Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Черкаського державного завода хімічних реактивів про стягнення заборгованості по заробітної платі в сумі 6436,68 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку -8319,78 грн. та судових витрат, вказуючи, що він з 11 вересня 2007 року по 30 червня 2008 року працював у відповідача начальником дільниці зв»язку метрологічної служби . Звільнений за власним бажанням згідно ст.38 ч.3КЗпП України відповідно до наказу № 25 від 30.06.2009 року. В порушення вимог ст..115,116 КПК України відповідач не виплачує йому заборгованість по заробітної платі з листопада 2008 року по червень 2009 року, яка складає 6436,68грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 КЗпП України підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі довідки № 051320 від 28.09.2009 року середньоденна заробітна плата складає 38,34 грн. За час прострочення розрахунку з липня 2009 року по 02 лютого 2010 року відповідач повинен сплатити 8319,78 грн. (217 дн. х 38,34 грн.= 8319,78 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості по заробітної платі - 6436,68грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні -8319,78 грн. та судових витрат В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснив, що не бажає допускати до негайного виконання заробітну плату за один місяць, а просить допустити до виконання всю суму боргу. Представник відповідача в судове засідання 18.01.2010р.,02.02.2010 р.,10.02.2010р.,02.03.2010 р. не з»явився, хоча належним чином був повідомлений. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов до задоволення підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 11 вересня 2007 року по 30 червня 2008 року працював у відповідача начальником дільниці зв»язку метрологічної служби . Звільнений за власним бажанням згідно ст.38 ч.3КЗпП України відповідно до наказу № 25 від 30.06.2009 року. В порушення вимог ст.. 115,116 КПК України відповідач не виплачує йому заборгованість по заробітної платі з листопада 2008 року по червень 2009 року, яка складає 6436,68грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст..116 КЗпП України підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі довідки № 051320 від 28.09.2009 року середньоденна заробітна плата складає 38,34 грн. За час прострочення розрахунку з липня 2009 року по 02 лютого 2010 року відповідач повинен сплатити 8319,78 грн. (217 дн. х 38,34 грн.= 8319,78 грн.. Вказана сума заборгованості по заробітної платі в розмірі 6436,68грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з липня 2009 року по 02 лютого 2010 року в розмірі 8319,78 грн.. підлягає до стягнення з відповідача. З відповідача також підлягають до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 147,56грн., а також витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Щодо вимог про стягнення витрат за правову допомогу , то позивач та його представник не надали відповідні документи про оплату згідно договору про надання юридичних послуг за одержану правову допомогу. Крім того, згідно з постановою КМУ від 27.04.2006 року № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держава граничний розмір витрат, повязаних із правовою, допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення у цивільній справі, у разі якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, яка обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі за годину роботи виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати. Відповідного розрахунку і доказів позивач та його представник суду не надали. Тому в цієї частині позов до задоволення не підлягає.

Outcome: partial