Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

01.01.2009 року позивач звернулась із позовом до відділення № 12 ВАТ КБ «Надра» про стягнення заборгованості за договором строкового банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вона послалась на те, що між сторонами 24.11.2008 року був укладений строковий договір банківського вкладу (депозиту). У наслідок не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором утворилась заборгованість, яка з урахуванням неустойки складає - 3.394. 88 євро. Позивач стверджувала, що їй також заподіяна моральна шкода, яка полягає у хвилюваннях, порушенні нормального ритму життя через неможливість отримання депозитних коштів. Розмір компенсації моральної шкоди вона визначила у сумі 5.000 грн. Крім задоволення позовних вимог, позивач просила присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору та правової допомоги (412 та 2.500 грн.) В процесі розгляду справи за клопотанням представника позивача ухвалою суду в порядку ст. 33 ЦПК України первісний відповідач був замінений на належного відповідача - ВАТ КБ «Надра». Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги до ВАТ КБ «Надра» підтримав. Представник відповідача позов визнав частково та не заперечував проти стягнення на користь позивача суми вкладу із урахуванням нарахованих відсотків - 3296 євро у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день ухвалення судового рішення. Зясувавши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч.2 ст. 1060 ЦК України). Стаття 1061 ЦК України передбачає виплату вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу чи у розмірі облікової ставки Національного банку України, якщо такий розмір не встановлений договором. Судом встановлено, що між сторонами 24.11.2008 року у письмовій формі був укладений договір строкового банківського вкладу (депозит) «Мій вибір» № 702472, за яким банк прийняв від [PERSON] (вкладника) грошову суму (вклад) у розмірі 3.200 євро та зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановленому договором. За пунктом 2.2. договору його умовою є повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) - три місяці. Сторони обумовили розмір процентів 12 % річних (п.2.3 договору). Згідно пунктів 3.4.3., 3.4.4 договору банк зобовязався забезпечити повернення вкладу із нарахованими відсотками шляхом перерахування коштів на рахунок в останній день строку дії вкладу незалежно від того, чи буде цей строк продовжено, повернути вклад на вимогу вкладника в кінці терміну дії вкладу. 24.11.2008 року за випискою-повідомленням до договору про комплексне банківське обслуговування ВАТ КБ «Надра» на імя позивача здійснено відкриття поточного (карткового рахунку) № 79237979 для поповнення поточних рахунків. В порушення умов договору відповідач взятих на себе зобовязання не виконав, що не заперечувалась представником відповідача в судовому засіданні та підтверджується листом начальника відділення № 12 філії банку від 23.03.2009 року. В судовому засіданні представник банку визнав розмір суми неповернутого вкладу із нарахованими відсотками, який складає 3.296 євро. Оскільки такі обставини визнаються сторонами вони відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане банком належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по договірному зобовязанню у вище встановленому судом розмірі підлягає стягненню з відповідача із дотриманням вимог ст. 533 ЦК України. Так, за статтею 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. За офіційним курсом НБУ на день ухвалення судового рішення розмір заборгованості за спірним договором складає 35.992 грн. 32 коп. Поряд з тим, вимоги [PERSON] про стягнення на її користь сум неустойки, визначеної нею у розмірі 98,88 євро є не обгрунтовними, оскільки до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу, а також загальні умови по зобовязаннях. За статтею 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України.) Відповідно до ст. 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню, якщо вона є встановленою за порушення зобов*яання. Як вбачається зі спірного договору сторонами не обумовлено забезпечення виконання зобовязань за ним неустойкою. Крім того, не підлягають і задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Так, згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадах, визначених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобовязань, а спірним договором не було передбачено відшкодування моральної шкоди, вимоги позивача в цій частині є необгрунтовними. Судові витрати у виді витрат, повязаних з оплатою судового збору, які документально підтверджені позивачем під час розгляду справи, підлягають присудженню на її користь відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 400 грн. Крім того, як вбачається з матеріалів справи 25.05.2009 року позивачем був укладений договір № 16/09 про надання правової допомоги, повязаної із розглядом цієї справи з [PERSON], який має право на заняття адвокатською діяльністю згідно свідоцтва № 1233 від 30.01.2004 року Одеської обласної КДК адвокатури. За поясненнями представника позивача за довіреністю, адвокатом, із визначених договором зобовязанням, [PERSON] була надана правова допомога, яка полягала у складанні позовної заяви. За квитанцією до прибуткового касового ордера № 16/9 за юридичні послуги позивачем було сплачено 2.500 грн. Враховуючи, обєм наданої адвокатом правової допомоги та вимоги ПКМ України «Про граничні розмірі компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.2006 року № 590, суд вважає можливим стягнення на користь [PERSON] в порядку ст. 84 ЦПК України - 250 грн.

Outcome: partial