Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] до відповідачів про визнання права користування жилим приміщенням та визнання приватизації недійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1992 році на їх сім" з 5 осіб вона, батьки [PERSON] , [PERSON] , її син [PERSON] та брат [PERSON] була надана 4-кімнатна квартира [ADDRESS] на підставі ордеру від 15.07.1992 року. Після отримання ордеру вони всі заселилися в дану квартиру і стали в ній проживати. В 1999-2001 роках між нею та батьками стали виникати конфлікти з приводу оплати комунальних послуг і квартплати, у зв"язку з чим вона разом з сином [PERSON] 18.09.2001 року виписалися з квартири, але продовжували і продовжують до цього часу проживати в спірній квартирі. Влітку 2008 року їй стало відомо, що батьки з братом приватизували квартиру, тим самим порушивши її та сина житлові права. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею та її неповнолітнім сином [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] ; визнати розпорядження № 128 від 21.01.2002 року Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про приватизацію квартири на трьох осіб незаконним, а видане свідоцтво недійсним, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, визнати за нею та її неповнолітнім сином [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] ; визнати розпорядження № 128 від 21.01.2002 року Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про приватизацію квартири на трьох осіб незаконним, а видане свідоцтво недійсним, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він отримав спірну квартиру на сім"ю з 5 осіб. Вони всі разом прописалися в спірну квартиру і в ній проживали. Разом з ними проживав і їх зять чоловік позивачки. Оскільки їх зять перебував на квартирному обліку для отримання житла разом із сім"єю, наприкінці 2001 року дочка разом з онуком виписалися з квартири, щоб прописатися до гуртожитку. В той же час дочка разом із своєю сім"єю виїхали із спірної квартири. В січні 2002 року він разом з дружиною та сином приватизували на трьох спірну квартиру, а в лютому 2002 року вони показали дочці Свідоцтво про приватизацію. Влітку 2002 року дочка із сім"єю повернулися проживати до їх квартири. У них з дочкою та зятем постійно відбуваються сварки та конфлікти, він звертався з цього приводу до міліції. Вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки приватизація була проведена відповідно до вимог діючого законодавства, на всіх проживаючих в квартирі осіб, а тому підстав для визнання її незаконною немає. Також немає підстав для визнання права користування квартирою за дочкою та онуком. На підставі викладеного просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, повністю підтримала пояснення чоловіка [PERSON] , просила в задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, повністю підтримав пояснення батька [PERSON] , просив в задоволенні позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму листі просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Органу опіки та піклування в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, в своєму листі просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в 1992 році на сім"ю з 5 осіб (позивачка з неповнолітнім сином [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) була надана 4-кімнатна квартира [ADDRESS] , що підтверджується ордером № 34170 серії Б від 15.07.1992 року (а.с.8). \~ \~ \~ \~З того ж часу всі члени сім"ї були зареєстровані в спірній квартирі, що підтверджується довідкою форми № 3 (а.с.10). \~ \~ \~ \~18.09.2001 року позивачка [PERSON] разом із неповнолітнім сином [PERSON] , 1992 року народження, виписалися з квартири [ADDRESS] , що підтверджується штампом в паспорті позивачки (а.с.19). \~ \~ \~ \~В січні 2002 року квартира [ADDRESS] була приватизована відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21.01.2002 року (а.с.55), що було видано на підставі Розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 128 від 21.01.2002 року. \~ \~ \~ \~В своїх позовних вимогах [PERSON] вказує на те, що, незважаючи на виписку її з сином з спірної квартири, вона разом із сином та чоловіком [PERSON] продовжували проживати в квартирі, користуватися нею та нести певні витрати, а тому вважає, що за нею та сином повинно бути визнано право користування жилим приміщенням та визнано недійсною приватизацію квартири, оскільки вона була проведена з порушенням вимог діючого законодавства. \~ \~ \~ \~Так, при розгляді справи встановлено, що позивачка [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] вимушені були виписатися із спірної квартири через конфлікти з батьками щодо сплати квартплати та комунальних послуг, але з квартири не виселялися, продовжували в ній проживати, користуватися нею, сплачувати квартплату та інші платежі, проводити ремонтні роботи. \~ \~ \~ \~Даний факт знайшов своєї підтвердження в судовому засіданні та був доведений зібраними по справі доказами, а саме: -довідкою Центральної районної дитячої поліклініки Деснянського району м. Києва № 553 від 14.09.2009 року (а.с.13) про те, що неповнолітній [PERSON] , 1992 року народження, перебуває на обліку в поліклініці з липня 1992 року і до нього до квартири [ADDRESS] викликається лікар; -довідкою Центральної районної поліклініки Деснянського району м. Києва № 1116 від 14.09.2009 року (а.с.14) про те, що [PERSON] викликала лікаря додому до квартири [ADDRESS] протягом 2001-2009 років; -довідкою Гімназії "Троєщина" № 325 від 08.09.2009 року (а.с.15) про те, що [PERSON] , 1992 року народження, навчався в гімназії з 2002 по 2009 роки включно і в його особовій справі була вказана адреса: [ADDRESS] ; -актом ЖЕКу № 316 від 11.09.2009 року (а.с.17) про те, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] з 2001 року без реєстрації; -довідкою Спеціалізованої середньої школи № 301 № 196 від 09.09.2009 року (а.с.18) про те, що [PERSON] навчався в даній школі з 1 по 3 клас (1999-2002 роки) і в книзі обліку учнів була вказана адреса: [ADDRESS] ; -постановою Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.08.2009 року (а.с.56), якою в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України відмовлено (за заявою [PERSON] щодо нанесення [PERSON] їй тілесних ушкоджень); -довідкою Військово-медичного управління СБУ № 20\\3277 від 17.11.2009 року (а.с.57) про те, що в медичних книжках [PERSON] (чоловіка позивачки) та [PERSON] вказана домашня адреса: [ADDRESS] , в період з 01.09.2001 року по 01.07.2002 року за вказаною адресою зареєстровані виклики до [PERSON] дільничого лікаря (07.02.2002 року) та лікаря невропатолога (12.02.2002 року), до [PERSON] лікаря невропатолога (04.12.2001 року); -довідкою Військової частини № [NUMBER] Служби безпеки України № 13787 від 26.11.2009 року (а.с.61) про те, що [PERSON] у разі службової необхідності викликався за домашнім номером телефону [NUMBER] , а його виклик також здійснювався з квартири [ADDRESS] ; -медичною карткою [PERSON] (а.с.101-166); -постановою Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.12.2009 року, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 129 КК України (за заявою [PERSON] щодо погроз з боку його зятя [PERSON] фізичною розправою). Той факт, що позивачка разом із своєю сім"єю постійно проживали в спірній квартирі з 1992 року по даний час підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що позивачка разом із своєю сім"єю ніколи не виселялися з квартири, проживали в ній постійно. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, при розгляді\~ спорів про право користування\~ жилим приміщенням необхідно\~ брати до уваги,\~ що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір\~ місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки\~ самі по собі не можуть\~ бути підставою для визнання\~\~ права користування жилим приміщенням\~ за особою, яка там проживала чи вселилась\~ туди як член сімї\~ наймача (власника) приміщення, або ж для\~ відмови їй у цьому. \~ \~ \~ \~Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім"ї наймача, що проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов"язки, що витікають з договору найму. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім?ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. \~ \~ \~ \~Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім?ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім?ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім?ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року, Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України, вирішуючи спори про право користування житловою площею осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з?ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім?ї наймача, чи прописані вони в даному житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім?ї, що проживають з ним, певний порядок користування житловим приміщенням. При цьому, як роз?яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року № 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування житловим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім?ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. \~ \~ \~ \~Однак, відсутність письмової згоди членів сім?ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування житловим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. \~ \~ \~ \~Згідно із п.2 ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, передача займаних квартир (будинків) здійснюється\~ в спільну сумісну\~ або часткову власність\~ за письмовою згодою всіх\~ повнолітніх членів сімї,\~ які постійно мешкають в даній квартирі (будинку),\~ в тому числі тимчасово відсутніх,\~ за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням\~ уповноваженого\~ власника квартири (будинку). \~ \~ \~ \~Як було встановлено в судовому засіданні, на момент приватизації спірної квартири в ній постійно проживали як члени сімї наймача [PERSON] , [PERSON] разом із своїм неповнолітнім сином [PERSON] , які вселились до спірної квартири ще в 1992 році на підставі ордеру на квартиру, куди вони були включені разом з відповідачами. Спірна\~ квартира була та залишається постійним місцем проживання позивачки та її сина, вони вели та ведуть з наймачем спільне господарство, сплачують квартплату та комунальні послуги, користуються за вказаною адресою медичною допомогою, [PERSON] в даному районі відвідує навчальні заклади. Однак дані обставини не були враховані органом приватизації і приватизація була проведена лише на відповідачів. \~ \~ \~ \~Заперечення відповідачів та покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо непроживання позивачки в спірній квартирі в період з вересня 2001 року по травень 2002 року суд не приймає до уваги, оскільки дані пояснення суперечать встановленим по справі обставинам, є суперечливими, покази деяких свідків надані лише зі слів відповідачів. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обгрунтованими, такими, що засновані на вимогах діючого законодавства, а тому за позивачкою повинно бути визнано право користування квартирою [ADDRESS] , а також визнано незаконним розпорядження про приватизацію та визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житло. \~ \~ \~ \~Що стосується пропуску позивачкою строку для звернення до суду, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідачів заявив про сплив строку позовної давності для звернення [PERSON] до суду з даним позовом, оскільки Свідоцтво про право власності було отримано відповідачами в січні 2002 року, тобто, до звернення до суду пройшло більше 7 років. \~ \~ \~ \~Але при розгляді справи встановлено, що позивачка [PERSON] не знала про здійснення відповідачами приватизації в 2002 році, а дізналася про це лише в 2008 році зі слів свого сусіда [PERSON] , який підтвердив даний факт в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~А тому суд вважає, що строк позовної давності пропущений позивачкою з поважної причини, про здійснення відповідачами приватизації квартири їй стало відомо лише в 2008 році, а тому її порушене право підлягає захисту. \~ \~ \~ \~Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті державного мита в сумі 1.700 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved