overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

КП «ВТП «Вода» звернулось до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання у сумі 633 грн. 34 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з таких підставах. Відповідач є наймачем жилого приміщення розташованого за адресою [ADDRESS]. За період з 01.02.2007р. по 31.01.2010р. відповідачем своєчасно не сплачувались послуги КП «ВТП «Вода», сума боргу складає 633 грн. 34 коп. Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно з п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004р.та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05р. №630, споживач зобов'язан вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України до витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи відносяться витрати, пов'язані з інформуванням учасників цивільного процесу про хід і результати розгляду справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути на користь держави з [PERSON] витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 51 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

КП «ВТП «Вода» звернулось до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання у сумі 327 грн. 53 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з таких підставах. Відповідач є наймачем жилого приміщення розташованого за адресою [ADDRESS] А. За період з 01.09.2008р. по 31.01.2010р. відповідачем своєчасно не сплачувались послуги КП «ВТП «Вода», сума боргу складає 327 грн. 53 коп. Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно з п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004р.та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05р. №630, споживач зобов'язан вчасно вносити тату за комунальні послуги. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України до витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи відносяться витрати, пов'язані з інформуванням учасників цивільного процесу про хід і результати розгляду справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Суд вважає за необхідне, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути на користь держави з [PERSON] витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 51 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 09 вересня 2006 року у відділі РАГС Комінтернівського районного управління юстиції м.Харкова. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, так як у сторін виявились різні характери та погляди на життя, з часом вони втратили почуття взаємної любові та поваги. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2008 року. Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, проживають окремо. Майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення, у разі визнання позову, проводиться у порядку, встановленому ст.ст. 174-175 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2006 року у відділі РАГС Комінтернівського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №559. Сторони не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, проживають окремо. Сторони вважають, що зберегти сім′ю неможливо. Майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з позивачкою. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] Іван [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, а саме: літ.„а1" - прибудова розміром 6,30 х м., площею 12,5 кв.м; літ.«К» - вбиральня-душ, розміром 1,62 х 1.65м. та літ.«Л» - сарай, розміром 4,55 х 4,10 м. , які розташован вул.Карла Маркса 77, м.Білгород-Дністровський. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній ~ чи доказів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. На підставі договору купівлі-продажу від 22.05.1997 року технічного паспорту позивачі є власниками по 14/100 частин житлового будинку №77 по вул.Карла Маркса, м.Білгород-Дністровський. Для поліпшення житлових умов позивачі самочинно побудували: літ.„а1" - прибудова розміром 6,30 х 2,60 м., площею 12,5 кв.м; літ «К» вбиральня-душ, розміром 1,62 х 1,65 м. та літ.«Л» - сарай- розміром 4,55 х 4,10 м. , які розташовані по вул. Карла Маркса, 77 м. Білгород-Дністровський, за що, були притягнуті до адміністративної відповідальності. Згідно технічного висновку ПП «Малахіт» вказані будівлі узгоджені з управлінням містобудування та архітектури виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради, не порушують прав інших осіб є узгодження співвласників по домоволодінню та власників прилеглих домоволодінь . Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.5 ст.37 6 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачів обгрунтовані доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

В заяві зазначено, що з лютого 1997 року вона проживала в [INFO]., разом із своїм чоловіком [PERSON] Наджі та дитиною [PERSON], [INFO], до серпня 2001 року. У серпні 2001 року чоловік, за її припущенням, виїхав до місця свого народження, в [PERSON]. З цього часу ніяких відомостей про місцеперебування чоловіка вона не має. З того часу він за місцем їх фактичного місяця проживання та за місцем проживання її батьків чоловік не зявлявся. Заявниця [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], безвіснь відсутньою в Україні. Даний факт їй необхідний для того, щоб її неповнолітня дочка могла виїхати для лікування та відпочинку за кордон. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала посилаючись на обставини, зазначені у заяві. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони знали [PERSON] з 1997 року. У серпні 2001 року він зник і більше вони його не бачили та не мають ніяких відомостей про його місцеперебування.. Відповідно до ст.43 ЦК України суд може оголосити особу безвісно відсутнім, якщо з місця його постійного проживання немає відомостей про його місце перебування протягом одного року. Судом встановлено, що відомостей з останнього місця проживання [PERSON] про його місце знаходження заявниця немає з серпня 2001 року. Таким чином, оцінивши вищезазначені докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з 18.11.2000 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у звязку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей одночасно у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, і у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень на місяць, а також просила стягнути на її користь аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною 3-х річного віку. У судове засідання позивач не з»явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 18.11.2000 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 05.02.2010 р., які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 Сімейного Кодексу України, суд присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини одночасно у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків для дитини відповідного віку, а також у розмірі 500 гривень на місяць, до досягнення ними повноліття, та вимоги позивача про стягнення коштів на її утримання у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною 3-х річного віку підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з тих підстав, що між нею та відповідачем сімейні відносини не склалися через постійні конфлікти та непорозуміння, різне ставленням до сімейних обовязків. Сімя фактично розпалась, а тому просить суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги і шлюб розірвати, поклавши на судові витрати на відповідача. Позивачка в судовому засіданні не була присутня, але надала суду заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась проте надав суду заяву, в якій він визнає позовні вимоги та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, находить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивачки після одруження Левицькі, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 196. Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що через непорозуміння та різне ставлення до сімейних обовязків сторони припинили фактичні шлюбні стосунки, а тому сімя їх фактично розпалася. Подружжя бажає розірвати шлюб. При таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

31 березня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що відповідач, з яким вона перебуває у шлюбі та від якого має дочку [PERSON], [INFO], не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання останньої, проживає окремо від сімї, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Позивачка в попередньому судовому присутня не була та надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач також надав суду заяву про визнання позовних вимог з проханням розглядати справу без його участі. Прийнявши визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2008 року, але проживають окремо один від одного. (а.с.2). Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3 ). Дочка проживає разом з матірю позивачкою по справі, що підтверджується довідкою (а.с.4). За правилами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 183 та 184 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Як встановлено під час розгляду справи, відповідач [PERSON] працює в вантажником ВЗПМ ДМА „Бориспіль (а.с.5). Його заробіток суд визнає достатнім для надання щомісячної матеріальної допомоги на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі В суді не встановлено обставин, які б вказували на неможливість відповідача утримувати дочку. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

16.02.2010 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2500 грн. щомісячно та на утримання дружини в розмірі 2000 грн. на місяць, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і в них 27.05.2007 року народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач. Спільне життя з [PERSON] не склалось, дитина знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки та на її дружини утримання не надає, хоча взмозі таку допомогу надавати. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що згоден і взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини в розмірі 500 700 грн. на місяць, так як хоч і являється приватним підприємцем, проте з лютого 2010 року доходів не отримує взагалі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 27.05.2007 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої являється [PERSON] Дитина проживає разом з матір'ю-позивачкою і знаходиться на її утриманні, а відповідач - батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча відповідно до вимог ст.ст. 180, 84 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. Дані факти підтверджуються показаннями сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, свідоцтвом про сплату єдиного податку і ніким не оспорюються. [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, тому відповідно до ст. 184, 80 СК України суд визначає розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього на утримання дитини та дружини у твердій грошовій сумі. Зокрема на утримання дитини 500 грн. на місяць, на утримання дружини - 250 грн. на місяць При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідачки та позивача, а також, що інших дітей чи утриманців у відповідача немає. Доказів отримання відповідачем значних доходів позивачка не представила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя, шлюбні стосунки припинились, спільне господарства не ведеться, відповідач проживає окремо, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин ' шлюб існує формально збереження його є недоцільним. В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.02.1993 року, зареєстрованому відділом ЗАГС Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 298 /а.с.64/. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З жовтня 2007 року не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживали як сусіди, а в подальшому стали проживати окремо. Примирення між сторонами не можливо. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам Майновий спір вирішується у іншому судовому провадженні. В судовому засіданні не встановлено, що відносини сторін погіршились внаслідок зловживання відповідачем алкогольними напоями. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду до відповідача про стягнення 2269 грн. 97 коп. по акту Ю 1994, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є абонентом ВАТ ЕК Миколаївобленерго і внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999р., допустив безоблікове користування електричною енергією, а саме: 22.01.2010 р. під час контрольної перевірки в оселі відповідача було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю споживача, у звязку з чим був складений акт Ю 1994. Внаслідок порушення ПКЕЕ відповідач допустив безоблікове користування електроенергією на загальну суму 2269 грн. 97 коп., згідно розрахунку за період з 17.04.2009 р. по 21.01.2010 р., чим заподіяв позивачу шкоду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував, що ним було допущено порушення Правил користування електроенергією шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, в звязку з чим позивачу було завдано шкоду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоду звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Судом встановлено, що особовий рахунок № 117087 в ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» був відкритий на імя [PERSON] (а.с. 13). Згідно даних акту Ю 1994 від 22.01.2010 р., відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення і виявлені у нього порушення дають підстави кваліфікувати їх такими, за яких електроенергія споживається, але не враховується (а.с. 4). Внаслідок викладених порушень було допущене безоблікове користування електроенергією. Згідно розрахунку розміру збитків по акту Ю 1994, сума завданих збитків становить 2269 грн. 97 коп. (а.с. 6). Аналізуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ ЕК Миколаївобленерго підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 2269 грн. 97 коп. Підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди судом не встановлено. На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, в розмірі 51 грн. 00 коп., сплачений згідно платіжного доручення № 285 від 18.03.2010 р. (а.с. 2), та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., сплачені згідно платіжного доручення № 289 від 18.03.2010 р. (а.с. 3).

Outcome: approved