Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

19 листопада 2009 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління звернулося до суду з позовом який був уточнений, в якому зазначає, що 16 грудня 2002 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Оріхівського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» (надалі позивач, або Банк/Позивач) та [PERSON] (надалі відповідач, або позичальник) було укладено кредитний договір № 311 (далі Договір). Відповідно з п.1.1. Договору, Позичальнику наданий кредит на споживчі потреби у розмірі 1500 грн. (одна тисяча пятсот) 00 коп. строком на 24 місяці до 16 грудня 2004 року. За користування кредитом п.1.1. Договору, було встановлено плату у розмірі 20 відсотків річних, які повинні сплачуватися щомісячно. Погашення кредиту здійснювати щомісячно, не пізніше 30 числа місяця. 03 червня 2003 року укладено між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Оріхівського відділення №3011 (надалі Банк/Позивач) та [PERSON] додаткову угоду №1 до вищезазначеного кредитного договору, де п.1.1. викладено у такій редакції: «Банк надає Позичальнику кредит на споживчі потреби в обсязі 2000,00 грн., строком до 16 грудня 2004 року. Видача грошових коштів підтверджується касовими ордерами від 16 грудня 2002 року на 1500,00 грн., та 04.06.2003 року на суму 500,00 грн. У вище перелічених первинних касових документах стоїть підпис касира, головного бухгалтера, а також самого Позичальника, що засвідчує отримання з каси Банку грошових коштів. Наявність касових ордерів є підтвердженням факту виконання Банком своїх зобовязань за кредитним договором, а саме видачу кредитних коштів. За умовами Договору Позичальник зобовязався своєчасно та повністю погасити кредит, сплатити проценти за користування кредитом, але порушив зобовязання викладені в п.3.2. Договору. Несвоєчасна сплата Позичальником Кредиту та відсотків за користування ним спричинила до нарахування штрафних санкцій передбачених кредитним договором, а саме п.3.7. Таким чином, станом на 17 листопада 2009 року у Позичальника існує заборгованість перед Банком за кредитним договором в сумі 3290 ( три тисячі двісті девяносто) грн. 78 коп., яка розрахована з урахуванням відсотків і пені, що складається з: з суми несплаченого кредиту, яка складає 1250 (одна тисяча двісті пятдесят) 00 коп., сума несплачених відсотків по кредиту складає 1422 (одна тисяча чотириста двадцять дві) грн. 14 коп., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 303 (триста три) грн. 34 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту складає 315 (триста п'ятнадцять) грн. 30 коп. Крім зазначеного вище, [PERSON] було отримано в касі Оріхівського відділення №3011 ВАТ «Ощадбанк» грошові кошти за видатковим касовим ордерами: від 05.11.2003 р. на суму 1000,00 грн., від 07.06.2004 р. на суму 400,00 грн., від 02.07.2004 р. на суму 430,00 грн., від 22.10.2004 року на суму 1000 грн., від 26.10.2004 року на суму 1000,00 грн. Всього на загальну суму 3830,00 грн. які по сьогоднішній день Банку не повернуті. Відповідно до ст. 525 ЦК України Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У звязку з тим, що Позичальник порушив свої зобовязання за Договором, а саме їх не виконав, а згідно з пунктом 6.3. кредитного договору «строк дії встановлюється з дня його укладення і до повного повернення кредиту, а також одержання Банком всіх належних йому процентів. Враховуючи ту обставину, що Позичальник порушив вимоги умов кредитного договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, щодо оплати кредиту і відсотків у сумі передбаченій Договором Позичальник створює ситуацію, яка повинна розрішитися тільки судовим шляхом. В судовому засіданні Представник позивача на позовних вимогах настоює, прохає позов задовольнити повністю, тобто стягнути з відповідача [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління суму заборгованості по кредитному договору №311 від 16 грудня 2002 року в розмірі 3290 (три тисячі двісті девяносто) грн. 78 коп., стягнути заборгованість по видатковим касовим ордерам в розмірі 3830 (три тисячі вісімсот тридцять) грн., стягнути витрати повязані з розглядом цивільної справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши що частково погасив кредит, а також заявив клопотання про застосування трирічної давності щодо позову. Суд, заслухавши Представника позивача, Відповідача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ксерокопії кредитного договору № 311, який укладено 16.12.2002 р. в письмовій формі у відповідності до ст. 1055 ЦК України, Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 1500 грн. строком на 24 місяці до 16 грудня 2004 року на споживчі потреби. За користування кредитом п.1.1. Договору, було встановлено плату у розмірі 20 відсотків річних, які повинні сплачуватися щомісячно. Погашення кредиту здійснювати щомісячно, не пізніше 30 числа місяця. 03 червня 2003 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Оріхівського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №311 від 16 грудня 2002 року в якій п.п.1 Договору №311 від 16 грудня 2002 року викладений в такій редакції: «Банк надає Позичальнику кредит на споживчі потреби в обсязі 2000,00 (дві тисячі) гривень, строком до 26 грудня 2004 року. Видача грошових коштів підтверджується касовими ордерами від 16 грудня 2002 року на 1500,00 грн., та 04.06.2003 року на суму 500,00 грн. [PERSON] було отримано в касі Оріхівського відділення №3011 ВАТ «Ощадбанк» грошові кошти за видатковим касовим ордерами: від 05.11.2003 р. на суму 1000,00 грн., від 07.06.2004 р. на суму 400,00 грн., від 02.07.2004 р. на суму 430,00 грн., від 22.10.2004 року на суму 1000 грн., від 26.10.2004 року на суму 1000,00 грн. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК і є право відношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно представленого розрахунку відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконував, чим порушив взяті на себе вимоги за кредитним договором. Так як, ст. 1054 ЦК України відсилає до положень ст. 1050 ЦК України, то якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. У відповідності до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 311 укладений 16.12.2002 р. заборгованість станом на 17.02.2010 р. складає: - сума несплаченого кредиту, яка складає 1250,00 грн.; - сума несплачених відсотків по кредиту складає 762,02 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту складає: 140,67 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредитів складає 273,83 грн.; а загальна заборгованість стала 2426,52 грн., що на думку суду, вимога по стягненню цієї суми по кредитному договору може бути задоволена. Так, за межами позовної давності знаходиться сума грошових коштів у розмірі 3830,00 грн., що були взяті Відповідачем в касі банку згідно касових ордерів, і тому на підставі клопотання Відповідача про застосування позовної давності, суд на підставі ст. 267 ЦК України, вважає за можливе застосувати строк позовної давності, та в цій частині позову в стягненні необхідно відмовити. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає частково, а судові витрати підлягають стягненню у відповідності до задоволених позовних вимог та розміру сплаченого державного мита.

Outcome: approved