Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-22 00:00:00

З урахуванням викладеного в позовній заяві та уточнень і доповнень, зроблених в судовому засіданні, позов [PERSON] в кінцевому варіанті зводиться до наступного: Позивач посилається на те, що вона з 04.07.2007 року працює бортпровідником в Спільному закритому акціонерному товаристві,.Авіакомпанія Міжнародні Авіалінії України. Між вказаною авіакомпанією ( як страхувальником) і ЗАТ „[PERSON] компанія .Крона( як страховиком) було укладено 01.09.2007 року Договір ОАСЕ № 42/07-К „Обовязкового та добровільного страхування членів екіпажа повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, термін чинності договору - з 01.09.2007 року до 01.03.2009 року. Згідно даного договору ( з додатками) позивач являлась застрахованою особою. Згідно страхового сертифіката серії ОАСЕ № 42/07-К/390 від 01.09.07 р. відповідач застрахував позивачку на суму 100000 грн. від шкоди, заподіяної життю та здоровю при виконанні службових обовязків передпольотної підготовки, у польоті та до закінчення післяпольотних робіт на повітряних суднах підприємства страхувальника. 21.06.2008 року під час виконання рейсу PS065 за маршрутом Сімферополь-Київ повітряне судно „Боїнг-737-500, командиром якого був [PERSON], і на якому вона у складі екіпажу працювала бортпровідником, за допустимих метеорологічних умов, раптово, за непередбачуваних атмосферних явищ попало в зону інтенсивної турбулентності на висоті польоту близько 9000 м, де виникло значне перенавантаження. В результаті непередбачуваного випадку, що стався під час польоту, вона як член екіпажу повітряного судна, під час виконання службових обовязків по обслуговуванню рейсу PS'065-21.06.2008 отримала тяжкі травми голови та хребта (сочетана краніо-ветебральна травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закрита травма поперекового відділу хребта, уламковий перелом тіла 3-го позвонку хребта (Г-3), забита рана нижнього неба підборіддя та подряпини обличчя, забиття та подряпини нижньої частини попереку тіла хребта). Після закінчення рейсу 21.06.2008 року вона була госпіталізована до Київської міської клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги. Про нещасний випадок, що стався з нею, у встановленому порядку негайно був повідомлений відповідач, який своїм листом від 21.06.2008 року за №12/918 підтвердив одержання повідомлення про настання страхового випадку з нею, як застрахованою особою. Цим листом відповідач також витребував від неї та підприємства необхідні документи для предметного розгляду страхового випадку, проведення розрахунків та призначення суми ахової компенсації. Усі вимоги відповідача щодо предявлення запитаних документів та матеріалів службового розслідування нещасного випадку її травмування , підприємством та ю були своєчасно виконанні - до серпня 2008 року за № 12/918 підтвердив одержання . На додаткову вимогу відповідача вона завершенні стаціонарного та амбулаторного лікування повторно подала 24.12.2008 року у на отримання страхової виплати з доданням усіх копій належно оформлених листів непрацездатності. Вона на 6 місяців ( 183 дні) втратила працездатність, перебувала на лікуванні включно 22.12.208 року. Стала до роботи 23.12.2008 року. Після виконання вимог страхової компанії, із січня 2009 року, вона щонеділі зверталась з клопотанням про виплату належних їй страхових компенсаційних сум. За особистим запрошенням по телефону менеджера відповідача, вона 16.02.2009 року зо страхової компанії, де їй повідомили, що згідно із [PERSON] № 42/07 від 05.02.2009 року їй призначена страхова компенсація на суму 36600 гривень. Проте замість страхової компенсації вона одержала бланк розписки, підготовленої відповідачем щодо розстрочки виплат страхової компенсації з 19.02.2009 року по 19.07.2009 прийняття нею зобовязання відмовитися від усіх інших своїх законних прав та передбачених договором страхування та законодавством України у випадку заподіяння здоровю застрахованій особі. Вона як застрахована особа зі змістом цієї розписки не погодилася про що заявила менеджеру відповідача та відмовилася підписувати цей документ, в результаті цього відповідач почав здійснювати тиск на підприємство, у якому вона і за надуманих причин протиправно почав затягувати виплату встановлених їй відшкодувань за своїм же [PERSON] . ( Відповідач надалі змінив (переписав ) дату страхового [PERSON] № 42/07 з 05.02.2009 року на 26.02.2009 року ). Зважаючи на тяганину [PERSON] та його протиправні дії, підприємство-Страхувальник до [PERSON] лист-вимогу від 23.02.2009 року за № 3.1.10-09 щодо видачі застрахованій особі страхового акту № 42/07 від 05.02.2009 року. Також Страхувальник просив пояснити причини невиплати страхового відшкодування [PERSON] у терміни, що пунктом 5.6. Договору страхування ( не пізніше 10 робочих днів після затвердження страхового акта). [PERSON] за своїм супровідним листом № 306 від 27.02.2009 року надав [PERSON] № 42/07 від 26.02.2009 року і запевнив Страхувальника, що страхове відшкодування буде виплачено [PERSON] у термін, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 1535 від 12.10.2002 року „Про затвердження Порядку і правил обовязкового авіаційного цивільної авіації ( строки виплати передбачені в п.28. вказаної постанови - не через 10 днів після отримання необхідних документів за умови встановлення факту надання страхового випадку за договором обов язкового страхування). Однак відповідач в послідуючому так і не виконав вимоги ст.ст. 16, 20, 25 Закону Про страхування, не виконав зобовязання за умовами Договору страхування, ні своєї обіцянки за листом № 306 від 27.02.2009 року щодо здійснення виплат призначеної суми. Незважаючи на неодноразові вимоги сума страхового відшкодування не виплачена позивачу до даного часу. Чим порушуються її права. Тому позивач звернулась до суду і просить суд стягнути із відповідача невиплачену їй суму страхового відшкодування в розмірі 36 600 грн. Крім того позивач просить стягнути із відповідача на свою користь пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 10397 грн. 52 коп. ( згідно її за період з 23.12.2008 року до 08.04.2009 року). Також позивач посилається на те, що відповідач невиплатою належного страхового спричинив їй моральну шкоду. Це обґрунтовується тим, що поведінка позбавила її на тривалий час належних компенсаційних страхових відшкодувань, необхідних для відновлення її здоровя, що негативно вплинула на її психоемоційний та неврологічний стан. Вона зазнала значних душевних і моральних страждань, отримала додаткові неврологічні больові відчуття - посилення головного болю та інших розладів здооров'я. Переживання за своє майбутнє здоров'я через недостатність коштів на своєчасне реалібітаційне лікування травми голови і хребта викликають негативні наслідки у її здоровї та можуть призвести до втрати працездатності у майбутньому, пригнічують психіку та відносини з оточуючими людьми. Неправомірні дії відповідача порушують її звичайний повсякденний спосіб життя, змінюють її плани на повсякденне та майбутнє життя, зміну планів на подальший відпочинок та оздоровлення. Вона зазнала втрат життєвих звязків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Це призвело до нервового виснаження, погіршення загального фізичного стану і здоровя тощо . Для поновлення своїх законних прав вона змушена витрачати певний час,нести додаткове психічне та неврологічне навантаження, що у свою чергу погіршує стан її здоровя. Спричинену їй моральну шкоду вона оцінює в 10000 грн. і просить суд стягнути оральну шкоду на вказану суму із відповідача на свою користь. Також позивачка просить стягнути із відповідача на свою користь понесені нею витрати і правову допомогу на суму 3030 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Представники відповідача позов не визнали. Суть заперечень представників відповідача юти позову полягає в наступному: Згідно п.7 Порядку і правил обовязкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1535 від 12.10.2002 року, страховик має право відмовити у страховому відшкодуванні у разі вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір рахування, навмисних дій, спрямованих на настання страхового випадку. Відповідно до п. 6.1 Договору ОАСЕ № 42/07-К, страховик має право відмовити у страховій виплаті у разі вчинення застрахованою особою навмисних дій, спрямованих на настання страхового випадку. Представники відповідача вважають, що Страхувальник СЗАТ „Авіакампанія „Міжнародні лінії України та командир повітряного судна [PERSON], який згідно п.6.ст.38 Повітряного Кодексу України є довіреною особою вказаної авіакомпанії, вчинили навмисні дії, що були спрямовані на настання страхового випадку - тимчасову втрату працездатності [PERSON] Тому маються підстави для відмови у виплаті [PERSON] відшкодування. Представник третьої особи ( СЗАТ „Авіакампанія „Міжнародні авіалінії України') та третя особа [PERSON] ( командир повітряного судна) попросили суд позов задовольнити. Вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, третю особу, представника іншої третьої особи, вивчивши матеріали справи, судом в судовому засіданні встановлено: За договором ОАСЕ № 42/07-К „Обовязкового та добровільного страхування членів екіпажа повітряного судна та іншого авіаційного персоналу від 01.09.2007 року ( з відповідними додатками до нього) Спільне закрите акціонерне товариство „Авіакомпанія Міжнародні авіалінії України являється страхувальником, ЗАТ „[PERSON] компанія „Крона являється страховиком,позивач [PERSON] в числі інших осіб являється застрахованою особою по обовязковому авіаційному страхуванню членів екіпажу та іншого авіаційного персоналу. Термін дії договора - з 01.09.2007 року до 01.03.2009 року. Індивідуальний ліміт відповідальності страховика складає - 100 тисяч грн. Згідно п. 4.1 за Договором ОАСЕ № 42/07-К страховим випадком вважається подія,що відбулася в період страхування, та внаслідок якої заподіяна шкода життю та здоровю членів екіпажу повітряного судна ( смерть, інвалідність, тимчасова втрата працездатності) під час виконання Застрахованим своїх службових обовязків з часу прибуття на робоче місце до його робочого дня чи зміни, а також протягом всього часу перебування за із виконанням своїх службових обовязків. Таким чином вищеописана подія, яка відбулася із позивачкою 21.06.2008 року (тобто в період дії її договору ) під час виконання нею службових обовязків в якості бортпровідника рейсу PS 065 за маршрутом Сімферополь-Київ на повітряному судні „Боїнг-737-500 бортовий номер UR GAJ, на яке розповсюджується страховий захист для застрахованої особи, являється і, оскільки в результаті отримання травм під час польоту мала місце позивачкою працездатності строком на 183 дня, що підтверджується відповідними листками непрацездатності за період із 21.06.2008 року по 22.12.2008 року. ( В разі тимчасової непрацездатності застрахована особа згідно п.5.6 Договору має право на отримання страхового відшкодування за кожну добу непрацездатності в розмірі 0,2% від суми індивідуального ліміту відповідальності [PERSON]. ( але не більше 50%) В даному випадку встановлено ліміт відповідальності в розмірі 100 тис.грн. Сума страхового відшкодування за один день - 200 грн. За період тимчасової непрацездатності позивачки сума страхової виплати повинна складати 200 грн.х 183 дн. = 36600 грн.). Згідно п.5.1, 5.2. Договора розрахунок і страхова виплата здійснюється Страховиком на підставі заяви Застрахованого на отримання страхової виплати, з прикладенням до неї документів згідно п.5.3 Договора ( листки непрацездатності , довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, копія паспорта, страховий сертифікат, сертифікат льотної придатності ПС, розрахунковий документ, підтверджуючий внесення страхових платежів) і [PERSON] акту, що складається страховиком. [PERSON] виплата здійснюється застрахованій особі. Як вбачається відповідач, як страховик, у відповідності із п.5.4, 5.5 Договору після отримання заяви Застрахованої особи на отримання страхової виплати та всіх необхідних документів ( в тому числі всіх листків непрацездатності ) в установленому порядку провів розслідування вищевказаної події, за результатами якого визнав цю подію страховим випадком , встановив факт настання страхової події та ухвалив рішення про виплату застрахованій особі ( [PERSON]О.) страхового відшкодування в розмірі 36600 грн., що було в установленому порядку оформлено відповідним страховим актом № 42/07 від 26 лютого 2009 року. (При вирішенні спору суд приймає за основу те, що страховий акт було затверджено відповідачем 26.02.2009 року. Саме такий акт відповідачем був наданий страхувальнику та похованій особі на їх вимогу, копія саме такого акта із такою датою мається в ріалах справи. Позивачем не надано належних достатніх доказів того, що спочатку страховий акт був датований 05.02.2009 року, а потім відповідачем дата була змінена на 26.02.2009 року). Згідно п.5.6 Договору передбачено, що страхова виплата здійснюється страховиком не пізніше ніж через 10 робочих днів після затвердження [PERSON] акту. У разі порушення вказаного терміну [PERSON] виплачує Застрахованій особі пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від розміру страхового відшкодування . Таким чином виплату страхового відшкодування в розмірі 36600 грн. відповідач зобов»язаний був провести в строк, починаючи з 27.02.2009 року по 11.03.2009 року, але не виконав свої зобовязання, передбачені Договором страхування в зазначений строк і в подальшому фактично відмовився від проведення виплати. Виплата страхового відшкодування позивачу відповідачем не проведена і на час розгляду справи в суді, чим порушуються права Згідно з с. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з вимогами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за таких вимог і умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає з настанням цієї події. Вимоги ст.ст. 20, 25 Закону України „Про страхування зобовязують страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. [PERSON] несе майнову відповідальність за здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору законом. Статтею 992 ЦК України встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Стаття 985 ЦК України передбачає, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, за яким страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Страхувальник повністю дотримався законодавства України щодо порядку і правил хитання договору страхування на користь третьої особи - свого працівника [PERSON] За ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений Договором страхування. [PERSON] виплата за Договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за ним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування За правилами ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлено обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок зацікавленої особи ( обовязкове страхування). До відносин, що впливають із обовязкового страхування, застосовується положення цього Кодексу, якщо інше не встановлене актами цивільного законодавства. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 36600 грн. слід задовольнити. Суд вважає абсолютно неправомірною та необгрунтованою позицію відповідача, із відмовою виплачувати позивачу суму страхового відшкодування ( після проведення розслідування, визнання ним події, що відбулася 21.06.2008 року, страховим випадком та оформлення і затвердження відповідного страхового акта ). Заперечення представників відповідача проти позову суд оцінює критично, вважаючи, що така позиція із намаганням уникнути цивільно-правової відповідальності відповідача за своїх цивільно-правових зобовязань, Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочення виплати мого відшкодування слід задовольнити частково. Пеню слід стягнути за період із 2009 року ( перший день прострочення зобовязання ) по 08 квітня 2010 року на гри. 22 коп. виходячи із наступного розрахунку : Прострочення виконання страхової виплати за період 12 березня 2009 року по 8 квітня 2010 року становить 393 дні, в тому числі за періоди: з 12.03.2009 р. по 14.06.2009 р. 95 днів, з 15.06.2009 р. по 11.08.2009 р. 58 днів, з 12.08.2009 р. по 08.04.2010 р. 240 днів Розмір облікової ставки Національного банку України, що діяв у період-, за який нараховується пеня, був встановлений: З 30.04.2008 р. - 12 % річних, Постанова НБУ №107 від 21.04.2008 p., З 15.06.2009 p. - 11% річних, Постанова НБУ № 343 від 12.06.2009 p., З 12.08.2009 р. - 10,25 % річних, Постанова НБУ № 468 від 10.08.2009, без змін до 08.04.2010 року. Розрахунок подвійної облікової ставки НБУ за один день: А) 12%.x 2= 24%: 365 = 0,0657534246575343% Б) 11% x 2= 22%, 22%:365 = 0,0602739726027397% В) 10,25% x 2 = 20,5%, 20,5%:365 - 0,0561643835616438% Розрахунок суми пені по періодам за один день: А) 36600 грн. x 0,0657534246575343%: 100% = 24,07 грн. Б) 36600 грн. x 0,0602739726027397% :100% = 22,06 грн. В) 36600 грн. x 0,0561643835616438% :100% = 20,56 грн. Розрахунок суми пені по періодам за обчислені дні: а) 24,07 грн х 95 днів = 2.286 грн 25 коп, б)22,06 грн х 58 днів = 1.279 грн 49 коп, в)20,56 грн х 240 днів = 4.933 грн 48 коп. Всього пені (за період з 12.03.2009 року по 8 квітня 2010 року) - 8.499 грн. 22 коп. Також суд вбачає наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди. Вимогами ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені Договором або Законом, зокрема ... відшкодування моральної шкоди. Згідно ст.1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої. Суд вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача, повязаних із відмовою виплатити належне страхове відшкодування, позивачці дійсно спричинена певна моральна шкода. Вона зазнала певних душевних страждань. Для поновлення своїх законних прав вона змушена була витрачати певний час, нести додаткове психічне та неврологічне навантаження,що у свою чергу погіршує стан її здоровя. Вона змушена була неодноразово звертатись до відповідача, вимагаючи проведення виплати належних їй грошових коштів. Із-за відмови відповідача змушена була вирішувати питання про захист своїх прав в судовому порядку, витрачати час на судові засідання . Порушувався звичайний ритм її життя, вона вимушена була відволікатись від звичних занять, змушена була змінювати життєві плани. Враховуючи обставини справи, значну тривалість періоду порушення відповідачем прав позивачки, а також із вимог розумності і справедливості суд вважає, що достатнім розміром грошового вдування спричиненої відповідачем позивачці моральної шкоди є сума в 10 000 грн. Також суд вважає, що слід задовольнити вимоги позивача щодо стягнення із відповідача нею витрат на правову допомогу в розмірі 3030 грн. Пунктом 2 частини 3 ст. 79 ЦПК України (Види судових витрат) передбачено що до повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. При цьому частина 1 ст. 84 ЦПК України встановила, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, правилами частини 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Між позивачкою і адвокатом [PERSON] був заключний договір від 03.04.2010 року правової допомоги по даній справі, в якому попередній розмір витрат на надання допомоги визначено у розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень. Позивачем документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 3030 грн. ( сплачено 19.01.2010 року на рахунок адвоката [PERSON] згідно квитанцій на 30 грн. та 3000 грн.) . Згідно акта виконаних робіт від 23.04.2010 року позивачем підтверджено виконання правових атом [PERSON] по даній справі на суму 3030 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial