Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, вказавши, що рішенням Красноперекопського міськрайонного суду від 27.02.2008 року, квартира [ADDRESS] було визнано окремою садибою. Дана садиба відповідно до технічного паспорту складається безпосередньо із самого жилового будинку літ. “А”, і господарчих будівель: літньої кухні літ. “Б”, сарая літ. “В”. Дані будівлі необхідні для обслуговування жилого будинку, але є самочинно збудованими будівлями. При зверненні до Красноперекопської міської Ради для узаконення розташування даних будівель на садибі позивачкі, йому було відмовлено, оскільки це виходить за межі компетенції відповідача, і рекомендовано звернутись для вирішення данного питання до суду. Відповідно до ст. 376 ЦК України - за вимогою власника, або користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, збудований на ній, якщо це не порушує інших осіб. Таким чином позивачка просить визнати за нєю право власності на самовільно збудовані будівлі, розташовані на їх земельній ділянці. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON]підтримав позовні вимоги і повністю на них наполягає. Представник відповідача Красноперекопської міської Ради в судове засідання не з”явився, надав листа в якому просить розглянути справу у відсутності представника, не заперечуює проти задоволення даного позову. Представник третьої особи - КРП “БТІ м. Красноперекопська” в судове засідання не з”явились, надали листа в якому просять розглянути справу у відсутності їх представника, винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши доводи представника позивачкі, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного: Відповідно до договора дарування від 11.02.2004 року [PERSON]подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.4-5) Згідно до постанови Красноперекопського міськрайонного суду від 27.02.2008 року позов [PERSON] - задоволено. Квартиру [ADDRESS] визнано окремою садибою. Відповідно до технічного паспорту на окрему садибу встановлено адресу: [ADDRESS] на якій також розташовані самовільно збудовані літня кухня літ. “Б”, сараї літ. “В”. (а.с.7). Згідно до положень ст. 376 ч.1 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно до повідомлення МБТІ м. Красноперекопська, що за адресою м. [ADDRESS] встановлено самочино збудовані літня кухня літ “Б, сараї л „В”. (а.с.8). Згідно до висновку головного архітектору м. Красноперекопська - [PERSON], що ним розглянутий технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] На присадибній ділянці збудовані літня кухня літ. “Б”, і два сарай літ „В”. Будівлі збудовані на межі з сусідньою садибою. Згода власників суміжних садиб є. Всі будівлі збудовані самочинно, оскільки дозволу на їх будівництво власник садиби не отримував. Не заперечують проти визнання за власником права власності на дані будівлі. Відповідно до ст. 376 ч.5 ЦК України - на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, приймаючи до уваги надані в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити, оскільки, самочинно здубованні будівлі на його присадибній ділянці не порушують прав інших осіб, і таким чином можливо визнати за ним право власності на дані будівлі.

Outcome: approved