Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з майна - цеха безалкогольних напоїв та виключити його з акту опису, посилаючись на наступні обставини. 20 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем був укладений кредитний договір № 11272508000, згідно якого позивачу було надано кредит в розмірі 1100000 грн., строком до 21.12.2018 року. З метою забезпечення виконання забов*язань за вказаним кредитним договором 24.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Незнайко Є.В., реєстраційний номер [NUMBER] згідно якого позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно - цех безалкогольних напоїв, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 29 вересня 2008 року державним виконавцем ВДВС Станично-Луганського РУЮ Тороповим В.Л. був накладений арешт на вказаний вище предмет іпотеки, про що був складений відповідний акт. Накладений арешт на майно обмежує права позивача і АКІБ «УкрСиббанк», з зв'язку з чим позивач не може в повному обсязі виконати умови договору застави з банком і тому такі дії ВДВС Станично-Луганського РУЮ порушують права банка як заставодержателя. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнав, суду пояснив, що момент накладення арешту на нерухоме майно не було відомостей, що воно в іпотеці. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку», ст. 33 якого передбачено що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Крім того відповідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з під арешту. З договору іпотеки від 24.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Станично-Луганського нотаріального округу Луганської області Незнайко Є.В., реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується, що позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно - цех безалкогольних напоїв, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить йому на праві власності. З акту опису й арешту майна від 29.09.2008 року видно, що державним виконавцем ВДВС Станично-Луганського РУЮ Тороповим В.Л. було описано і накладено арешт на вищевказане майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З письмового пояснення провідного юрисконсульта відділу по роботі з проблемними активами СР УРПА АКІБ «УкрСиббанк» Австрієвської О.В., вбачається, що дії ВДВС Станично-Луганського РУЮ порушують права АКІБ «УкрСиббанк», як заставодержателя, тому вважають вимоги позивача про зняття арешту з нерухомого майна - цеха безалкогольних напоїв, що знаходиться за вище вказаною адресою та виключення його з акту опису підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, враховуючи що представник відповідача позов визнав, зазначив, що арешт був накладений через відсутність відомостей, що майно в іпотеці. З огляду на те, що арешт на майно, яке знаходиться в іпотеці може бути накладений за рішенням суду, якого при вчиненні виконавчої дії по накладанню арешту у державного виконавця не було, тому з майна позивача, вказаного в позові слід зняти арешт та виключити його з акту опису. На підставі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved