Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-18 00:00:00

У червні 2009 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ЗАТ Страхової компанії «ВУСО» про зобовязання вчинити дії та відшкодування збитків, в якому посилалася на те, що між нею та відповідачем 19 серпня 2008 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 031573-02-10-01. Згідно з умовами цього договору, вона як страхувальник та споживач страхових послуг, застрахувала належний їй автомобіль « ЬЕХШ ІБ 250», 2008 року випуску, д\\н АІ 4303 ВМ. Застрахований автомобіль є предметом договору застави № 031/707655 - ЪО. 04 грудня 2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля. На виконання умов укладеного договору добровільного страхування, відповідач своєчасно повідомлений про настання страхового випадку, своєчасно були подані документи на виплату страхового відшкодування. 22 грудня 2008 року на офіційній станції техобслуговування виробника автомобіля в присутності представника страхової компанії було здійснено огляд автомобіля, встановлено пошкодження в наслідок ДТП та підписано акт дефектовки. На підставі цього було виставлено рахунок на відновлення застрахованого автомобіля на суму 30258.60 грн. Згідно із актом № 10 товарознавчого дослідження від 07.04.2009 року визначено вартість робіт та матеріалів по відновленню автомобіля в розмірі 20899.50 грн. З даним висновком позивач не погоджується, оскільки вартість шкоди значно занижена, більш того зазначений висновок складений представником відповідача. Станом на сьогоднішній день відповідач перерахував їй 20899.50 грн. Таким чином, заборгованість відповідача на сьогоднішній день складає 9369.10 грн. Окрім цього внаслідок порушення зобовязання за договором відповідач повинен сплатити на користь вигодонабувача АКБ «Укрсоцбанк» 2863.90 грн. пені, 3% річних в розмірі 238.08 грн., стягнути на користь позивача 25000 грн. моральної шкоди. В ході судового розгляду справи представниками позивача були подані уточнення до позову, з посиланням на те, що позивач з часу проведення експертизи, стала шукати деталі для заміни, які було рекомендовано початковим розрахунком СТО і актом № 10 товарознавчого дослідження від 07.04.2009 року. Вартість понесених нею витрат на відновлення автомобіля складає 24010.21 грн. Таким чином заборгованість на сьогоднішній день складає 3120.71 грн. Просили стягнути з відповідача на користь вигодонабувача АКБ «Укрсоцбанк» суму основного боргу в розмірі 5788.24 грн.; пеню за двома страховими випадками в розмірі 2239.17 грн.; 3% річних в розмірі 213.54 грн., стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 25000 грн., та судові витрати у справі. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач позову не визнав звернувся в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування. Свої вимоги обґрунтував тим, що 19 серпня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 031573 - 02 -10 - 01, відповідно до умов договору страховик зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхове відшкодування), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші вимоги зазначені у договорі. Предметом договору страхування виступав належний позивачу автомобіль « LEXUS 18 - 250», д\\н АІ 4303 ВМ. 04 грудня 2008 року із застрахованим автомобілем сталася дорожньо-транспортна пригода, що за п. 4.1.1 Договору страхування визнається страховою подією. Підставою для виплати страхового відшкодування за п. 5.2 договору страхування є рахунок станції технічного обслуговування. На підтвердження розміру завданого матеріального збитку позивачем було надано рахунок фактуру ПП «Тойота-України» від 22.12.2008 року, за яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 30258.60 грн. Відповідно до актів товарознавчого дослідження ТОВ «Респект» за № 100 від 13.03.2009 року та 07.04.2009 року вартість матеріального збитку завданого в наслідок ДТП склала 20889.50 грн. Зазначена сума була виплачена страхувальнику. Проте 27.08.2009 року [PERSON] було подано заяву на доплату страхового відшкодування. Перевірка відомостей про страховий випадок заявлених [PERSON], виявила, що страхувальником було надано завідомо неправдиві відомості щодо розміру завданого матеріального збитку, а дійсна вартість ремонтних робіт по відновленню застрахованого автомобіля насправді є значно меншою, ніж сама сума страхового відшкодування і складає всього 9070.54 грн., що підтверджується відповідним актом виконаних робіт. Вказані дії відповідача є підставою для повернення вже сплаченого страхового відшкодування. Просив стягнути з [PERSON] сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 20889.50 грн. В судовому засіданні представник ЗАТ «СК «ВУСО» зустрічний позов підтримав, проти первісного позову заперечував. Представники [PERSON] зустрічного позову не визнали, просили задовольнити первісний позов [PERSON] Представники третьої особи притягнутої судом до участі в розгляді справи АКБ «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені. Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що як первісний так і зустрічний позови задоволенню не підлягають з таких підстав. У відповідності до ст.. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За правилами ст.. 526 цього Кодексу зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем 19 серпня 2008 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 031573-02-10- 01. Згідно з умовами цього договору, позивач як страхувальник та споживач страхових послуг, застрахувала належний їй автомобіль « ЬЕХШ 18 250», 2008 року випуску, д\\н АІ 4303 ВМ. Застрахований автомобіль є предметом договору застави № 031/707655 - ТО. 04 грудня 2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля. На виконання умов укладеного договору добровільного страхування, відповідач своєчасно повідомлений про настання страхового випадку, своєчасно були подані документи на виплату страхового відшкодування. ЗАТ «СК «ВУСО» було виплачене страхове відшкодування за двома страховими випадками в розмірі 20889.50 грн. на підставі актів автотоварознавчого дослідження ТОВ «Респект» за № 100 від 13.03.2009 року та 07.04.2009 року. У відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] та її представники не надали суду безспірних доказів, щодо розміру збитків заподіяних автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не довели своїх вимог, щодо збільшення розміру страхового відшкодування. У відповідності до ст.. 10 ЦПК України судом було розяснено представникам позивача про необхідність призначення судової автотоварознавчої експертизи на предмет визначення дійсної вартості шкоди заподіяної автомобілю внаслідок ДТП, однак останні на зазначені розяснення не прореагували. Представником ЗАТ «СК « ВУСО» всупереч ст.. 60 ЦПК України не надано доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] подала завідомо неправдиві відомості щодо розміру завданого матеріального збитку. Таким чином суд вважає, що вимоги позивачів як за первісним так і зустрічним позовами є недоведеними в силу ст.. 60 ЦПК України, тому в їх задоволенні відмовляє.

Outcome: dismissed