Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Акціонерне товариство „ [PERSON] та Кредит в особі філії „ Північно- Західне регіональне управління АТ „[PERSON] та Кредит звернулось до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що між АТ „ [PERSON] и та кредит, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „ [PERSON] та Кредит в особі філії „ Північно- Західне регіональне управління та [PERSON] було укладено кредитний договір № Ф1-06\\41659-787 від 25 липня 2006 року, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 12700 гривен, зі строком повернення до 25 липня 2009 року, з процентною ставкою 0,0001%. Позичальник зобовязувався погашати отриманий кредит щомісяця до 10 числа поточного місяця, в сумі 576 грн. Крім того, між АТ „ [PERSON] та кредит та [PERSON] 25 липня 2006 року був укладений договір поруки № Ф1-06\\41659-787п, відповідно до умов якого він поручився за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань відповідно до кредитного договору. Оскільки, вказані зобовязання не виконані, відповідно до договору поруки [PERSON] відповідає перед банком у повному обсязі та всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Таким чином, відповідачі мають нести солідарну відповідальність за невиконання взятих зобовязань. Просить суд, позовні вимоги задоволити і стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору № Ф1-06\\41659-787 від 25 липня 2006 року, яка станом на 15 січня 2010 року становить 35334,01 грн, з них 4581, 50 грн заборгованість по кредиту, 4445грн - сума комісії, 26307, 51 пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що дійсно між ним та АТ „ [PERSON] та Кредит укладено кредитний договір. Він визнає повністю суму заборгованості за кредитом, суму комісії визнає частково і вважає, що комісія має стягуватись лише до моменту закінчення дії договору, а саме до 25 липня 2009 року, в подальшому комісія не повинна нараховуватись. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, зазначив, що у відповідності до ч.3 ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень проти позову до суду не подав. Оцінюючи пояснення сторін, дослідивши надані в справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з таких підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Сукупністю досліджених в справі доказів, які неоспорені відповідачем та визнаються судом достовірними встановлено, що між АТ „ [PERSON] и та кредит, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „ [PERSON] та Кредит в особі філії „ Північно- Західне регіональне управління та [PERSON] було укладено кредитний договір № Ф1-06\\41659-787 від 25 липня 2006 року, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 12700 гривен, зі строком повернення до 25 липня 2009 року, з процентною ставкою 0,0001%. Позичальник зобовязувався погашати отриманий кредит щомісяця до 10 числа поточного місяця, в сумі 576 грн. Відповідно до оглянутого в судовому засіданні кредитного договору Ф1-06\\41659-787 вбачається, що згідно п.3.3 договору погашати отриманий кредит [PERSON] зобовязався щомісяця до 10 числа поточного місяця, щомісячна сума сплати складає 576 грн. ( а.с. 7- 8) Згідно п.5.1. кредитного договору Ф1-06\\41659-787 від 25 липня 2006 року забезпечення виконання зобовязань за цим договором є порука фізичної особи [PERSON] 25 липня 2006 року між АТ „ [PERSON] та Кредит та [PERSON] був укладений договір поруки. Як вбачається з оглянутого та дослідженого судом договору поруки [PERSON] ( п.1.1,4.1, 4.2 договору поруки) поручився за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань по кредитному договору ( а.с. 10-11). Оскільки вказані зобовязання [PERSON] не виконані, то відповідно до п.1.1,4.1, 4.2 вказаного договору поруки [PERSON] відповідає перед банком у повному обсязі. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Суд відхиляє доводи відповідача, що комісія має нараховуватись лише до закінчення дії договору, а саме до 25 липня 2009 року, з огляду на наступне. Так, зі змісту ст. 598,599 ЦК України вбачається, що зобовязання за договором припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.3 .2. кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси до 25 липня 2009 року, а п.4.7., 4.8 договору передбачає, що позичальник щомісяця у строк з 01 по 10 число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 222, 25 грн. зазначена комісійна винагорода сплачується позичальником щомісячно, за весь період до моменту повного виконання позичальником зобовязань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. Доказів виконання зобовязання по сплаті боргу згідно з договором № Ф1-06\\41659-787 від 25 липня 2006 року відповідачами суду не надано. Сукупністю досліджених у справі доказів, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог, вважає що з відповідачів підлягає до стягнення 4581, 50 грн заборгованість по кредиту, 4445 грн - прострочена комісія. Судом приймається до уваги, наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки він виконаний у відповідності до чинного законодавства та неоспорений відповідачами по справі. Розмір заборгованості підлягає до солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в силу положень ст. 541 ЦК України, яка передбачає, що солідарний обовязок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, то в цій частині суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що розмірі пені становить 26307, 51 грн, що значно перевищує суму простроченої заборгованості по кредиту. Крім того, суд приймає до уваги фінансово- економічну ситуацію у країні та те, що [PERSON] має хронічне захворювання на астму ( а.с.22 ) має на утриманні малолітню дитину, [PERSON], [INFO] ( а.с.23-24) а також, що згідно довідки АТ „ [PERSON] та Кредит [PERSON] на момент розгляду справи у суді вже сплатив банку значну суму , а саме 13008 грн - відповідно до умов кредитного договору ( а.с.33) За таких обставин, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені частково, і стягнення пені в розмірі 1000 ( одна тисяча ) грн., що буде відповідати засадам справедливості і розумності. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON], [PERSON] на користь акціонерного товариства „ [PERSON] та Кредит в особі філії „ Північно- Західне регіональне управління АТ „[PERSON] та Кредит 100 ( сто ) грн. 26 копійок витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved