Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Прокурор вказує в заяві від 11 лютого 2010 року, що 27 січня 2009 року сторони по справі уклали договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 921577, за умовами якого ( п. 2.2 ) банк прийняв від позивачки грошову суму 20\~000 гривень, відкрив вкладний (депозитний рахунок) з нарахуванням процентів за користування її коштами за процентною ставкою 20% на строк 12 місяців. Строк дії вкладу завершився 27 січня 2010 року. 20 січня 2010 року, завчасно, [PERSON] звернулася до працівників банку з попередженням, що буде знімати свої кошти з рахунку по закінченню дії договору. Відповідач не повернув вклад та нараховані відсотки за договором в сумі 656 гривень. Прокурор покликається на порушення банком умов договору, ст.526 ЦК України про те, що зобовязання мають виконуватися належним чином, та на підставі ч.2 ст. 1060 ЦК України просить прийняти рішення про повернення позивачу належних йому грошових коштів. В судовому засіданні позов підтримав з підстав у ньому наведених, а також з підстав, передбачених главою 72 ЦК України «Банківський рахунок», прокурор Боротюк О.О. Позивачка [PERSON] про своє ставлення до позову повідомила в заяві від 24 лютого 2010 року, просить задоволити позов. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав, пояснив, що банк повідомляв позивачці, що з 10 лютого 2009 року в банку для стабілізації його роботи працює тимчасова адміністрація, пропонував проявити розуміння щодо неможливості в даний час повернення депозиту, який буде повернуто після закінчення мораторію. Вислухавши сторін, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. При цьому виходить з такого. Як свідчать п. п. 1.1-1.3 Договору строкового банківського вкладу (депозиту) «Від тисячі до мільйону один крок» під № 921577, вкладник [PERSON] передала банку, а банк прийняв на її вкладний рахунок № 26300490833009 грошові кошти в сумі 20\~000 гривень під 20 відсотків річних строком на 12 місяців ( п. п. 2.2-2.3 Договору) та зобовязувався повернути кошти 27 січня 2020 року. Відповідач отримав кошти в сумі 20\~000 гривень від позивачки [PERSON] згідно квитанції № 743 27 січня 2009 року ( а. с. 6) Виписка повідомлення по депозитному рахунку за період з 1 грудня 2008 року по 8 березня 2010 року свідчить, що банком їй нараховані проценти за користування депозитом в сумі 656 гривень 77 копійок. Своїх зобовязань по договору по закінченні строку його дії відповідач не виконав. Тоді як згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А у відповідності зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Крім цього, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ж із ч.1 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. За таких обставин, суд вважає дії банку, що виразилися у відмові повернути позивачці [PERSON] внесений нею депозит, незаконними і стягує з відповідача належні позивачці кошти. Крім цього, покладає на відповідача судові витрати, від сплати яких звільнена [PERSON]

Outcome: approved