overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Міське комунальне підприємство Дніпропетровський електротранспорт (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам. Позивач в позові та у судовому засіданні посилається на те, що відповідач, мешкаючи в кімнаті №36 в будинку № 8 по вул. Холодильна в м. Дніпропетровську, оплату по квартирній платі та комунальним послугам за період з 01.01.2009 року по 31.01.2010 року не здійснювала, у звязку з чим станом на 31.01.2010 року виникла заборгованість у розмірі 2355 грн. 34 коп. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 2547 грн. 48 коп. в тому числі інфляційні нарахування в розмірі 159 грн. 27 коп. та 3% річних в розмірі 32 грн. 87 коп. Відповідач в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на балансі міського комунального підприємства Дніпропетровський електротранспорт знаходиться гуртожиток № 2, розташований за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Холодильна, буд. 8. 07.10.2002 року кімната №36 вказаного гуртожитку була надана на підставі ордеру № 49 [PERSON]. Згідно особового рахунку відповідач повинна була сплачувати надані позивачем послуги. Необхідні платежі на користь позивача за період з 01.01.2009 року по 31.01.2010 року не здійснювала, у звязку з чим заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам станом на 31.01.2010 року становить 2355 грн. 34 коп. Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Дотримуючись „Правил користування жилим приміщенням та при будинкової території наймодавець повинен забезпечити схоронність і збереження жилого приміщення і при будинкової території, а наймач в свою чергу, повинен дотримуватися Правил користування жилим приміщенням і вносити щомісячно не пізніше 10 числа другого за сплачуваним місяцем плату за користування житлом. Як встановлено ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу відповідача становить 2355 грн. 34 коп., інфляційні нарахування- 159 грн. 27 коп. та 3% річних -32 грн. 87 коп. Відповідач не здійснювала оплату по квартирній платі та комунальним послугам, тому суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 26 (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням. Позивач в позові посилається на те, що відповідач, мешкаючи в квартирі [ADDRESS], оплату за користування житловим приміщенням за період з 01.01.2007 року по 31.01.2010 року здійснював частково, у звязку з чим станом на 31.01.2010 року виникла заборгованість у розмірі 1243 грн. 45 коп. Представник позивача у судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1083 грн. 45 коп. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає в [INFO]. Згідно особового рахунку відповідач повинен оплачувати надані позивачем послуги. Необхідні платежі на користь КЖЕП № 26 за період з 01.01.2007 року по 31.01.2010 року відповідач здійснював частково, у звязку з чим заборгованість по оплаті за користування житловим приміщенням станом на 31.01.2010 року з урахуванням уточнених позовних вимог становить 1083 грн. 45 коп. що підтверджується розрахунком заборгованості та заявою представника позивача про уточнення позовних вимог. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, а також строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуг. Згідно „Правил користування приміщеннями житлових будинків наймодавець повинен забезпечити схоронність і збереження жилого приміщення і при будинкової території, а наймач в свою чергу, повинен дотримуватися Правил користування жилим приміщенням і вносити щомісячно не пізніше 10 числа другого за сплачуваним місяцем плату за користування житлом. Відповідач здійснював оплату за користування житловим приміщенням частково, тому суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки рішенням Дніпропетровської міської ради № 11/42 від 04.02.2009 року позивача звільнено від сплати судових витрат, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 26 (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] (відповідачі) про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням. Позивач в позові посилається на те, що відповідачі, мешкаючи в квартирі [ADDRESS], оплату за користування житловим приміщенням за період з 01.01.2006 року по 31.01.2010 року здійснювали частково, у звязку з чим станом на 31.01.2010 року виникла заборгованість у розмірі 862 грн. 82 коп. Представник позивача у судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 592 грн. 82 коп. [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають у [INFO]. Згідно особового рахунку відповідачі повинні були оплачувати надані позивачем послуги. Необхідні платежі на користь КЖЕП № 26 за період з 01.01.2006 року по 31.01.2010 року відповідачі здійснювали частково, у звязку з чим заборгованість по оплаті за користування житловим приміщенням станом на 31.01.2010 року з урахуванням уточнених позовних вимог становить 592 грн. 82 коп. що підтверджується розрахунком заборгованості та заявою представника позивача про уточнення позовних вимог. Відповідно до ст. 160 Житлового кодексу України члени сімї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Як встановлено ст.162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, а також строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуг. Згідно „Правил користування приміщеннями житлових будинків наймодавець повинен забезпечити схоронність і збереження жилого приміщення і при будинкової території, а наймач в свою чергу, повинен дотримуватися Правил користування жилим приміщенням і вносити щомісячно не пізніше 10 числа другого за сплачуваним місяцем плату за користування житлом. Відповідачі здійснювали оплату за користування житловим приміщенням частково, тому суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки рішенням Дніпропетровської міської ради № 11/42 від 04.02.2009 року позивача звільнено від сплати судових витрат, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 26 (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) про стягнення заборгованості за користування житловим приміщенням. Позивач в позові посилається на те, що відповідачі, мешкаючи в квартирі [ADDRESS]Правда в м. Дніпропетровську, оплату за користування житловим приміщенням не здійснювали за період з 01.04.2004 року по 31.01.2010 року, у звязку з чим станом на 31.01.2010 року виникла заборгованість у розмірі 2917 грн. 84 коп. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають у [INFO]Правда в м. Дніпропетровську. Згідно особового рахунку відповідачі повинні були оплачувати надані позивачем послуги. Необхідні платежі на користь КЖЕП № 26 за період 01.04.2004 року по 31.01.2010 року відповідачі не здійснюють, у звязку з чим заборгованість по оплаті за користування житловим приміщенням станом на 31.01.2010 року становить 2917 грн. 84 коп. Підтвердження того, що квартира належить відповідачам на праві приватної власності відсутні, тому суд дійшов висновку, що квартира належить до державного житлового фонду. Відповідно до ст. 66 Житлового Кодексу України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як встановлено ст. 64 Житлового Кодексу України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно „Правил користування жилим приміщенням та при будинкової території наймодавець повинен забезпечити схоронність і збереження жилого приміщення і при будинкової території, а наймач в свою чергу, повинен дотримуватися Правил користування жилим приміщенням і вносити щомісячно не пізніше 10 числа другого за сплачуваним місяцем плату за користування житлом. Відповідачі не здійснювали оплату за користування житловим приміщенням, тому суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки рішенням Дніпропетровської міської ради № 11/42 від 04.02.2009 року позивача звільнено від сплати судових витрат, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь на утримання неповнолітньої доньки Крістіни, [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Під час судового засідання позивач змініла позовні вимоги до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 360 грн. на утримання неповнолітньої доньки Крістіни, [INFO] до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судовому засіданні позивач наполягала на змінених позовних вимогах, просила позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про про розірвання шлюбу виданого 15.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 19, сторони перебувалиь в зареєстрованому шлюбі.Від шлюбу є неповнолітня донька Крістіна, [INFO], яка проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач на даний час не працює, знаходиться в декретній відпустціпо догляду за сином [PERSON], який шародився у 2008 році, тому їй важко самій утримувати дитину. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року, від спільного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, позов підтримала, справу просила слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року, від спільного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Останній зобовязаний до сплати аліментів на старшу дитину [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки його доходів. Враховуючи аліментний обовязок відповідача, розмір заробітної плати останнього, суд стягує з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 CK України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач просить в заяві від 20 жовтня 2009 року стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість згідно укладеного кредитного договору № 201392-cred від 15 січня 2008 року, згідно з яким відповідач по справі отримав в банку кредит в розмірі 6 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 15 січня 2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості мало здійснюватися за графіком, що є складовою частиною договору додатком № 1 до нього. Відповідач порушив свої зобовязання за кредитним договором, як наслідок заборгованість перед банком на день подання заяви в суд склала 31\~165 гривень 80 копійок. Позивач просить на підставі ст. ст. 526-527,530, 1050, 1054 ЦК України стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов з підстав у ньому наведених, просить задоволити його. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день і час розгляду справи був повідомлений повісткою в ході попереднього судового засідання 22 січня 2010 року, про що свідчить розписка відповідача. Дослідивши надані докази, суд позов задовольняє в повному обсязі. При цьому виходить з наступного. Сторони (Приватбанк та [PERSON]М.) 15 січня 2008 року на строк до 15 січня 2010 року з відсотковою ставкою 24 % (а. с. 5-8) уклали кредитний договір, згідно з яким та графіком погашення заборгованості по кредиту відповідач [PERSON], який отримав кошти в сумі 6000 доларів США, зобов'язувався щомісячно сплачувати банку платежі та встановлені відсотки за користування кредитними коштами. Розрахунок заборгованості відповідачу [PERSON] проведений відповідно до розрахункової таблиці на а. с. 4 та в переводі на гривні по курсу оговореному сторонами на день розгляду справи судом становить 31\~488 гривень 19 копійок. Відповідач його не оспорив. Задовольняючи позов в повному обсязі, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] порушив вимоги пункту 2.2.3 Договору кредиту від 15 січня 2008 року, що дає право банку вимагати дострокового виконання ним зобов'язання (п. 2.3.5 Договору). А згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, отриману за кредитним договором, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд також покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати згідно платіжних доручень на а. с. 2.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що малолітня [PERSON], [INFO], є їх спільною із відповідачем донькою. Шлюб між ними було розірвано згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.01.2010р., після чого донька проживає разом із нею й повністю перебуває на її утриманні, відповідач достатньої матеріальної допомоги не надає, регулярного доходу не має. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що регулярного доходу не має, офіційно ніде не працює, приблизний його дохід на місяць складає одну тисячу гривень, у звязку з цим має змогу сплачувати аліменти в розмірі тритини від зазначеного доходу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 064635 вбачається, що 02.04.2010 р. шлюб між сторонами розірвано. З копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 118792, вбачається, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно акту ЛКП «Снопківське» від 07.04.2010р. вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: м. Львів, вул. Мушака, 48/1 (а.с. 21). Відповідно до довідки ЛКП «Снопківське» № 1154 від 14.04.2010р. відповідач за адресою м. Львів, вул.. Мушака, 48/1 не проживає (а.с. 20). Таким чином, судом встановлено, що відповідач проживає окремо від позивача й доньки, не надає їй достатнього матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку з утримання неповнолітньої дитини, погодився сплачувати аліменти в розмірі 335 грн. оскільки не має стабільного доходу, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. З відповідача також слід стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 30.03.1993 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул.Гагаріна,28 в с.Селець Дубровицького району Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул.Гагаріна,28 в с.Селець Дубровицького району Рівненської області. Спадкоємицею першої черги за законом є також її сестра [PERSON], яка відмовляється від спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачка позов визнала. Вислухавши сторін, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] померла 30.03.1993 року. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка від належної їй частки спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON], відмовилась на користь позивачки. Як вбачається з довідки №1704 від 30.11.2009 року виданої Селецькою сільською радою (а.с.25) згідно погосподарської книги №2 особовий рахунок №224 будинок по вул.Гагаріна,28 в с.Селець рахується за [PERSON] . Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою. За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула права власності на нього.

Outcome: approved