Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 27.02.2005 року. Шлюб був зареєстрований 27.02.2005 року відділом РАГСу Луцького міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER] . Від шлюбу мають одну дитину – сина [PERSON] , [INFO] року народження. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинено, їх шлюб існує лише формально. Також вказала на те, що відповідач є батьком дитини. Чоловік проживає окремо від дружини та дитини. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дитину належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов’язаний це виконувати. Просила шлюб розірвати, витрати, пов’язані з реєстрацією розірвання шлюбу, покласти на відповідача, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину – сина [PERSON] , щомісячно в розмірі 35 відсотків від отриманого доходу. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала з підстав, наведених у заяві. Суду пояснила, що на даний час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує лише формально. На примирення не згідна. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від його утримання. В судовому засіданні відповідач позов визнав, суду пояснив, що збереження сім’ї неможливе, просив шлюб розірвати, аліменти згідний платити, але просив зменшити суму. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.02.2005 року, зареєстрованому відділом РАГСу Луцького міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER] (а.с. 12). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину – сина [PERSON] , [INFO] року народження (а.с. 5). Судом встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини. З пояснень позивача встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Їх сім’я існує лише формально, дитина знаходиться з матір’ю. З врахуванням того, що сторони не бажають примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст.181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до часткового задоволення. Враховуючи, що [PERSON] . не має регулярного, постійного доходу та на даний час тільки влаштувався на роботу, стягнення коштів на утримання неповнолітнього [PERSON] (аліменти) слід присудити у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на неповнолітню дитину – сина [PERSON] , [INFO] року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. (двісті п’ятдесят гривень) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров’я та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини немає. Також підлягає сплаті відповідачем в користь держави судові витрати.

Outcome: partial