Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом та просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину. Протягом двох останніх років відповідач хоча надав матеріальну допомогу на утримання дитини, але не систематично і не в належному розмірі. За таких обставин дитина перебуває на її повному утриманні. Тому вона бажає, щоб стягнення аліментів провадилося в примусовому порядку. Їй відомо, що в даний час з відповідача за рішенням суду провадиться стягнення аліментів на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю з підстав зазначених позивачкою в позовній заяві та не заперечував відносно їх задоволення. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. З пояснень сторін, копій свідоцтв про шлюб та народження дитини, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2006 року, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], (а.с.5,6), яка згідно довідки Майстрівської сільської ради, Новоград-Волинського району №136 від 25.02.2010 року проживає на утриманні позивачки (а.с.3). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів працює або отримує пенсію (стипендію) аліменти стягуються у частці від його заробітку, доходу. Як правило мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує серед інших обставин матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст.182,183 СК України). Відповідач з його слів, а також згідно довідки ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» №48 від 18.02.2010 року (а.с.2) працює на ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство», займає посаду штабелювальника та отримує заробітну плату. За змістом ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на користь позивачки в розмірі, визначеному в позові. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і задовольняє їх стягує з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Outcome: approved