Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про виселення з самовільно зайнятого житлового приміщення. Посилався на те, що відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006р. №1080 Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили. Серед основних завдань Міноборони є участь у формуванні та реалізації державної політики, спрямованої на розв'язання соціальних проблем військовослужбовців, а також осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку. З метою забезпечення житлом безквартирних військовослужбовців Збройних Сил України на замовлення Міноборони в [ADDRESS] був побудований 16-квартирний житловий будинок (шифр будинку [NUMBER]). Фінансування проектних робіт та будівництва цього будинку здійснювалось виключно з Державного бюджету України . Актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від [INFO], який затверджений рішенням виконкому Чернівецької міської Ради [NUMBER] від [INFO] і зареєстровано в Інспекції ДАБК ДМБК та ЗВ [INFO] за [NUMBER], будинок введено в експлуатацію. Після здачі будинку в експлуатацію вся житлова площа була передана житлову комісію Чернівецького гарнізону для розподілу відповідно до діючого житлового законодавства України серед військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов і перебувають на квартирному обліку за місцем проходження служби. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2012-ХІІ, та п.2.1 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2006 року за № 1171/13045, військовослужбовцям та членам їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла надаються службові житлові приміщення, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Пунктом 2.10 Інструкції визначено, що службове житлове приміщення надається незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку, без урахування пільг, передбачених при забезпеченні громадян житлом. Відповідно до п.60 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджена постановою РМ УРСР і Укрпрофрадою від 11.12.84р. №470, затверджені адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом списки осіб, яким надаються жилі приміщення, не пізніше як за місяць до здачі будинку в експлуатацію надсилаються виконавчому комітетові Ради народних депутатів, на території якої знаходиться це підприємство, установа, організація. У відповідності до вищевказаних норм рішеннями начальника і житлової комісії Чернівецького гарнізону, командування та житлової комісії військової частини [NUMBER], прийнятих у межах своєї компетенції та у порядку визначених діючим житловим законодавством України, квартира [ADDRESS], визначена як службова і виділена сім'ї командира частини, яка несе бойове чергування, військовослужбовця [PERSON] зі складом 4 особи, на квартирному обліку з [INFO]. Це рішення затверджено рішенням Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України [NUMBER] від [INFO], яке відповідно до п.4.5 Інструкції „є остаточним і обов'язковим для розгляду житловими комісіями військових частин та гарнізонів” та підлягає у встановленому порядку включення до службового житлового фонду. Однак, оформлення і видача майбутньому наймачу спеціального ордеру стає неможливим у зв'язку з тим, що квартира [ADDRESS] самовільно та самоправно зайнята відповідачами - громадянином [PERSON], громадянками [PERSON], [PERSON]. Тому, оформлення та видача спеціального ордеру особам, яким правомірно виділена дана квартира та укладання з ними договору найму стає неможливим. Просили виселити відповідачів з даної житлової площі без надання іншого житла. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в зал судового засідання не з”явилися, хоча був належним чином повідомлені про день та час слухання справи. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали повністю. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та третя особа не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Суд заслухавши позивача, третю особу його представника вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006р. №1080 Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили. Серед основних завдань Міноборони є участь у формуванні та реалізації державної політики, спрямованої на розв'язання соціальних проблем військовослужбовців, а також осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку. З метою забезпечення житлом безквартирних військовослужбовців Збройних Сил України на замовлення Міноборони в [ADDRESS] був побудований 16-квартирний житловий будинок (шифр будинку [NUMBER]). Фінансування проектних робіт та будівництва цього будинку здійснювалось виключно з Державного бюджету України . Актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від [INFO], який затверджений рішенням виконкому Чернівецької міської Ради [NUMBER] від [INFO] і зареєстровано в Інспекції ДАБК ДМБК та ЗВ [INFO] за [NUMBER], будинок введено в експлуатацію. Після здачі будинку в експлуатацію вся житлова площа була передана житлову комісію Чернівецького гарнізону для розподілу відповідно до діючого житлового законодавства України серед військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов і перебувають на квартирному обліку за місцем проходження служби. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2012-ХІІ, та п.2.1 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2006 року за № 1171/13045, військовослужбовцям та членам їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла надаються службові житлові приміщення, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Пунктом 2.10 Інструкції визначено, що службове житлове приміщення надається незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку, без урахування пільг, передбачених при забезпеченні громадян житлом. Відповідно до п.60 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджена постановою РМ УРСР і Укрпрофрадою від 11.12.84р. №470, затверджені адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом списки осіб, яким надаються жилі приміщення, не пізніше як за місяць до здачі будинку в експлуатацію надсилаються виконавчому комітетові Ради народних депутатів, на території якої знаходиться це підприємство, установа, організація. У відповідності до вищевказаних норм рішеннями начальника і житлової комісії Чернівецького гарнізону, командування та житлової комісії військової частини [NUMBER], прийнятих у межах своєї компетенції та у порядку визначених діючим житловим законодавством України, квартира [ADDRESS], визначена як службова і виділена сім'ї командира частини, яка несе бойове чергування, військовослужбовця [PERSON] зі складом 4 особи, на квартирному обліку з [INFO]. Це рішення затверджено рішенням Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України [NUMBER] від [INFO], яке відповідно до п.4.5 Інструкції „є остаточним і обов'язковим для розгляду житловими комісіями військових частин та гарнізонів” та підлягає у встановленому порядку включення до службового житлового фонду. Однак, оформлення і видача майбутньому наймачу спеціального ордеру стає неможливим у зв'язку з тим, що квартира [ADDRESS] самовільно та самоправно зайнята відповідачами - громадянином [PERSON], громадянками [PERSON], [PERSON]. Разом з тим згідно довідки представленої в судовому засіданні представником позивача адреса спірного будинку змінилася, а саме з [INFO] на [INFO] Також судом встановлено, що жодних правових підстав для заселення в спірну квартиру відповідачі не мають. Ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення відповідачам не виданий. Також, договір найму, квартири [ADDRESS], відповідачами з наймодавцем не укладений. Крім того, командування та житлові комісії не мали і не мають право надати перевагу відповідачам та виділити їм дану квартиру або інше жиле приміщення. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України визначено, що житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст.43 ЖК України, п. 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 р. та п. 4.1 Інструкції, якими визначено, що жилі приміщення тим, хто перебуває на квартирному обліку, надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Згідно ст. 46 ЖК України громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Відповідно до п.1 ст. 36 ЦПК сторона, в якої за рішенням суду виникне право заявити вимогу до третьої особу або до якої у такому випадку може заявити вимогу третя особа, зобов'язана повідомити суд про цю третю особу. Таким чином, самоправно зайняття квартири [NUMBER] відповідачами - [INFO] порушує охоронювані права сім'ї [PERSON] Ст. 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виселення з жилих приміщень без надання іншого житла передбачено частиною 3 статті 38 Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік (Закон від 24.06.81р. №5150-Х, чинний) та частиною 3 статті 116 ЖК України, де встановлено що, особи, які самоправно зайняли житлове приміщення, виселяються без надання їм іншого житлового приміщення.

Outcome: approved