overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, заявила, що 30.06.2006 року померла [PERSON] При житті [PERSON] зробила заповіт , яким все майно заповів [PERSON] Так як позивачка одружилась в 2008 році тому прізвище було змінено з «Присяжнюк» на «Швець». Після смерті [PERSON] позивачці не було відомо про наявність спадкового майна, тому вона пропустила строк для прийняття спадщини . Змушена звернутись до суду із вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площе 2,0691 га , яка розташована на території Журавенської сільської ради Літинського району, Вінницької області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивачка є спадкоємцем спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] Дочки [PERSON] та [PERSON] є громадянами іншої держави , тому не можуть бути власниками земельної ділянки, не заперечують ,щоб позивачка оформила спадщину на себе. [PERSON] знала про наявність заповіту, але не знала , що покійній належить земельна ділянка. Взнала лише недавно тому пропустила строк для прийняття спадщини. Просить позов задовільнити . Відповідач в судове засідання не зявився подав до суду заяву в якій просить справу розглянути в їх відсутність , позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. В судовому засіданні , під час попереднього розгляду справи відповідач позов визнав , тому рішення ухвалено відповідно до ст..130 ЦПК України . Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.6) видно , що позивачка одружилась 06.08.2008 року та змінила прізвище з «Присяжнюк» на «Швець». Із копії свідоцтва про смерть(а.с.7) судом встановлено , що [PERSON] померла 30.06.2006 року. Копія заповіту (а.с.10) свідчить про те , що [PERSON] заповіла своє майно [PERSON] Відповідно до копії державного акту (а.с.8) [PERSON] належала земельна ділянка розміром 2,0691 га. Згідно ст.1216 ЦК України, Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем має сина: [PERSON], року народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судове засідання сторони подали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності. Позивачка на позові наполягає, відповідач із позовом згоден. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Позов підлягає задоволенню повністю. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2008 року (а.с. 6). Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дитина проживає разом з матірю, яка її виховує та доглядає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до Кілійського районного суду 02.02.2010 року з позовом до Байрак тар В.В. про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини, сина -[PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач проживає окремо, є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно . Відповідач позовні вимоги, пред'явлені позивачкою визнає, однак в зв'язку з тим, що він ніде не працює, просить стягувати аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне: Сторони зареєстрували шлюб 03.11.2007 року в Виконкомі Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис про одруження № 05, що підтверджується Свідоцтвом про одруження І-ЖД № 855961 від 03.11.2007 року. В шлюбі народилася дитина: син - [PERSON], [INFO], запис акту про народження № 4 від 14.01.2009 року ( Свідоцтво про народження серії І-ЖД № 164332 ). Дитина проживає разом з матір'ю в Одеської області Кілійського району м. Кілія, вул. Суворова, 112 «а» і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі вищевикладеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст., ст., 180, 182, 184, Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів , визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів судом не встановлено. Виходячи з того, що доказів отримання систематичного доходу відповідачем суду не надано, на підставі вимог ст. 184 СК України, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Враховуючи вищенаведені докази та матеріали справи,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

В липні 2009 року, позивачі звернулися до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. У звязку з тим, що правовстановлюючий документ про право власності на зазначену квартиру був втрачений, позивачі просили суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] та визначити ідеальні частки в праві спільної власності на вказану квартиру по 1/3 частині за кожним. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином. Відповідно до Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 13.09.2005 р., ДВКП «Водопій» ліквідовано. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999р., виданого Службою приватизації житлового фонду Дочірнє ВКП «Водопій», позивачам на праві спільною сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. На даний час виявилось, що правовстановлюючий документ на вказану квартиру втрачений. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки співвласники в рівних частках користувались і володіли сумісним майном, суд вважає за необхідне визначити: частки співвласників є рівними і складають по 1/3 частки за кожним, згідно зі ст. 370 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду України». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 355, 368-370, 392 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду України, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

