Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" (далі HACK «Оранта») в особі Добропільського відділення Донецької обласної Національної страхової компанії „Оранта" про стягнення страхових сум. В обґрунтування своїх вимог у судовому засіданні позивач вказав, що в 2007 році придбав автомобіль [NUMBER]. На виконання Закону України „Про державне страхування" він зробив добровільне страхування транспортного засобу в Добропільському відділенні ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта". Між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування №5129/214-0-07 від 13 серпня 2007 року, згідно п.1.10 умов договору, була визначена сума у розмірі 41500грв. Термін дії договору страхування з 14 серпня 2007 року по 13 серпня 2008 року. Пунктом 1.2 договору передбачені страхові риски, з настанням яких відповідач повинен йому виплатити страхове відшкодування до яких відноситься дорожньо-транспортна пригода. 25 березня 2008 року внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. На основі загальних умов страхування договору він зібрав документи і звернувся з заявою до відповідача про виплату належних страхових сум. Страховою компанією у 2008 році було перераховано йому 27000грв., однак, залишок у розмірі 13950грв. до теперішнього часу не перераховано. Сума у розмірі 27000грв. була перерахована на банківський рахунок для погашення кредиту. У добровільному порядку відповідач не виконує зобов'язання згідно договору страхування, що змушує його звертатися до суду за захистом своїх прав. Позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, стягнувши з відповідача на його користь страхові виплати у розмірі 13950грв., судові витрати судовий збір 139грв., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи 30 грв. Представник відповідача провідний юрисконсульт Донецької обласної дирекції HACK «Оранта» [PERSON], діючий за довіреністю, позов не визнав і суду пояснив, що дійсно 13 вересня 2007 року між [PERSON] та ВАТ HACK «Оранта» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу. 26 березня 2008 року, сталася ДТП, за участю забезпеченого транспортного засобу. Суму у розмірі 27000грв. було перераховано на банківський рахунок для погашення кредиту [PERSON] Результатом маркетингового дослідження є те, що переможець аукціону [PERSON] зобов'язався придбати даний транспортний засіб за 11000грв. Вважає, що ВАТ HACK «Оранта» виконала свої зобов'язання як страхувальник у повному обсязі, що підтверджується сплатою сум, які страхова компанія сплатила за договором страхування. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування №5129/214-0-07 від 13 серпня 2007 року, згідно п.1.10 умов договору, була визначена сума у розмірі 41500грв. Термін дії договору страхування з 14 серпня 2007 року по 13 серпня 2008 року. Пунктом 1.2 договору передбачені страхові риски, з настанням яких відповідач повинен виплатити позивачу страхове відшкодування до яких відноситься дорожньо-транспортна пригода. 25 березня 2008 року внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 4 вересня 2008 року згідно якої [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за ст..286 ч.І КК України в зв'язку з примирення з потерпілим. Страховою компанією у 2008 році згідно документів було перераховано позивачу 27000грв., однак, залишок у розмірі 13950грв. до теперішнього часу не перераховано. Згідно ст..20 Закону України „Про страхування" визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку провести виплату страхових сум або страхового відшкодування по договору, в противному випадку він несе матеріальну відповідальність. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Доводи представника відповідача про не визнання позовних вимог з вказаних ним підстав, суд знаходить не обґрунтованими та не відповідаючим діючому законодавству, оскільки правовідносини які склалися між сторонами є договірними та обумовлені договором добровільного страхування транспортного засобу, а також договором застави транспортного засобу. З обліком викладеного, суд, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати судовий збір у сумі 139грв., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи 30 грв.

Outcome: approved