Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-03 00:00:00

В грудні 2007 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 26 липня 2007 року по вул. Набережній Перемоги в м. Дніпропетровську з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], належним [PERSON], сталася ДТП, внаслідок чого пошкоджений належний їй автомобіль [NUMBER], яким керував її чоловік [PERSON], та спричинено матеріальну та моральну шкоду. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження розмір матеріальної шкоди становить 13744,08 грн. Частину коштів в розмірі 7585,18 грн. сплатила страхова компанія, а решту в розмірі 6158,90 грн. повинні сплатити відповідачі. Крім того їй спричинено моральну шкоду в розмірі 6500,00 грн. Тому просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь матеріальну шкоду в розмірі 6158,90 грн. та моральну шкоду в розмірі 6500,00 грн., а також судові витрат в розмірі 100,09 грн. та витрати на юридичну допомогу в розмірі 400,00 грн., що складає загальну суму 13158,99 грн. (а.с.5-7). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, на її користь з [PERSON] 6158,40 грн. матеріальної шкоди, 70,09 грн. судових витрат, 400,00 грн. витрат на надання правової допомоги, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 6500,00 грн. моральної шкоди, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовлено (а.с.105-107). В апеляційній скарзі (а.с.113-114) [PERSON] просить рішення суду скасувати та постоновити нове рішення по суті позовних вимог, оскільки рішення суду є упередженим та таким, що порушує вимоги норм матеріального та процесуального права, оскільки: - суд при постановленні рішення не взяв до уваги те, що позивач неправомірно розраховує розмір шкоди, оскільки ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» визначено фактичний розмір шкоди, спричиненої в результаті ДТП і в повному обсязі відшкодований; - посилання позивача на висновок № 1887/09/СК автотоварознавчого дослідження спеціаліста від 10 вересня 2007 року не може бути прийнятий до уваги, оскільки це дослідження проведено у його відсутність; - крім того це суперечить ч.2 ст.1192 ЦК України, оскільки розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі; - позивач не надав суду доказів щодо понесених витрат на ремонт автомобіля та розрахунку моральної шкоди; - суд умисно скористався відсутністю [PERSON] в останньому судовому засіданні для відповідного мотивування свого рішення, а в результаті мало місце перекручування фактів; - суд не надав оцінки наданій відповідачем калькуляції приватного підприємця Біліби, згідно якої вартість ремонту автомобіля позивача становить 7570,00 грн.; - суд не звернув уваги на те, що позивач звернулась до неналежного відповідача, оскільки відповідачем в даному випадку повинна бути Дніпропетровська філія ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант». Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги позивачки за рахунок [PERSON], суд першої інстанції встановив, що відповідно до постанови Межівського райсуду Дніпропетровської області від 23 серпня 2007 року відповідача [PERSON] визанано винним в скоєнні ДТП, внаслідок якої пошкодженно автомобіль позивачки, чим їй спричинено матеріальну шкоду в розмірі 6158,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 6500,00 грн. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦПК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Вина відповідача [PERSON] в скоєнні ДТП встановлена постановою Межівського райсуду Дніпропетровської області від 23 серпня 2007 року (а.с.17). Згідно з адміністративним матеріалом № 3-1077/07 зазначена постанова суду відповідачем не оскаржена, у встановленому законом порядку не скасована. Відповідно до ст.1192 ЦПК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з матеріалів справи, розмір матеріальної шкоди встановлений згідно з висновком автотовароведческого дослідження № 1887/09/СК від 10 веерсня 2007 року, оригінал якого знаходиться в страховій справі третьої особи ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» та досліджений в суді апеляційної інстанції, яке було проведено за заявкою страхової компанії незалежним спеціалистом для визначення розміру страхового відшкодування (а.с.18-28). З огляду на це відповідач для участі у проведенні автотовароведческого дослідження не був запрошений. Виплата страхової виплати в меньшому розмірі ніж встановлений висновком автотовароведческого дослідження розмір матеріальної шкоди здійснено страховою компанією відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування циві-льно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже страховою компанією визначено фактичний розмір шкоди, спричиненої в результаті ДТП, але в повному обсязі він не був відшкодований. Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що згідно калькуляції приватного підприємця Біліби вартість ремонту автомобіля позивача становить 7570,00 грн., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в цій калькуляції зазначені не всі пошкодження автомобіля позивача, зокрема не зазначені скриті дефекти автомобіля після аварії, встановлені при автотовароведческому дослідженні (а.с.52). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про розмір матеріальної шкоди, які обгрунтовані вис-новком вказаного автотовароведческого дослідження щодо реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі відповідача, не є такими, що є підставою для скасування судового рішення. З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди є безпідставними. Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і по\-становив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди. Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення в цій частині не допущено. Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в цій частині немає. Разом з тим, з врахуванням обставин, передбачених ч.3 ст.23 ЦК України, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду в частині розміру стягнення моральної шкоди та зменшити моральну шкоду з 6500,00 грн. до 1500,00 грн. У зв'язку з викладеним і

Outcome: partial