Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

27 березня 2001 року [PERSON]з врахуванням пізніш уточнених позовних вимог /а.с.33-36/ звернувся до суду з позовом до Державного Відкритого Акціонерного Товариства шахти “Ювілейна”, правонаступником якої є Відкрите акціонерне товариство «Павлоградвугілля» /а.с.92/, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Першотравенськ про перерахунок сум відшкодування шкоди в зв”язку з ушкодженням здоров”я при виконанні трудових обов'язків, за період з 19 січня 1994 року по 01 квітня 2001 року і стягнення з ВАТ «Павлоградвугілля» в рахунок недоплати щомісячних виплат 31 689 грн. 87 коп., а також додаткові витрати, пов'язані з розглядом справи - 22 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити, з мотивів того, що саме наведений в позовній заяві розрахунок щомісячних платежів по відшкодуванню шкоди, завданої при виконанні трудових обов'язків був передбачений Правилами відшкодування шкоди… №472 від 23.06.1993р., а відповідач невірно застосував законодавство, що призвело до зменшення розміру цих виплат. Представник відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» позов не визнав, пояснивши, що позивачу було вірно нараховано одноразову допомогу та щомісячні виплати сум відшкодування шкоди, тому просить суд відмовити йому в задоволенні позовних вимог. Представник співвідповідача/а.с.92/ ВВД ФССНВ у м.Першотравенськ позов не визнала, вважає, що відповідачем - ВАТ «Павлоградвугілля» було вірно нараховані та виплачені суми відшкодування шкоди, а тому Фонд продовжив їх виплату також вірно і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін і вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як було встановлено в ході слухання справи, позивач[PERSON]. перебував в трудових відносинах з шахтою “Першотравнева” правонаступником якої з 1997 року була ДВАТ шахта “Ювілейна”,а з 2004 року правонаступником є ВАТ “Павлоградвугілля», з 28.11.1978 року і 10 років працював гірничим робітником очисного забою 5 розряду (надалі ГРОЗ). При виконанні трудових обов'язків 18 листопада 1984 року [PERSON]. отримав травму і по даному факту був оглянутий на МСЕК 19.01.1994 року, за висновком МСЕК, йому було встановлено 10% втрати професійної працездатності безстроково. Шахта “Ювілейна” наказом № 152 від 25.03.1994р. нарахувала позивачу:щомісячні виплати по 3301058 крб. (33 грн.01 коп.), виходячи із середнього заробітку по професії ГРОЗ, який склався в грудні 1993р. 27269360 крб. (272 грн.69 коп.) та в січні 1994 року 3301058 крб. (33 грн.01 коп.) 24 лютого 1994 року при виконанні трудових обов”язків[PERSON]. вдруге отримав виробничу травму і по даному факту був оглянутий на МСЕК 17.06.1994 року, за висновком МСЕК, йому було встановлено 70% втрати професійної працездатності безстроково. Наказом по шахті за № 454 від 20.07.1994 року позивачеві призначені суми щомісячного відшкодування шкоди 118979175 крб. (11,89 грн.) з розрахунку середньомісячної зарплати за травень 1994 року /3399405крб х 70% = 11,89грн. 22 серпня 1995 року[PERSON]. знову був оглянутий на МСЕК, за висновком МСЕК йому було встановлено 10% втрати професійної працездатності за виробничу травму, яка сталася 18.11.1984 року, та 35% за виробничу травму, яка сталася 24 лютого 1994 року, всього 45% втрати професійної працездатності з 01 липня 1995 року,з послідуючими переоглядами з тими з відсотками втрати профпрацездатності до 01 липня 1999 року. Востаннє позивач був оглянутий на МСЕК 13.09.1999 року і йому встановлено 10% втрати професійної працездатності за виробничу травму від 24 лютого 1994 року з 01 липня 1999 року безстроково. Та у[PERSON]. залишено 10% втрати професійної працездатності за виробничу травму від 18 листопада 1984 року за безстроковим висновком МСЕК від 19 січня 1994 року. Всього з 01 липня 1999 року у[PERSON]. встановлено 20 % втрати професійної працездатності безстроково. Розглядаючи спірні правовідносини, виходячи з позовних вимог, суд приходить до висновку, що для їх правильного врегулювання необхідно зробити розрахунок виплат по відшкодування шкоди відповідно до Правил відшкодування шкоди… і інших нормативних актів, в діючій на відповідний час редакції, з порівнянням з фактичними виплатами, сплаченими відповідачем. Починаючи з 19.01.1994 року, позивачу на шахті “Ювілейна” щомісячні виплати виплачувались на підставі п.12.27 Галузевої угоди по тарифам, трудовим і соціальним гарантіям, укладеної між Держвуглепромом України і галузевими профспілками 12.02.1992р. з послідуючими змінами і доповненнями, розраховуючи їх розмір виходячи з середнього заробітку, який склався на підприємстві по відповідній професії в місяці, який передував місяцю виплати, якщо розмір середньомісячного заробітку не буде меншим відповідно до Правил відшкодування шкоди... Вирішуючи питання про порядок обчислення середнього заробітку для нарахування виплат по відшкодуванню шкоди, суд вважає, що це питання врегульовано п.22, 23 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №472 від 23.06.1993р. із змінами, внесеними постановою №492 від 18.07.1994р. Згідно п.22 цих Правил … при виробничій травмі, він має визначатись за 12 або останні 3 повні календарні місяці роботи, що передували нещасному випадку на виробництві, з застосуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок, які мали місце в заліковий період. Згідно п.23 цих Правил…, види оплати праці, що враховуються при обчисленні середньомісячного заробітку, визначаються відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення. На момент виникнення правовідносин, який визначається днем встановлення МСЕК позивачу стійкої втрати працездатності - 19.01.1994р., питання про види оплат на які нараховуються внески по пенсійному забезпеченню, було врегульовано: - ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р.., згідно якої, «до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховується внески на обов'язкове державне пенсійне забезпечення…. У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником.» Нормативними актами, які визначали види оплати праці, на які нараховується внески на пенсіне забезпечення були: - Декрет Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992р., згідно ст.5 якого «До сукупного оподатковуваного доходу, одержаного громадянами в період, за який здійснюється оподаткування, не включаються: а) допомога по державному соціальному страхуванню і державному соціальному забезпеченню, крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (в тому числі допомога по догляду за хворою дитиною)…» - Декрет Кабінету Мністрів України від 31.12.1992р. «Про оплату праці», згідно ст.11 якого, оплата щорічних відпусток, оплата праці переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу і т.п. виплат - є гарантованою оплатою передбаченою КЗпП України. Таким чином, як допомога по тимчасовії втраті працездатності, доплата за виконання легшої нижчеоплачуваної доботи за станом здоров'я, оплата відпусток, донорських днів і т.п. виплати - визначались законодавством доходом, який підлягав оподаткуванню і на який нараховувались внески на пенсійне забезпечення. А отже, місяці роботи, в яких потерпілому були проведені оплата відповідних періодів перебування в відпустці, або коли він був відсутнім на роботі з причин тимчасової непрацездатності і т.п. випадках, коли за ним зберігався середній заробіток - підлягаєть врахуванню при визначенні середнього заробітку, з якого мають визначатись виплати по відшкодуванню шкоди. Такий порядок визначення видів оплати праці, на які нараховуються внески по пенсійному забезпеченню і які відповідно до п.23 Правил… мають бути враховані при обчисленні середного заробітку для визначення розміру виплат відшкодуванню шкоди, передбачено також: - п.16,23 Інструкції « Про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів», затвержденої постановою Правління пенсійного Фонду Уркаїни №5-5 від 10.06.1994р., зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України 09.09.1994р. за №217/427; - постановою КМУ №583 від 12.10.92р. якою затверджено «Перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховуються страхові внески, та які не враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій» - роз'ясненням Міністерства Праці України від 09.12.1996р. №ДІП-4145 «Обчислення середньомісячної заробітної плати для визначення розміру відшкодування шкоди» - стосовно видів оплати праці взагалі і в вугільній галузі зокрема - п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92р. (із змінами за №7 від 08.07.94р. та №11 від 30.09.94р.) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» [PERSON]. було травмовано на шахті “Ювілейна” 18.11.1984р. Стійка втрата працездатності по цій травмі йому була встановлена за висновком МСЕК з 19.01.1994р. Пунктом 22 Правил, в випадку втрати працездатності внаслідок виробничої травми, передбачено визначення середнього заробітку за 12 і 3 останні місяці перед травмою. Такий порядок розрахунку середнього заробітку по нещасним випадкам, які мали місце в минулі роки - не відповідав принципу повного відшкодування шкоди, в зв'язку з чим ч.2 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 276 від 26 травня 1992р. «Про заходи щодо виконання постанови Верховної Ради України від 29 квітня 1992р. «Про підвищення соціальних гарантій для населення», було передбачено, що перерахунок відшкодування шкоди здійснюється з 01 травня 1992р., виходячи з середньомісячного заробітку відповідного працівника підприємства за січень- квітень 1992 року. Цей порядок застосовувався і при відсутності заробітної плати у потерпілого на день МСЕК після 1992 року за відповідні періоди. Враховуючи вищевикладене, с врахуванням витребуваних відомостей заробітної плати позивача, оскільки позивач не працював на момент огляду МСЕК 19.01.1994 року по професії ГРОЗ, то виходячи із середньомісячного заробітку відповідного працівника за січень- квітень 1992 року , розрахунок відшкодування шкоди з врахуванням коефіцієнтів росту тарифів такий: Січень 1992 року - 0.14297 грн. х 0,17 = 0.16727 грн. Лютий 1992 року = 0.16490 грн. Березень 1992 року = 0.22645 грн. Квітень 1992 року =0.20194грн. Відповідно до довідки наданої відповідачем позивач працював менше року, тому вислуга років йому не нараховувалась. Таким чином, виводимо середній заробіток за 4 місяці 1992 року : ( 0.16727 + 0.16490 + 0.22645 + 0.20194) : 4 = 0.05166 = 0.2418 грн. Згідно п.12.27 Галузевої угоди…, в редакції від 09.12.1993р., для нарахування виплат відшкодування шкоди може братись середній заробіток по відповідній професії і розряду на підприємстві потерпілого, який склався на момент виплати, якщо від буде не меншим, чим визначений за Правилами… Середній заробіток по професії позивача - гірничого робітника очисного забою 5 розряду за грудень 1993р. - місяць що передував місяцю нарахування виплат і з якого відповідач, посилаючись на п.12.27 Галузевої угоди…, нарахував йому виплати відшкодування шкоди, становив 27 грн. 26 коп. Оскільки середній заробіток відповідного працівника за місяць, що передував огляду в МСЕК позивача є більшим 27, 26 грн., то суд вважає за необхідне для перерахунку брати саме цей заробіток відповідно до Галузевої угоди, як більш пільговий порядок його визначення. Окрім того,позивачем також для розрахунку сум втраченого заробітку взято середній заробіток згідно галузевої угоди,як більш пільговий порядок його визначення. Згідно п.9 Правил відшкодування шкоди… розмір відшкодування втраченого потерпілим заробітку встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності і середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я. Згідно абз.5 п.28 Правил відшкодування шкоди… в редакції постанови КМУ №492 від. 18.07.1994р. перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну допомогу) проводиться у разі: …підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору. З врахуванням вищевказаного, з 19.01.1994р. - з дня встановлення позивачеві 10% стійкої втрати професійної працездатності, виплати відшкодування шкоди мали становити: - щомісячні виплати відшкодування шкоди мали становити по 2 грн. 72 коп. з розрахунку: 27,26 грн. х 10% = 2,72 грн. За січень 1994р.: 27,26 грн. : 31дн. х 13 дн. = 1,14 грн. З 01.02.94р. по 01.06.94р.: 2, 72 грн. х 4 міс. = 10,88 грн. З 17.06.94р. встановлено позивачу 70 % втрати професійної працездатності за виробничу травму 22.02.1994 року. Оскільки [PERSON]. не відпрацював за професією ГРОЗ до травми тільки 24 дні, то розрахунок відшкодування шкоди мав бути, виходячи із середньомісячного заробітку відповідного працівника за його професією ГРОЗ за травень 1994 року, а саме відповідно до довідки, наданою відповідачем 40, 75 грн.(а.с.96). Відповідачем застосовано середній заробіток 38, 72 грн., що не відповідає вимогам п.12.27 Галузевої Угоди. В рахунок відшкодування шкоди позивачу з 17 червня 1994 року з врахуванням 10% втрати професійної працездатності з 19.01.1994 року та 70 % втрати професійної працездатності від 17.06.1994 року, а всього 80% та коефіцієнтів росту тарифів нарахування мало бути: З 17.06.1994 року по 01.07.94 р.: Сума відшкодування шкоди за червень 1994 року становить - 40,75 х 70%=28,52 грн. : 30 х 14 дн. = 13,31 + 2,72 грн. = 16,03 грн. З 01.07.1994 року по 01 жовтня 1994 року коефіцієнт росту тарифів і окладів 2.012 28,52 + 2,72 = 31,24 х 2.012 = 62,85 грн. х3міс.=188,55грн. з 01 жовтня 1994 року по 01 лютого 1995 року коефіцієнт росту тарифів і окладів 2: 62,85 х 2.0 = 125,71 грн. х 4 міс. = 502,84грн. З 01.02.95р. по 01.06.95р. коефіцієнт росту тарифів і окладів 3,167: 125,71 грн. х 3.167 = 398,12 грн. х 4 міс. =1592,48 грн. З 01.06.95р. по 01.09.95р. коефіцієнт росту тарифів і окладів 1.1 (з 01.07.95 року позивачу встановлено 45% втрати професійної працездатності): 398,12 грн. х 1.1 = 437,93 грн. за червень 1994 року З 01.07.95р. по 01.09.95г.з врахуванням 45% - 246,33грн.: 246,33 х 2 міс.= 492,66 грн. з 01.09.1995 року по 01.07.1998 року коефіцієнт росту тарифів і окладів 1.364 246,33 х 1.364 = 336,00 грн.х 34 міс. = 11 424 грн. Пунктом 1 Указу Президента України №41/96 від 09.01.1996р. «Про додаткові заходи щодо матеріального і морального заохочення працівників вугільної промисловості», міністерства і відомства були зобов*язанні «визначити умови оплати праці, розміри тарифних ставок і схеми посадових окладів працівників вугільної промисловості та шахтного будівництва з урахуванням умов складності праці, здійснивши їх перегляд з метою збільшення у межах наявного фонду споживання». На виконання цього Указу, Міністерством вігільної промисловості України було видано одноіменний наказ за №72 від 04.03.1996р., яким структуру заробітної плати було змінено: було підвищено тарифні ставки та посадові оклади, за рахунок зменшення інших її складових виплат (доплат, надбавок, винагород, премій), в межах наявного фонду споживання, без збільшення загального розміру заробітної плати. При цьому тарифна частина заробітної плати на підприємствах вугільної галузі була збільшена на коефіцієнт 2.38 за рахунок зменшення додаткових видів оплати праці, в межах наявних фондів оплати праці станом на 01.04.1996р., що підтверджується довідкою відповідача про розмір фонду заробітної плати по підприємству в березні і квітні 1996р. При такій особливості застосування цього коефіцієнту, слід враховувати вимоги абз.5 п.28 Правил… в редакції постанови КМУ №492 від. 18.07.1994р. про те що «перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну допомогу) проводиться у разі: …підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору». Виходячи зі змісту цієї норми, для визначення у цьому випадку порядку перерахування розміру відшкодування шкоди, для їх збільшення визначальним є термінологія «у разі підвищення тарифних ставок», а не «на коефіцієнт підвищення тарифних ставок». Тобто, в даному випадку, виходячи з умов, визначених Указом Президента України № 41/96 від 09.01.1996р. та змісту поняття «втрачений заробіток», перерахунок розміру відшкодування шкоди мав проводитись одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів, шляхом збільшення суми відшкодування шкоди на величину фактичного збільшення заробітної плати. В квітні 1996р. - фактичного росту заробітної плати на шахті “Ювілейна” не відбулось, оскільки з 01 липня 1998 року на підприємстві відповідача тарифи і посадові оклади підвищено на коефіцієнт 1.145, і з цього часу до 01 липня 1999 року виплати мали становити: 336.00 х 1.145 = 384,72 х 12 міс. = 4 616 грн. 64 коп. З 01 липня 1999 року позивачу встановлено 20 % втрати профпрацездатності і з цього часу виплати мали бути такими: За період з 01 липня 1999 року до 01 вересня 1999 року - 170,98 грн/384,72:45х20= 170,98грн/ х 2 місяці =341грн96коп З 01 вересня 1999 року до 01 липня 2000 року коефіцієнт росту тарифів і окладів - 1.286 170,98 х 1.286 = 219,88 грн. х 10 міс. = 2 198,80 грн. З 01 липня 2000 року до 01 квітня 2001 року в межах заявлених вимог коефіцієнт росту тарифів і окладів -1.367 219,88 х 1.367 = 300,57 грн. х 9 міс. = 2 705,13 грн. Всього з 19.01.94р. по 31.03.2001р., за відповідний період відповідача ВАТ «Павлоградвугілля», відповідно до Правил відшкодування шкоди… позивачу мало бути нараховані щомісячні виплати на загальну суму: 1,14+10,88+16,03+188,55+502,84+1592,48+437,93+492,66+11 424 грн.+ 4 616,64 + 341,96 + 2 198,80 + 2 705, 13 грн. = 24 529.04 грн.) За цей же період, згідно довідки відповідача ВАТ «Павлоградвугілля»), позивачу фактично сплачено 14 839,71 грн/а.с.100 /. Недоплата щомісячних виплат за період: з 19.01.1994р. по 31.03.2001 року, становить 9 689,33грн.з розрахунку: 24 529,04грн. - 14 839,71грн. = 9 689,33 грн. Вирішуючи спір, в межах позовних вимог позивача, суд вважає, що відповідно п.41, ч.2 п.43 Правил відшкодування шкоди і ст.71 ЦК України 1963 року (з урахуванням правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.), п.1, 1-1, 1-2, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодуванню шкоди (з наступними змінами), загальний строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадку коли вимоги потерпілого стосується перерахунку сум щомісячних платежів, раніш визначених судом або роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час що не перевищує трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду. Позивач[PERSON]. з позовом до ВАТ «Павлоградвугілля» про перерахунок виплат відшкодуванню шкоди звернувся до суду 27.03.2001р. Таким чином, трьохрічний термін позовної давності, за який його позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, спливає 27.03.1998р. Оскільки з 01.04.2001р. виплати проводились Фондом ССНВПЗУ, або за його рахунок, то строк позовної давності до підприємства-роботодавця обмежується цією датою з врахуванням позовних вимог позивача до 01 квітня 2001 року. За цей період, згідно наведеного вище розрахунку, з 27.03.1998р. по 31.03.2001р. відповідач ВАТ «Павлоградвугілля» повинен був сплатити позивачу 10924,72грн /54,19грн за 5 днів березня 1998р/336:31х5/+ 1008грн/з 01 квітня 1998 року до 01 липня 1998 року 336грнх3 місяці/+4616,64 грн/за період з 01 липня 1998 року до 01 липня 1999 року/+ 341грн96 коп /за період з 01 липня 1999 року до 01 вересня 1999 року/+2198,80 грн /за період з 01 вересня 1999 року по 01 липня 2000 року/+ 2705,13 грн/за період з 01 липня 2000 року до 01 квітня 2001 року/. Фактично підприємством ВАТ «Павлоградвугілля» за цей час відповідно до довідки відповідача : з 27 березня 1998року по 01.04.2001р. позивачу сплачено 6 762,34 грн. /а.с.21,26,100/ Тобто, в цей термін, відповідачем ВАТ «Павлоградвугілля», за розрахунком по Правилами відшкодування шкоди…, в межах трьохрічного строку від дня звернення до суду, недоплачено позивачу щомісячних виплат на 4162,38грн., з розрахунку: 10924,72грн- 6 762,34грн = 4162,38грн. Представником позивача було подане суду клопотання від 15.05.2007 року з метою витребування письмових доказів для уточнення позовних вимог, однак 20.11.2007 року позивачем подана заява про відмову від послуг попереднього представника та просить суд вважати його клопотання від 15.05.2007 року не поданим. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги[PERSON]. до ВАТ «Павлоградвугілля»: - в частині стягнення щомісячних виплат - підлягають частковому задоволенню за період з 27 березня 1998р. по 31.03.2001р. в розмірі 4 162,38грн.; - в частині витрат при розгляді справи - підлягають задоволенню в повному розмірі 22 грн.

Outcome: approved