overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

16.10.2009 року Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк в особі Миколаївської філії Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк (далі ВАТ ВТБ Банк в особі Миколаївської філії ВАТ ВТБ Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 16\~904,30 грн., а також судових витрат, мотивуючи тим, що відповідачі не виконують належним чином зобовязання по виплаті кредиту, який їм було надано. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідачі не з*явилися, причину неявки суду не повідомили, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.07.2008 року, між відповідачем [PERSON] та ВАТ ВТБ Банк в особі Миколаївської філії ВАТ ВТБ Банк, було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 5\~300,00 доларів США строком до 22.07.2009 року зі сплатою 19,00% процентів річних за користування кредитними коштами. Проте, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання. Так станом на 05.10.2009 року загальна сума заборгованості складає 2110,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України дорівнює 16\~904,30грн., з яких: - залишок по кредиту в розмірі 1899,44 доларів США; - заборгованість по простроченому кредиту в розмірі 1899,44 доларів США; - заборгованість по простроченим процентам в розмірі 0,00 доларів США; - пеня за прострочення сплати кредиту 175,54 доларів США; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 0,13 доларів США; - відповідальність за порушення грошового зобовязання несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в розмірі 0,39 доларів США. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Але відповідач свої зобовязання за укладеним договором не виконує. З метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитними договорами, 22.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №26000001.13/08-СК-ДП. Згідно договору поруки відповідач [PERSON] відповідає перед банком за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань в повному обсязі за кредитним договором. Відповідно до ч.1ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.88,526,554,615ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 15.03.2008 року, сторони вступили до шлюбу. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції, актовий запис № 204. Від спільного життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини практично припинені, причиною розпаду сімї, послужили постійні сварки та скандали, в результаті, чого між сторонами стали відсутні взаємоповага та взаєморозуміння. Заявник на примирення не згодна шлюб просить розірвати. В судовому засіданні заявник позов підтримала, та просила розірвати шлюб укладений з [PERSON], зареєстрований 15.03.2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 204. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, так як сімя розпалася і сторони не згідні на примирення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення родинних відносин. Заявниця посилається на те,що 04 квітня 2009 року помер її батько, [PERSON], [INFO]. Після смерті батька вона мала намір успадкувати його майно, проте, не може прийняти спадщину, так як в свідоцтві про смерть батька вказано,що [PERSON], а в її свідоцтві про народження - [PERSON]. Ця помилка була допущена при повторному одержанні батьком паспорта, хоча насправді правильно - [PERSON]. Дана помилка перешкоджає їй вступити в права спадкування. Для того, щоб одержати документи про право на спадщину їй необхідно встановити факт родинних відносин. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву. Представник заінтересованої особи до суду не зявився. Подали заяву, в якій заяву [PERSON] визнають та просять розглядати без участі представника. Вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає,що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти родинних відносин між фізичними особами. Із свідоцтва про народження 1-БК № 425687 слідує, що [PERSON], 13.06. [INFO] Її батьком є [PERSON]; мати - [PERSON].. Із свідоцтва про одруження 1-БК № 3244398 слідує, що [PERSON] та [PERSON] 26.10. 1996 року уклали шлюб, який було зареєстровано в Обуховицькій сільській раді Іванківського району , запис № 15. З копії свідоцтва про одруження 111-УР№ 188731 слідує,що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 01.04. 1962 року уклали шлюб, який зареєстровано в Дзвеняче сіль загс,Тетіївського району Київської області,запис № 5. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище - [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] 1-OKNq 153353 слідує,що [PERSON] помер 04.04. 2009 року. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] 1-БК№ 062718 слідує,що [PERSON] померла 10.01. 1998 року. Сідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] - її рідний брат, а заявниця-небога,тобто,дочка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] його хрещений батько. Сімю [PERSON] він знає з дитинства [PERSON] - дочка [PERSON], який помер в минулому році. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

04.11.2009 року Миколаївдержрибохорона звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної рибному господарству в наслідок порушень правил рибальства, посилаючись на те, що на вказану суму відповідачем були завдані збитки рибному господарству, заподіяні внаслідок незаконного вилову цінних видів риби: тарань 16шт. та кефаль 3шт., оцінка заподіяної шкоди 316,20грн. У судовому засіданні представник Миколаївдержрибохорони позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. З відома представника позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. З'ясувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні 04.09.2007 року в Дніпровсько-Бузькому лимані, біля с.Парутино, Очаківського району Миколаївської області, [PERSON] незаконно, забороненим знаряддям лову сітками, без документів (риболовного квитка, дозволу) виловив рибу, а саме: тарань, в кількості 16шт. та кефаль 3шт., вагою 2,7кг. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п.3,13 Правил любительського і спортивного рибальства, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності, згідно постанови про адміністративне порушення Миколаївдержрибохорони №001632/2063 від 04.09.2007 року. Своїми діями [PERSON] заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 316,20 грн., відповідно до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №32 від 19.01.1998р. На підставі ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.11 Закону України «Про тваринний світ», Положення про Державний департамент рибного господарства, затверджений постановою КМУ №1226 від 04.08.2000 року та наказом Мінагрополітики України №14 від 19.04.2005 року та 198 від 12.05.2005 року, ст.1166ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму завданої шкоди у розмірі 316,20грн. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

ВАТ «[PERSON] банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14560 грн. 11 коп. В судовом> засіданні представник ВАТ «[PERSON] банк Аваль» підтримала позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ [PERSON] банк Аваль 14560 грн. 11 коп., з яких: 12000 грн. - непогашена сума кредиту, 2560 грн. 11 коп. - несплачені проценти та пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, засл>лавши, представника ВАТ «[PERSON] банк Аваль», дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 17 листопада 2008 року між відкритим акціонерним товариством [PERSON] Аваль та відповідачем був укладений кредитний договір № 014 53-05 75476, згідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. строком на 24 місяці з 17 листопада 2008 року по 16 листопада 2010 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 26,9 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами, з кінцевим строком погашення 16 листопада 2010 року. Позивачем, зобовзання покладені на нього кредитним договором, виконані належним чином. Проте відповідач свої договірні зобовязання не виконує, передбачених кредитним договором обов'язкових платежів по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплатив, тобто порушив умови кредитного договору. Від повернення кредиту та сплати процентів ухиляється, на виклики до банку не зявляється. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Як вбачається зі змісту ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Сума заборгованості відповідача по кредиту перед позивачем становить 14560 грн. 11 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь ВАТ [PERSON] банк Аваль. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, про продовження строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 27.11.2006 року померла [PERSON], яка була матірю позивачки. Після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS]. Однак позивачем був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки остання постійно проживає у Німеччині. На підставі викладеного, просив суд: ●визначити шестимісячний строк для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] /дата смерті 27.11.2006 рік/ за законом до шести місяців. В судове засідання позивачка не зявилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, надала на адресу суду заяву с проханням розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.11.2006 року померла [PERSON], яка була матірю позивачки. Після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, оскільки позивачка є донькою померлої - [PERSON] то вона відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування, ст. 1272 ЦК України, суд розглядає заяви про продовження строку на прийняття спадщини за правилами позовного провадження і визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. У даному випадку [PERSON] був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з повноважних причин, у звязку з тим, що остання постійно проживає у Німеччині та не мала можливості приїхати до україни з метою вступу у права спадщини. Також суд приймає до уваги, що інших спадкоємців не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - дочки [PERSON] [INFO]. Позивачка [PERSON] пояснила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають троє дітей, одна з яких малолітня.- дочка [PERSON] [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Дитина перебуває на її утриманні. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON]. 4 Суд, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно довідки №7 від 05.01.2010 року, виданої Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, дитина позивачки знаходиться на її утриманні(а.с.11). Згідно свідоцтва про народження (а.с.10), батьком [PERSON] вказано [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Позивачі в позовній заяві посилаються на те, що 17.04.1999 померла їх мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Позивачі є спадкоємцем за заповітом. Вони подали до Державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і їм видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадщина складається із житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с.Запруддя по вул.Постишева,25 та земельної ділянки площею 3,5499 га. Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджує копія Державного акту на право власності на землю, але оригінал вказаного документу у позивачів відсутній і тому вони не можуть переоформити на себе земельну ділянку відповідно до свідоцтва на спадщину. Просять суд визнати за ними право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивачі не з»явилися, подали до суду заяви, в яких підтримали позовні вимоги та просять заслухати справу за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, подали до суду заяви, в яких управління держкомзему та Запрудянська сільська рада визнали позовні вимоги, Роситнянська РДА не визнала, так як не вважає себе відповідачем та просять заслухати справу за їх відсутності. За вказаних обставин суд ухвалив провести слухання справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Позивачі, прийнявши спадщину, відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України та п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, вважаються такими, що прийняли спадщину. Тому з огляду на те, що на час своєї смерті [PERSON] була власником земельної ділянки, що підтверджено наданими суду позивачами доказами, її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою, де просить встановити факт, що вона є матірю [PERSON], [INFO]. Встановлення цього факту їй необхідно для підтвердження трудового стажу при оформленні пенсії. В обґрунтування своїх вимог заявниця повідомила, що 05.02.1977 року уклала шлюб із [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище на прізвищеСаломатіна. 03.12.1977 року вона народила сина [PERSON] і три роки знаходилась у відпустці по догляду за дитиною. На даний час вона досягла пенсійного віку і звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області для оформлення відповідної пенсії, але не має можливості це зробити, оскільки у свідоцтві про народження сина її прізвище вказано [PERSON]. Паспорт сину також було видано на прізвище [PERSON]. Розбіжності в документах не дозволяють їй оформити пенсію із врахуванням всього трудового стажу. Встановити факт її родинного звязку з [PERSON] можливо лише в судовому порядку. Заслухавши заявницю, розглянувши письмові заяви заінтересованих осіб, які вважають можливим задовольнити заяву, а також дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 05.02.1977 року уклала шлюб із [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище на прізвищеСаломатіна. 03.12.1977 року вона народила сина [PERSON] і три роки знаходилась у відпустці по догляду за дитиною. На даний час вона досягла пенсійного віку і звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі Чернігівської області для оформлення відповідної пенсії, але не має можливості це зробити, оскільки у свідоцтві про народження сина її прізвище вказано [PERSON]. Паспорт сину також було видано на прізвище [PERSON]. Розбіжності в документах не дозволяють їй оформити пенсію із врахуванням всього трудового стажу. Встановлення факту родинних стосунків можливе лише в судовому порядку. Вищевикладене підтверджується свідченнями заявниці, її паспортом, свідоцтвом про народження [PERSON], його паспортом, свідоцтвом про укладення шлюбу заявниці з [PERSON], довідкою Куликівської селищної ради №1434 від 21.09.2009 року. Зібрані по справі докази дають підстави вважати, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], є матірю [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,276га, розташовану по вул. Зарічній, 33 в с. Сербка Комінтернівського району Одеської області, посилаючись на неможливість оформлення права власності в позасудовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, та пояснила, що не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 19 липня 2007 року позивач придбав у [PERSON] земельну ділянку, площею 0,276га, розташовану по вул. Зарічній, 33 в с. Сербка Комінтернівського району Одеської області, яка належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №025341 виданого Сербківською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 23.04.2001р. 19.07.2007р. позивач передав відповідачці обумовлену суму грошей у розмірі 13500 грн., а [PERSON] передала йому у власність належну їй земельну ділянку та правовстановлюючий документ на неї. За результатами проведених дій [PERSON] написала письмову розписку в тому, що вона отримала зазначену суму грошей за продану нею земельну ділянку та претензій матеріального характеру до позивача не має. В даний час у позивача виникла необхідність у визнанні за ним права приватної власності на придбану ним земельну ділянку, однак у звязку з тим, що договір між ним та відповідачкою щодо придбання земельної ділянки не був посвідчений нотаріально, він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.З ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у особи, яка придбаває, з моменту такого посвідчення, або з моменту вступу в законну силу рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально - дійсним. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.ст. 316, 331, ч.3ст.334, ч.2ст.220 ЦК України,

Outcome: approved