overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації у сумі 2011,20 грн., яка утворилась за період з 01.02.2005 року по 22.10.2009 рік, поновити строк позовної давності, а також просить стягнути з відповідачів понесені витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 30 грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не звертались, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації здійснюють не в повному обсязі, у звязку з чим, утворилась заборгованість за період з 01.02.2005 по 22.10.2009 у сумі 2011,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення, збір абонентної плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобовязаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ст. 64 ЖК члени сімї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявились і не надали суду заяву, до винесення ним рішення, про застосування загального трирічного строку позовної давності, тому сума, у розмірі 2011,20 грн., підлягає стягненню. Таким чином, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, однак відповідачами зобовязання не виконанні, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню в повному обсязі, позивачу необхідно поновити строк позовної давності та стягнути з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку суму боргу у розмірі 2011,20 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати понесені позивачем по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути аліменти на її користь із відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] 25.05.2006р. народження у розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку кожного місця починаючи з дня подачі до суду заяви, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час на його утримані знаходиться неповнолітні діти, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] 25.05.2006р. народження. Суд заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їх відносини: Сторони 25 березня 2005 року зареєстрували шлюб в Звенигородському райвідділі РАЦСу Черкаської області, актовий запис № 35. Під час спільного проживання у сторін народилися діти : [PERSON], [INFO] та [PERSON] 25.05.2006р. народження, в свідоцтві про народження який [PERSON] записаний як мати дитини. Між сторонами спільні відносини припинено на даний час припинено, в зв'язку з тим, що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Неповнолітні діти син [PERSON], [INFO] та [PERSON] 25.05.2006р. народження проживають разом з позивачкою паладій Т.В. і перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного суд вважає, що що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні доведено, що в даний час діти знаходиться на повному утримані позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Стягнути з [PERSON] 51-00 грн. судового збору на користь держави за розгляд справи в суді . Стягнути з [PERSON] 120-00 грн. за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в суді. На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 15 липня 1995 року В-Багачанським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавської області, актовий запис № 25. В обгрунтування вимог посилається на те, що між нею та відповідачем виникали непорозуміння та сварки на грунті того, що чоловік постійно відсутній дома. З липня місяця 2009 року сімейні стосунки з відповідачем погіршились. На даний час шлюбні відносини припинились та не ведеться спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, в наданні строку для примирення немає необхідності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 липня 1995 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( свідоцтво про шлюб а.с. 6). Судом достовірно встановлено, що з липня 2009 року сторони живуть окремо, з того часу припинені шлюбні стосунки та не ведеться спільне господарство. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON]В та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала , що 14 вересня 2002 року Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис № 1069. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Різність характерів та не розуміння один одного, призвели до розпаду сімейних стосунків, а відсутність любові та поваги припинили шлюбні відносини. У судовому засіданні позивач суду пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинились з липня 2009 року по причині постійних сварок що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного . З вказаного періоду подружжя проживають окремо. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він згоден розлучитися за рішенням суду. Спору про поділ майна між сторонами не має. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо подальшого проживання дітей разом з матірю. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як доведено у судовому засіданні, відсутність між сторонами взаєморозуміння та згоди, різність характерів, призвели до розпаду їх сімейних стосунків. Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки поновлювати не бажають, тому підстав для збереження сімї немає. Вищевказані підстави дозволяють суду розірвати укладений 14 вересня 2002 року Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1069, поклавши на відповідача витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАГСу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Білгород-Дністровськох міської ради про визнання договору дарування недійсним, вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобовязання не чинити перешкод у користуванні ним. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з повному обсязі. В судове засідання позивачка та представник позивачки не з'явились, про слухання справи були повідомлені належним; чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання представник третьох осби не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання відповідачі не з'явились, про слухання справи були повідомлені належним чином, причинити неявки суду не відомі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Згоду на реєстрацію позивачів за вищеозначеною адресою надавав ще колишній власник будинку [PERSON], який помер 29 січня 1999 року і який приходився їм відповідно батьком та дідусем. Фактично між позивачами та [PERSON] був укладений договір найму житлового будинку №85, розташованому по вул.30 років Перемоги у м.Білгорд- Дністровському, Одеської області. Після ожруження позивачки [PERSON] відповідачка [PERSON] заявила, щоб вони звільнили спірний житловий будинок на підстав цього відносини між сторонами погіршились, внаслідок чого стали виникати сварки, а іноді бійки та врезультаті чого, позивачі змушені були виїхати з житлового будинку та на теперішній час мешкають в інших местах. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16 червня 2006 року за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку №8 5, розташованому по вул.30 років Перемоги у м.Білгорд-Дністровському, Одеської області. Після того, як позивачка [PERSON] намагалась вселитись в спірний житловий будинок, [PERSON] та [PERSON] перешкоджали цьому, під час чого позивачка та [PERSON] були побиті, що підтверджується актами СМИ №688 та №512 . За життя [PERSON], який був власником спірного житлового будинку він побудував будинок так, щоб у ньому могли мешкати всі три сім'ї, тому він зробив три незалежних входи та саме він встановлював порядок користування житловими приміщенням під час нашого життя у будинку. У зв'язку з вище висловленим, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Білгород-Дністровськох міської ради про визнання договору дарування недійсним, вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні ним обгрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Стверджує, що відповідач, як власник зобов'язаний вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 1 травня 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в розмірі 5793,65 грн., які просить стягнути з нього на користь (КТП) РМР "Комуненергія" . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвшіює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. 30 липня 2004 року набрав чинність Закон України "Про житлово - комунальні послуги З моменту набрання чинності вказаним законом правовідносини між споживачем та виконавцем, яким в даному разі є (КТП) РМР "Комуненергія" повинні регулюватись відповідно до умов укладеного між ними договору. Із пояснень представника позивача, роздруківки заборгованості по наданих послугах вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 5 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " передбачає обовязок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Із дослідженого судом договору про надання населенню послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання від 12 вересня 2005 року, встановлено, що згідно з п.п.2.3, 5.2 указаного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щомісячно, не пізніше двадцятого числа наступного за розрахунковим місяця оплачувати надані послуги. Із витягу по особовому рахунку відповідача встановлено, що станом на 1 травня 2009 ' року його борг за використану теплову енергію становить 5793,65 гривень. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Стверджує, що відповідач, як власник зобовязаний вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 1 травня 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в розмірі 4606,56 грн., які просить стягнути з нього на користь (КТП) РМР "Комуненергія". Просить стягнути на користь Позивача вищевказану суму. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. 30 липня 2004 року набрав чинність Закон України "Про житлово - комунальні послуги ". З моменту набрання чинності вказаним законом правовідносини між споживачем та виконавцем, яким в даному разі є (КТП) РМР "Комуненергія" повинні регулюватись відповідно до умов укладеного між ними договору. Із пояснень представника позивача, роздруківки заборгованості по наданих послугах вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 5 ч. З ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " передбачає обовязок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Із витягу по особовому рахунку відповідача встановлено, що станом на 1 травня 2009 року його борг за використану теплову енергію становить 4606,56 гривень. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивач здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення відповідача. Стверджує, що відповідач, як власник зобовязаний вносити плату за комунальні послуги. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 1 березня 2009 року утворилась заборгованість за використану відповідачем теплову енергію в розмірі , .1683,84 грн., які просить стягнути з нього на користь (КТП) РМР "Комуненергія". В судовому засіданні представник позивача уточнивши позовні вимоги просить стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 1061 грн. 73 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, шо відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. 30 липня 2004 року набрав чинність Закон України "Про житлового - комунальні послуги З момента набрання чинності вказаним законом правовідносини між споживачем виконавцем, яким в даному разі є (КТП) РМР "Комуненергія" повинні регулюватись відповідна до умов укладеного між ними договору. Із пояснень представника позивача, роздруківки заборгованості по наданих послугах вбачається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою КМУ України № 630 б:л 2'. липня 2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляв на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пункт 5 ч.3 ст. 20 Закону України " Про житлово - комунальні послуги " передбачає обовязок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Із досліджує судом договору про надання населенню послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання від 20 листопада 2003 року, встановлено, що згідно з п.п.2.3, 5.2 указаного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щомісячно, не пізніше двадцятого числа наступного за розрахунками місяця оплачувати надані послуги. Із витягу по особовому рахунку відповідача встановлено, що станом на 25 травня 2009 року його борг за використану теплову енергію становить 3091 гривень. Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 19 грудня 2009 року, сума боргу становить 1061 грн.73 коп. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог вказують, що [PERSON] є власником [ADDRESS], який знаходиться на території обслуговування ЖКП «Промислове». Внаслідок порушення відповідачем чинного законодавства утворився борг перед ЖКП «Промислове* за надані останніми послуги. Станом на 01.05.2009 року борг становить 1927,11 грн. в добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити вищевказаний борг, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. Просить суд позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача підтримавши позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] на користь ЖКП «Промислове» заборгованість у сумі 1927,11 грн. за період з 01.06.2006 року по 01.05.2009 року. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши думку позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має особовий рахунок №64039, внаслідок несплати Відповідачем коштів за надання послуг ЖКП, у нього виникла заборгованість перед ЖКП «Промислове», станом на 01.05.2009 року у сумі 1927,11 грн. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) фонду житлово-будівельних кооперативів та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями. Згідно ст. 184 ЖК України фінансування затрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих Рад народних депутатів, здійснюється на рахунок коштів Житлово-експлуатаційних організацій, основним джерелом яких є квартирна плата (для державних квартир) та відшкодування (для приватизованих квартир). Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» основний квартиро наймач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року №572, власник та наймач (орендар) квартири4 зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 2,15,526 ЦК України, ст.ст. 179, 184 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved