Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем зареєстрований 04 листопада 2006 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній проживає окремо від сім”ї, не надає матеріальної допомоги на утримання сім”ї, вчиняє сварки із позивачем. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов за вищевикладених обставин, на примирення не згодна, пояснивши, що терміни для примирення не дали позитивного результату, з квітня 2008 року подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного майна подружжя не мають. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати, пояснивши, що головною причиною розірвання шлюбу є втручання матері позивача у сімейне життя подружжя. Заслухавши сторони та дослідивши усі докази по справі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в попередньому судовому засіданні зі слідуючих підстав. У відповідності до ст.ст. 104, 105 Сімейного кодексу України (далі-СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO]народження, що не заперечується сторонами і підтверджується матеріалами справи, при цьому спільне подружнє життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого протягом тривалого часу проживають окремо, між ними постійно виникають непорозуміння та взаємні звинувачення. Суд, враховуючи наявність малолітньої дитини сторін та їх молодий вік, неодноразово вживав заходи щодо примирення подружжя згідно ст. 111 ч.1 СК України, після яких сторони не примирилися, при цьому позивач наполягає на припиненні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати, при цьому суд враховує фактичні взаємини подружжя, які існують лише формально, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, які полягають у різності характерів та поглядів на життя подружжя, внаслідок чого виникають непорозуміння, при цьому сторони не проживають разом протягом тривалого часу і не здійснили заходів для налагодження стосунків, наявності малолітньої дитини, негативний вплив взаємин подружжя на її виховання та психічний стан, наявність строку для примирення, після якого сторони не примирилися. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. Враховуючи вищезазначене, на основі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved