Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-06 00:00:00

18 березня 2010 року гр. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовних вимогах позивачка посилається на ті обставини, що відповідач по справі є її сином , який перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Від цих відносин у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] померла 01 березня 2005 року. Дитина проживає з позивачкою по справі. На підставі Рішення Дзержинського районного суду відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав, крім того, Рішенням виконкому Дзержинської районної у місті Ради позивачку було призначено опікуном неповнолітньої. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини надає, однак не регулярно, оскільки не працює, але позивачка вважає, що матеріальної допомоги відповідача недостатня. У звязку з чим позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання онуки у розмірі % частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 07 травня 2010 року у попередньому судовому засіданні сторони заявили клопотання щодо розгляду справи по суті. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, що викладені позивачкою у позовній заяві та згоден виплачувати аліменти на користь позивачки, для утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, ухвалюється рішення в порядку встановленому до вимог ст. 174 ЦПК України тобто у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши показання позивачки, пояснення відповідача, проаналізувавши наявні письмові матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а.с.4). мати дитини - [PERSON] померла 01 березня 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 025499 від 23.06.2005 року виданого Жовтневим відділом РАЦС Криворізького МУЮ, актовий запис № 474 від 02.03.2005 року (а.с.6). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2008 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав (а.с.8- 9). Опікуном неповнолітньої [PERSON] [INFO], на підставі Рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради від 17.09.2008 року за № 406 було призначено [PERSON], бабу неповнолітньої. Суд встановив, що Відповідачем по справі не було оспорено той факт батьківства та той факт, що його донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак не регулярно, так як не має постійного місця роботи. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, в порушення вимог діючого законодавства відповідач не надає родині матеріальної допомоги, у звязку з чим, суд відповідно до вимог ст. 183 Сімейного Кодексу України вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини у розмірі 'А частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, суд їх задовольняє у повному обсязі. Крім того, суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді, а на вимогу ст. 367 ЦПК України вказане рішення підлягає негайному виконанню у розмірі стягнень платежів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved