Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до СПД [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати (невиплачену зарплату за липень і за половину серпня 2009 року, неоплачені надурочні, компенсацію за невикористану відпустку) в сумі 1739 гривень. В обгрунтування вказаних позовних вимог позивачка в письмовому позові, а також в судовому засіданні вказала, що 12 січня 2009 року вона була прийнята -з роботу до фізичної особи - підприємця [PERSON] продавцем магазину «Надія», що знаходиться в селі Жуківка Куликівського району, а 14 серпня 2009 року вона була звільнена з роботи за угодою сторін відповідно до пункту 1 ст. 36 КЗпП України. На момент звільнення, а також, не зважаючи на послідуючі неодноразові звернення позивача з проханням виплатити заробітну плату в повному розмірі, [PERSON] заробітну плату не виплатила. Заборгованість з зарплати за липень та 14 днів серпня 2009 року з компенсацією за невикористану відпустку з невиплаченими надурочними становить 1739 гривень. Вона вважає, що фактичний режим роботи магазину був з 8.00 до 20.00, а в суботу та неділю з 8.00 до 23.00, а не так як вказано в додатковій угоді, тому згідно обліку робочого часу, який вона вела відпрацьовано надурочних 81 година за що не отримала заробітку, а також не отримала компенсацію за невикористану відпустку за 7 місяців роботи. Позивачка вважає, що це є грубим порушенням вимог ст. 115 КЗпП України, яка передбачає, що заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно у встановлені законом строки. А тому ФОП [PERSON] порушила її законні права та інтереси щодо одержання винагороди за працю. В зв'язку з тим, що відповідачка в добровільному порядку виплатити заборгованість із зарплати не хоче, позивачка звернулася з позовом до суду. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, але телефонограмою повідомила, що не зможе з'явитися в судове засідання та не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. В матеріалах справи міститься достатньо документів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, що дозволяє суду розглянути справу без її участі та прийняти заочне рішення. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні доведено, що позивачка працювала у відповідачки продавцем магазину «Надія», що розташований в селі Жуківка Куликівського району з 12 січня 2009 року по 14 серпня 2009 року, що підтверджується трудовим договором між працівником і фізичною особою від 12.01.2009 року. Час виконання робіт був установлений з 9.00 до 17.00, перерва з 13.00 до 14.00, неділя з 9.00 до 14.00. Вихідний день - субота. Тривалість щорічної оплачуваної відпустки 24 календарних дні. Відповідач в минулому судовому засіданні підтвердила, що позивачу за відроблені надурочні години вона провела нарахування в розмірі 275 грн.80 коп., за роботу в серпні 2009 року провела нарахування в розмірі 133 грн. 27 коп., ЗО грн. нарахувала індексації, 198 грн. нарахувала за перероблені зверх встановлених договором години, кількість яких встановив при перевірці виконання законодавства про працю державний інспектор праці 27.08.2009 року. Вона вважала, що всього підлягає виплаті 638грн. 18 коп. Тоді ж вона пояснила, що неодноразово викликала позивача для повного розрахунку. Режим роботи виконувався відповідно до додаткової угоди від 30.04.2009 року. Вказані доводи відповідають обставинам справи, так як вони ґрунтується на офіційних даних перевірки виконання законодавства про працю відповідною посадовою особою і не викликають ніякого сумніву. Посилання позивача на пояснення свідків, інших осіб, на акт складенй жителями села Жуківка Куликівського району, на дані Жуківської сільської ради про режим роботи торгового закладу, власником якого є відповідач, суд до уваги не приймає, так як додатковий договір про встановлення режиму роботи свідчить про інше, а його умови в цій частині ніким не оспорювалися. Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача в частині того, що вона виплатила позивачу зарплату за липень 2009 року через прибутковий касовий ордер, де вказала про це. Як видно з Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні: відповідач не може видавати гроші через прибутковий касовий ордер, вона це могла робити через видатковий касовий ордер, що вона неправильно вела журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач грубо порушувала правила ведення табелів обліку робочого часу, розрахункові і платіжні відомості по зарплаті, суд приходить до висновку, що відповідач не надала суду даних, які б свідчили про те, що вона виплатила зарплату позивачці за липень 2009 року, а так як в цьому місяці мінімальний заробіток складав 630 гривень, то ця сума і підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. А згідно ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Вказана вище сума заробітку за липень 2009 року, що підлягає стягненню з відповідача визнана в такому розмірі тому, що відповідач взагалі не виплатила позивачу зарплату за липень 2009 року, порушивши при цьому письмову угоду. Статтею 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Ці вимоги чинного законодавства відповідачем, як вважає суд, дотримувалися, а тому розрахунок компенсації за невикористану відпустку відповідачем в розмірі 198 грн. нарахована правильно. З врахуванням того, що сума заборгованості позивачу в розмірі 638 грн. 18 коп. нарахована правильно, а судом встановлена невиплата заробітку відповідачу за липень 2009 року 630 грн. - загальна сума заборгованості по зарплаті, яка до цього часу в добровільному порядку відповідачем не погашена становить 1268 гривень 18 копійок. А тому, при вказаних обставинах заборгованість по зарплаті підлягає примусовому стягненню. Судові витрати по справі належить стягнути на користь держави з відповідача, оскільки позивачка звільняється від їх сплати в зв'язку з ухваленням рішення на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial