Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов підтримала повністю і просить суд змінити визначення розміру аліментів у частці від заробітку, призначене [PERSON] рішенням Рівненського міського суду від 17 травня 1999 року, збільшити розмір аліментів на утримання дочки в розмірі 1\\3 частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 1996 року по 15 березня 2001 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Ще до розірвання шлюбу, з 1999 року, вони з відповідачем разом не жили. Також пояснила, що за рішенням Рівненського міського суду від 17 травня 1999 року з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку. Зазначає, що визначений судом розмір аліментів не може задовольнити позивача, оскільки на сьогодні доньці виповнилось 11 років потребує додаткових фінансових затрат на її утримання. Крім того, донька має хворобливий стан здоровя і перебуває з цього приводу на обліку лікаря. У відповідача інших дітей немає. Таким чином, на думку позивача сьогодні наявні правові підставі для збільшення розміру аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що від сплати аліментів не ухилявся і аліменти з його заробітної плати стягувалися регулярно. В кінці 2008 року він звільнився з роботи і оформив документи на пенсію. На теперішній час він ніде не працює і отримує лише пенсію в розмірі 665 грн. 90 коп., будь яких підстав для зміни розміру аліментів передбачених ст.. 192 СК України не має. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення . Судом встановлено, що сторони з 1996 року по 15 березня 2001 року перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] [INFO]. З 1999 року сторони разом не проживають, малолітня дочка проживає разом з матір'ю. Судом встановлено, що за рішенням Рівненського міського суду від 17 травня 1999 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку. Сторони визнають, що до 2009 року аліменти відповідачем сплачувалися регулярно і заборгованості по аліментах немає. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя кого із них. Сторони визнають той факт, що відповідач звільнився з роботи у зв'язку з виходом на пенсію і на теперішній час є пенсіонером. Розмір пенсії значно менший ніж розмір заробітної плати, таким чином, на думку суду, встановлено, що матеріальний стан Відповідача погіршився, а не покращився. Відповідач в судовому засіданні ствердив, що не працює. Належних та достатніх доказів зворотного позивач суду не надала. Будь яких доказів погіршення матеріального стану або погіршення здоровя Позивача, суду стороною позивача не надано. Оскільки повивачем не доведено і судом не встановлено наявності умов та обставин, визначених ст.192 СК України, підстав для задоволення позову в частині зміни розміру стягнення аліментів суд не вбачає На підставі ст. 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved