Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-24 00:00:00

ТОВ «ВАТЕС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 2 552 грн 71 коп. заборгованості за договором позики. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.08.2009 року між ТОВ «ВАТЕС» та [PERSON], яка перебувала у трудових відносинах з товариством, укладено договір позики б/н на суму 3 000 грн. строком до 04 листопада 2009 року. Відповідачем була погашена частина позики в розмірі 447 грн 29 коп. Пунктом 5.2 вищезазначеного Договору передбачено, що у випадку припинення трудових відносин між позичальником та позикодавцем до моменту повернення всієї суми позики, сума позики підлягає обовязковому поверненню протягом 10 календарних днів до дня звільнення. 31 серпня 2009 року [PERSON] була звільнена з роботи. При звільненні відповідач, всупереч договірним зобовязанням, позику не повернула, внаслідок чого виник борг в сумі 2 552 грн 71 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідачка суду пояснила, що даний договір позики вона підписувала під тиском позаштатного охоронця Євгена. У видатковому касовому ордері від 04.08.2009 року вона розписувалась, однак коштів не отримувала. Зазначила, що договір позики був укладений з метою повернення нестачі, яка була виявлені 04.08.2009 року під час проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей в кіоску №3. Вказує, що вона дійсно без відома керівництва взяла товар на суму 1500 грн., однак кошти повернула. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши відмовний матеріал, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами по справі, відповідач [PERSON] 20.04.2009 року прийнята на роботу у ТОВ «ВАТЕС» (а.с.8). Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 04.08.2009 року між ТОВ «ВАТЕС» та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики б/н , згідно якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у розмірі 3000 грн., а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку суму грошових коштів в строк до 04 листопада 2009 року (а.с.6). Отримання за договором позики коштів [PERSON] в сумі 3 000 грн підтверджується копією видаткового касового ордеру №299 від 04.08.2009 року (а.с.7). Відповідно до п.5.2 Договору, у випадку припинення трудових правовідносин між Позичальником та Позикодавцем до моменту повернення всієї суми позики, сума позики підлягає обовязковому поверненню Позичальником протягом 10 календарних днів до дня звільнення Позичальника. Згідно копії наказу № 175-к від 31.08.2009 року ТОВ «ВАТЕС», продавця [PERSON] звільнено з роботи 31.08.2009 року за власним бажанням (а.с. 9). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з копії прибуткового касового ордеру № 163 від 13.03.2009 року, [PERSON], на виконання умов договору позики, повернула кошти в сумі 447 грн. 29 коп. (а.с.10). Таким чином, на день звернення позивача до суду загальна сума боргу відповідача за договором позики складає 2 552 грн. 71 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем в судовому засіданні не доведено, що укладання договору позики здійснювалося проти її волі та внаслідок застосування до неї з боку позивача психічного тиску, не доведено факту як не отримання коштів за договором позики, так і факту щодо повернення боргу позивачу. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення позики, а тому, в силу ст.. 526, 527, 625, 1046, 1049 ЦК України, позовні вимоги ТОВ «ВАТЕС» про стягнення з [PERSON] 2 552 грн. 71 коп. заборгованості за договором позики від 04.08.2009 року обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати (а.с.1-2), які в силу ст.. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved