overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 1 червня 2001 року, який зареєстрований відділом РАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис - №51 і, від шлюбу мають сина [PERSON] 27 серпня 2003 року. Спільне життя із відповідачем не склалось, в сімї виникали суперечки, спільного господарства не ведуть. Робили спільні спроби для примирення, проте вони до бажаного результату не привели. Вважає, що сімя розпалась та існує формально, перспектив для її збереження не вбачає. Вважає, що втратила до чоловіка почуття любові, поваги, довіри. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідач позов визнав. Підтвердив тривале сумісне не проживання подружжя, втрату до дружини почуття любові. Не заперечував проти розірвання шлюбу, та покладення витрат повязаних з розірванням шлюбу в органах РАЦС на нього. Вислухавши позивача, пояснення відповідача, обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше подружнє життя сторін та збереження їх сімї є неможливим. Судом встановлено, і сторони цього не оспорюють, що їх спільне подружнє життя фактично припинене. Перспектив для збереження сім'ї та налагодження стосунків за встановлених судом обставин немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являться порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 4, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2008 року.В результаті шлюбних відносин у них народилася донька [PERSON],[INFO],в актовому записі про народження якої сторони записані батьками. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося внаслідок негативної поведінки чоловіка, який безпідставно влаштовує сварки та скандали, під час яких ображає її нецензурними словами,неодноразово піднімав на неї руку. На зауваження та прохання змінити поведінку не реагує. Причинами розлучення позивачка вказує на те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що сімя розпалась остаточно і поновити її неможливо, заперечила примирення, а тому просить між шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує їх примирення . Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позову не визнав,однак негативної поведінки стосовно сімї змінити не бажає. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і тривалий час не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно дітей та майна відсутні,наданий судом термін для примирення позитивних наслідків не дав. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 січня 2008 року. В результаті шлюбних відносин у них народилася донька - [PERSON],[INFO],в актовому записі про народження якої сторони записані батьками. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] мотивуючи тим, що сімейне життя у них не склалося внаслідок негативної поведінки чоловіка, який зникає на деякий час,не попереджуючи про такі зникнення, матеріально не забезпечує сімю, не цікавиться потребами дитини, на зауваження та прохання змінити поведінку не реагує. Причинами розлучення позивачка вказує на те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що сім'я розпалась остаточно і поновити її неможливо, заперечила примирення, а тому просить між шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заперечує їх примирення . Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і тривалий час не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, спори відносно дітей та майна відсутні,наданий судом термін для примирення позитивних наслідків не дав. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. З кінця серпня 2009 р. вони стали жити окремо, припинили ведення спільного господарства. Син залишився жити з позивачкою. Між нею та відповідачем була досягнута домовленість про те, що він у добровільному порядку надаватиме на утримання сина по 1000 грн. щомісяця. У вересні та жовтні 2009 р. відповідач сплачував аліменти згідно домовленості. У листопаді 2009 р. він сплатив 500 грн. та повідомив, що у подальшому буде сплачувати по 500 грн. на місяць. Зазначає, що відповідач є кваліфікованим будівельником, його заробіток носить мінливий харктер і в період сумісного проживання сторін складав у середньому 4000 грн. на місяць. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що стан здоров*я у дитини задовільний, син не має доходів, які б забезпечували його потреби. Позивачка працює, її заробіток складає 1300-1400 грн. на місяць, дитина проживає разом з нею. У грудні 2009 р. та в січні 2010 р. відповідач також надавав їй аліменти на утримання сина у розмірі по 500 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що він працює неофіційно та має мінливий заробіток, який у теперішній час складає 1500 грн. на місяць. Інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні він не має, його стан здоров*я задовільний. Крім того, він наймає житло для проживання, та сплачує за це житло 500 грн. на місяць. Він не заперечує проти надання матеріальної допомоги на утримання сина у розмірі 500 грн. Суд, вислухавши сторони, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позовних вимог частково. При цьому судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження 1-АМ № 064661, батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] Дитина проживає з матір*ю - [PERSON], позивачкою у справі, за адресою: [ADDRESS], на обліку у лікарів не перебуває, та не має самостійного доходу, який забезпечує потреби неповнолітнього. Відповідач проживає окремо від позивачки та сина, працює неофіційно, регулярного постійного заробітку не має, на обліку у лікарів не перебуває, до лютого 2010 р. щомісяця сплачував позивачці аліменти на утримання сина у добровільному порядку, по 500 грн. щомісяця. Інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. Вказані обставини сторонами визнані та не оспорюються. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2010 р. і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивно частин. Суд, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» звернулося до суду 03 липня 2009 року з позовом, вказавши, що [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Заборгованість відповідачів з 01 червня 2006 року по 31 березня 2009 року за опалення і гарячу воду складає 3579 грн. 45 коп. Цю суму позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні з позовом згодна. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі (а.с.7 -довідка). 02 березня 2009 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу судовий наказ від 29 січня 2009 року за заявою ДП «Криворізька теплоцентраль» про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду був скасований (а.с.6 - копія- ухвали). Заборгованість відповідачів по оплаті за опалення і гарячу воду за період з 01 червня 2006 року по 31 березня 2009 року складає 3579,45 грн. (а.с.4 - довідка). У відповідності зі ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст.160 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Так як вимоги позивача задовольняються, а при подачі позову він був звільнений від сплати держмита, то воно підлягає солідарному стягненню з відповідачів у доход місцевого бюджету. Сума позову не перевищує 5100 гривень, тому вона підлягає стягненню в мінімальному розмірі, передбаченому Декретом KM України "Про державне мито", - 51 грн. Також з відповідачів підлягає солідарному стягненню витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, оскільки відповідачі користуються послугами, які надає позивач і їх не оплачують. На попередження сплатити борг або укласти угоду на реструктуризацію заборгованості не реагують. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання та понесені судові витрати . Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи належним чином були повідомлені. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено що відповідачі тривалий час не оплачують житлово - комунальні послуги з теплопостачання, хоча ними користуються в результаті чого утворилась заборгованість за спожиті послуги. Довідкою адміністрації позивача стверджується, що заборгованість за надані послуги відповідача станом на 1 лютого 2010 року становить в сумі 4704грн.49 коп. Останні неодноразово попереджувалися про сплату заборгованості за надані послуги з теплопостачання та укладення угоди про реструктуризацію заборгованості. Проте відповідачі на це не реагують і не приймають ніяких мір для погашення боргу. Виходячи з наведеного та змісту ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, які зазначають, що повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, щодо оплати житлово-комунальних послуг та повинні своєчасно у встановлені строки вносити плату за комунальні послуги, які випливають із зазначеного договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд прийшов до переконання, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, відповідно до виникнення відповідальності за зобов'язанням, щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

[PERSON], інтереси якої по дорученню представляла в суді [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], інтереси якої по дорученню представляла в суді [PERSON] про реальний розподіл частини будинковолодіння в натурі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29 липня 2008 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадвока майно, яке складається із 70/100 будинковолодіння, яке розташована в с.Володимирці Жидачівського району Львівської області по вул..Стрийській, 15. Сторони по справі - дочки спадкодавця,прийняти спадщину і згідно рішення Жидачівського районного суду від 11.06.2009 року за ними визнано право власності на дане майно, яке складається із 70/100 частин спадкового майна, однак реально між ними не розділене, тому позивачка просить розділити між нею та відповідачкою дане будинковолодіння, виділивши їй кімнату 1-1, сарай «Б», сарай «Д» та сарай «Ж», а відповідачці виділити житлову кімнату 1-2, гараж «Г» та сарай «В». В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] вимоги, вкладені в позовній заяві до суду, повністю підтримала. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і просить суд виділити відповідачці житлову кімнату 1-2, гараж «Г» та сарай «В». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що позов підлягає до задоволення з таких міркувань. В пояснень сторін, даних в судовому засіданні вбачається, що вони згідні з варіантом розподілу, запропонованим позивачкою. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 145620 вбачається, що [PERSON] (батько сторін) помер 29 липня 2008 року. Згідно рішення Жидачівського районного суду від 11.06.2009 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 70/100 будинковолодіння і вул..Стрийській, 15 в с.Володимирці Жидачівського району Львівської області після смерті їхнього батька [PERSON]. Отже., сторони мають право власності на 70/100 частин спадкового будинковолодіння, яке складається з коридора 1-1 площею 12.4 кв.м., кімнати 1-2 площею 18.3 кв.м., гаражу «Г» площею 17.7 кв.м.вартістю 5 877 грн., сараю «В» площею 22.5 кв.м. вартістю 4 026 грн., сараю < Б» площею 26.8 кв.м.вартістю 11636 грн., сараю «Д» площею 8.1 кв.м.вартістю1859 грн.,сараю «Ж» площею 10.5 кв.м.вартістю 2185 грн. Майно при поділі між сторонами повинно бути рівним за вартістю. Згідно характеристики приміщень (ст.2 техпаспорта) загальна площа житлового будинку становить 60.6 кв.м. вартістю 54 тис.406 грн., тобто вартість 1 кв.м.становить: 54 406 : 60.6 = 897.78 грн. Площа приміщення 1-2 становить 18.3 кв.м.х 897.78 = 16 429 грн. Якщо відповідачці виділити приміщення 1-2 вартістю 16.429 грн., а також гараж вартістю 5877 грн. та сарай вартістю 4026 грн. то загальна вартість виділеної їй частки становитиме 26 332 грн. Позивачці слід виділити приміщення 1-1 вартістю 11132 грн., сарай «Б» вартістю ІІбІ-в грн., сарай «Д» вартістю 1859 грн., сарай «Ж» вартістю 2185 грн., а всього на загальну суму 26812 грн., тобто різниця у вартості виділених сторонам часток становить 480 грн., яку слід стягнути з позивачки на користь відповідачки. При таких обставинах позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд із заявою до відповідача про продовження строку на прийняття спадщини покликаючись на те, що він є спадкоємцем майна за заповітом свого батька [PERSON], який помер 10 червня 1994 року та вчасно не оформив свідоцтво на прийняття спадщини. Спадкове майно складається із ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташоване за адресою: м. Червоноград вул. Вечірня, 8-А Львівської області. Просить постановити рішення про продовження йому строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав покликавшись на обставини викладені в позовній заяві та додатково пояснив, що в силу своєї юридичної необізнаності він не знав про порядок та існуючий визначений законом строк на прийняття спадщини. Вважав, що заповіт є належним документом і більше нічого оформляти не потрібно. Він проживає в даному будинку по даний час. В державній нотаріальній конторі на заяву у прийнятті спадщини йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини, який просить продовжити. Представник Червоноградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав: Судом встановлено - [PERSON], помер 10 червня 1994 року, про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом РАГС м. Червонограда Львівської області, актовий запис за № 232. З копії свідоцтва про народження від 27.06.1989 року серії V-СГ № 263244 стверджується, що [PERSON] дійсно є сином - [PERSON]. Як вбачається із копії заповіту від 25.01.1994 року [PERSON], на випадок своєї смерті заповів належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у м. Червонограді по віл. Вечірній 8-А Львівської області своєму синові [PERSON]. Позивач після смерті свого батька не зміг своєчасно звернутися у нотаріальну контору для прийняття спадщини, оскільки в силу своєї юридичної необізнаності вважав, що він являється власником майна за заповітом. А також, йому не було відомо про визначений законом порядок та строки на прийняття спадщини. Крім того, позивач проживає в даному будинку і фактично вступив в управління та користування даним майном. Тому суд прийшов до переконання, що пропущений шестимісячний строк на прий-няття спадщини слід продовжити, оскільки він був пропущений позивачем з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1998 року. Від подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружжя разом не мешкають, позивач втратив почуття поваги та любові до відповідачки, має іншу сімю. При таких обставинах вважає примирення та подальше збереження шлюбу неможливим, оскільки сімя розпалася остаточна. Витрати, повязані з оплатою державного збору при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, просив покласти на нього. До суду позивач подав заяву в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що шлюбно-сімейні стосунки з відповідачкою припинені з серпня 2008 року. Просив прийняти рішення у його відсутності. Відповідач також через канцелярію суду подала заяву якою визнала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, зазначивши, що шлюбно-сімейні стосунки з позивачем припинені з серпня 2008 року та просила прийняти рішення у її відсутності. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ № 133141, яке видано повторно Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 08.12.2009 року та знаходиться в матеріалах справи. Шлюб було зареєстровано 27.11.1998 року про що зроблено, актовий запис за № 549. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (серія 1-ВЛ № 270793). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з серпня 2008 року. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставину, що сторони подружні стосунки не підтримують і підтримувати у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними та подальше спільне життя сторони вважають неможливим, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Витрати, повязані з оплатою державного збору при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.04.2002 року. Від подружнього життя 29.09.2002 року народилася дитина [PERSON]. Проте подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, не могли досягти згоди при вирішенні певних питань. Також зясувалося, що у позивача та відповідач різні погляди на шлюбні стосунки, на питання у вихованні дитини, на побут тощо. Подружжя перестали спілкуватися. Позивачка зазначала, що вона не повязує подальшого життя з відповідачем. При таких обставинах вважає примирення та подальше збереження шлюбу неможливим, бо суперечить її інтересам та інтересам дитини. У позові [PERSON] зазначала, що шлюбно-сімейні стосунки припинені більш ніж два роки та з цього часу вони не ведуть спільного господарства та навіть не спілкуються. На підставі викладеного позивачка звернулася до суду з даним позовом. До суду позивачка подала заяву в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила прийняти рішення у її відсутності, витрати, повязані з оплатою державного збору при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. Відповідач також через канцелярію суду подав заяву якою визнав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та просив прийняти рішення у його відсутності. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ № 158064, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова 06.04.2002 року та знаходиться в матеріалах справи. Шлюб було зареєстровано 06.04.2002 року про що зроблено, актовий запис за № 110. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (серія 1-ВЛ № 230508). Шлюбно-сімейні стосунки припинені більш ніж два роки. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставину, що сторони подружні стосунки не підтримують і підтримувати у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними та подальше спільне життя сторони вважають неможливим, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Витрати, повязані з оплатою державного збору при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на відповідача.

Outcome: approved