Jurisdiction: civil
Date: 2009-02-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на самочинне будівництво - садибний (індивідуальний) житловий будинок під літерою «А» площею 85,2 кв. м з верандою під літерою «а» площею 25,2 кв. м, сарай під літерою «Б» загальною площею 10,0 кв. м, вбиральня під літерою «В», льох під літерою «Г», огорожа - відповідно до технічного паспорту від 17.09.2004 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок №10 по вул. Луговій, мікрорайон Бортничі у Дарницькому районі м. Києва, посилаючись на те, що вони як подружжя є забудовниками будинку за цією адресою, але будинок з господарськими будівлями не був зданий в експлуатацію, тому вони не можуть зареєструвати його на своє ім»я та вимушені були звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити; представники відповідачів - Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з "явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином; своїми заявами-поясненнями відповідно від 26.01.2009 року (а.с.38-44) та від 27.01.2009 року (а.с.46-50) відповідачі просили справу розглядати у відсутність представників відповідачів, зазначаючи, що будь-якого спору з позивачем щодо самочинного будівництва не має. Заслухавши пояснення позивачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено: згідно архівного витягу з по господарських книг за 1974-1985 роки Бортницької сільської Ради народних депутатів і її виконкому с. Бортничі Бориспільського району - земельна ділянка за адресою «с. Бортничі Бориспільського району вул. Лугова, 10» площею 0,12 га знаходиться у користуванні [PERSON] (позивача); рік забудови будинку за даною адресою - 1974 (а.с. 14). Згідно наданої копії свідоцтва про укладення шлюбу, позивачі [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.1973 року (а.с.6). Ствердження позивачів про те, що під час шлюбу ними спільно побудовано будинок під літерою «А» загальною площею 85,2 кв. м з верандою під літерою «а» площею 25,2 кв. м, сарай під літерою «Б» загальною площею 10,0 кв. м, вбиральня під літерою «В», льох під літерою «Г», споруди - огорожа, ворота, хвіртка, свердловина - на земельній ділянці площею 0,12 га за адресою м. Київ, мікрорайон Бортничі, вул. Лугова, 10, підтверджуються копією технічного паспорту від 17.09.2004 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок №10 по вул. Луговій, мікрорайон Бортничі у Дарницькому районі м. Києва (а.с.7- 13); житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є самочинним будівництвом. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Будь-яких заперечень від відповідачів по суті заявлених позивачами вимог не надійшло; будь-яких обставин, які б свідчили про порушення прав інших осіб, в судовому засіданні не встановлено. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене майно - нерухоме майно, якщо воно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року №1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів (з наступними змінами), п.9.1.2 «Правила забудови м. Києва» - експлуатація та використання об»єктів, не завершених будівництвом і не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Згідно ч.3 ст.375 ЦК України право власника (користувача) земельної ділянки на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Визнання права власності на самочинне будівництво не виключає проведення процедури прийняття об»єкта будівництва в експлуатацію, а тому позовні вимоги позивачів [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved