Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що він є сином відповідача [PERSON], зазначає, що він є повнолітнім, 14.10.2009 року йому виповнилося 18 років року. Зазначає, що його батьком є відповідач [PERSON] Він разом з зі своєю мамою проживає в [INFO]. Вказує, що навчається у Буковинському державному медичному університеті на 2-му курсі 2-го медичного факультету за спеціальністю «лікувальна справа» денної форми навчання за контрактом без стипендії з оплатою за навчання в розмірі 10200,00 грн. за рік навчання. Зазначає, що ніде не працює, ніякою діяльністю не займається, нерухомого майна та транспортних засобів немає та матеріального доходу ніякого немає. Вважає, що потребує матеріального утримання. Матеріально утримує та забезпечує його мати [PERSON], а також вона здійснює оплату коштів за його навчання. Зазначає, що його батько участі у оплаті коштів за навчання не приймає, матеріально ніякої допомоги не надає, хоча він працює на постійній роботі у ДКМУ «Міський пологовий будинок №1» на посаді лікаря акушера-гінеколога, при цьому його заробітна плата складає приблизно від 1238,43 грн. до 1576,26 грн., при цьому виплат із його заробітної плати на утримання інших осіб не здійснюється, а також не перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань, які потребують значних матеріальних затрат на придбання лікарських засобів та санатрон-курортного лікування. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання в Буковинському державному медичному університеті 30.06.2014 року, та стягнути з відповідача на його користь 1/2 частину витрат за навчання у Буковинському державному медичному університеті за 2009-2010 навчальний рік в сум 5100,00 грн. До суду від відповідача [PERSON] надійшло заперечення проти позову, в якому він зазначає, що позивач [PERSON] є його повнолітнім сином, який навчається другому курсі у БДМУ за спеціальністю «лікувальна справа». Вказує, що він дійсно працює в Жіночій консультації Міського клінічного пологового будинку №1 та отримує заробітну, при цьому середньомісячний розмір якої становить 1189,96 грн. Зазначає, що він проживає зі своєю дружиною [PERSON], та на утриманні мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також разом з ними проживає мати його дружини [PERSON], [INFO]. Вказує, що він отримує медикаментозне лікування з приводу хвороби та сплачує відсотки за користування кредитом. В зв'язку із зазначеним він з позовні вимоги не визнає в повному об'ємі та просить суд в задоволенні позову відмовити. [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали та надали пояснення аналогічні обставина викладеним у запереченні проти позову, у задоволенні позову просили відмовити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] (а.с.4), та проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.5), власного доходу не має, нерухомого майна та транспортних засобів також немає, підприємницькою діяльністю не займається (а.с.8-9,13-14). [PERSON] є студентом 2-го курсу Буковинському державному медичному університеті 2-го медичного факультету за спеціальністю «лікувальна справа» денної форми навчання. Навчання здійснюється на комерційній основі, стипендією не забезпечується. Річна вартість освітньої послуги становить 10200,00 гривень, (а.с. 6-7). [PERSON] працює у жіночій консультації ДКМУ Міського пологового будинку №1 на посаді лікаря акушера-гінеколога, при цьому розмір його місячної заробітної плати, рахуючи з квітня 2009 року по жовтень 2009 року, становить від 1238,43 грн. до 1576,26 грн.(а.с.10-11,24-25). Суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що він отримує медикаментозне лікування з приводу хронічної хвороби, оскільки відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження даної обставини, окрім цього відповідач також не довів суду обставину перебування на його утриманні інших осіб, зокрема зазначених у запереченні проти позову дітей його дружини [PERSON] та [PERSON], а обов'язку щодо їх утримання у відповідача немає оскільки він не являється ні їхнім батьком, ні опікуном, ні піклувальником, окрім іншого відповідач не надав підтверджень обставини перебування на його утриманні інших осіб: непрацездатних батьків, дітей, дружини. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У ч.2 ст.199 СК України вказано, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно ч.1 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. У ст. 200 СК України зазначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу та при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності із ч.1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. А відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У статті 185 СК України зазначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення та додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved