Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

07 серпня 2008 року [PERSON]. подав до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON]. матеріальну шкоду, що завдана пошкодженням його автомобіля при ДТП в сумі 10019 грн., оплачений судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 10000 грн. В обґрунтування своїх вимог він вказує, що матеріальна і моральна шкода завдана йому внаслідок дорожньо-транспортної події /далі ДТП/, яка мале місце 20 серпня 2007 року. Винність в ДТП відповідача встановлена постановою суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та пояснила, що у зв'язку із пошкодженням автомобіля позивач вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого звичайного ритму життя. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомляв, але подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв'язку із тим, що він оскаржує постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2007 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскільки про час та місце розгляду цивільної справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в зворотному поштовому повідомленні про отримання судової повістки, а також беручи до уваги, що причина його неявки в судове засідання визнана судом не поважною, відповідно до ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Підстав для зупинення провадження по даній цивільній справі суд не вбачає, оскільки [PERSON]. не надано суду жодного документу на підтвердження того, що він подав скаргу на постанову Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2007 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов [PERSON]підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно чинної постанови Київського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2007 року встановлено, що 20 серпня 2007 року о 21.20 год. [PERSON]., керуючи автомобілем ВАЗ-2106, д/н [NUMBER]по вул. Барабашова м. Харкова на перехресті з вул. Гер. Праці не виконав вимоги дорожнього знаку «Уступи дорогу» і допустив зіткнення з автомобілем Мазда-6 д/н [NUMBER], який рухався по головній дорозі по вул. Героїв Праці, що завдало автомобілям механічні пошкодження /а.с. 5/. [PERSON]. судом був визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в причинному зв'язку із подією ДТП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постанова Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2007 року у справі про адміністративне правопорушення приймається за основу події ДТП, що мало місце 20 вересня 2007 року. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В наслідок ДТП, що сталося, заподіяна матеріальна шкода позивачу. Розмір матеріальної шкоди і понесених позивачем судових витрат документально підтверджений матеріальними цивільної справи, а саме: дослідженням спеціаліста-атотоварознавця № 8747 від 29.10.2007 р. з додатками, /а.с. 13-17/ згідно з яким величина матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобіля „Мазда-6” д.н. [NUMBER] в наслідок пошкодження при ДТП складає 6955,29 грн.; квитанціями про сплату судового збору в сумі 91 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. /а.с. 1, 2, 24/; квитанцією про оплату послуг спеціаліста-товарознавця у розмірі 417 грн. 33 коп. /а.с.11/. Доводи позивача про те що він витратив на ремонт належного йому автмобіля 10019 грн. не підтверджуються матеріалами справи, оскільки довідка рахунок не свідчить про те, що він сплатив зазначену в ньому суму. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд керувався положеннями ст.1167 ЦК України та постановою № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „ Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди” і вважає, що позивачу завдана моральна шкода, оскільки був порушений звичайний ритм його життя, він був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, витрачав час на відвідування спеціалістів, ДАІ, консультації юристів. З врахуванням обставин справи, суд стягує з відповідача на користь позивача 3000 грн. моральної шкоди.

Outcome: partial