Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради, Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, третя особа на стороні позивача [PERSON], у якому просить суд: - визнати, що його дружині [PERSON], померлій 25.07.2009 року, належить 1/3 частка квартири № 8 за адресою: проспект Кірова, будинок 107-б, місто Дніпропетровськ, [PERSON] 1/3 частка квартири 8 за адресою: проспект Кірова, будинок № 107-б, місто Дніпропетровськ та сину [PERSON] 1/3 частка квартири № 8 за адресою: проспект Кірова, будинок 107-б, місто Дніпропетровськ; - у звязку з визначенням часток режим права спільної сумісної власності на квартиру № 8 за адресою: проспект Кірова, будинок 107-б, місто Дніпропетровськ припиняється і встановлюється режим права спільної часткової власності. - визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири № 8 за адресою: проспект Кірова, будинок № 107-б, місто Дніпропетровськ, яке належало померлій [PERSON]. - визначити частки співвласників квартири 8 за адресою: проспект Кірова, будинок 107-б, місто Дніпропетровськ наступним чином: - [PERSON] 2/3 частки квартири; - [PERSON] 1/3 частки квартири. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилається на те, що він є співвласником приватизованої квартири [ADDRESS]. Окрім нього співвласниками вказаної квартири зазначені його дружина [PERSON] та їх син [PERSON]. В свідоцтві про право власності на квартиру № 8 за адресою: будинок № 107-б, проспект Кірова, місто Дніпропетровськ тільки зазаначено, що приватизована квартира належить позивачу його дружині та їх сину на справі спільної сумісної власності. При приватизації квартири не були виділені частки у спільному сумісному майні. 25.07.2009 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із належній за життя на праві спільної сумісної власності частки квартири № 8 за адресою: будинок № 107-б, проспект Кірова, місто Дніпропетровськ. Часка кожного співвласника у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] є рівною, оскільки позивач його дружина та їх син приватизували квартиру, однаково володіли та користувалися житлом, між ними не були укладені будь-які угоди стосовно власності на квартиру, тому частки є рівними. Виходячи із кількості співвласників вищевказаної квартири, частка померлої [PERSON] за життя склала 1/3 частку цієї квартири. Спадкоємцями першої черги померлої є її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON], отже на момент смерті [PERSON] належні [PERSON] та [PERSON] частки спадкового майна, що складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS] були рівними і становили по 1/6 частини квартири. Відповідно до заяви [PERSON], який є спадкоємцем і співвласником квартири, що надійшла до Пятої Дніпропетровської державої нотаріальної контори 19.01.2010 року, [PERSON] відмовився від своєї частки спадкового майна у вигляді 1/6 частки квартири на користь [PERSON] 21.01.2010 року позивач як спадкоємець першої черги звернувся до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири № 8 за адресою: проспект Кірова, будинок 107-б, місто Дніпропетровськ, яка належала його померлій дружині. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки частка спадкодавиці в квартирі не була виділена на час її смерті. Посилаючись на вищевикладене позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити їх. Представники відповідачів [PERSON] комітету Дніпропетровської міської ради та Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про причини неявки суд до відома не поставили. Третя особа на стороні позивача [PERSON] у судове засідання не зявився про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є співвласником приватизованої квартири [ADDRESS], окрім нього співвласниками вказаної квартири зазначені члени його сімї дружина [PERSON] та їх син [PERSON]. Право спільної сумісної власності на вказану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 16.12.1997 року Виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 5/1627-97. (а. с. 05) Частиною 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). В свідоцтві про право власності на квартиру № 8 за адресою: будинок № 107-б, проспект Кірова, місто Дніпропетровськ тільки зазаначено, що приватизована квартира належить позивачу його дружині та їх сину на справі спільної сумісної власності. При приватизації квартири не були виділені частки у спільному сумісному майні. 25.07.2009 року [PERSON] померла (а. с. 08), після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із належній за життя на праві спільної сумісної власності частки квартири № 8 за адресою: будинок № 107-б, проспект Кірова, місто Дніпропетровськ. Часка кожного співвласника у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] є рівною, оскільки позивач його дружина та їх син приватизували квартиру, однаково володіли та користувалися житлом, між ними не були укладені будь-які угоди стосовно власності на квартиру, тому частки є рівними. Виходячи із кількості співвласників вищевказаної квартири, частка померлої [PERSON] за життя склала 1/3 частку цієї квартири. Спадкоємцями першої черги померлої є її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON], отже на момент смерті [PERSON] належні [PERSON] та [PERSON] частки спадкового майна, що складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS] були рівними і становили по 1/6 частини квартири. Відповідно до заяви [PERSON], який є спадкоємцем і співвласником квартири, що надійшла до Пятої Дніпропетровської державої нотаріальної контори 19.01.2010 року, [PERSON] відмовився від своєї частки спадкового майна у вигляді 1/6 частки квартири на користь [PERSON] 21.01.2010 року позивач як спадкоємець першої черги звернувся до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири № 8 за адресою: проспект Кірова, будинок 107-б, місто Дніпропетровськ, яка належала його померлій дружині. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки частка спадкодавиці в квартирі не була виділена на час її смерті, що підтверджується листом державного нотаріуса вих. № 81/02-14 від 21.01.2010 року. (а. с. 12) Відповідно до п. 224 розділ 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, державний нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після одного з власників лише після виділення часток померлого із спільного майна в судовому порядку. Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Статтею 1261 ЦК України визначено, що упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. На підставі викладеного та

Outcome: approved