Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-07 00:00:00

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та пояснив, що працював в ВАТ «РРЗ», отримував заробітну плату, проте відповідач, в супереч положенням ст. 95 КЗпП України, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не проводив індексацію його заробітної плати, незважаючи на те, що його заробітна плата підлягала індексації. Просить суд зобов'язати відповідача провести індексацію отриманої ним заробітної плати та виплатити проіндексовану частину заробітної плати Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов, зокрема у звязку з тим, що заробітна плата позивачу виплачена у повному розмірі, що встановлено ухвалою апеляційного суду Рівненської області. Окрім того, просила відмовити у позові також з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду за вирішенням трудового спору. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 1 січня 1998 року по 15 вересня 2004 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді інженера - конструктора 1 категорії в конструкторському бюро оснастки інструментального цеху. Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. З 1 січня 1997 року було припинено дію Декрету КМУ від 9 грудня 1992 року «Про тимчасове припинення індексації грошових доходів населення». Згідно з положенням ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Як встановлено судом з довідки Головного управління статистики в Рівненській області, в період роботи позивача на ВАТ «РРЗ» величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Поряд з тим, із акту перевірки дотримання вимог чинного законодавства щодо умов виконання колективного договору на ВАТ «РРЗ» від 30 квітня 2004 року, розрахункових листів за отриману заробітну плату судом встановлено, що індексація заробітної плати останнього не проводилась. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Отже, обовязок провести індексацію заробітної плати працівника покладено на роботодавця. Враховуючи те, що відповідачем не було виконано свого, визначеного указаними нормами законів обовязку по проведенню індексації заробітної плати, у звязку із чим не виплачено заробітну плату позивачу у повному розмірі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача на позовні вимоги з тієї підстави, що факт виплати заробітної плати у повному розмірі встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому такий факт не підлягає доказуванню. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 19.11.2008 року встановлено факт виплати позивачу заробітної плати у розмірах, які було визначено колективними договорами, й при цьому, спір про індексування заробітної плати позивача судом не розглядався. Суд вважає, що заперечення відповідача про застосування строку позовної давності до даних правовідносин також не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Із змісту ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. 2, ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», даний спір є спором про порушення законодавства про оплату праці, а тому до таких правовідносин строк звернення до суду, визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України не поширюється.

Outcome: approved