Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Експресія» про стягнення коштів за договором залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, посилаючись на те, що 01.07.2008р. між сторонами був укладений договір № Д471 про залучення внеску(вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без поповнення внеску. Згідно вказаного договору позивач вніс, а відповідач прийняв вклад в сумі 40000 грн. На внесену суму відповідач зобов'язувався щомісячно нараховувати та виплачувати відсотки в сумі 30% річних. Договір про укладення внеску між сторонами був укладений на 6 місяців, але у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, оскільки являється інвалідом ІІ групи, позивач звернувся до кредитної спілки з заявою від 15.07.2008р. про дострокове розірвання договору вкладу, що передбачено умовами договору внеску (вкладу), в подальшому звертався до відповідача з заявою від 02.09.2008р. про дострокове розірвання договору від 01.07.2008р., дані заяви залишені відповідачем без задоволення. В зв'язку з порушенням відповідачем договірних зобов'язань позивачу завдано моральної шкоди. Просив суд стягнути з відповідача стягнути суму внеску та відсотки за договором № Д471 від 01.07.2008р. в сумі 40700 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та уточнила, посилалась на те, що укладеним між сторонами договором № Д471 від 01.07.2008р. передбачено право вкладника на дострокове розірвання даного договору, при цьому нарахування процентів за користування вкладом здійснюється згідно таблиці , наведеної в п.3.5. Договору про залучення внеску (вкладу). Позивач у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, оскільки являється інвалідом ІІ групи, неодноразово 15.07.2008р. та 02.09.2008р. звертався до відповідача з заявами про дострокове розірвання договору з виплатою здійсненого ним вкладу та відсотків, належних йому за договором, проте відповідач договір не розірвав, по даний час фактично продовжує користуватись вкладом позивача, просила суд позов задоволити, розірвати договір № 471 від 01.07.2008р. про залучення внеску (вкладу), стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 40000 грн., відсотки за користування вкладом з розрахунку 12% річних по день винесення рішення у справі в сумі 2400 грн., всього стягнути 42400 грн., також просила суд стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн., оскільки внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань позивачу спричинено моральні страждання. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти дострокового розірвання договору внеску (вкладу), стягнення з відповідача суми вкладу в розмірі 40000 грн., в цій частині позов визнав повністю, щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам визнав в частині нарахування відсотків з розрахунку 7% річних згідно Таблиці в п.3.5. Договору про залучення внеску (вкладу) та заяви позивача про розірвання даного договору від 15.07.2008р. Одночасно пояснив, що заяви позивача від 15.07.2008р. та 02.09.2008р. про дострокове повернення вкладу та відсотків не були задоволенні з поважних причин, в зв'язку з скрутним фінансовим становищем в кредитній спілці. Не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення суми вкладу та відсотків з розрахунку 7% річних з липня по грудень 2008 року, щодо решти позовних вимог просив в позові відмовити. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи видно, що 01.07.2008р. між [PERSON] та кредитною спілкою «Експресія» був укладений договір № Д471 про залучення внеску(вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без поповнення внеску. Згідно вказаного договору позивач вніс, а відповідач прийняв вклад в сумі 40000 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового ордеру № 2458 від 01.07.2008р. На внесену суму відповідач зобов'язувався щомісячно нараховувати та виплачувати відсотки в сумі 30% щомісяця. Строк вкладу складає 6 місяців. Відповідно до п.4.4.2 вкладник має право достроково розірвати даний договір, тобто до дати спливу строку, який вказаний в п.2.1 даного договору, вимагати дострокового повернення йому всієї суми фактично внесеного ним вкладу. Згідно пункту 3.5. договору № Д471 від 01.07.2008р. у разі, якщо вкладник скористається своїм правом на дострокове розірвання даного договору то нарахування процентів здійснюється у відповідності до показників Таблиці № 1, зокрема при розірвання до закінчення строку вкладу понад 150 днів - 7 %, до 30 днів до закінчення строку вкладу - 12%. Суд вважає, що позовні вимоги про дострокове розірвання договору, стягнення суми вкладу та відсотків підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на вимогах закону та відповідають умовам укладеного договору між сторонами, до стягнення з відповідача підлягає сума вкладу в сумі 40000 грн., в цій частині представником відповідача позов визнаний, а також відсотки з розрахунку 12% річних за період з липня по грудень 2008 року: 12%:12міс.:100%Х40000 грн.= 400 грн. щомісячно, за 6 місяців 400грнХ6 місяців = 2400 грн. Доводи представника позивача [PERSON]. про те, що відсотки підлягають до стягнення з розрахунку 7% річних, оскільки позивач надав заяву про розірвання договору 15.07.2008р., суд вважає такими, що не обґрунтовують заперечення проти позову, оскільки дана заява кредитною спілкою задоволена не була, вклад на вимогу позивача не повернутий, в подальшому спілкою не була задоволена заява позивача про розірвання договору 02.09.2008р., в зв'язку з чим позивач змушений був 06.10.2008р. звертатись до суду з даним позовом про дострокове розірвання договору та стягнення складу з належними йому згідно договору відсотками, тобто фактично по день винесення рішення кредитна спілка користувалась вкладом позивача, що не заперечується відповідачем, тому підстави для висновку суду про розірвання договору між сторонами 15.07.2008р. відсутні. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, крім того відповідне зобов'язання не передбачено також в умовах договору, укладеному між сторонами. На підставі ст..88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають також понесені останнім судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає державне мито в сумі 51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved