Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-18 00:00:00

Позивач прохає стягнути з відповідача - закритого акціонерного товариства «РУР ГРУП С.А.» в особі Олександрійської філії на його користь моральну шкоду в сумі 70 000 грн. Своє прохання мотивує тим, що він працював у відповідача слюсарем із ремонту технологічних установок Олександрійської нафтобази. 09 липня 2007 р. в зв’язку з закінченням термінів технічного посвідчення резервуарів РВС-200 № 5 та РВС-400 № 15 Олександрійської нафтобази, на підставі наказу відповідача № 127 було заплановано провести по позаплановій зачистці вищевказаних резервуарів. 11.07.2007 р. о 12 год. 40 хв. він приступив до роботи. Під час чергового включення автоматичного вимикача в результаті виникнення міжконтактної іскри стався спалах парів нафтопродуктів, що виходили із розгерметизованого резервуару. Як наслідок він отримав опіки різного ступеня тяжкості. Був доставлений в лікарю м. Олександрія. Після надання необхідної медичної допомоги був госпіталізований в опікове відділення Кіровоградської області. 21.03.2008 р. він звільнився з підприємства по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Не має можливості влаштуватись на будь-яке підприємство, так як частково втратив професійну працездатність. Моральна шкода виражається в перенесених стражданнях та болю від нанесення шкоди його здоров’ю. При нанесенні йому ушкоджень він переживає приниження, страх та безпорадність, що позначилось на його психічному стані. Почуття страху не залишає його і до тепер. Із-за того, що він знаходився на лікуванні, доводиться вживати додаткових зусиль для організації свого життя, він відчуває приниження від того, що не маючи змоги забезпечити себе ліками та належним харчуванням, одягом, повинен просити у борг, що при цьому порушуються стосунки з оточуючими його людьми, принижується його гідність. З цих підстав створилася напружена атмосфера в його сім'ї, так як погіршився стан його здоров’я та відносини між рідними. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що відмовлявся проводити ці роботи, писав пояснення. Але йому погрожували звільненням. Після отримання опіків терпів великий біль. Провів 3 тижні на обезболюючих ліках. Йому робили пересадку шкіри. МСЕК встановила втрату 20 % професійної працездатності на рік. Повторний огляд не проходив, бо його на той час не було в м. Олександрія. Функції організму у нього, в принципі, відновилися. Хоча він не міг і не може довго з руками бути на морозі або сонці. Звільнився з роботи, бо йому створили таку обстановку. На 3-й день після виходу на роботу ледь знов не обварили. Після звільнення він працював по мірі можливості підсобником в приміщенні: монтували опалення з металопластикових труб. Пояснив, що розмір моральної шкоди визначив тому, що він так вважає. Представник позивача доповнив, що позивач після звільнення не працював постійно, а підробляв. Звільнився, бо не міг виконувати роботу. Вимушений був прости в борг. Письмових доказів того, що він намагався працевлаштуватися не має. Лікування проводив за власний рахунок. Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що позивач помилково вказує, що відповідач заподіяв шкоду саме злочином, оскільки суб’єктом кримінального злочину може бути тільки фізична особа. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Постановою Олександрійського міськрайонного суд від 18 жовтня 2007 р. [PERSON] був визнаним у скоєнні спалаху нафтопродуктів, в зв’язку з чим завдано шкоди фізичним особам різної тяжкості. В постанові про притягнення як обвинуваченого від 25 вересня 2007 р. вказано, що [PERSON] . розпочав роботу по розтюкуванню люку-лаза резервуару з метою визначення залишку нафтопродукту перед відкачуванням. Дана робота не була обумовлена нарядом-допуском. В постанові суду також зазначено, що позивач допустив розгерметизацію люку шляхом закриття його на 3 болти, а не на 15, як це необхідно було зробити. В сукупності дані дії привели до спалаху парів нафтопродуктів. Вважає також, що позивач не зазначив якими саме діями відповідача завдана моральна шкода, яким чином здійснювався розрахунок моральної шкоди. Позивач сам звільнився з роботи. Підприємством неодноразово надавалася йому матеріальна допомога на лікування, харчування, покращення побутового життя та на інші потреби. Також позивач не надав доказів наявності у нього втрати 20 % працездатності на даний момент. Третя особа [PERSON] пояснив, що він також потерпів при пожежі, яка виникла при виконанні робіт. Адміністрація зробила все, щоб вони вилікувалися, компенсувала всі фінансові затрати. Він отримав такі ж тілесні ушкодження, як і позивач. Йому було достатньо року для реабілітації, тому не проходив повторно МСЕК. Після звільнення позивач приходив на нафтобазу, розповідав, що працював в Петербурзі та Донецьку, був присутнім при проведенні зварювальних робіт. На протязі року їм доплачували 20 % заробітної плати. Свідок [PERSON] пояснила, що працює у відповідача бухгалтером. Після нещасного випадку всім постраждалим було надано медичну та матеріальну допомогу. По 3000 грн. було зібрано адміністрацією. Свідок [PERSON] . пояснив, що він працює директором нафтобази. В виникненні пожежі була і доля вини позивача. Після нещасного випадку постраждалих забезпечили медикаментами, він особисто їздив в Київ купувати їх. Позивач міг відмовитися від виконання роботи, це передбачено інструкцією по охороні праці. Коли позивач вилікувався, підприємство працювало не на повну потужність. Його ніхто не змушував звільнятися. Адміністрація і зараз готова його працевлаштувати. Заслухавши сторони, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Актом форми Н-1 від 3 серпня 2007 р. № 1 підтверджується отримання позивачем 11 липня 2007 р. опіків при виконанні робочих обов’язків. Причинами нещасного випадку встановлені: невідповідність електрообладнання вимогам безпеки, порушення безпеки при його експлуатації, невиконання інструкцій з охорони праці. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці визнані: генеральний директор відповідача, директор і механік Олександрійської нафтобази. Це ж підтверджується і результатами розслідування нещасного випадку, відповідним актом. Постановою Олександрійського міськрайонного суду від 18 жовтня 2007 р. [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 272 ч. 1 КК України і передано на поруки трудовому колективу Олександрійської нафтобази ЗАТ «РУР ГРУП С.А.», провадження по справі закрито. Таким чином, безпосереднім винним в нещасному випадку визнано механіка нафтобази, підтверджено причинний зв'язок між отриманням тілесних ушкоджень позивачем та порушенням правил техніки безпеки працівниками відповідача при експлуатації джерел підвищеної небезпеки (резервуарів для зберігання нафтопродуктів і електрообладнання), власниками яких являється відповідач. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров’я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Також ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків. Епікризом з історії хвороби позивача підтверджується, що він перебував в опіковому відділення Кіровоградської обласної лікарні з 13.07 до 03.08.2007 р., скаржився на болі в області опіку, до цього лікувався в Олександрійській ЦРЛ. Під час лікування застосовувалися обезболюючі ліки. Після лікування рани зажили, шкіра рожева, легкоранима, місцями корочки. При огляді в МСЕК 18.09.2007 р. позивачеві встановили вперше втрату 20 % професійної працездатності. Таким чином, підтверджується, що внаслідок отриманої травми позивач терпів фізичний біль, було порушено його звичний спосіб життя. Тобто, йому було заподіяно моральну шкоду. Що ж до її розміру, то позивач не навів обґрунтування чому він вважає, що сума відшкодування повинна становити саме 70 000 грн. Враховуючи період лікування, час втрати професійної працездатності, суд визначає цей розмір в 10 000 грн. Тому позов підлягає частковому задоволенню. Стягнення необхідно проводити з ЗАТ «РУР ГРУП С.А.», оскільки Олександрійська філія не являється юридичною особою. В зв’язку з тим, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судових витрат, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7 грн. 50 коп.

Outcome: partial