦК України, громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім, якщо протягом одного року в місці його проживання нема відомостей про місце його перебування. Згідно до ст. 246 ЦПК України справи про визнання громадянина безвісно відсутнім розглядаються судом за місцем проживання заявника. Згідно довідки Ф.1 [PERSON] народився 15.03.1972 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Ф.1 [PERSON] народився 23.09.1968 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії домової книги [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Згідно адресної довідки адресного бюро УМВД в Херсонській області [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] з 16.05.2001 року. Згідно довідки Каховського РВ УМВС України в Херсонській області [PERSON] розшукувався як безвісно відсутня особа, встановити його місцезнаходження виявилося неможливим. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що прохання заявника підлягає задоволенню, оскільки в місці постійного проживання [PERSON] не було відомостей про його місцеперебування з 2004 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи який позивач зазначає, що між ним та відповідачем 03.10.2007р. було укладено депозитний договір на строк 24 місяці. На виконання договору позивачем було внесено до каси відповідача 10\~000 євро готівкою. 06.10.2008р. позивачем було подано письмову заяву до відповідача про дострокове розірвання договору та повернення всієї суми депозиту 08.10.2008р., але на вказану дату гроші позивачу повернуті не були. Тому позивач 15.05.2009р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми депозитного вкладу, а також суму сплачених ним судових витрат в розмірі 1\~272,00 грн. Проте станом на 09.12.2009р. відповідач виплатив позивачу суму коштів за кредитним договором, тому позивач просить суд стягнути з відповідача лише суму сплачених ним судових витрат у розмірі 1\~272, 00 грн. Позивач в судове засідання не звився, але у своїй письмовій заяві позов підтримує та просить справу слухати в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд дослідив, проаналізував і оцінив всі зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, дійсно між позивачем та відповідаче був укладений депозитний договір від 03.10.2007року № 437 "Перспективний-24 місяці(а.с.8-12) на суму 10 000 (десять тисяч) євро (а.с.13). Даний договір був укладений на строк 24 (двадцять чотири) місяці з 03.10.2007р. до 03.10.2009р. За 3(три) дні до закінчення строку депозитного вкладу позивач звернувся до відповідача з письмовою заяво про те, що він бажає отримати кошти готівкою. Однак відповідач кошти не повернув, відповіді на заяву позивача не надав. Але станом на 09.12.2009р. відповідач виплатив позивачу кошти з депозитного рахунку в повному обсязі, тому позивач зменшив суму позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити чи зменшити позовні вимоги. Але, відповідно до квитанцій від 12.05.2009р. та від 13.05.2009р.(а.с.1-2), позивачем було сплачено державне мито в сумі 515,00 грн. та понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 250,00 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише підтверджену документально суму судових витрат, тобто у сумі 765(сімсот шістдесят пять) грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог . На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за використану електроенергію в сумі 244,77 грн., посилаючись на те, що надає відповідачу послуги з електропостачання проте останній оплату за використану електроенергію проводить не регулярно, допустивши заборгованість на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦП К України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває в договірних відносинах з позивачем, позивачем надавалась електроенергія до квартири [PERSON] який її вартість сплачує не в повному обсязі, в результаті чого у абонента утворилась заборгованість за використану електроенергію в сумі 244,77 ГРН- Відповідно до п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 p. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оскільки відповідачем заборгованість за використану електроенергію добровільно не сплачена, тому у суду є підстави для стягнення її в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору та на користь позивача - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 p. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за використану електроенергію в сумі 208,76 грн., посилаючись на те, що надає відповідачу послуги з електропостачання проте останній оплату за використану електроенергію проводить не регулярно, допустивши заборгованість на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляд\' справи в сумі 30,00 грн.. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває в договірних відносинах з позивачем, позивачем надавалась електроенергія до квартири [PERSON] який її вартість сплачує не в повному обсязі, в результаті чого у абонента утворилась заборгованість за використану електроенергію в сумі 208,76 грн. Відповідно до п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 p. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше іо числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оскільки відповідачем заборгованість за використану електроенергію добровільно не сплачена, тому у суду є підстави для стягнення її в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору та на користь позивача - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 p. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 09 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб між сторонами по справі, про що свідчить актовий запис № 64 в книзі реєстрації актів про одруження. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в подружжя виявились зовсім різні психологічно несумісні характери та погляди на життя, взаємні права та обовязки. Вже три роки подружжя не веде спільного господарства та не підтримує шлюбних відносин, сторони проживають окремо, вважають, що примирення неможливе, спір про поділ майна відсутній. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Допитаний в судовому засіданні відповідач, позовні вимоги визнав, підтвердив те, що шлюб між сторонами носить тільки формальний характер, не заперечував щодо ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Сторони спору майнового характеру на момент розірвання шлюбу не мають, дитина залишається проживати з позивачем. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи те, що сторонам розяснено про наслідки ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

18.11.2009 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з тих мотивів, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року, одруження було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції, актовий запис № 188, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Шлюб для обох сторін перший. Сумісне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] припинилося, тому що між нею та відповідачем виникали спори та скандали, конфлікти, виникло відчуження та психологічна несумісність, зникла повага один до одного. У судовому засіданні 10.12.2009 року відповідач [PERSON] позов не визнав, просив суд надати йому та його дружині строк для примирення. 10.12.2009 року подружжю [PERSON] був наданий строк до 12.01.2010 року для примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила свої позовні вимоги, надала пояснення, які співпадають з викладеним у позові та наполягає на їх задоволенні. За час, наданий судом для примирення, вони з відповідачем не примирилися, відношення не поліпшилися. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився та визнав позовні вимоги у повному обсязі. При проведенні судового розгляду судом було надано сторонам місячний строк для примирення на підставі ст.111 СК України, але до цього часу сторони не примирилися. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено наступні факти. Позивач та відповідач зареєстрували шлюб 01.06.2002 році у відділі реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції, актовий запис № 188. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна немає. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Витрати, повязані із розірванням шлюбу суд вважає покласти на відповідача. Витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. сплачено, шлюб у позивача та відповідача перший. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

07.10.2009 р. позивач звернувся до суду із позвом мотивуючи його тим, що він надає відповідачу послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання. В період з лютого 2009 р. по вересень 2009 р. відповідач оплату своєчасно не проводив, у зв»язку з чим станом на 01.09.2009 утворилася заборгованість в сумі 790 грн. 66 коп , що підтверджується випискою з особового рахунку. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість тв. витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 30 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст.. 224 ЦПК України. Суд дослідив матеріал справи та прийшов до наступних висновків. Так судом встановлено, що відповідач користується послугами позивача з теплозабезпечення та гарячого водопостачання. В порушення п.18 «Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», ст. 68 ЖК України в період з лютого 2009 р. по вересень 2009 р. відповідач оплату своєчасно не проводив, у зв»язку з чим станом на 01.09.2009 утворилася заборгованість в сумі 790 грн. 66 грн. , що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідач порушує права позивача за отримання плати за надані послуги з тепло забезпечення. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачені позивачем при подачі позовної заяви судові витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 30 грн., підтверджені платіжним дорученням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

22.07.2009р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.06.2007р. в лісосмузі поблизу с. Ч.Перекоп Каховського району виникла пожежа, в результаті якої згоріло належне йому майно вартістю 30450грн. Охорону обєкту виконував відповідач, тому просив стягнути з нього у якості відшкодування матеріальної шкоди 30450грн., моральної шкоди - 1700грн., судові витрати в сумі 88грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обємі, наполягаючи на їх задоволенні. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що вина її довірителя у виникненні пожежі, яка виникла внаслідок загорання сухої трави в місці розташування пасіки, під час якої було пошкоджено майно [PERSON], не доведена, оскільки він виїзджав на пошук іншого місця розташування пасіки і на пожежі не був присутнім. В задоволенні позову просила відмовити. [PERSON] зайняв аналогічну позицію. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися правовідносини, врегульовані ч.І ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] розповіли, що місце, де перебувала пасіка, охоронялося. Причину виникнення пожежі та винну особу встановити не вдалося. Факт виникнення пожежі 25.06.2007р. близько 18.20год. в лісосмузі біля с. Червоний Перекоп Каховського району Херсонської області підтверджений актом про пожежу інспектора ДПІ Каховського РВ УМВС України від 25.06.2007р. У відповідності до вимог ч.І ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приймаючи до уваги відсутність жодного належного та обєктивного доказу вини саме відповідача у виникненні пожежі, яка пошкодила майно [PERSON], заявлені вимоги не можна визнати обґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed