overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторони на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

В жовтні 2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що 4 серпня 2009 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має постійне місце роботи. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 4 серпня 2009 року між сторонами розірвано шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухилявся від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між сторонами 24.10.2002 року (актовий запис № 1125) Міським відділом РАГС Миколаївського обласного управління юстиції. В судове засідання позивачка не зявилася, направила свого представника [PERSON], який подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю позивачки та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованом 24.10.2002 року (актовий запис № 1125) Міським відділом РАГС Миколаївського обласного управління юстиції, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В сімї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Як вбачається із нотаріально посвідченої заяві складеної [PERSON] 04.12.2009 року, він не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у звязку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому шлюб зареєстрований 24.10.2002 року (актовий запис № 1125) Міським відділом РАГС Миколаївського обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При цьому витрати, які повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, слід покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 28 липня 2000 року по 31 серпня 2007 року вона проживала з відповідачем. 06.04.2002 року в них народилася дочка [PERSON]. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2006 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. 31 серпня 2007 року відповідач вигнав позивачку з дитиною з квартири, тому з цього часу позивачку змушена винаймати житло. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає з 31 серпня 2007 рок\\ Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала за тих же підстав, просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що відповідач не працює, а тому не може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини. В подальшому відповідач та його представник в судове засідання не з»явилися, про причини неявки не повідомили. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, з 28 липня 2000 року сторони перебували у шлюбі (а. с. 5 копія свідоцтва про одруження). Свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами отримано позивачкою 27.12.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис за №768 ( а. с. 7 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку Олександру, [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Дитина проживає разом з матір»ю і знаходиться на її утриманні, що фактично не заперечував в судовому засіданні представник відповідача і що підтверджується довідкою ЖБК-10 м. Ніжина від 05.01.2010 року ( а. с. 90) та характеристикою зі школи м. Ніжина від 16.12.2009 року ( а. с. 89) . Представник відповідача пояснив, що відповідач не працює, а отже не має доходу, на його утриманні інших осіб немає. Однак, на підтвердження своїх доводів представник відповідача не надав суд\ жодних доказів. Позивачка, як вона пояснила в судовому засіданні, працює головним бухгалтером в Українській медіа компанії і має середньомісячний дохід в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Доказів того, що відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] представник відповідача суду не надав. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений та підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

04.01.2010 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири №16, яка розташована в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Жовтневої Революції, 228 посилаючись на те, що 22.03.2002 року між нею та відповідачами був укладе-ий договір купівлі-продажу даної квартири, зареєстрований Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею за №278, згідно якого [PERSON] купила, а [PERSON]! [PERSON], [PERSON] продали квартиру №16, розташовану в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Жовтневої Революції, 228, житловою площею 25,5 м^ загальною площею 44,3 м2 за 1700 грн. 28.03.2002 р. позивачка зареєструвала своє право власності у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №8731. Про те, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі є недійсним, позивачці стало відомо у грудні 2009 р. Умови договору сторони виконали. Оскільки договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено не було, а недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу тягне недійсність вказаного договору, позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири №16. розташованої в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Жовтневої Револючії 228. дійсним. У попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі [PERSON]І [PERSON]. [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнали в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В попередньому судовому засіданні встановлено, що 22.03.2002 року між позивачкою та [PERSON], [PERSON]. [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири №16, розташованої в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Жовтневої Революції, 228, що підтверджується копією даного договору, зареєстрованого Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею за №278. Згідно копії реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, [PERSON] зареєструвала своє право власності на нерухоме майно 28.03.2002 року за №8731. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №25762215 від 22.12.2009 року заборони і обтяження на зазначену житлову квартиру відсутні. Сторони при укладенні договору прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобовязання. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення у не вимагається. Оскільки сторонами умови договору були виконані, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

В квітні 2009р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про визнання договору поруки недійсним. Вимоги мотивував тим, що 16.09.2004р. був укладений договір поруки між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк». [PERSON] поручилася перед ВАТ «Мегабанк» за виконання ТОВ «Агроімпортекспорт» у повному обсязі усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 98\\2004 від 16.09.2004р. Позивач вказував, що є чоловіком [PERSON] Договір поруки було укладено без його відома та згоди, майно яким поручилася дружина є спільним сумісним. В звязку з чим просив суд визнати договір поруки від 16.09.2004р., укладений між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк», на цей час ПАТ «Мегабанк» недійсним. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідачки у судовому засіданні позов визнав. Представник ПАТ «Мегабанк» у судовому засіданні позов не визнав. Третя особа у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. 16.09.2004р. був укладений кредитний договір між ТОВ «Агроімпортекспорт» та ВАТ «Мегабанк» № 98\\2004. 16.09.2004р. між ВАГ «Мегабанк» та [PERSON] у забезпечення зобовязань ТОВ «Агроімпортекспорт» укладений договір поруки, у відповідності до умов якого [PERSON] поручилась за виконання зобов'язань ТОВ «Агроімпортекспорт» за кредитним договором № 98\\2004 від 16.09.2004р. Відповідно до ст.. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за порушення зобов'язань боржником. Тобто порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку. Договір поруки є способом забезпечення виконання зобовязань і не є угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю та не створює обов'язків для будь - яких інших осіб, крім сторін за договором а тому не потребує письмової згоди на його укладення зі сторони [PERSON] Відповідно до ст.. 65 Сімейного Кодексу України, дружина чоловік розпоряджаються майном, що об'ъектом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Згода подружжя вимагається в разі розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому відсутні правові підстави визнання договору поруки недійсним з підстав зазначених в позові. Крім того, відповідно до ст.. 10 УПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано суду доказів наявності майна, яке належало б подружжю на праві спільної сумісної власності та доказів в підтвердження порушень майнових прав [PERSON] З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що оспорюваний договір поруки було укладено відповідно до норм діючого законодавства України та не порушує прав позивача та неповнолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст.. ст.. 553,554 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом посилаючись на те, що її чоловіком являється [PERSON], який проживав в [INFO] і помер 30 листопада 1997 року. На день його смерті залишилося спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, щоо знаходиться в с.Термахівка вул.1 -Травня,29 Іванківського району Київської області; земельна частка (пай) в КСП ім.1-Травня. Спадщину позивачка прийняла шляхом постійного використання та розпорядження спадковим майном. Позивачка звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок, також відмовлено у видачі «Свідоцтва про право власності на земельну частку (пай)», т.я. воно було видано вже після смерті [PERSON] В 1973-1978 роках позивачка разом з чоловіком побудували жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Термахівка по вулиці 1-Травня.29 Ізанківського району Київської області за власні кошти та власними силами, що підтверджується довідкою Термахівської сільської ради (виписка з погосподарської книги № 1. особовий рахунок № 111) за № 520 від 24 грудня 2009 року. Після смерті чоловіка єдиним спадкоємцем за законом є позивачка, яка просить низі ти за нею право власності на спадковий будинок, як єдиного спадкоємця, так як відповідача(діти спадкодавця) спадщини не приймали і на майно не претендують. Інших спадкоємців немає. В судовому засіданні представник позивачки по дорученню [PERSON] позов підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно заяв з позовом згодні і не заперечують, щоб за позивачкою було визнано право власності на спадкове майно, просять розглянути справу без їх участі. Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті чоловіка підтверджується довідкою Термахівської сільської ради за№ 521 від 24.12.2009 року. Суд, вислухавши представника позивачки по дорученню [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що для цього маються всі законні підстави. Відповідно до ст.12 Закону України „Про власність праця громадян є основою примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на майно, виражене внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом,. В даному випадку позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] і на даний час ніхто, крім позивачки на спадщину не претендує. 4.4 ст.1268 передбачає, ще незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], 02.07.2001р.н., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно до їх повноліття, т.я. він ухиляється від утримання дітей і добровільно не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю,та не заперечував проти їх задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У свідоцтвах про народження дітей їх батьками визначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-6). 9 Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач на теперішній час мешкає в с. Дослідне Чугуївського району Харківської області, займається сезонними роботами без оформлення трудових договорів, не має регулярного заробітку, обов'язок по утриманню дітей та наданню їм матеріальної допомоги не виконує і не бажає відраховувати аліменти зі своїх прибутків за власною ініціативою, тому аліменти відповідно до ч.І ст.184 СК України необхідно встановити в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача, внаслідок знаходження на утриманні позивачки неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

У звязку зі складністю справи складення рішення у повному обсязі потребує певного часу, тому суд, на підставі ст. 218 ЦПК України постановляє вступну та резолютивну частину рішення. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 2,15,526,553, 554,611,612 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 07.10.2000 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Очаківській, 94 в м. Миколаєві. У судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідачі до суду не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Третя особа Четверта Миколаївська державна нотаріальна контора свого представника до суду не направила, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити спір на розсуд суду. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності позивачки, відповідачів та представника третьої особи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є дочкою [PERSON] 12 жовтня 1995 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала належний їй на праві власності житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівліми та спорудами, що знаходиться у м. Миколаєві по вул. Очаківській, 94 [PERSON] Заповіт посвідчений Четвертою Миколавїською державною нотаріальною конторою та зареєстрований за №2-4522. 07.10.2000 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку, яку прийняла [PERSON], оскільки звернулась в передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім позивачки із заявою звернулись спадкоємці за законом дочка спадкодавця [PERSON], син спадкодавця [PERSON] та онука [PERSON] Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено, оскільки дочка спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини була непрацездатна за віком та у відповідності до вимог ст.535 ЦК України (в ред. 1963 року) мала право на обовязкову частку. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.ст.524,534,535 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.328,1233,1268 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивачка як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у м. Миколаєві по вул. Очаківській, 94, яка відкрилась після смерті 07.10.2000 року [PERSON], тому, враховуючі позицію непрацездатної дочки спадкодавця [PERSON], яка має право на обовязкову частку у спадщини та визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 07.10.2000 року, на житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у м. Миколаєві по вул. Очаківській,94. Таким чином, вимоги позову обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та на своє утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і зобовязаний утримувати дитину та її. Дитина проживає з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося по вині відповідача і вони проживають окремо один від одного. Відповідач не наддає допомогу на утримання дочки та на її утримання. Позивачка просить стягувати з відповідача на утримання дочки [PERSON],02.10. [INFO] аліменти в розмірі 30% заробітку(доходів) відповідача та на своє утримання 300 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Зменшила розмір стягуваних аліментів на її користь та просить стягувати на її утримання 200 грн. Відповідач позов визнав: погодився платити аліменти на утримання дочки [PERSON], 02.10. [INFO] в розмірі 30% заробітку та на утримання дружини 200 грн., з чим погодилася позивачка. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд позов задовольняє. Відповідач позов визнав. Позивачка надала всі належні докази: свідоцтво про шлюб з відповідачем, свідоцтво про народження дитини,довідку з місця проживання, з якої слідує,що [PERSON],02.10. [INFO] на її вихованні та утриманні. Отже, маються підстави для задоволення позову. Відповідача звільнити від сплати судового як потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС(посвідчення Серії Б№ 121044,Категорія 3). На підставі наведеного, ст. ст. 84,180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved