Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до суду, в якій зазначається що в 1997 році між ним та відповідачем був укладений усний договір купівлі-продажу належного на той час батькові відповідача ([PERSON]) 1\2 частини будинку за адресою [ADDRESS] (теперішній номер будинку [ADDRESS]), будинок належав на підставі свідоцтва на право приватної власності. Умови договору сторони виконали повністю, покупець розрахувався з продавцем, а останній передав 1\2 частину будинку йому в користування, при цьому не посвідчивши данний договір нотаріально Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, та пояснив, що 1\2 частину будинку що знаходиться за адресою [ADDRESS], на данний час [ADDRESS], йому заповів батько відповідача [PERSON], яка належить йому на праві приватної власності, а другу половину будинку він купив у відповідача, але договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчив через те, що відповідач проживає в іншій країні. В зв»язку з цим вимушений звернутися до суду для визнання за ним права власності на 1\2 частину будинку. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно протоколу судового засідання Федерального Мінусинського суду Красноярського краю від 30.09.2008р. (а.с.27 ), позов визнає повністю, в протоколі пояснив, що він відмовився в нотаріальній конторі в смт. Вільшанка в присутності нотаріуса [PERSON] від Ѕ частини будинку не заперечує проти визнання за позивачем права власності на Ѕ житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS], не заперечує проти розгляду справи в його відсутність. В судовому засіданні встановлено, що відповідно копій свідоцтва на право власності на будинок та технічної документації (а.с. 8, 11-14), житловий будинок по [ADDRESS], на данний час ( [ADDRESS]) в смт. Вільшанка, Кіровоградської області, належав громадянину [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка видана Вільшанським відділом РАГС Кіровоградської області від 09.07.1997р. серія [NUMBER] (а.с. 9). Згідно довідки Ульяновського КМБТІ від 02.08.2008р. (а.с. 17), адресу вищезазначеного будинку, в якому на даний час проживає позивач, було змінено з «[ADDRESS]» на «[ADDRESS]». На данний час 1\2 частина вищезазначеного будинку належить позивачу, що підтверджується копією свідотцтва на право приватної власності ( а.с. 29). Оскільки правовідносини сторін склалися в 1997 році вони повинні регулюватися Цивільним кодексом 1963 року. Відповідно до ст.224 ЦК України (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов»язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов»язується прийняти майно у власність і сплатити за нього певну грошову суму, що й було зроблено сторонами, та підтверджується розписками відповідача ( а.с.10, 18). Відповідно до ст.227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. З матеріалів справи вбачається що позивач намагався посвідчити договір нотаріально, неодноразово писав листи до відповідача що підтверджується ( а.с.15), при цьому отримав листа в якому відповідач повідомляє, що в даний нотаріальні дії відносно кіпівлі-продажу своєї частини будинку [ADDRESS] не має можливості, через те, що проживає в іншій країні. ( а.с.18). Відповідно до ст.128 ЦК України ( 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню поскільки обставини, якими обгрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються його поясненнями, пояненнями відповідача та письмовими матеріалами справи.

Outcome: approved