КП «Тростянецьке ЖЕУ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідач має заборгованість за надані послуги з утримання будинку та при будинкової території. За період з січня 2009р. по лютий 2010р. ця заборгованість складає 440 грн. 56 коп., про яку був повідомлений, але відповідним чином не відреагував, а тому підприємство вимушене було звернутись до суду та просять стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, належним чином був увідомлений про день і час розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причину неявки, хоча був належним чином повідомлений. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2009р. по лютий 2010р. становить 440 грн. 56 коп. (а.с.3). Відповідно до ст.68 ЖК України власник квартири або наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та відшкодувати понесені позивачем судові витрати. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача 51грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

В жовтні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу № 3813 від 27.07.2006 р. [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Відповідач - син позивачки з 11.08.2006 року зареєстрований у квартирі, але з червня 2003 року не проживає та не сплачує комунальні послуги, також у квартирі відсутні його речі. Позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. На підставі договору купівлі-продажу № 3813 від 27.07.2006 р. [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Відповідач є сином позивачки та у вищезазначеній квартирі зареєстрований з 11.08.2006 року (довідка ОСББ «Керамік» від 03.10.2009 року). Згідно акту відповідач у вказаній квартирі не проживає з червня 2008 року. Із пояснень свідка [PERSON] - близька подруга, вбачається, що [PERSON] не проживає в квартирі з червня 2008 року, він має вже іншу сім'ю. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідач на проживає в квартирі без поважних причин та не сплачує комунальні послуги, у квартирі відсутні його речі, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

В серпні 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Свої вимоги мотивує тим, що між товариством та відповідачами 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобов'язання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останні зобовязалися своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що, споживачі оплату за надану теплову енергію не провели, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 2264,66 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідачі проживають в [INFO] та є споживачами послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобов'язання не виконують, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 01.10.2007 року по 01.05.2009 року складає 2264,66 грн., що стверджується довідкою. Таким чином, дослідивши всі докази, що були дослідженні у судовому засіданні та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обгрунтованим та підлягає повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 250 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

В липні 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Свої вимоги мотивує тим, що між товариством та відповідачем 01.11.2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останній зобовязався своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що, споживач оплату за надану теплову енергію не провів, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1042,40 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов уточнила, зменшивши його вимоги на час розгляду справи до 164,74 грн. просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідач проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка на момент подання позову складає 164,74 грн. Таким чином, дослідивши всі докази, що були дослідженні у судовому засіданні та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 250 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

В серпні 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Свої вимоги мотивує тим, що між товариством та відповідачем 01.11.2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобов'язання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останній зобов'язався своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що, споживач оплату за надану теплову енергію не провів, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 823,57 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов уточнила, зменшивши його вимоги на час розгляду справи до 251,65 грн., просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідач проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка на момент подання позову складає 623,57 грн. Таким чином, дослідивши всі докази, що були дослідженні у судовому засіданні та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обгрунтованим та підлягає повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

В серпні 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Свої вимоги мотивує тим, що між товариством та відповідачем 01 листопада 2007 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а останній зобовязався своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що, споживач оплату за надану теплову енергію не провів, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 2145,72 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідач проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 01.10.2007 року по 31.05.2009 року складає 2145,72 грн., що стверджується довідкою. Таким чином, дослідивши всі докази, що були дослідженні у судовому засіданні та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обгрунтованим та підлягає повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 250 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

В липні 2009 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію. Свої вимоги мотивує тим, що між товариством та відповідачами 01 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживачів, а останні зобовязалися своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що, споживачі оплату за надану теплову енергію не провели, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1116,93 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідачі проживають в [INFO] та є споживачами послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі свої зобовязання не виконують, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за договором за надані послуги теплопостачання, яка за період з 01.01.2008 року по 01.03.2009 року складає 1116,93 грн., що стверджується довідкою. Таким чином, дослідивши всі докази, що були дослідженні у судовому засіданні та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 250 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved