Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

У березні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Фінансова група «Страхові традиції» (далі - ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції») про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що 5 вересня 2008 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування автомобіля КІА, СЕЕБ, н.з. [NUMBER] 2 лютого 2009 року стався страховий випадок - внаслідок дії третіх осіб було пошкоджено застрахований автомобіль. Відповідно до умов договору ним було повідомлено відповідача про страховий випадок та надано документи, передбачені зазначеним договором. Посилаючись на те, що відповідачем не було прийнято рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача на його користь 4 084 грн. 26 коп. страхового відшкодування. Крім того, посилаючись на те, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду на її відшкодування просив стягнути 2 750 грн. і судові витрати. У подальшому [PERSON] змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції» 3 759 грн. 48 коп. страхового відшкодування та відмовився від позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, про що було постановлено ухвалу від З березня 2010 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 5 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Фінансова група «Страхові традиції» був укладений договір добровільного страхування автомобіля КІА, СЕЕО, н.з. [NUMBER] (далі - Договір) (а.с. 10-15). 2 лютого 2008 року стався страховий випадок - внаслідок дій третіх осіб було пошкоджено застрахований автомобіль, про що свідчить довідка, видана Голосіївським районним управлінням Головного управління МВС України в м. Києві від 4 лютого 2009 року № 53/1317 (а.с. 27), висновок дільничного ^ інспектора Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 4 лютого 2009 року (а.с. 28). Відповідно до умов договору позивач повідомив відповідача про страховий випадок та подав необхідні документи для отримання страхового відшкодування (а.с. 7). Згідно з рахунком-фактури від 4 лютого 2009 року, складеного ТОВ «Автотрейд-Київ» вартість ремонтних робіт складає 3 759 грн. 48 коп. (а.с. 36). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у ^ строк, встановлений договором. Страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором (п. 5 ст. 989 ЦК України). Частиною 1 ст. 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Крім того, відповідно до п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У порушення вимог договору та чинного законодавства відповідачем не було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування або про виплату страхового відшкодування. У зв'язку з викладеним, позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 3 759 грн. 48 коп. підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн. та судового збору у розмірі 51 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved