Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

3 грудня 2009 року ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору № 236530-CRED від 2 липня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 50000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885220416686 відкритий Приватбанком згідно договору № 236530-CARD від 2 липня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25 червня 2010 року. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів (додаток № 1 до кредитного договору). Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобовязань та на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 56572 грн. 89 коп., з яких: 42042,72 грн. заборгованість за кредитом, 11598,13 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, штрафи відповідно до п. 5.10 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована сума), 2682,04 коп. штраф (процентна складова). В судовому засіданні позивач, в особі свого представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідач до суду зявився, з сумою боргу не погодився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № 236530-CRED від 2 липня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 50000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885220416686 відкритий Приватбанком згідно договору № 236530-CARD від 2 липня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25 червня 2010 року (а.с. 4-5). Оригінал договору кредиту було оглянуто в судовому засіданні. Відповідно до умов договору, а саме Розділу № 3 за користування кредитом позичальник має сплачувати 30,00% річних. В разі порушення кредитних зобовязань сплаті підлягають 60,00% річних. Згідно п. 5.5. Договору в разі порушення позичальником зобовязань за кредитом, відповідач має сплатити Банку штраф за кожен випадок порушення зобовязання. Відповідно до п. 5.10. у разі порушення позичальником строків сплати платежів, він зобовязаний сплатити штраф в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову (у разі звернення позикодавця до суду). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 16 вересня 2009 року виникла заборгованість у розмірі 56\~572 грн. 89 коп., з яких: 42042,72 грн. заборгованість за кредитом, 11598,13 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, штрафи відповідно до п. 5.10 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована сума), 2682,04 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач не погодився з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, проте свого розрахунку та доказів на його підтвердження не привів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved