overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

23 жовтня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебуває у шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 2 вересня 1995 року в міському Палаці шлюбів м. Полтава, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис № 1655. Від шлюбу подружжя має синів, [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з нею, позивачкою. Причиною розпаду сімї стало те, що вони з відповідачем не зійшлись характерами, мають різні погляди на життя. Спільний бюджет вони не ведуть, проживають окремо один від одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше сімейне життя неможливим, проти примирення заперечує, просить суд шлюб розірвати, витрати, повязані з реєстрацією розлучення покласти на відповідача. Дітей на подальше виховання просила залишити з нею. Майнового спору на даний час подружжя не має. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 2 вересня 1995 року в міському Палаці шлюбів м. Полтава, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис № 1655. Від шлюбу подружжя має синів, [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] (свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 312289; серії 1-КЕ № 024653). З пояснень позивача встановлено, що причиною розпаду сімї стало те, що сторони не зійшлись характерами, мають різні погляди на життя. Спільний бюджет вони не ведуть, проживають окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки та не мають наміру їх підтримувати в подальшому, суд розриває шлюб. Неповнолітні діти подружжя, [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], на подальше виховання суд залишає з позивачкою. Витрати, повязані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі 17 грн. суд покладає на відповідача. При цьому суд враховує матеріальний стан сторін, а також те, що на утриманні позивачки залишається неповнолітні сини подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач 28.01.2010 року звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на майно, зазначаючи, що 09.04.2002 року помер [PERSON] ^ Після його смерті відкрилась спадщина на: - земельну частку (пай) розміром 8,88 в умовних кадастрових гектарах , яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Старобільське», належну [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛГ № 0053049, виданого Марківською районною державною адміністрацією в грудні 1996 року; - майновий пай в сумі 1859 гривень в пайовому фонді СТОВ «Старобільське» Марківського району, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЛУ № 066579, виданого головою Ліснополянської сільської ради 08.02.2008 року . Позивач являється спадкоємцем 4 черги померлого [PERSON], так як більш ніж пять років проживали з ним однією сімєю до дня його смерті та вели спільне господарство. Інших 9падкоємців попередніх черг немає. На момент смерті він постійно проживав з ним, тому фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Тому просить визнати за ним право власності на майно . Представник відповідач [PERSON] позов визнав повністю, просив суд розглянути справу у попередньому судовому засіданні за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відпові дачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

13 січня 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 листопада 2001 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку №35 по вул. Прибузькій в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області. Вказаний договір, в порушенням ст. 227 ЦК України (1963р.), посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі, що позбавляє її можливості розпорядитися власністю. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та посилаючись на те, що нею та відповідачкою виконанні всі умови договору купівлі-продажу, просила визнати угоду дійсною. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом згодна. Представник третьої особи - Очаківської філії Південної товарної біржі - в судове засідання не зявився. Про час розгляду справи третя особа повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки свого представника суд, не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно ст. 227 ЦК України (1963р.), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. 22 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку №35 по вул. Прибузькій в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області, який в порушення ст. 227 ЦК України (1963р.) посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі. У відповідності зі ст.224 ЦК України (1963р.), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. За умовами договору [PERSON] передала у власність [PERSON] зазначений жилий будинок за який остання сплатила його повну вартість в сумі 7098 грн., та 29 листопада 2001 року та зареєструвала право власності на своє ім'я в Очаківській філії районного ММБТІ за реєстровим №180. Спірне майно обтяжень щодо його відчуження не має, що підтверджується розширеним витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №26106948 від 04.02.2010р. Таким чином, сторонами виконані всі умови договору, а тому, згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963р.), позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому вона мотивуючи тим, що з відповідачем мають спільного сина [PERSON] ([INFO]), який проживає з нею та вона має намір виїжджати разом з сином за межі України для відпочинку та оздоровлення, однак в зв'язку з тим, що відповідач знаходиться під вартою вона позбавлена можливості отримати від нього дозвіл на виїзд дитини за кордон, просить суд надати дозвіл на тимчасові поїздки за межі України неповнолітнього [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON] до досягнення дитиною 18-тирічного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій, визнав позовні вимоги та просив суд розглянути справу без його присутності. Суд дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] батьком приходиться [PERSON], а матір'ю [PERSON] шлюб між якими розірваний, вони проживають окремо, а дитина проживає з матір'ю (а.с.7). [PERSON] знаходиться в слідчому ізоляторі м.Миколаєва та відносно нього обрано запобіжних захід-взяття під варту (а.с.12-13) . Позивачка має намір виїжджати разом з сином - [PERSON] ([INFO]) за межі України для відпочинку та оздоровлення. Статтею 33 Конституції України передбачено, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Враховуючи, що [PERSON] не заперечує проти виїзду свого неповнолітнього сина за кордон України суд вважає у супроводі матері, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивач просить задовольнити позов, посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у трудових правовідносинах. 30.04.2009 року була звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку. Відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце слухання справи, однак до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вважає за можливе слухати справу за відсутність відповідача з постановою рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наказу № 25-к від 16.03.2005 року позивача було прийнято на роботу з 17.03.2005 року радіооператором, а наказом № 41-к від 30.04.2009 року було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, у даному випадку на час ухвалення рішення. Час затримки розрахунку з 04.05.2009 року по 17.02.2010 року складає - 196 робочих днів. Розрахунок проведений у відповідності до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року. /1823.36 грн. : 41 робочих дня за 2 місяці, що передували звільненню = 44 грн. 47 коп./ - середньоденний заробіток; /44 грн. 47 коп. х 196 днів затримки розрахунку = 8716 грн. 12 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 19.01.2010 року, позивачі прохають визначити їм додатковий строк у два місяці з часу набрання рішенням законної сили на подачу до Вільногірської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася 14 липня 2009 року, після смерті спадкодавця [PERSON], у вигляді квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON], яка, згідно довіреності, не обмежена в своїх повноваженнях, в судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, де також зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту відкриття спадщини та успадкування її за законом, та пропуском строку з поважних причин для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Відповідно до цих правовідносин та приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та визнані представником відповідача в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону та фактичним обставинам справи, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 3-16, 1216-1223,1226,1258-1265,1268-1272,1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, мотивуючи його тим, що з 12.07.2006 року вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис№237. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позивачка в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просить позов задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив, просив справу слухати без нього. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В даному випадку позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Тапдиг Огли про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та на її утримання до досягнення доньки трьохрічного віку посилаючись на те, що на даний час сімя їхня фактично розпалася, донька проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому вона вимушена звернутися до суду за вирішенням питання про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] та на її утримання в установленому законом порядку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити, стягнувши з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання до досягнення донькою трьохрічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі в частині стягнення аліментів на утримання доньки, але пояснив, що в нього на даний час скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] та на своє утримання, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною і не має змоги працевлаштуватися, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

Комунальне підприємство «Очаківський комбінат комунальних підприємств» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка проживає за адресою: [INFO], в будинку, який обслуговує КП «Очаківський комбінат комунальних підприємств» і не сплачує за послуги по утриманню будинку в установлений термін, станом на 01.08.2009р. утворився борг за надані послуги з утримання будинку у сумі 833,12 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив про стягнення боргу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив. [PERSON] мешкає в квартирі № 28 за адресою вул.Шмідта, 16-Б в м.Очакові в будинку, який обслуговує КП «Очаківський комбінат комунальних підприємств». Згідно ст.4 Житлового Кодексу України квартира відповідачки належить до приватного житлового фонду. Згідно ст.1 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» споживач-фізична чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримати житлово-комунальні послуги. Згідно п.3 ст.20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати їх у строки встановлені законом чи договором. Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є безпосередньо акти цивільного законодавства, інші юридичні факти. У відповідачки виникли зобовязання по сплаті за обслуговування будинку, так як вона вчиняла дії, що свідчать про укладення договору, а саме: з її згоди було відкрито особовий рахунок на якому відображаються нарахування та виплата коштів за надані послуги з обслуговування будинку, отримала розрахункову книжку та сплачувала частково за отримані послуги з утримання будинку. Також згідно п. 5 ч.З ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні поелуги» Вона, як споживач, зобовязана сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом чи договором. Згідно виписки з особового рахунку відповідачки, в звязку з не сплатою коштів за надані послуги з обслуговування будинку в установлений термін, станом на 01.08.2009р. утворився борг у сумі 833,12 грн. Таким чином, зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

У листопаді 2009 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховуються за вказані послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.09.2006 року по 01.11.2009 року в сумі 1745 грн. 07 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила стягнути на їхню користь з відповідачів 1745 грн. 07 коп. заборгованості за послуги теплопостачання та понесені ними судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з насту пних підстав. Судом встановлено, що відповідачі постійно проживають за адресою [INFO] кв._20, та користуються послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до а 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа насту пного за розрахунковим місяця. В зв'язку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилась заборгованість, яка за період з 01.09.2006 року по 01.11.2009 року становить 1745 грн. 07 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не догу скається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконують, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судоь: витрати в сумі 30 грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

У листопаді 2009 року ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO], та користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та підігріву води, але не розраховується за вказані послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2008 року по 01.11.2009 року в сумі 1786 грн. 72 коп. Під час судового засідання представник позивача уточнила позовні вимоги, просила стягнути на їхню користь з відповідача 1647 грн. 09 коп. заборгованості за послуги теплопостачання у звязку з частковим погашенням заборгованості. Крім того на користь позивача просила стягнути понесені ними судові витрати в розмірі 30 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача, а також приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач постійно проживає за адресою [INFO] кв. -29, та користується послугами з теплопостачання, які надаються їм ОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 18 „Правил... споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. В звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачує послуги з теплопостачання, за ним утворилась заборгованість, яка за період з 01.08.2008 року і по день судового розгляду становить 1647 грн. 09 коп. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконує, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 30 грн. ,а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved