Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення суми боргу, в якому вказує, що 03 лютого 2009 року між [PERSON] і фізичної особою-підприємцем [PERSON]був укладений договір позики. Згідно умов даного Договору позивач надав позичальнику відповідачу фізичній особі-підприємцю [PERSON] грошові кошти в розмірі 1\~500 000 грн., без нарахування процентів за користування позикою на строк до 31.08.2009 року. Позивач вказує, що відповідач фізична особа-підприємець [PERSON]Г не виконує своїх зобовязань за договором позики. Тому станом на 31 серпня 2009 року та на теперішній час заборгованість за договором становить 1\~500 000 гривень, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати за порушення терміну повернення грошей пені в розмірі 0,2% від суми простроченого зобов'язання за кожний день прострочення зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, а саме: - 1\~500 000 грн. основна сума боргу; - 125657,11 грн., суму боргу з урахуванням індексу інфляції; - 27123,29 грн., сума боргу з урахуванням 3% річних; - 92\~400 грн. сума боргу з урахуванням пені. До початку судового розгляду позивач надав через канцелярію суду уточнену позовну заяву про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] суми основного боргу у розмірі 1\~500 00 грн. та стягнення судових витрат, а саме державного мито та витрат на ІТЗ. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав повністю та надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього суми боргу у розмірі 1\~500\~000грн. та стягнення судових витрат. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, який має належні повноваження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно п.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно п.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що 03лютого 2009 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір позики. Згідно до п.2 Договору факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноруч написаною Позичальником., тобто позивач [PERSON] надав відповідачу фізичній особі-підприємцю [PERSON]Г грошові кошти у розмірі 1\~500\~000 грн. Станом на 31.08.2009 р. та на момент подачі даного позову до суду Відповідачем не виконано умови договору позики не повернуто грошові кошти. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, доведеними, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов?язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За умовами Договору позики п. 4 при неповерненні суми позики своєчасно Позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати за порушення терміну повернення грошей пені в розмірі 0,2% від суми простроченого зобов'язання за кожний день прострочення зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та /або договорів застави /іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Однак в цій частині Позивач відмовився від задоволення позовних вимог, що підтверджується його заявою та уточненнями позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат пов'язаних з оплатою на інформаційно технічне забезпечення судового розгляду справи. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved