Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 16 по вул.Московська в [PERSON], а також зобов'язати сектор ГІРФО Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області скасувати реєстрацію відповідача за цією адресою. Зазначив, що йому належить 1/4 частина вказаного будинку на підставі договору дарування. На прохання [PERSON] зареєстрував його. Він в будинку не проживав та на даний час не проживає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - діючий за дорученням, позовні вимоги підтримав, зазначив, що відповідач не проживає в будинку, особистих речей немає. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом та скасувати його реєстрацію за даною адресою. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлений про день, час та місце слухання справи шляхом публікації в газеті. Заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Сектор ГІРФО в судове засідання представника не направив. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи суду не надходило. Надав листа про розгляд справи за відсутності представника, зазначивши, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Справу розглянуто за відсутності відповідачів за згодою представника позивача заочно згідно Глави 8 Розділу III ЦПК України. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України (2003рік) власникові належить праве володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним . Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї , інших осіб, і не має права використовувати його для власного виробництва. Судом встановлено, що 1/4 частини будинку № 16 по вул.Московська в [PERSON] належить позивачу на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу від 14.12.2000року. Факт не проживання [PERSON] в будинку підтверджується наданими суду доказами: будинкова книга будинку № 16 по вул.Московська в М.Бердянськ, показами свідка [PERSON] Суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком № 16 по вул.Московська в М.Бердянськ, оскільки він понад шість місяців не проживає на зазначеній житловій площі, іншої домовленості між ним та власником житла не існує.

Outcome: approved