Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» [PERSON], [PERSON] обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства [PERSON], [PERSON], [PERSON], просить визнати інформацію, поширену відповідачами в листах направлених на адресу Премєр Міністра України [PERSON] (вх..№ 58475/0/1-08 від 28.11.2008 року) стосовно того, що «мною розроблено близько 10 корупційних схем, які спрямовані на отримання ним грошових прибутків шляхом руйнації галузі пасажирських перевезень; перед проведенням конкурсу на право перевезення пасажирів на внутрішньо обласних маршрутах вимагав та збирав з перевізників гроші від 3 до 5 тис. доларів» а також інформацію, поширену відповідачами в листах направлених на адресу Премєр Міністра України [PERSON] ( вх..№ 42463/0/1-09 від 28.07.2009 року) та на адресу Президента України [PERSON] (вх.. № 421/51140-01 від 29.07.2009 року) стосовно того, що «при кожному пяному дебоші та загулі з перевізниками вимагаю та збираю з них гроші, а це може бути до 5 тис. доларів; звільнено з посади Директора підприємства «Чернігівавтотранссервіс» саме за злочинну та корупційну діяльність» - недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права, повагу до гідності, гноблять честь, гідність та підривають ділову репутацію; зобовязати відповідачів спростувати протягом семи днів з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію в такий же спосіб, у який вона була поширена, а саме: шляхом направлення листів до Премєр Міністра України [PERSON] та Президента України [PERSON] наступного змісту: «вказані в листах до Премєр Міністра України [PERSON]В.(вх.№58475/0/1-08 від 28.11.2008 року та вх.№42463/0/1-09 від 28.07.2009 року) від імені [PERSON] [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» [PERSON] та [PERSON] обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства [PERSON] та на адресу Президента України [PERSON]А.(вх.№421/51140-01 від 29.07.2009 року) від імені [PERSON] [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» [PERSON] та [PERSON] обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства [PERSON] факти про те, що [PERSON], обіймаючи посаду директора ДП «Чернігівавтотранссервіс», а потім посаду головного спеціаліста відділу економіки транспорту, звязку та торфяної галузей головного управління економіки Чернігівської ОДА, скоював корупційні діяння зловживаючи службовим становищем, вимагав хабара не відповідають дійсності»; зобовязати відповідачів відшкодувати моральну шкоду в сумі 1 690 гривень, а також понесені судові витрати (а.с.4-9). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 12.03.2007 року по 09.02.2009 року він працював на посаді директора державного підприємства «Чернігівавтотранссервіс». З 23.03.2009 року по 14.07.2009 року працював на посаді головного спеціаліста відділу розвитку інфраструктури управління регіонального розвитку Чернігівської облдержадміністрації, у звязку з ліквідацією управління прийнятий по переводу на посаду головного спеціаліста відділу економіки транспорту, звязку та торфяної галузей головного управління Чернігівської облдержадміністрації. 28 липня 2009 року до Премєр Міністра України [PERSON] надійшов лист ( вх..№ 42463/0/1-09 від 28.07.2009 року) за підписом [PERSON] [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» [PERSON] та [PERSON] обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства [PERSON], в якому викладені завідомо неправдиві відомості щодо нього. Аналогічний лист був направлений і на адресу Президента України (вх.. № 421/51140-01 від 29.07.2009 року). Вищевказані листи з приймальних КМУ та Секретаріату Президента направлені для розгляду Чернігівській облдержадміністрації. Вказує, що викладені в листах звинувачення на його адресу не відповідають дійсності, безпідставні та такі, що ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію. Позивач зазначає, що працюючи на посаді головного спеціаліста відділу економіки транспорту, звязку та торфяної галузей головного управління Чернігівської облдержадміністрації сумлінно виконує службові обовязки, жодних корупційних схем не розробляв. Крім того, 25.11.2008 року відповідачами раніше направлявся аналогічний лист на адресу Премєр Міністра України [PERSON]В.(вх.№58475/0/1-08 від 28.11.2008 року), за перевіркою якого Прокуратурою Чернігівської області винесено постанову від 10.07.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи. Вказує, що твердження щодо звільнення його з посади директора ДП «Чернігівавтосервіс» за злочинну та корупційну діяльність спростовується наказом Мінтрансзвязку від 09.02.2009 року, відповідно до якого його було звільнено з посади директора за угодою сторін. Крім того, з метою зняття вказаних безпідставних звинувачень він звернувся із заявою до начальника головного управління економіки облдержадміністрації [PERSON] з проханням провести службове розслідування щодо фактів, про які йдеться в листах. Актом про проведення службового розслідування встановлено, що звинувачення, викладені в листах відповідачів стосовно його діяльності на посаді директора ДП «Чернігівавтотранссервіс» не знайшли свого підтвердження. Позивач зазначає, що своїми діями відповідачі завдали моральної шкоди, яка полягає в тому, що він був змушений звільнитися з посади директора ДП «Чернігівавтотранссервіс», щоб уникнути необхідності виправдовуватися перед керівництвом та колективом. Наклепи на нього з боку відповідачів призвели до порушення нормальних відносин з оточуючими, погіршення стану його здоровя, що вимагає докладати додаткових зусиль для організації життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 1 699 грн. Ухвалою суду від 16 лютого 2010 року, за згодою позивача, проведено заміну неналежних відповідачів [PERSON] [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» [PERSON] та [PERSON] обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства [PERSON] на [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» та обласну організацію галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю. До викладеного в позові доповнили, що викладені в листах обвинувачення необґрунтовані, не знайшли свого підтвердження в ході проведених перевірок. Зазначають, що вказані звернення для проведення перевірки повинні направлятись до правоохоронних органів, однак не до Президента України та Премєр Міністра України. Вважають, що як юридичні, так і фізичні особи [PERSON] та [PERSON] повинні нести відповідальність, оскільки, скориставшись правом підпису, від імені себе підписали листи. Відповідачі поширюючи недостовірну інформацію завідомо знали, що вказані ними факти не відповідають дійсності, робили це з метою спотворити та принизити оцінку його діяльності з боку керівництва облдержадміністрації, трудового колективу, а також поставили під сумнів його добропорядність, чесність, сумлінність при виконанні службових обовязків. Представник відповідачів [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» та обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував, просить в позові відмовити в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях та письмових пояснень, які залучено до матеріалів справи (а.с.69-71, 115-116, 140-141). Суду пояснив, що громадські організації діють з метою захисту інтересів своїх членів у спосіб не заборонений законом. Одним із способів діяльності громадської організації є звернення від імені цієї організації в уповноважені органи з метою перевірки тієї інформації, що надходить від членів громадської організації. Зазначив, що з метою уникнення системи адміністративного тиску, члени громадських організацій збираються на загальних зборах та голосують, щоб не можна було розрізнити хто саме заявив це питання під час обговорення, простою більшістю приймають текст звернення, щоб не можна було ідентифікувати хто саме висловив дану інформацію. Направлення вказаних листів не було спонтанним та необдуманим рішенням, оскільки впродовж тривалого часу члени громадських організацій висловлювали негативні думки стосовно діяльності позивача. Думка кожного окремого члена організації перекликалась з думкою іншого члена організації, після чого такого роду думки обєднувалися у загальну думку, у результаті чого було прийнято рішення спільних зборів щодо направлення вказаних листів. Зазначив, що інформація у зверненнях мала не констатуючий, а оціночний характер. Вважає, що направлення вказаних звернень до компетентних державних органів про неправомірні дії позивача не може розцінюватися, як поширення недостовірних відомостей. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.148,149), про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, визнав можливим розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у матеріалах даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та заперечення проти позову представника відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши матеріали перевірки Прокуратури Чернігівської області № 08-17-09, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Статтею 3 Конституції України зазначається, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. За змістом цієї норми, свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст. 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві. Аналіз зазначеного національного законодавства та ст. 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежить від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена "з явним злим умислом", тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку. За правилами ст. ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації. Разом з тим, згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. В силу ст. 471 цього Закону ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до Статуту [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто», метою діяльності [PERSON] є координація роботи підприємств області по перевезенню вантажів, пасажирів, технічному обслуговуванні автомобілів, правовий захист інтересів своїх членів в державних та законодавчих органах (а.с.89-93). Відповідно до Статуту Обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства, метою діяльності Профспілки є представництво, захист професійних, трудових, соціальних, економічних прав і інтересів членів профспілки в державних, господарських, органах місцевого самоврядування, обєднаннях підприємців і громадян. Для реалізації завдань Профспілка бере участь у розгляді питань, що стосується прав та інтересів членів профспілки, вносить свої пропозиції, висуває альтернативні програми дій на відповідних рівнях адміністративної та державної влади (а.с.96-98). Судом встановлено, що на засіданнях спільних зборів Ради [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» та загальних зборів Обласної організації галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства від 14.11.2008 року та 14.05.2009 року було прийнято рішення про направлення за підписом голови [PERSON] [PERSON] та голови організації галузевої профспілки [PERSON] на імя Премєр Міністра України [PERSON] та Президента України [PERSON] заяву з метою перевірки наявної інформації та законності діяльності директора підприємства «Чернігівавтотранссервіс» [PERSON] та державного службовця [PERSON], який перебуває на посаді головного спеціаліста відділу економіки Чернігівської облдержадміністрації (а.с.72-87, 128-135). Судом встановлено, що [PERSON] з 12.03.2007 року по 09.02.2009 року обіймав посаду директора Державного підприємства «Чернігівавтотрансервіс» (а.с.28), з 23.03.2009 року по 13.07.2009 року працював на посаді головного спеціаліста відділу розвитку інфраструктури управління регіонального розвитку Чернігівської облдержадміністрації, а з 14.07. 2009 року обіймає посаду головного спеціаліста відділу економіки транспорту, звязку та торфяної галузей головного управління Чернігівської облдержадміністрації і викладені у вищевказаних відкритих листах спірні відомості стосувалися саме його діяльності як посадової особи. Відповідно до положення абз.6 п. 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, згідно з яким проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії", "Яновський проти Польщі" та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.16 Постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Як видно з копії листів вх..№ 58475/0/1-08 від 28.11.2008 року, вх..№ 42463/0/1-09 від 28.07.2009 року, вх.. № 421/51140-01 від 29.07.2009 року (11-14, 16-19, 31-34), [PERSON] підприємства автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто» та Обласна організація галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства звернулися з відкритими листами до Премєр Міністра України, Президента України щодо корупційних діянь державного службовця [PERSON] Зазначене вказує на те, що спірна інформація є оцінкою дій, висловлювання у статті не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони не містять ствердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише надають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно власних суб'єктивних переконань, що свідчить про реалізацію ними свого права на звернення. Аналіз змісту листів говорить про те, що вони направлені не на приниження честі, гідності чи ділової репутації позивача, а на доведення до Премєр Міністра та Президента України позиції громадських організацій стосовно ситуації, яка склалася при здійсненні пасажирських перевезень в Чернігівській області. Зазначені оціночні судження, думки та переконання не є предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб'єктивної думки й поглядів відповідачів, не можуть бути перевіреними на предмет відповідності їх дійсності. Беручи до уваги, що викладені у листах вислови є оціночними і не містять відомості про конкретні факти, події та явища і стосуються більшою мірою діяльності позивача, а за висловлювання оціночних суджень та реалізацію свого конституційного права на звернення [PERSON] підприємств автомобільного транспорту «Чернігівтрансавто», обласна організація галузевої профспілки робітників автомобільного транспорту та шляхового господарства, не можуть бути притягнуті до відповідальності, тому у суду не має підстав для задоволення позовних вимог. Крім того слід зазначити, що у відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, зокрема при підписанні характеристики тощо є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON], підписуючи вказані звернення, діяли при виконанні своїх посадових обовязків, суд вважає, що позовні вимоги до фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] необґрунтованими, в їх задоволенні слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed