overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 23 травня 1987 року в відділі ЗАГСу Печерського райвиконкому м.Києва, актовий запис №419. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] ,[INFO] Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин , позивач вважає подальше сумісне життя та збереження сім»ї неможливим . В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав , при цьому посилався на обставини, зазначені в позовній заяві , наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в попередньому судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено поясненнями сторін , сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2005 року в відділі РАЦСу Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1760. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, він постійно вчиняє сварки , застосовує фізичну силу до неї, ображає, погрожує , у них різні погляди на життя . За таких обставин, подальше збереження сім»ї буде суперечити її інтересам. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, при цьому посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві , наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому порядку, в матеріалах справи є заява відповідача про розгляд справи в його відсутності , позовні вимоги визнає. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження також підтверджено поясненнями позивачки, сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивачка просить суд стягувати щомісячно аліменти із відповідача на утримання їхнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Свої вимоги вона мотивує тим, що відповідач по справі її бувший чоловік [PERSON], шлюб з яким було розірвано 16.03.1998 року Радехівським відділом актів громадянського стану Львівської області, актовий запис №27. Від шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його вихованням. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Під час перебування сторін в шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO] [PERSON] не надає жодної матеріальної допомоги позивачці на утримання їхнього сина. Ці факти стверджуються копією свідоцтва про розлучення, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою міської ради № 241. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дочка проживає разом із позивачкою і домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обовязку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивачка посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 14.03.1987 року відділом РАЦС Підгороднянського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 47; від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]; сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя; з 2000 року припинили спільне господарство та проживають окремо кожен у своїй квартирі; спору про розподіл майна не існує. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила шлюб розірвати. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). В судове засідання не зявився причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та за згодою позивача, провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14.03.1987 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони з 2000 року не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, через різні погляди на життя, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір відсутній. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні та в позовній заяві. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені десять років тому і з цього часу більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати: судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від комунального теплопостачаючого підприємства «Комуненергія до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, в розмірі 3018 грн.38 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшив і остаточно просить суд, стягнути з відповідача по справі заборгованість за використану теплову енергію в сумі 1054 грн. 61 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів, з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] проживав за адресою м. Рівне, вул. 6-та Гвардійська 6, є споживачем послуг тепло та гарячого постачання, які надає КТП „ Комуенергія, відповідно до умов договору №43949. Станом на 01.11.2009р. заборгованість [PERSON] за використану теплову енергію становить 1054 грн. 61 коп. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 526 ЦК України заборгованість у сумі 1054 грн. 61 коп. підлягає стягненню в примусовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення було звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати державного мита, а тому з нього належить стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі по 300 гри. на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач наполягала на позовних вимогах, підтримала обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що зазначений позивачем розмір аліментів він не взмозі сплачувати, оскільки не має достатнього доходу, так як є підприємцем але в даний час підприємницькою діяльністю не займається. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 25 травня 2001 року строни перебувають в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 069095, видане 25.05.2001 року Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а.с.7). 19.03.2001 року у позивача та відповідача народилися доньки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.2,3). З 23 грудня 2009 року позивач з відповідачем разом не проживають, що підтверджується актом обстеження проживання № 1 від 11.01.2010 року (а.с.5). Згідно пояснень позивача вона мешкає за адресою : с. Ганусівка, вул. Радянська, 4 Новопсковського району і на її утриманні знаходяться неповнолітні діти - доньки [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Договору про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не укладено. Позивач працює, але її доходу недостатньо для повноцінного виховання та утримання дітей. [PERSON] має захворювання повязане з розвитком мови, знаходиться на індивідуальному навчанні, що підтверджується витягом із протоколу діагностичного засідання ПМПК ( а.с. 6), на її обстеження та лікування потрібні кошти, яких у позивача не вистачає, тому позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання доньок . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

В лютому 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сахнівецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований в с. Киселі по вул. Новосілка, 6А та залишилось після смерті батька [PERSON], який помер 14.04.2004 року. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вирішити питання вона в позасудовому порядку не може, оскільки є розбіжності у прізвищі та по батькові позивача, що зазначені у заповіті, а саме: [PERSON], даним зазначеним у паспорті, а саме: [PERSON]. Представник позивача позов підтримав. Представник Сахнівецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу у його відсутність. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, ще позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява від комунального теплопостачаючого підприємства «Комуненергія до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, відповідно до заяви від 22.12.2009 року, в розмірі 5115 грн.47 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і остаточно просить суд, стягнути з відповідача по справі заборгованість за використану теплову енергію в сумі 5115 грн.47 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просить суд провести стягнення в межах строку позовної давності, а саме за останніх три роки, тобто в сумі 3678 грн.61 коп. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши надані докази у сукупності, пояснення сторін,суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [INFO],є споживачем послуг тепло та гарячого постачання, які надає КТП „ Комуенергія, відповідно до умов договору №12402. Станом на 01.09.2009р. заборгованість [PERSON] за використану теплову енергію становить 3678 грн. 61 коп. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 526 ЦК України заборгованість у сумі 3678 грн. 61 коп. підлягає стягненню в примусовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення було звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати державного мита, а тому з нього належить стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстровано в 1997 році. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникають постійні сварки та непорозуміння, що негативно відображається на дитині. У звязку з чим перестали проживати разом з 2007 року, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. За таких обставин вважає, що шлюб існує формально, подальше примирення та збереження сімї є недоцільним. Просить позов задоволити. В судове засідання відповідач не зявився. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який укладено 20.09.1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за номером 1882 (а.с. 4). Від шлюбу є одна неповнолітня дитина. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 04.12.2009 року, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 4413,16 грн, мотивуючи тим, що відповідачі тривалий час своїх обовязків не виконують, добровільно заборгованість не погашають. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за їх відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування позовної давності до позовних вимог за період з 01.02.2003 року по-01.12.2006 року. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ N2 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та^арячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідачів за період з 01.02.2003 року по 30.09.2009 року складає 4413,16 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.02.2003 року по 04.12.2006 року на суму 1685,79 грн. позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачем таку заяву зроблено, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст.,88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 04.12.2009 року, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 3257,14 грн, мотивуючи тим, що відповідач тривалий час своїх обовязків не виконує, добровільно заборгованість не погашає. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила поновити строк позовної давності, оскільки відповідачі частково виконували обовязки по сплаті за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у звязку з чим справа розглядається за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є піднаймачем житлового приміщення, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно зі ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання зобовязань не допускається. З вимог ст. 64 ЖК України випливає, що розмір оплати за користування житлом встановлюєтся Кабінетом Міністрів України, ст. 6$. ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача за період з 01.06.2003 року по 30.09.2009 року складає 3257,14 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за період з 01.06.2003 року по 04.12.2006 року позивачем пропущений срок позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач в судове засідання не зявився, про застосування позовної давності не заявив, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України , ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.16, 257, 267, 525 ЦК України- СУД

Outcome: approved