Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків з відповідача посилаючись на те, що між Солонянським районом електричних мереж Дніпропетровських електричних мереж ВАТ “ЕК” Дніпрообленерго” та відповідачем існували договірні відносини про надання електричної енергії позивачем відповідачу, користування відповідачем електричною енергією та здійснення ним оплати за спожиту електричну енергію на підставі фактичних показань приладу обліку, про що свідчить відкриття Солонянським РЕМ особового рахунку за №3208/18, встановлення 01.11.2001 року приладу обліку електричної енергії №2106632 типу СО-И446 та видання абонентської книжки на ім'я відповідача. Відповідно до ч.2 п.37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року контролерами енергонагляду Солонянського РЕМ в с. Сурсько-Михайлівка по вул. Карла Маркса, 18 Солонянського району Дніпропетровської області, де мешкає відповідач, неодноразово проводились перевірки справності приладу обліку та зняття його показань та складено акти про порушення Правил користування електричною енергією: згідно акту №00056964 від 02.04.2002 року за виявлене безоблікове споживання електричної енергії відповідачу нараховано 2095 кВт/год на суму 301 гривня 68 копійок, з розрахунку 14,4 коп. за 1 кВт/год; по акту №00042703 від 15.08.2002 року нараховано 4548 кВт/год на суму 709 гривень 49 копійок; по акту №00129674 від 29.11.2003 року нараховано 1940 кВт/год на суму 279 гривень копійок. Діями відповідача було порушено Правила користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р., в результаті чого, згідно методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1416 від 22.11.1999 р., відповідачу по актам-протоколам було нараховано до сплати 1290 гривень 53 копійки, які він не бажає сплачувати в добровільному порядку, в зв'язку з чим вони змушені звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила стягнути з відповідача спричинену шкоду в сумі 1290 гривень 53 копійки, витрати по сплаті судового збору в сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень в примусовому порядку, оскільки відповідач в добровільному порядку їх сплачувати не бажає. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно заяви просив розглянути справу в його відсутність. Також просив суд при винесенні рішення застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Між сторонами по справі існували договірні відносини, за яким позивачем відповідачу надавалася електрична енергія, якою відповідач користувався та здійснював оплату за користування нею на підставі фактичних показань приладу обліку, про що свідчить відкриття Солонянським РЕМ особового рахунку на ім'я відповідача за №3208/18, встановлення 01.11.2001 року приладу обліку електричної енергії №2106632 типу СО-И446 та видання абонентської книжки на ім'я відповідача. В порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення, відповідач став використовувати електроенергію безобліково, що було встановлено при перевірках правильності обліку використаної електроенергії контролерами РЕМ 02.04.2002 року, 15.08.2002 року та 29.11.2003 року, про що було складено акти про порушення Правил користування електроенергією №00056964 від 02.04.2002 року на суму 301 гривня 68 копійок (а.с.4); №00042703 від 15.08.2002 року на суму 654 гривні 91 копійка, а не 709 гривень 49 копійок, оскільки при здійсненні розрахунку позивачем допущена помилка (а.с.3,6); №00129674 від 29.11.2003 року на суму 279 гривень 36 копійок (а.с.9). Внаслідок безоблікового використання електроенергії відповідач здійснив порушення умов договору та спричинив збитки самовільним безобліковим використанням електроенергії, згідно вказаних актів-протоколів, на загальну суму 1235 гривень 95 копійок (а.с.3), але спричинені збитки ним в добровільному порядку не відшкодовано, в зв'язку з чим з відповідача заподіяну шкоду необхідно стягнути в примусовому порядку. В той же час, згідно розрахунків позивача (а.с.3), нарахування збитків по акту №00056964 від 02.04.2002 року проведено, починаючи з 10.10.2001 року по 02.04.2002 року; по акту №00042703 від 15.08.2002 року - з 02.04.2002 року по 15.08.2002 року; по акту №00129674 від 29.11.2003 року - з 03.10.2003 року по 29.11.2003 року. До суду позивач звернувся з позовом 03 листопада 2008 року, тобто пропустив передбачений ст. ст. 256, 257 ЦК України трирічний строк позовної давності звернення з позовом до суду. У відповідності до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем 01 грудня 2008 року подано до суду заяву від 11 листопада 2008 року про застосування строків позовної давності, тобто до винесення рішення по справі. У відповідності з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, в зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити в зв'язку зі спливом передбаченого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed