Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання втративши право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку. В обгрунтування вимог вказали, що відповідач майже два роки не мешкає у спірній квартирі, так як з речами виїхала до свого нареченого, та вважають, що відповідач без поважних причин не мешкає за місцем реєстрації з березня 2007 року. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі посилаючись на вказані обставини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заву про те що підтримує позов та просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги фактично визнала. Пояснила у судовому засіданні, що вона у лютому 2009 року, переїхала до свого знайомого та забрала свої особисті речі зі спірної квартири. Не має наміру жити у квартирі з вітчимом, оскільки у них погані стосунки, вона приходить у спірну квартиру до своєї .матері, коли має на це бажання, проживати у спірному житлі не має наміру, але їй необхідна лише реєстрація для працевлаштування та відвідування лікарні. Представник відповідача -[PERSON] позов не визнав, так як [PERSON] не проживає у квартирі з лютого 2009 року, а не з березня 2007 року. Третя особа - [PERSON], яка діє самостійно та в інтересах доньки [PERSON], вказала, що позов не визнає, так як її доньці [PERSON] потрібна реєстрація, яку вона не буде мати після задоволення позову. [PERSON] має можливість приходити до спірної квартири коли забажає, але не бажає проживати в ній. Третя особа - представник Комунального житлового підприємства № 31 - [PERSON], позов визнав, так як відповідач дійсно не проживає у спірній квартирі, відповідно до складеного та затвердженого акту. Третя особа - представник відділу міграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON], [PERSON] є власниками житла, а саме квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва №Ж 1202 про право власності на житло від 05 листопада 1997 року виданого органами приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської [PERSON] народних депутатів /надалі спірна квартира, житло/. Позивач [PERSON] у 1997 році, зареєстрував шлюб з [PERSON], яка є матір'ю відповідача [PERSON], 25 серпня 1995 році народилася у них донька [PERSON], шлюб між ними розірвано 03 лютого 2009 року З 1996 року сторони по справі проживали у спірній квартирі, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]В., [PERSON] та зареєстровані у 1998 році. З листопада 2006 року відносини у родині [PERSON] погіршилися та [PERSON] забрала свої особисті речі й покинула спірну квартиру. Дана обставина підтберджується допитаними у судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], які кожен окремо вказали, що вони бачили, як відповідач [PERSON] виносила та вивозила свою речі восени 2006 -2007 року, до свого знайомого хлопця. Свідок [PERSON] допитна за клопотанням відповідача, вказала, що [PERSON] вихала із спірної квартири на при кінці 2008 року. Суд приймає до уваги вказані показання, так як вони співвідносяться з матеріалами справи та підтверджуються письмовими доказами, а саме актом І<ЖП №31, де відмічено, що відповідач не поживає у спірній квартирі з 2007 року. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] так як її показання спростовуються іншими доказами. Приймаючи рішення по справі суд, аналізує ч.І ст.405 ЦК України, де вказано, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у квартирі свого вітчима з 2006 - 2007 року, і не користується цим житлом добровільно. Ніхто із сторін, та допитаних свідків, не вказали на те, що відповідача змусили покинути спірну квартиру, навпаки сторони по справі та сама відповідач доповідали, що [PERSON] сама забирала свої речі та пішла проживати до свого знайомого, вона має можливість приходити до своєї матері [PERSON], як проживає у спірній квартирі, коли завгодно, окрім цього відповідач наполягає на тому що їй потрібна лише реєстрація, а не проживання у спірній квартирі. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному громадянину гарантується вільний вибір місця проживання. Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що реєстрацією визначається внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи. З цього суд робить висновок, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі з власного бажання та без поважних причин понад один рік, та не має наміру на користування житлом. Вирішуючи даний спір суд керується нормами цивільного права, а саме ч. 2 ст. 405 ЦК України, де вказано, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, тому на думку суду, вимоги позивача, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial