Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

20.05.2009 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 25.10.1989 року [PERSON] подарувала їй 14/25 частин житлового будинку по вул. Матросова, 15 в м. Бориспіль. Іншу частину будинку [PERSON] подарувала [PERSON] За час користування зазначеним будинком позивачкою було зведено самочинні прибудови та побудови, а саме: збудовано веранду „а6, розміром 2,10 м. х 1,56 м.; сарай „с розміром 3,90 м. х 1,76 м.; убиральня „т та збільшено розмір прибудови „а5. Під час звернення до відповідача, з питання про їх узаконення, [PERSON] отримала відмову, на підставі чого вона змушена була звернутись до суду. В свою чергу [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та Бориспільської міської ради Київської області про знесення самочинного будівництва, зобов'язання ради утриматись від вчинення дій. Свої позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що вона є співвласником житлового будинку по вул. Матросова, 15 в м. Бориспіль. [PERSON] без виділення земельної ділянки в натурі та отримання від неї дозволу почала зводити вищевказані обєкти самочинного будівництва, чим порушила її права як власника будинку. Крім того, визнання за нею самочинного будівництва призведе до збільшення права останньої на користування земельною ділянкою. Також, просила зобовязати Бориспільську міську раду утриматись від вчинення дій щодо узаконення самочинного будівництва. В судовому засіданні позивачі та їх представники свої вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. [PERSON] проти первісного позову заперечила з викладених в її позові підстав та просила її вимоги задовольнити в повному обсязі. [PERSON] свій позов підтримала, а у задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Представник Бориспільської міської ради Київської області позовні вимоги [PERSON] визнала про що надала письмову заяву. Пояснила, що вони визнають право власності позивача на самочинно збудовані житловий будинок „А-ІІ, розміром 8,90 м х 8,96 м, житловою площею 71,40 кв.м. та прибудову „а, розміром 5,67 м х 2,59 м. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в судове засідання не зявилась, хоча про місце, день і час була повідомлена належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову та позову третьої особи слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частина 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок по вул. Матросова, 15 в м. Бориспіль Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок №4823 від 05.03.1985 року (а.с.5). Відповідно до договорів дарування від 25.10.1989 року (а.с.7,8) та 31.01.2007 року (а.с.10) остання подарувала [PERSON] 14/25 частини вищевказаного будинку, а [PERSON] 11/25 частин, - відповідно. Для поліпшення житлових умов [PERSON] додатково, без відповідного дозволу на будівництво було зведено веранду „а6, розміром 2,10 м. х 1,56 м.; сарай „с розміром 3,90 м. х 1,76 м.; убиральню „т та збільшено розмір прибудови „а5 (дозволений розмір 5,64 м. х 2,00 м., а фактично повідомлено 5,82 м. х 2,46 м.). 17 грудня 2008 року КП "Бориспільське бюро технічної інвентаризації" розроблено технічний паспорт на домоволодіння по вул. Матросова, 15 в м. Бориспіль (а.с.11-18). Згідно повідомлення КП "Бориспільське БТІ" від 17.12.2008 року №2312 (а.с.13) самочинно збудовані обєкти домоволодіння, а саме: веранда „а6, розміром 2,10 м. х 1,56 м.; сарай „с розміром 3,90 м. х 1,76 м.; убиральня „т та прибудова „а5, зведені у відповідності до діючих вимог містобудування, санітарних і протипожежних. Згідно відповіді управління містобудування та архітектури від 17.03.2009 року №433/1-09 (а.с.24) самочинно збудовані обєкти домоволодіння, а саме: прибудова „а5, розміром 5,82 м. х 2,46 м., веранда „а6, розміром 2,10 м. х 1,56 м.; убиральня „т зведені із порушенням плану забудови, але при їх будівництві дотримані всі необхідні діючі містобудівні, санітарно-гігієнічні, протипожежні вимоги. Сарай „с розміром 3,90 м. х 1,76 м. господарчі споруди сусідніх ділянок дозволяють обєднувати. Обєкти самочинного будівництва не порушують права інших осіб. У звязку з цим суд приходить до висновку про те, що побудоване [PERSON] нерухоме майно (веранда „а6, розміром 2,10 м. х 1,56 м.; сарай „с розміром 3,90 м. х 1,76 м.; убиральня „т та прибудова „а5) відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, оскільки воно збудоване із порушенням затвердженого плану забудови. При цьому, як зазначили сторони у справі, та допитаний свідок [PERSON], самочинне будівництво здійснювалось саме [PERSON], а не позивачем у справі [PERSON] Доказів зворотнього суду позивачем не надано. З цього приводу, суду не надано належних (письмових) доказів тощо, що право [PERSON] з приводу узаконення самочинного будівництва було порушено відповідачем, оскільки Бориспільська міська рада Київської області позовні вимоги визнає, а сама [PERSON] не є забудовником вказаних обєктів. До того ж вказані обєкти самочинного будівництва не введені в експлуатацію. Здійснене [PERSON] самочинне будівництво знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, яка належить Бориспільській міській раді Київської області, а [PERSON] та [PERSON] мають лише право користуватися нею в частині, що стосується обслуговування частин жилого будинку, які належать їм на праві власності. У звязку з цим [PERSON] на момент звернення з позовом до суду не мала такого, оскільки у відповідності до ст. 376 ЦК України не була власником земельної ділянки на якій розташовані обєкти самочинного будівництва. З цього приводу у суду відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на самочинне будівництво. При розвязанні позовних вимог [PERSON], суд виходить з наступного. Як зазначалось раніше, судом встановлено, що самочинна забудова та добудова до будинку вчинена не [PERSON], а [PERSON] Крім того, про наявність такого самочинного будівництва є інформація і в інвентаризаційній справі на будинок (а.с. 131-211). Крім того, [PERSON], не є субєктом звернення до суду із вимогами про знесення самочинного будівництва, в розумінні ст. 376 ЦК України. Таке право належить лише відповідному органу місцевого самоврядування та органу державної влади. Щодо зобовязання Бориспільської міської ради утриматись від вчинення певних дій, то вимоги [PERSON] в цій частині також є передчасними та необґрунтованими, оскільки спрямовані на відміну встановленого законодавством порядку введення обєктів самочинного будівництва в експлуатацію та їх узаконення. При цьому, суд враховує положення ч.4 ст. 357 КК України, відповідно до якої, співвласник житлового будинку, може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. З цього приводу суду не надано доказів, що вчинена добудова до житлового будинку по вул. Матросова, 15 в м. Борисполі зведена саме [PERSON] Інші обєкти самочинного будівництва (сарай, вбиральня, веранда) не можуть бути визнані судом самостійним обєктом права власності на нерухоме майно, оскільки вказані споруди є допоміжними і їх узаконення відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування у встановленому порядку (ст.ст. 181, 186 ЦК України). Крім того, суд вважає, що прав [PERSON] не було порушено, зважаючи на те, що фактично земельна ділянка, на якій розташовано будинок №15 по вул. Матросова в м. Бориспіль, належним чином [PERSON] та [PERSON] не відведений, а тому спору щодо розміру та порядку користування земельною ділянкою площею 0,256 га по вказаному адресу, не має. З цього приводу, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст. 377 КК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій він розміщений, без міни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (редакція ст. 377 ЦК України з 10.12.2009 року). У цьому зв'язку суду не надано доказів існування спору між сторонами з приводу користування земельною ділянкою, розташованою під житловим будинком та для його обслуговування. Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення і позовних вимог [PERSON] Судові витрати в справі слід покласти на [PERSON] та [PERSON], які оплатили їх при поданні позовів. На підставі ст.ст. 357, 376, 377 ЦК України, та ст.ст. 4, 10, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed