Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.11.2008 року звернуся до суду із позовом до відповідача [PERSON] . про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права приватної власності на нерухоме майно, - гараж, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.07.2008 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю-продаж гаражу, розміром 24 кв. м, на земельній ділянці 24 кв.м по вулиці [ADDRESS] Згідно з цим договором сторони домовились, про купівлю – продаж гаражу за ціною 5000 гривень. На виконання дійсних намірів позивач передав відповідачу гроші в сумі 5000 гривень, а відповідач передав йому у власність гараж. Після отримання грошей та прийняття гаражу відповідач зобов’язався посвідчити правочин в нотаріальному порядку в термін до 5 жовтня 2008 року, але минав час і відповідач не виконав свої зобов’язання за договором. Під всякими приводами ухиляється від нотаріального посвідчення правочину. Договір купівлі-продажу до цього часу нотаріально не посвідчений, що позбавляє позивача можливості оформити право власності на гараж. Просив визнати договір купівлі-продажу гаражу укладений між ним та відповідачем дійсним та визнати за ним право приватної власності на гараж, розміром 24 кв.м , розташований на земельній ділянці розміром 24 кв.м по вулиці [ADDRESS] Позивач у суді позов підтримав посилаючись на підстави викладені у заяві. Наполягає на визнанні договору купівлі – продажу нерухомого майна дійсним та визнанні права приватної особистої власності на гараж, розміром 24 кв.м , розташований на земельній ділянці розміром 24 кв.м по вулиці [ADDRESS] , оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину купівлі-продажу. Просив віднести судові витрати на його рахунок. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та підтвердив факт купівлі – продажу гаражу з позивачем. Згоден, щоб за позивачем визнали право приватної власності на цілий гараж. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є визнання права власності на гараж, розміром 24 кв.м , розташований на земельній ділянці розміром 24 кв.м по вулиці [ADDRESS] , внаслідок правочину купівлі – продажу. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами діючого цивільного законодавства: ст. 220 ч. 2, 655, 657, 328, 334, 392 ЦК України; ст. 2, 12, 13 Закону України «Про власність»; п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року відповідно до яких, кожен має право мати у своїй власності майно, яке він придбав внаслідок правочинів не заборонених законом. В судовому засіданні встановлено: факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу гаражу, що підтверджується письмовою розпискою відповідача (а. с. 6), тобто вчинення правочину не забороненого законом. Факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу гаражу. Відповідач порушив вимоги ст. 657 ЦК України і нотаріально не посвідчив договір купівлі-продажу гаражу . За договором купівлі-продажу виконані всі істотні умови: відповідач отримав гроші за гараж в сумі 5000 гривень і передав його у власність позивача, який сплатив обумовлену ціну гаражу і прийняв його у власність. Отже відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, то суд може визнати такий договір дійсним за позовом сторони, яка повністю виконала істотні умови договору. Таким чином, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» є підстави для визнання договору купівлі-продажу гаражу, укладеного 01 липня 2008 року між сторонами дійсним. Відповідно до ст. 328, 334 ЦК України, ст. 2, 12, 13 ЗУ «Про власність» право власності на нерухоме майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору купівлі-продажу, не посвідченого в нотаріальному порядку, дійсним. За таких обставин суд приходить до висновку, що договір купівлі – продажу гаражу слід визнати дійсним. Право власності позивача на куплений ним гараж, порушене відповідачем і підлягає відновленню шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права приватної власності на нерухоме майно відповідно до ст. 220 ч. 2, та ст. 392 ЦК України. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права приватної власності на гараж, розміром 24 кв.м , розташований на земельній ділянці розміром 24 кв.м по вулиці [ADDRESS] за позивачем. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то суд, враховуючи думку позивача, відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України вважає можливим віднести судові витрати в сумі 81 гривні за рахунок позивача і з відповідача не стягувати. На підставі зазначеного ст. 220 ч. 2, 655, 657, 328, 334, 392 ЦК України; ст. 2, 12, 13 Закону України «Про власність»; п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року і

Outcome: approved