Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, [PERSON], посилаючись на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі його батьками, [PERSON]. та [PERSON] був збудований житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS] та, станом на 15.04.1991 року даний будинок мав статус колгоспного двору, а вони разом проживали у ньому, та, будучи членами колгоспного двору мали право кожний на 1/2 частини вказаного житлового будинку. Зазначає, що [INFO] в с. Грущківка помер його батько, [PERSON]., після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку, яку успадкувала дружина спадкодавця, [PERSON], шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступивши у володіння та користування спадковим майном, однак, за життя вона не встигла оформити Свідоцтво про право на спадщину за законом. Також, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 4,900га. на території Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта, серія [NUMBER]. Вказує, що [INFO] в с. Грущківка померла його мати, [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належний їй жилий будинок по [ADDRESS] заповіла своєму синові, [PERSON], а все інше майно-йому, [PERSON] Після смерті матері він прийняв спадщину шляхом подання в установлений законом строк до Гребінківської держнотконтори заяви про прийняття спадщини, однак, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, йому було у цьому відмовлено, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його користь, подавши в установлений законом строк до Гребінківської держнотконтори заяву про відмову від спадщини. У зв"язку з наведеним прохає визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 4,900га. у межах згідно з планом, розташовану на території Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER]. Ухвалою судді від 22.03.2010р. визначено, що позовна вимога в частині визнання права власності, в порядку спадкування, на земельну ділянку судовому розгляду не підлягає з урахуванням роз"яснень, які наводяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", згідно якого Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством та з огляду на відсутність спору між сторонами. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, прохаючи їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, звернувся до суду з письмовою заявою від 29.03.2010р., в якій позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, у зв»язку з неможливістю з»явитися у судове засідання прохав розглянути справу за його відсутності. Відповідач- Сербинівська сільська рада Гребінківського району Полтавської області- у судове засідання не з"явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином завчасно, звернулися до суду з письмовою заявою від 30.03.2010р. (вих. № 16/02-13), в якій позов визнали, не заперечували щодо його задоволення, прохали розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], які з 01.02.1954 року перебували у зареєстрованому шлюбі (що підтверджується актовим записом №2 в Книзі записів актів громадянського стану про шлюб с. Грушківка Гребінківського району Полтавської області відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER], а.с.10) та за цей час ними був побудований житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS] (а.с.15). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] мали двох синів - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Відповідно до П.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (в редакції від 22.12.1995р.), спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме; право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Станом на 15.04.1991 року [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору (головою двору був [PERSON].) по [ADDRESS], таким чином кожний із них мав право власності на 1/2 частини вказаного домоволодіння. Дана обставина підтверджується записами в особовому рахунку [NUMBER] (номер по земельнокадастровій книзі [NUMBER]) Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за 1991-1995 роки (а.с.14). Судом установлено, що, після смерті [INFO] [PERSON] (дана обставина підтверджується актовим записом №2 від 11.02.2003р. у Книзі реєстрації актів про смерть Сербинівської сільської ради відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], а.с.12), відкрилася спадщина на належне йому на день смерті майно, а саме 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS]. - Відповідно до СТ.529 ЦК України (в редакції 1963р., яка діяла на час відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі ст.ст.548,549 ЦК України (1963р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном... Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За приписом П.5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2003р.), правила книги шостої (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що [PERSON], яка була спадкоємцем першої черги за законом, та на час відкриття спадщини проживала постійно разом із спадкодавцем, прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, і протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини вона не заявила про відмову від неї, однак, за її життя Свідоцтво про право на спадщину за законом оформлено не було. Повнолітні працездатні сини спадкодавця- [PERSON]. та [PERSON],- які також були спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, [PERSON]., на час відкриття спадщини проживали окремо від спадкодавця, в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися, і, таким чином, спадщину після його смерті не прийняли. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [PERSON], яка померла [INFO]. (дана обставина підтверджується актовим записом №10 від 18.05.2009р. у Книзі реєстрації смертей Сербинівської сільської ради відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], а.с.ІЗ), та по день смерті була зареєстрована і постійно проживала по [ADDRESS] (а.с.23), за життя, а саме 29.01.2007р. залишила заповіт, яким на випадок смерті, заповіла належний їй жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами за вказаною адресою своєму синові, [PERSON], а все інше майно-своєму синові, [PERSON] (а.с.9). У відповідності до ст.ст. 1268,1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом установлено, що, після смерті матері, [PERSON] та [PERSON], які на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем, в установлений законом строк, а саме 20.06.2009р. звернулися з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини відповідно до Гребінківської державної нотаріальної контори (ДНК), внаслідок чого була відкрита та зареєстрована в Спадковому реєстрі спадкова справа за №160 на померлу [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.06.2009р. та Витягами зі Спадкового реєстру (спадкові справи) (заповіти/спадкові договори) від 24.03.2010р. Таким чином, аналіз доказів по справі свідчить про те, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, відмовившись від неї на користь брата, [PERSON] Однак, постановою державного нотаріуса від 24.02.2010р. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с.6). , Пояснення представника позивача, аналіз наданих доказів переконують суд у тому, що [PERSON], в порядку спадкування за законом, набув право власності-на житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS]. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачами, задоволення пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до Ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог п.5 СТ.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття, незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до СТ.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved