Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «[PERSON] Аваль» звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 3\~273,61 доларів США, посилаючись на те, що 22.07.2005 року уклали кредитний договір, згідно умов якого, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7\~956,0 доларів США зі сплатою 13% річних, з кінцевим терміном повернення 22.07.2010 року. Представник позивача у судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. За таких обставин суд, вважає можливим розглянути справу у його відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. За таких обставин суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. 22.07.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», правонаступником якого являється позивач [PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014\\02-1\\101-05, згідно умов якого, відповідач отримав грошові кошти в сумі 7\~956,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 22.07.2010 року. Відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору, відповідач взяв на себе зобов»язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіка погашення кредиту, який є додатком №1 до договору, а також щомясяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13% річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту. Відповідно ст. 526, ч.1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у строк, відповідно до умов договору та закону. Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. У порушення умов договору, відповідач зобов»язання належним чином не виконав, у зв»язку з чим, станом на 28.01.2010 року за договором утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 2\~113,95 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на 28.01.2010 року, становить 16\~921,75 грн. та прострочена заборгованість по відсоткам за кредитом 198,16 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на 28.01.2010 року, становить 1\~586,23 грн. Крім того, у відповідності до умов п.9.1 договору, за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20 грн. за кожен календарний день прострочення. Відповідно ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені). Станом на 28.01.2010 року, сума штрафних відсотків за кредитом складає 961,50 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на 28.01.2010 року, становить 3\~273,61 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною ст. 192 ЦК України, визначено, що іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Так згідно ЗУ „Про банки і банківську діяльність, ст. 47, 49, банки мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. А ст. 1049 ЦК України встановлює зобовязання позикодавця повернути грошові кошти у такій самій сумі. Оскільки відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої речі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що до відносин за кредитним договором застосовуються ті ж положення, що і за договором позики ( ч. 2 ст. 1054 ЦК України), позичальник зобовязаний повернути кредит в тій самій валюті, в якій ним отримано кредит. Таким чином, право позивача здійснювати кредитування в іноземній валюті та, відповідно, обовязок відповідача повернути кошти в такій самій валюті встановлені діючим законодавством України та умовами укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору. Зважаючи на наведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved