Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Електрет 2» про стягнення суми за договором позики, який був уточнений під час розгляду справи, в якому вказав, що між ним та відповідачем було укладено договір безвідсоткової цільової позики від 14 січня 2009 року. Відповідно умов зазначеного договору позивач надав відповідачу безвідсоткову цільову позику у розмірі 48 400 грн. Відповідно до п. 5.1 договору позика була надана відповідачу строком на 6 місяців з моменту підписання договору та надходження грошей на розрахунковий рахунок відповідача. Відповідно до п. 6.1 договору позичальник (відповідач) зобовязався повернути суму позики згідно графіка повернень, а саме 14 числа кожного місяця по 1400 грн., починаючи з 14.02.2009 року по 14.06.2009 року включно, остання виплата у сумі 41400 грн., 14.07.2009 года. Відповідач не виконав свого зобовязання та не повернув у передбачені договором строки суми за договором. Позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення належних йому грошових коштів, однак відповідач відмовляється сплатити вказану суму, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду. Позивач просить стягнути суму заборгованості у розмірі 48 400 грн., три відсотки річних у розмірі 640 грн. 47, а також судові витрати понесені ним у звязку з зверненням до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, було укладено договір безвідсоткової цільової позики від 14 січня 2009 року. Відповідно умов зазначеного договору позивач надав відповідачу безвідсоткову цільову позику у розмірі 48 400 грн. Відповідно до п. 5.1 договору позика була надана відповідачу строком на 6 місяців з моменту підписання договору та надходження грошей на розрахунковий рахунок відповідача. Відповідно до п. 6.1 договору позичальник (відповідач) зобовязався повернути суму позики згідно графіка повернень, а саме 14 числа кожного місяця по 1400 грн., починаючи з 14.02.2009 року по 14.06.2009 року включно, остання виплата у сумі 41400 грн., 14.07.2009 года. Відповідач не виконав свого зобовязання та не повернув у передбачені договором строки суму позики у розмірі 48400 грн., що підтверджується графіком повернень (а. с. 9). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦП України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Враховуюче викладене, суд знаходить позовні вимоги про стягнення суми основного боргу за договорами позики обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, тому вимоги позивача про стягнення 3% річних є обґрунтованими. Тому стягненню підлягає плата за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником 3% річних за договором від 14 січня 2009 року у розмірі 640 грн. 47 коп. ( 48400 грн. (основний борг) х 0,03 (3% річних) х 161 день прострочення (за період з 15.07.2009 року по 22.12.2009 року) : 365 (днів)). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Як вбачається з квитанцій позивачем сплачено при звернені до суду судовий збір у розмірі 484 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 77 грн.

Outcome: approved