Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON], в якій просить стягнути на його користь сплачений аванс за договором № 08-06 від 29.10.2008 року в розмірі 6800 грн. 00 коп., суму вартості фурнітури, а саме 583 грн. 24 коп. або зобовязати відповідача повернути меблеву фурнітуру, а саме дверні ручки в кількості 16 штук, якщо вони знаходяться в належному стані, штрафні санкції у вигляді договірної пені в сумі 683 грн. 55 коп., штрафні санкції у вигляді інфляційної заборгованості, що становить 775 грн. 20 коп., штрафні санкції 3% річних, що становить 179 грн. 41 коп., вартість довідки з управління статистики у сумі 16 грн. 73 коп. та1000 грн. за спричинену йому моральну шкоду. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 жовтня 2008 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір № 08-06 про виготовлення комплекту дитячих меблів. За умовами зазначеного договору, 29 жовтня 2008 року він передав, а відповідач прийняв аванс в сумі 6800 грн. і зобов'язався виготовити комплект дитячих меблів протягом 25 робочих днів з моменту отримання авансового платежу. Також відповідачеві було передано меблеву фурнітуру, а саме дверні ручки в кількості 16 штук на загальну суму 583 грн. 24 коп. Строк виконання зобов'язань відповідача за договором сплинув 03 грудня 2008 року, але до теперішнього часу умови договору з боку відповідача не виконано. Неодноразові звернення до відповідача не призвели до жодного позитивного результату, окрім постійних «порожніх» обіцянок про виконання своїх зобов'язань. На прохання повернути гроші постійно відмовляв, мотивуючи тим, що він вже придбав матеріал для виготовлення меблів і просив дати йому час аби виготовити їх. При цьому на прохання показати цей матеріал та показати на якій стадії знаходиться робота по виготовленню меблів відповідач також відмовляв. Позивач наголошує, що цілий рік він був позбавлений можливості мати меблі, за які було сплачено, або розпоряджатися своїми грошима, або ж замовити меблі в іншого виробника Крім того, своєю поведінкою відповідач спричинив йому та членам його сім'ї моральну шкоду. Майже рік він та члени його сім'ї позбавлені звичного способу життя. При цьому позивач зауважує, що це комплект дитячих меблів і саме тому його дитина вже майже рік як виконує шкільні домашні завдання в їдальні, а не в своїй кімнаті. Внаслідок порушення умов пункту 3.1. Договору, вимог статей 526, 530 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання втратило для нього інтерес і договір було розірвано в односторонньому порядку, про що відповідача в письмовій формі - рекомендованим листом було повідомлено 07 жовтня 2009 року. Також відповідачеві 16 жовтня 2009 року було направлено лист-претензію про досудове вирішення спору про відшкодування збитків та виплати неустойки, на яку він, як і на попередній лист, ніяк не відреагував. Під час розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON]В сплачений аванс за договором № 08-06 від 29.10.2008 року в розмірі 6800 грн. 00 коп., суму вартості фурнітури, а саме 583 грн. 24 коп., штрафні санкції у вигляді договірної пені в сумі 824 грн. 87 коп., штрафні санкції у вигляді інфляційної заборгованості, що становить 999 грн. 60 коп., штрафні санкції 3% річних, що становить 220 грн. 77 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 824 грн. 87 коп., вартість довідки з управління статистики у сумі 16 грн. 73 коп. та1000 грн. 00 коп. за спричинену йому моральну шкоду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги [PERSON] визнав частково та не заперечував проти стягнення на його користь сплаченого авансу за договором № 08-06 від 29.10.2008 року в розмірі 6800 гривень, вартості фурнітури в сумі 583,24 гривень, штрафних санкцій у вигляді договірної пені в сумі 824,87 гривень, вартості довідки з управління статистики в розмірі 16,73 гривень та моральної шкоди в сумі 1000 гривень. У задоволенні позову в іншій частині просив відмовити оскільки вважає, що проценти за користування чужими грошовими коштами та штрафні санкції у вигляді договірної пені є одним і тим самим, а штрафні санкції у вигляді інфляційної заборгованості та штрафні санкції 3 % річних він не визнає, оскільки сам постраждав від росту індексу інфляції і саме тому не зміг виконати замовлення у встановлені договором строки. Суд заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з ксерокопії договору № 08-06 від 29.10.2008 року ФО-П [PERSON] зобовязався виготовити комплект дитячих меблів в строк 25 робочих днів з моменту авансового платежу. Аванс в сумі 6800 гривень [PERSON] сплачено 29.10.2010 року (а.с.6-7). Але ФО-П [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання та не виготовив у строк комплект дитячих меблів. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з довідкою Головного управління статистики у Харківській області індекс споживчих цін по Україні за період з 04.12.2008 року по вересень 2009 року становив 1,114 рази (а.с. 14). Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачену суму авансу за договором від 29.10.2008 року з урахуванням індексу інфляції, тобто 7799,60 гривень. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] вартість фурнітури у розмірі 583,24 гривень. Як вбачається з умов договору № 08-06 від 29.10.2008 року у разі несвоєчасності поставки продукції замовнику з вини виконавця, виконавець зобовязується сплатити пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, розрахованої від суми авансового платежу за один календарний день прострочення. Таким чином з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню 824,87 гривень. А у задоволенні позову в частині стягнення 3 % річних суд вважає за необхідне відмовити, оскільки розмір пені визначений умовами договору № 08-06 від 29.10.2008 року. Відповідно до статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Тобто з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню проценти за користування чужими грошовими коштами, що становлять 824,87 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Аналізуючи зазначені обставини, суд вважає, що є підтвердження завдання позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та наявністю шкоди, вина особи, яка завдала шкоду, та вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 1000 гривень. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору - 101 гривня та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. А з урахуванням Декрету КМУ Про державне мито від 21.01.1993 року з ФО-П [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 7,99 гривень. Також з ФО-П [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 16,73 гривні, сплачені за отримання довідки з Головного управління статистики у Харківській області (а.с.15). На підставі викладеного та

Outcome: partial