Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

25 листопада 2009 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31.01.2008 р. між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 014/5865/09715, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 28589 доларів США з різною процентною ставкою річних відповідно до договору, на строк 84 місяці, тобто до 30.01.2015 р. Відповідач зобовязаний був щомісячно, до 15 числа кожного місяця, здійснювати часткове погашення кредиту згідно з графіком платежів. Боржник свої зобовязання не виконує внаслідок чого станом на 30.10.2009 р. поточна заборгованість за кредитним договором складає 201482,72 грн, що еквівалентно 25185,34 доларів США. З посиланням на статті 551, 610-612, 653, 1050, 1054 ЦК України просили стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором у сумі 232434,39 грн, і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить справу розглянути за їх відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/5865/09715, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 28589 доларів США з різною процентною ставкою річних відповідно до договору, строком на 84 місяці, тобто до 30.01.2015 р. Згідно пункту 1.3 Договору і графіку погашення кредиту відповідач зобовязаний був щомісячно здійснювати погашення кредиту фіксованими рівними платежами протягом всього строку дії Договору. 31.01.2008 р. боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Станом на 30.10.2009 р. утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором в розмірі 29946,32 грн, що еквівалентно 3743,29 дол. США, за процентами 22340,08 грн, що еквівалентно 2792,51 дол. США. Всього поточна заборгованість складає 201482,72 грн, що еквівалентно 25185,34 дол. США. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умов пункту 6.5 Договору якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За таких обставин суд приходить до висновку, що боржник відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити Кредитору заборгованість за кредитним договором.

Outcome: approved