Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 08 травня 2009 року [PERSON] позичив у нього на власні потреби 10000 грн., які зобовязувався повернути до 31 травня 2009 року, про що власноручно написав розписку. До вказаної дати відповідач кошти йому не повернув. Він неодноразово звертався до [PERSON] з проханням повернути зазначені кошти, однак останній гроші не повернув, жодних дій для їх повернення не вчинив, протягом тривалого часу уникає зустрічей з ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Згідно із ст. 1046 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Довгий час він не може отримати свої грошові кошти, які йому вкрай необхідні через скрутне фінансове становище його сімї, у звязку з чим змушений звернутися до суду. Просив стягнути з [PERSON] на його користь за договором позики борг в сумі 10000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні, враховуючи, що 09 березня 2010 року в рахунок погашення боргу він отримав від [PERSON] кошти в сумі 5800 грн., позовні вимоги зменшив. Просив стягнути з [PERSON] на його користь частину боргу в сумі 4200 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 08 травня 2009 року між позивачем [PERSON] (далі Позикодавець) та відповідачем [PERSON] (далі Позичальник) у письмовій формі був укладений договір позики, згідно з яким Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти в сумі 10000 грн., що підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON], які останній зобовязувався повернути до 31 травня 2009 року, проте своїх зобовязань не виконав та грошові кошти не повернув. Із розписки позивача [PERSON], складеної 09 березня 2010 року, видно, що він отримав від відповідача [PERSON] в рахунок часткового погашення вказаного боргу грошову суму в розмірі 5800 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення на його користь з [PERSON] неповернутої частини позики в розмірі 4200 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 100 грн. та оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 220 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 610, 611, 625, 1046 1050 ЦК України,

Outcome: approved