Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 27.08.2008 року між позивачем, який є правонаступником усіх прав та обов»язків ВАТ «Електрон Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № KF 51813 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США для споживчих потреб, надання якого підтверджується Заявою на видачу готівки № 1753 27 від 27.08.2008 року. З метою повного та своєчасного виконання зобов»язань за даним договором між сторонами було укладено іпотечний договір, який посвідчено 27.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 3512, відповідно до якого позивачу передано в іпотеку нерухоме майно разом з усіма його при належностями, а саме - квартиру № 118 (сто вісімнадцять) в будинку № 1 «Б» (один з літерою «Б») по вулиці Драгоманова в місті Києві, загальною площею 93.70 кв.м., житловою площею 46.80 кв.м. Відповідач свої зобов»язання по Кредитному договору не виконує. Відповідно до п.п. 1.2., 5.2.4. Кредитного договору він зобов»язався повернути позивачу основну суму кредиту частинами, відповідно до графіку платежів за кредитом, що міститься в додатку № 1 Кредитного договору, а саме з вересня 2008 року по серпень 2023 року щомісячно по 1 000 доларів США. [PERSON], починаючи з грудня 2008 року, відповідач на порушення його умов не здійснює жодних платежів за графіком, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за кредитом в сумі 4 000 доларів США - несплачені платежі за грудень 2008 року, січень-березень 2009 року. Обслуговувати кредит надалі відповідач не спроможний. На порушення вимог п.п. 1.2., 5.2.3 Кредитного договору відповідач не сплачує проценти за користування кредитними коштами. Станом на 09.04.2009 року вона не сплатила проценти за користування кредитними коштами за грудень 2008 року в сумі 2 887 доларів 31 центів США, за січень 2009 року в сумі 2 368 доларів 90 центів США, за лютий 2009 року в сумі 1 833 долари 05 центів США, за березень 2009 року - 2 029 доларів США. Відповідно до п.6.2. Кредитного договору відповідач зобов»язався сплачувати пеню за порушення строків кредиту та процентів «за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту та/або процентів». Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше, ніж 3 гривні в день за кожен день прострочення. Таким чином, станом на 09.04.2009 року заборгованість відповідача перед позивачем по Кредитному договору складає: сума заборгованості за кредитом - 177 000 доларів США; нараховані та не сплачені проценти за користування кредитними коштами: за грудень 2008 року в сумі 2 887 доларів 31 цент США; за січень 2009 року - 2 368 доларів 90 центів США; за лютий 2009 року - 1 833 доларів 05 центів США; за березень 2009 року 2 029 доларів 44 центи США; за квітень 2009 року (по 08 квітня) - 523 доларів 73 центів США. Сума боргу по процентам за період з 01.12.2008 року по 08.04.2009 року складає 9 642 долари 43 центи США; пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 11.12.2008 року по 08.04.2009 року складає 2 449 грн. 91 коп.; пеня за порушення повернення частини кредиту за період 01.01.09 року по 08.04.09 року складає 1 073 грн. 30 коп. Всього сума боргу складає 186 642 доларів 43 центи США (сто вісімдесят шість тисяч шістсот сорок два долари 43 центи), що за офіційним курсом НБУ станом на 09.04.2009 року (1 долар США = 7, 70 гривні) та становить 1 437 146 грн. 71 коп. (один мільйон чотириста тридцять сім тисяч сто сорок шість гривень 71 копійок) й 3 523 грн. 21 коп. - пеня за порушення строків повернення кредиту частинами. Згідно умов п.5.2.9. Кредитного Договору відповідач повинен повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобовязання у випадках, зокрема, затримання сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць або утворення у відповідача простроченої заборгованості за кредитом або процентами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до п. 4 Іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за Основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, повязані з предявленням вимоги за Основним зобовязанням і звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до абз. 2 п. 9 Іпотечного договору позивач має право у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобовязання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач звершувався до відповідача з вимогою оплатити прострочену заборгованість по кредиту та по процентах, а у випадках невиконання цієї умови - повернути кредит в повній сумі. Позивачем було повідомлено про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в разі не виконання вимог щодо сплати простроченої заборгованості. Відповідну вимогу відповідач отримав 26.02.09 року, проте не виконав. Відповідно до п. 13 Іпотечного договору право звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у позивача з підстав, зокрема, затримки відповідачем щомісячної сплати відсотків після настання строку їх сплати, у відповідності до умов кредитного договору, затримки відповідачем часткового погашення кредиту, згідно графіку встановленого у відповідності до умов кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 29.09.2009 року, позовні вимоги підтримав на тих же підставах та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором, його умов, просив звернути стягнення на предмет. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 28.08.2009 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Зазначила, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв»язку зі складним фінансовим становищем, що унеможливлює здійснювати банку кошти за користування кредитом, проте визнала, що така заборгованість існує, відповідачем вона не погашається, оскільки на сьогодні вона не є платоспроможною особою. Свої заперечення проти позову також будувала на тому, що ні позивач, надаючи відповідачу кредит у іноземній валюті, ні відповідав, отримуючи кредит, не мали ліцензії на здійснення такої операції. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2008 року між позивачем, який є правонаступником усіх прав та обов»язків ВАТ «Електрон Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № КТ 51813 (а.с.5-8), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США для споживчих потреб, надання якого підтверджується Заявою на видачу готівки № 1753 27 від 27.08.2008 року (а.с.14). З метою повного та своєчасного виконання зобов»язань за даним договором між сторонами було укладено іпотечний договір від 27.08.2009 року (а.с.11-13), який посвідчено 27.08.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 3512, відповідно до якого позивачу передано в іпотеку нерухоме майно разом з усіма його при надежностями, а саме - квартиру № 118 (сто вісімнадцять) в будинку № 1 «Б» (один з літерою «Б») по вулиці Драгоманова в місті Києві, загальною площею 93.70 кв.м., житловою площею 46.80 кв.м. Відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору та додатком до нього - графіком погашення заборгованості по кредиту, іпотечним договором, що засвідчується її особистим підписом (а.с. 5-10, 11-13), та не спростовується її представником в ході розгляду справи. Відповідач свої зобов»язання по Кредитному договору не виконує. Відповідно до п.п. 1.2., 5.2.4. Кредитного договору він зобов»язався повернути позивачу основну суму кредиту частинами, відповідно до графіку платежів за кредитом, що міститься в додатку № 1 Кредитного договору (а.с.8 оборот -9), а саме з вересня 2008 року по серпень 2023 року щомісячно по 1 000 доларів США. [PERSON], починаючи з грудня 2008 року, відповідач на порушення його умов не здійснює жодних платежів за графіком, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за кредитом в сумі 4 000 доларів США - несплачені платежі за грудень 2008 року, січень-березень 2009 року. Та як пояснив в судовому засіданні представник відповідача відповідач на сьогодні обслуговувати кредит не спроможний. На порушення вимог п.п. 1.2., 5.2.3 Кредитного договору відповідач не сплачує проценти за користування кредитними коштами. Станом на 09.04.2009 року вона не сплатила проценти за користування кредитними коштами за грудень 2008 року в сумі 2 887 доларів 31 центів США, за січень 2009 року в сумі 2 368 доларів 90 центів США, за лютий 2009 року в сумі 1 833 долари 05 центів США, за березень 2009 року - 2 029 доларів США. Відповідно до п.6.2. Кредитного договору відповідач зобов»язався сплачувати пеню за порушення строків кредиту та процентів «за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту та/або процентів». Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше обрахованої від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, але не менше, ніж 3 гривні в день за кожен день прострочення. Таким чином, станом на 09.04.2009 року заборгованість відповідача перед позивачем по Кредитному договору складає: сума заборгованості за кредитом - 177 ООО доларів США; нараховані та не сплачені проценти за користування кредитними коштами: за грудень 2008 року в сумі 2 887 доларів 31 цент СІЛА; за січень 2009 року - 2 368 доларів 90 центів СІЛА; за лютий 2009 року - 1 833 доларів 05 центів США; за березень 2009 року - 2 029 доларів 44 центи США; за квітень 2009 року (по 08 квітня) - 523 доларів 73 центів США. Сума боргу по процентам за період з 01.12.2008 року по 08.04.2009 року складає 9 642 долари 43 центи СІЛА; пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 11.12.2008 року по 08.04.2009 року складає 2 449 грн. 91 коп.; пеня за порушення повернення частини кредиту за період 01.01.09 року по 08.04.09 року складає 1 073 грн. ЗО коп. Всього сума боргу складає 186 642 доларів 43 центи США (сто вісімдесят шість тисяч шістсот сорок два долари 43 центи), що за офіційним курсом НБУ станом на 09.04.2009 року (1 долар СІЛА = 7, 70 гривні) та становить 1 437 146 грн. 71 коп. (один мільйон чотириста тридцять сім тисяч сто сорок шість гривень 71 копійок) й 3 523 грн. 21 коп. - пеня за порушення строків повернення кредиту частинами. У разі невиконання зобов»язання, згідно статті 589 ЦК України, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Зобов»язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановлених умов договору, що не спростовується поясненнями її представника, даними в судовому засіданні. Позивачем для урегулювання спору у досудовому порядку направлена вимога про погашення заборгованості по кредиту від 26.02.2009 року (а.с. 15), яка отримана відповідачем 26.02.2009 року під особистий підпис, проте дана вимога виконана не відповідачем не була. Позичальник зобов»язаний, згідно статті 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порідку, що встановлені договором. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. За кредитним договором, відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Якщо за порушення зобов»язання, відповідно до статті 624 ЦК України, встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно умов п.5.2.9. Кредитного Договору відповідач повинен повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобовязання у випадках, зокрема, затримання сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць або утворення у відповідача простроченої заборгованості за кредитом або процентами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до п. 4 Іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за Основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, повязані з предявленням вимоги за Основним зобовязанням і звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до абз. 2 п. 9 Іпотечного договору позивач має право у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобовязання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд, надавши правову оцінку заперечень відповідача проти позову, вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, спростовуються вищенаведеним, та розцінює їх як підставу для уникнення від виконання зобов»язань. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із матеріалів справи позивачем при подачі позову до суду сплачено державне мито в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1 730 грн. 00 коп., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved