Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-26 00:00:00

Виконавчий комітет Кіровської районної у м. Кіровограді ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON] [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі ХА частини заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь тих осіб чи установ, яким буде передано на утримання малолітнього [PERSON]. В суді представник позивача повністю підтримала вимоги, надала обґрунтовані пояснення. Прокурор Кіровського району м. Кіровограда також в судовому засіданні вказав на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, з підстав: ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив що дитиною - [PERSON] не опікується. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Малолітній [PERSON] [INFO] проживає у [ADDRESS] у своєї бабусі, громадянки [PERSON], з вересня 2008 року. Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 01.09.2009 року доцільним є позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] [INFO]. Мати малолітнього [PERSON] [INFO], [PERSON] позбавлена батьківських прав Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від ЗО березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач проживає окремо від сина, не зустрічається з ним, не турбується його вихованням, не надає коштів на його утримання, не цікавився його життям, здоров'ям та навчанням. Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, не встановлено, що йому чинилися перешкоди у виконанні батьківських обов'язків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з наявності доказів того, що відповідач не має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] щомісячно до його повноліття в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved