Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

У вересні 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Надра» про стягнення суми депозиту, відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач вказував на те, що 16 травня 2008 року між ним та відповідачем укладено договір № 426751 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» терміном на 12 місяців. Згідно з п.2.1 Договору, він передав відповідачу 16 травня 2008 р. готівкою 10000 доларів США строком на 12 місяців зі сплатою 11,6 процентів річних. Посилаючись на те, що договір припинив свою дію ще 16 травня 2009 р. проте відповідач не повернув його кошти, просив суд стягнути з відповаідача неповернутий грошовий вклад, невиплачені 515 доларів США процентів по вкладу, ненараховані на вклад проценти у розмірі 256 доларів 86 центів США, а також 65 доларів 12 центів США 3% річних, 867 грн. 60 коп. судових витрат, 10000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач уточнив заявлений позов та остаточно просив стягнути з відповідача 10000 доларів США вкладу, ненараховані проценти по вкладу за період з 16.05.2009 р. по 08.04.2010 р., а також 3% річних з простроченої суми за період з 16.05.2009 р. по 08.04.2010 р., 10000 грн. моральної шкоди і 867 грн. 60 коп. судових витрат. Представник відповідача, посилаючись на Постанову Правління Національного банку України щодо введення мораторію на задоволення вимог кредиторів [PERSON], просила в позові відмовити. Крім того, вказувала на те, що розмір депозиту на теперішній час становить 9997,04 доларів США у звязку зі стягненням комісії за обслуговування пакету. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 426751 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» терміном на 12 місяців. Згідно з п.2.1 Договору, позивач передав відповідачу 16 травня 2008 р. готівкою 10000 доларів США. строком на 12 місяців зі сплатою 11,6 процентів річних. В свою чергу Банк зобовязувався повернути позивачу вклад за його ваимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадку дострокового розірвання договору шляхом перерахування коштів на рахунок. Як слідує з матеріалів справи термін дії депозитного договору закінчився 16 травня 2009 р. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з заявою про повернення депозитних коштів. Проте відповідач порушив умови договору, внесені кошти позивачу не повернув, а лише перерахував 31.12.2009 р. суму депозиту на поточний рахунок позивача. Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 10000 доларів США є обгрунтованими і підлягають задоволенню. При цьому суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що сума депозиту на теперішній час становить 9997 доларів 04 центів США, у звязку з списанням комісії за обслуговування тарифного пакету починаючи з 31 грудня 2009 р., оскільки позивач подав заяву про повернення йому коштів ще до 31.12.2009 р., а договір депозиту закінчився 16 травня 2009 р. Внесені кошти відповідач на вимогу позивача не повернув. Згідно ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У відповідності до п.4.2 договору строкового банківського вкладу проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, що передує його поверненню вкладникові або списанню з вкладного рахунка вкладника. Таким чином, враховуючи ті обставини, що договір закінчився 16 травня 2009 р., а кошти було перераховано з вкладного рахунку на поточний рахунок позивача лише 31 грудня 2009 р., беручи до уваги положення ч.2 ст.58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» щодо звільнення банку від відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань у разі оголошення мораторію, який діяв з 10.02.2009 р. по 10.08.2009 р. щодо задоволення вимог кредиторів за договорами банківських вкладів (депозитів), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування депозитними коштами за період з 11 серпня 2009 р. по 31 грудня 2009 р., які в зазначений період знаходилися саме на депозитному рахунку позивача, за 142 дні у розмірі 451, 29 доларів США. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, положення зазначеної вище статті Закону України «Про банки і банківську діяльність» , відповідач має відшкодувати позивачу річні за вказаний вище період за 142 дні у розмірі 116,71 доларів США. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до розяснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди та вимог ст.23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та іншим законодавством, яке всьтановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Згідно зі ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобовязання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом Ураховуючи те, що ні законом ні договором не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між сторонами, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 431 грн. (350 грн. витрат на правову допомогу, 81 грн. сплачених при подачі позову до суду).

Outcome: partial