Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

04.01.2010р. ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги електрозвязку . Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що 03.02.2006р. між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON], відповідачем по справі, було укладено договір, за яким підприємство звязку зобовязувалося забезпечити безперебійне і якісне надання послуг телефонного звязку, а споживач [PERSON] своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги надані по телефону. Однак, всупереч цьому відповідач з березня 2009р. по вересень 2009р. несвоєчасно і не в повному обсязі оплачує надані йому послуги за договором, що є порушенням з його сторони умов договору та п.5 ч.1 ст.33 Закону України «Про телекомунікації», внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 212,51грн. . У звязку з цим, для захисту прав, позивач змушений звернутися до суду, і просить стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Укртелеком» заборгованість за договором за надання телекомунікаційних послуг, та судові витрати в розмірі 171,00грн. . У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, доводи позову підтримала в повному обсязі, просить його задоволити, вказавши, що до цього часу зі сторони відповідача не було жодних кроків до погашення заборгованості за надані послуги, незважаючи на те, що товариство вживало всіх заходів до вирішення питання не в судовому порядку. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого листа з судовою повісткою № 46100 від 06.02.2010р., причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надходило листів про перенесення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача та вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги ВАТ «Укртелеком» є стягнення заборгованості за послуги електрозвязку відповідно до договору про надання послуг електрозвязку від 03.02.2006р., і понесених судових витрат. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 03.02.2006р. між ВАТ «Укртелеком», яке є юридичною особою, в особі начальника цеху телекомунікаційних послуг та [PERSON] був укладений договір про надання послуг електрозвязку за №1866, за яким підприємство звязку зобовязувалося надавати послуги звязку, що зазначені у додатку, забезпечуючи безперебійне і якісне надання послуг телефонного звязку п.2.1.1 договору, споживач [PERSON], відповідач по справі, відповідно до п. 3.2.8 договору бере на себе обовязок своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону. У звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань у відповідача відповідно до розрахунків ціни позову, станом на 01.03.2009р. утворилась заборгованість у розмірі 18,91грн., і з березня 2009р. по вересень 2009р. з врахуванням нарахованої абонементної плати, коштів за переговори та із частковою сплатою коштів, сума боргу складає 212,51грн.. Відповідно до п. 5.6 договору підприємство звязку має право стягувати суму заборгованості у судовому порядку. Відповідач [PERSON] суду не довів (не заперечив) ту обставину, що він не отримував в період часу березень вересень місяці 2009р. телекомунікаційні послуги, що перераховані в договорі, і за які підприємство справляє плату. Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Предметом договору про надання послуг електрозвязку за №1866 від 03.03.2006р. є надання послуг електрозвязку, що перераховані у додатку до договору та, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством, і споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги п.4 договору. Згідно п. 5 договору, де передбачена відповідальність сторін, підприємство звязку наділене правом стягувати суму заборгованості із споживача в судовому порядку, за укладеним договором. Відповідно до Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003р. споживачі телекомунікаційних послуг зобовязані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені Кабінетом Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі, своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги - п.5 ч.1 ст.33 даного Закону. Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс витрати в розмірі 171,00грн., сплатив судовий збір (мито) в сумі 51,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., суд, стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України. На підставі наведеного та

Outcome: approved