Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-05 00:00:00

05.02.2010 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], без поважних причин не виховує та не утримає його, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться його інтересами, не створює належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та нормального розвитку дитини, не забезпечує необхідного харчування, тобто, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, що стало підставою для звернення з даними позовом до суду. В судовому засіданні позивачка, посилаючись на те, що батько дитини проживає окремо від неї, має іншу сім'ю, вихованням та утриманням сина не займається, долею останнього взагалі не цікавиться, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволені наполягала. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради в судовому засіданні позов підтримав. Вважав, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] буде відповідати інтересам останнього. Прокурор в судовому засіданні також вважав, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], виданим 12.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи). Шлюб між відповідачем та позивачкою розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 48 від 03.04.2007 року (а.с.9). Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, як встановлено в судовому засіданні, малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON]. за адресою: [ADDRESS], яка займається його вихованням, утриманням, піклується про нього, а також виконує інші, передбачені для батьків обов'язки (а.с. 18, 21, 22, 23). Батько долею дитини не цікавиться. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.02.2006 року, на відповідача [PERSON] покладений обов'язок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 07.02.2006 року та до його повноліття. На підставі обумовленого рішення суду був виданий виконавчий лист та надісланий до державної виконавчої служби для примусового виконання (а.с. 12, 13, 25). Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в порядку виконання вищевказаного рішення суду лише в листопаді 2009 року було сплачено 500 грн. 00 коп., тому станом на 30.11.2009 року рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6 195 грн. 14 коп., яка не виплачена і на даний час (а.с.15,.1617, 44). Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В разі ухилення останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, що передбачено п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.16 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків полягає в тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя. Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобов'язаний виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню дитини. Проте, судом встановлено, що відповідач без поважних причин ухиляється від їх виконання. Так, відповідач проживає окремо від сина, не спілкується з ним, не піклується про стан його здоров'я, не цікавиться і не приймає участі в його вихованні, не утримує його. Будь - яких доказів протилежного суду не надано. Доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачу у виконанні ним своїх обов'язків по відношенню до дитини судом не добуто, а посилання представника відповідача щодо створення останньому перешкод у спілкуванні з дитиною, не можуть бути прийняті до уваги у зв'язку з їх недоведеністю. Більш того, неодноразова неявка відповідача за викликом суду свідчить про його байдуже ставлення до вирішення зазначеного питання. За даних обставин та враховуючи письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 27.01.2010 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір у розмірі 08 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 37 грн. 00 коп. Тоді як питання щодо повернення коштів, внесених у більшому розмірі ніж це встановлено законодавством, вирішується відповідно до ст. 83 ЦПК України.

Outcome: approved