Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

У лютому 2010 р. [PERSON] звернувся позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду від 17.12.2007 р. він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від його заробітку до закінчення навчання сина, але не пізніше досягнення ним 23 років. Крім того, за рішенням Орджонікідзевського суду від 25.12.2009 р. він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] також в розмірі 1/4 частки від його заробітку. Таким чином він сплачує аліменти на утримання обох дітей в загальному розмірі, що складає 50 % його заробітку та це не дає можливості йому задовольняти свої життєві потреби. В зв`язку із цим просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання сина до 1/6 частки від його заробітку. Також просив визначити період стягнення аліментів на утримання сина на час фактичного учбового процесу, оскільки навчання сина не є цілорічним та влітку він не вчиться. В судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, пояснивши, що сплачує аліменти на утримання двох дітей в розмірі 50 % його заробітку, що робить неможливим задовольняти інші його та родини життєви потреби, оплату комунальних послуг, надання матеріальної допомоги хворій матері. Тому просив зменшити розмір аліментів н утримання повнолітнього сина з 1/4 до 1/6 частки його заробітку, а також виключити з періоду сплати аліментів літній час, коли син не навчається. Представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Третя особа [PERSON] підтримала позов, пояснивши, що після виплати [PERSON] аліментів у нього не залишається достатньо грошей для надання додаткової матеріальної допомоги їх неповнолітній дитині, у зв*язку з чим також за рішенням суду стягнула з нього аліменти, сплата яких за виконавчим листом до теперішнього часу не проводилась. [PERSON] в судове засіданні не з`явилася, будучі повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином через свого представника, тому справу розглянуто у її відсутність за участю останнього. Представник відповідачки за довіреністю - [PERSON] позов [PERSON] не визнала, пояснивши, що її дочці важко матеріально утримувати сина, який продовжує навчання, а позивач повинен сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом. У випадку зменшення цього розміру, повинен компенсувати половину витрат на навчання дитини, у зв*язку з чим, просила в позові відмовити. В березні 2010 р. [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення коштів на додаткове утримання дитини, обґрунтовуючи його тим, що він не надає достатньої матеріальної допомоги синові [PERSON], який навчається в вищому освітньому закладі на платній основі та сплату контракту, плату за проживання в гуртожитку несе вона. Вважаючи, що [PERSON] повинен сплачувати половину зазначених витрат, та на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 185, 199 СК України, просила стягнути з нього 5500 грн. сплати за контрактом, за проживання в гуртожитку 660 грн., а також 55 грн. послуг банку при оплаті зазначених платежів. [PERSON] зустрічний позов не визнав, пояснивши, що не має можливості нести додаткові витрати, пов`язані із навчанням сина, т.я. сплачує аліменти за рішенням суду на час навчання. До того ж такий обов`язок батьків на утримання повнолітньої дитини законом не передбачений, у зв*язку з чим, просив в зустрічному позові відмовити. Представник відповідача зустрічний позов також не визнала, пояснивши, що законом не передбачений обов`язок [PERSON] нести додаткові витрати з навчання повнолітньої дитини. Третя особа з тих самих підстав заперечувала проти зустрічного позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає на підставі наступних правових норм та встановлених судом обставин справи. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. А при визначенні розміру аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 17.12.2007 р. [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх доходів щомісячно, починаючи з 04.09.2007 р. і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х років. Рішення набрало законної сили 28.12.2007 р. (а.с. 2). За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 25.12.2009 р. [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 02.12.2009 р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 04.01.2010 р. (а.с. 3). Відповідно до довідки Орджонікідзевського ВДВС [PERSON] з 25.12.2008 р. по 17.04.2009 р. був безробітним, доходу не отримував, внаслідок чого в нього склалася заборгованість з аліментів в сумі 2196,41 грн., яка на час розгляду справи сплачена. Позивач проживає разом із престарілою матір`ю, яка страждає на серцево-судинне захворювання. Судом також встановлено, що син [PERSON] [PERSON] навчається на денній формі навчання в Національній юридичній академії ім. Я. Мудрого на платній основі. Його проживання в гуртожитку також платне. Таким чином з моменту стягнення аліментів з [PERSON] за рішенням суду від 17.12.2007 р., в останнього змінився його матеріальний стан. Також суд приймає до уваги наявність в платника аліментів іншої дитини, непрацездатної матері. Тому суд дійшов висновків про можливість зменшення аліментів на утримання повнолітнього сина до розміру, що вимагає позивач, тобто до 1/6 частки від його доходу. Позовні вимоги [PERSON] про визначення періоду стягнення аліментів на утримання сина періодом фактичного учбового процесу задоволенню не підлягають, оскільки аліменти за своєю правовою природою є періодичними платежами, які повинні сплачуватися щомісяця, виходячи із змісту п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України та ч. 4 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження». Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів на додаткове утримання сина суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України норми Сімейного Кодексу України до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Зазначеними Статтями СК України не передбачений обов`язок батьків щодо надання додаткового утримання повнолітнім дітям. Тому зустрічний позов слід відхилити, як такий, що не ґрунтується на законі. У зв*язку з тим, що позивач при зверненні до суду з позовом не сплатив судовий збір та витрати по ІТЗ та його позов задовольняється частково, то з нього слід стягнути несплачену частину судового збору пропорційно розміру задоволеного позову та витрати на ІТЗ, а останню частину судового збору стягнути з відповідачки. З урахуванням тієї обставини, що позивачка за зустрічним позовом сплатила при подачі частину судового збору та в задоволенні її позову суд відмовляє, то недоплачену суму, а також витрати по ІТЗ слід стягнути з неї.

Outcome: partial