Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що 07.04.2008 року померла мати позивача [PERSON]Після смерті [PERSON]позивач прийняв спадщину, в передбаченому законом порядку і строк подав заяву про прийняття спадщини від 26.09.2008 року у Третю Київську державну нотаріальну контору. Померла відповідно до заповіту від 03 квітня 2008 заповіла йому об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться в смт. Чабани, вул. Виноградна, ІЗ, Києво-Святошинського району, Київської області земельну ділянку, площею ¦- 0,1083 га що розташована на території смт. Чабани, вул. Виноградна, 107, Києво - Святошинського району. Київської області, кадастровий ном:ер 3222457400:0І :()02;0 І2 . Земельну ділянку [PERSON], придбала у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2007 року . Померла [PERSON] надала необхідні документи для оформлення державного акту на право власності на землю. До даного часу Києво-Святошинський районний відділ СВП «Київський обласний реєстраційний центр» ДП Центру ДЗК ДП «Центр державного земельного кадастру» не видав державний акт на право власності на землю. У зв'язку з відсутністю державного акту на право власності на землю, Третя Київська державна нотаріальна контора своїм листом від 21 жовтня 2009 року № 3913/02-14 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку. Відповідно до довідки № 54 від 01.02.2006 виданою [PERSON] селищною радою Києво-Святошинського району Київської області, адреса земельної ділянки змінилася з Виноградна, 107 на Виноградна 13. Будинок [PERSON] придбала у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2007 року. У зв'язку з тим, що є невідповідність між договором купівлі-продажу від 20.09.2007 року та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 05.06.2009 року державний нотаріус Третьої Київської державної нотаріальної контори своїм листом № 3914/02-14 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Будинок. На момент смерті [PERSON] проживала разом з Позивачем, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, користувався і користується майном. Також, після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, тобто в передбаченому законом порядку і строк подав заяву про прийняття спадщини від 26.09.2008 року до Третьої Київської державної нотаріальної контори. Відповідачка [PERSON], яка являється спадкоємицею своєї матері першої черги, заперечує право власності Позивача на Земельну ділянку та Будинок. При цьому посилається на те, що не вважає Позивача власником згаданих об'єктів нерухомого майна, оскільки в нього немає правовстановлюючих документів. Просив визнати , за ним право власності на домоволодіння, загальною площею 232,4 кв. м. та житловою площею 106,3 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Виноградна, 13, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 27.04.2008 року також право власності на земельну ділянку площею - 0,1083 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Виноградна, 13 (до уточнення адреси вулиця Виноградна 107), кадастровий номер 3222457400:01:002:0112, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 27.04.2008 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідачки позов визнав. Представник [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявилвся, про час і день слухання справи повідомлений. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що 07.04.2008 року померла мати позивача , [PERSON]яка мешкала в [ADDRESS] про, що відділом реєстрації смерті у місті Києві 28 травня 2008 року було видано свідоцтво про смерть серія І-БК № 107800. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, тобто в передбаченому законом порядку і строк подав заяву про прийняття спадщини від 26.09.2008 року у Третю Київську державну нотаріальну контору. Згідно заповіту від 03 квітня 2008 року померла заповіла позивачу об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться в смт. Чабани, вул. Виноградна, ІЗ, Києво-Святошинського району, Київської області земельну ділянку, площею - 0,1083 га що розташована на території смт. Чабани, вул. Виноградна, 107, Києво - Святошинського району. Київської області, кадастровий номер 3222457400:0І :()02;0 І2 . Земельну ділянку [PERSON], придбала у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 6607, за ціною: 404 000,00 гри. При житті [PERSON] надала необхідні документи для оформлення державного акту на право власності на землю, але до даного часу Києво-Святошинський районний відділ СВП «Київський обласний реєстраційний центр» ДП Центру ДЗК ДП «Центр державного земельного кадастру» не видав державний акт на право власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до витягу з бази даних автоматичної системи ведення державного земельного кадастру, за даними державного реєстру земель станом на 28.09.2009 року [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222457400:01:002:0112, площею - 0,1083 га, яка розташована на території смт. Чабани, Києво-Святошинського району Київської області по вул. Виноградна, 107, не видавався, у зв'язку з чим Третя Київська державна нотаріальна контора своїм листом від 21 жовтня 2009 року № 3913/02-14 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку. Відповідно до довідки № 54 від 01.02.2006 виданою Чабанською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області, адреса земельної ділянки змінилася з Виноградна, 107 на Виноградна 13. Будинок [PERSON] придбала у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 6604. Згідно витягу Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації, від 05.06.2009 з реєстру права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2007 року за [PERSON] зареєстроване домоволодіння по вул. Виноградна, 13, загальна площа будинку 232,4 кв. м. На зазначене домоволодіння БТІ складено технічний паспорт, за інвентаризаційним номером 166. Фактично до моменту смерті [PERSON] позивачем завершено будівництво будинку по вул. Виноградна, 13, у зв'язку з чим Києво-Святошинське бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт на домоволодіння та надало витяг з реєстру права власності на нерухоме майно від 05.06.2009, в якому вказано, що за [PERSON] зареєстроване домоволодіння, а не об'єкт не завершеного будівництва як було вказано в договорі купівлі -продажу від 20.09.2007 року. У зв'язку з тим, що є невідповідність між договором купівлі-продажу від 20.09.2007 року та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 05.06.2009 року державний нотаріус Третьої Київської державної нотаріальної контори своїм листом № 3914/02-14 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Будинок. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померле (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Крім того, відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною5 ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. На момент смерті [PERSON] проживала разом з Позивачем, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, користувався і користується майном. Позивач на даний час завершив добудову Будинку, сплачує за електроенергію, обробляє земельну ділянку та вчиняє інші дії, які свідчать про фактичне користування спадковим майном. Відповідно до ч.і ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за Позивачем право власності на Земельну ділянку та Будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст. 126 Земельного Кодексу України є державний акт. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. За таких обставин вимоги позивача суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved