Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. У своєму позові [PERSON]. зазначила, що їй 15.06.06р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] ., яка померла [INFO]. згідно якого вона успадкувала 100% будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані в [ADDRESS]. Суміжним користувачем земельної ділянки по [ADDRESS] є відповідачка. Рішенням виконкому Вінницької міської ради народних депутатів від 26.06.75 р. під будівництво та обслуговування будинку і господарських будівель та споруд по [ADDRESS]виділено земельну ділянку площею 2135 кв. м . Між суміжними земельними ділянками, що розташовані в [ADDRESS] та [ADDRESS] ще в кінці 70-х років були встановлені межові знаки шляхом спорудження дерев'яного паркану, однак відповідачка в 2006 році знесла паркан і на межі весною 2007 року збудувала тимчасову споруду у вигляді дощатого паркану. Крім того, порушивши встановлені межі землекористування, відповідачка захопила частину належної їй земельної ділянки, де посадила городні культури. Відповідачка продовжує порушувати встановлені межі користування земельної ділянки і на неодноразові прохання усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки не реагує, тому звернулась до суду з проханням усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, зобов'язати відповідачку за її кошти та її силами поновити дерев'яний паркан, який був встановлений на межі земельних ділянок, знести тимчасову дерев'яну споруду у вигляді сараю, що збудований на межі земельних ділянок, заборонити користуватись належною позивачці земельною ділянко. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.11.2008 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON]. про зобов'язання відповідача за її кошти та її силами поновити дерев'яний паркан, який був встановлений на межі земельних ділянок, що розташовані в [ADDRESS] і [ADDRESS], знести тимчасову дерев'яну споруду у вигляді сараю, що збудований на межі земельних ділянок - закрито, в зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, які чинить відповідач. Відповідач [PERSON] . позовні вимоги не визнала та пояснила, що цією землею користувалася ще її матір і тому користується вона. Заслухавши пояснення сторін, свідків, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів №409 від 26.06.75 р. під будівництво та обслуговування будинку і господарських будівель та споруд по [ADDRESS] була зареєстрована земельна ділянка площею 910 кв. м., лишки площею 1225 кв.м. залишили у тимчасове користування землекористувачів. Всього: 910 кв.м. +1225 кв.м. =2135 кв.м. Згідно рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів №409 від 26.06.75 р. під будівництво та обслуговування будинку і господарських будівель та споруд по [ADDRESS] була зареєстрована земельна ділянка площею 1037 кв. м. Як вбачається з висновку №2034/2035 судової будівельно-технічної експертизи від 24.10.2008 року в фактично користуванні [PERSON]. по[ADDRESS]знаходиться земельна ділянка площею 1760 кв.м. Площа самовільно-захопленої земельної ділянки відповідає 723 кв.м. з них 577 кв.м. за рахунок земельної ділянки [PERSON]. по [ADDRESS]. Свідок [PERSON]. суду пояснив, що приблизно два роки тому виходив на земельну ділянку по [ADDRESS]та[ADDRESS] і бачив дерев'яну споруду, яка стояла на межі. Вважає, що по даним БТІ можливо встановити межі між землекористувачами. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні пояснив, що він виконуючий обов'язки голови мікрорайону «Пирогова» і біля чотирьох років тому до них з заявою зверталась [PERSON] з проханням вирішити питання про встановлення меж, однак меж встановлено не було. Комісією мікрорайону «Пирогова» було складено акт, що з боку [PERSON]є самозахват земельної ділянки [PERSON]. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що вона сусідка сторін по справі і живе [ADDRESS] 25 років. Приблизно три роки тому, був знесений штахетник між межами [PERSON]та [PERSON]. На сьогоднішній день можна візуально сказати де були встановлені межі між сторонами. Згідно ч.1 п.г ст.96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх користування. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Задовольняючи пред'явлений позов, суд виходив із того, що відповідач самовільно захопила земельну ділянку площею 577 кв.м. по [ADDRESS], яка належить [PERSON]., і перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своєю земельною ділянкою, тому суд приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved