Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому вказував, що 11 травня 2003 року померла його бабуся [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить: - житловий будинок, що знаходиться по вул. Польова, 14 в с. Рачки Володарського району Київської області. 21 вересня 1995 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй будинок з надвірними будівлями і все її майно, що знаходиться в с. Рачки Володарського району Київської області, заповіла своєму онукові [PERSON]. Спадкоємцем за законом першої черги після померлої є її син - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. [PERSON] з 2001 року постійно надавав допомогу по господарству та проживав з померлою [PERSON] в одному будинку, тому, фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном після її смерті. [PERSON] звернувсь до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки право власності на спадковий будинок в органах БТІ на ім'я [PERSON] не зареєстроване та відсутнє свідоцтво про реєстрацію її права власності на вказаний житловий будинок, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у державного нотаріуса. Тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд, визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Польова, 14 в с. Рачки Володарського району Київської області. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно для ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнані позову судове рішення ухвалюється при проведені попереднього судового засідання в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 11 травня 2003 року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с 9). Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить: - житловий будинок, що знаходиться по вул. Польова, 14 в с. Рачки Володарського району Київської області, вартістю 49 781 грн. (а.с.16-19). Померла за свого життя правовстановлюючий документ на названий будинок не отримувала і відповідно реєстрація будинку в органах БТІ в установленому порядку не була здійснена. 21 вересня 1995 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй будинок з надвірними будівлями і все її майно, що знаходиться в с. Рачки Володарського району Київської області, заповіла своєму онукові [PERSON] (а.с. 10). Спадкоємцем за законом першої черги після померлої є її син - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. [PERSON] з 2001 року постійно надавав допомогу по господарству та проживав з померлою [PERSON] в одному будинку, що підтверджено довідкою рачківської сільської ради Володарського району Київської області № 7 від 27 січня 2010 року (а.с. 15). Довідкою №9 від 28.01.2010 року Рачківської сільської ради Володарського району Київської області вказано про те, що житловий будинок в с. Рачки Володарського району Київської області по вул. Польова, 14 був побудований та належав [PERSON] (а.с. 13) Відповідно до листа Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області, спадкова справа після померлої 11 травня 2003 року [PERSON], яка проживала в [INFO], не заводилася (а.с.23). Довідкою БТІ зазначено, що право власності на житловий будинок за адресою с. Рачки по вул. Польова, 14 Володарського району - не зареєстровано (а.с. 24) Відповідно до ч. 5 ст. З Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визначаються державою. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін'юсту від 03.03.2004 року № 20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Встановлене судом вказує, що померла не встигла отримати названий реєстр. Позивач вважає, що має право на спадщину, що залишилась після померлої оскільки він є спадкоємцем за заповітом. Фактично прийняв спадщину, оскільки має на руках технічну документацію на будинок. Відповідно до ст. 534 ЦК України (1963 p.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 p.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року „ Про практику розгляду судами України справ про спадкування" , якщо у вказаний строк 6 місяців, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обгрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved