Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

23.11.2009 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на доньку [PERSON], [INFO],в твердій грошовій сумі по 1000 грн. 00 коп.,щомісячно,до досягнення дитиною 23 років, та аліменти за минулий час з грудня 2008 року по 23.11.2009 року у твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп. В процесі розгляду справи [PERSON] позовні вимоги змінила. Вказувала, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів, фактично регулярно їх сплачував до грудня 2008 року,однак починаючи з грудня 2008 року по 23.11.2009 року відповідач сплатив їй лише 500 грн.,хоча була домовленість в добровільному порядку платити аліменти. Тому просить стягнути з відповідача на її користь за період з 01.12.2008 року по 22.11.2009 року 2000 грн. 00 коп. Також просить стягувати з відповідача аліменти на доньку,починаючи з дня подачі позову до суду 23.11.2009 року до досягнення дитиною 18 років 15.02.2010 року в розмірі ? частини його заробітку (доходу). Окрім того вказує,що донька зараз навчається на платній формі навчання,що потребує додаткових витрат на її утримання,тому просить також стягувати з відповідача аліменти на період навчання доньки до червня 2013 року в розмірі 1/3 частини доходів відповідача. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала,покликаючись на обставини,викладені у змінених позовних вимогах. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час за період з 01.12.2008 року по 22.11.2009 року на утримання доньки 2000 грн. 00 коп.,стягувати з відповідача на її користь аліменти на доньку,починаючи з 23.11.2009 року по 15.02.2010 року,в розмірі ? частини доходів відповідача, стягувати з відповідача на утримання доньки на період її навчання у Рівненському державному гуманітарному університеті за період з 16.02.2010 року по 01.06.2013 року в розмірі 1/3 частини доходів відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати на утримання своєї доньки 1/4 частину його заробітку (доходу), щомісячно,покликаючись на тяжке матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі,який розірвано 09.07.2002 року. Із свідоцтва про народження серії ІІІ-ГЮ № 339127 [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати в зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Будь-яких доказів того, що позивачка вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержувати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, позивачка суду не подала, а та обставина, що вона утримувала сама дитину з грудня 2008 року, не пред'являючи до відповідача позову про стягнення аліментів як до батька дитини, жодними доказами не підтверджена,тому не є підставою для присудження аліментів за минулий час. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що після розірвання шлюбу дитина залишилася з матір'ю, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, підстави для стягнення з нього аліментів наявні. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності із ст.200 СК України,суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку,сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. Так,з довідки №988 від 16.12.2009 року вбачається, що відповідач [PERSON] з 22.09.2009 року працює за основним місцем роботи в Рівненській обласній державній телерадіокомпанії. З довідки від 21.09.2009 року № 2453 вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 курсу денної платної форми навчання Рівненського державного гуманітарного університету,що підтверджено укладеним договором. Стипендії не отримує. Термін навчання складає з 01.09.2009 року по 28.06.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу дитина [PERSON] залишились проживати з матір"ю - позивачкою по справі. Відповідач інших утриманців не має, працює, за станом здоров"я спроможний працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини,протилежного судом не встановлено. Перебування відповідача у скрутному матеріальному становищі документально підтверджено також не було. Суд вважає за необхідне врахувати вказані обставини як істотні при визначенні розміру аліментів. Враховуючи всі встановлені судом обставини, те, що [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, ніде не працює, а також з врахуванням матеріального стану сторін, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки за період з 23.11.2009 року до досягнення дитиною повноліття - 15.02.2010 року в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) відповідача, та на період навчання дитини з 16.02.2010 року по 01.06.2013 в розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку(доходу) відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що доходи відповідача значно перевищують розмір доходу, який встановлений в судовому засіданні, позивачка суду не надала і такі докази судом не встановлені. За таких обставин, підстав для стягнення аліментів в більшому розмірі, про який просить позивачка, не має. На підставі ст.ст.80,150,155,180-182,183,191,199-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial