overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовною заявою в суд у якій вказала, що її мати [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], померла 16 березня 2009 року. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок і земельну частку( пай). Позивач є єдиним спадкоємцем майна за заповітом. Інших прямих спадкоємців на обовязкову частку спадкового майна немає. Оскільки вона здійснювала догляд за хворим чоловіком, який після інфаркту лікувався в стаціонарі, а також проживає в іншому районі, то у передбачений шестимісячний строк звернення у нотаріальну контору своєчасно не подала відповідної заяви, тому змушена за захистом своїх прав звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Заміхівська сільська Рада подала до суду заяву, в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу у відсутності їх представника. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16 березня 2009 року відкрилась спадщина після смерті спадкодавця [PERSON]. Місце відкриття спадщини - село Заміхів Новоушицького району останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцем за заповітом є дочка -[PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право позивача на звернення з заявою в нотаріальну контору про відкриття спадщини підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами: - свідоцтвом про смерть [PERSON] , згідно якого встановлено, що остання померла 16 березня 2009 року; - заповітом від 04 вересня 2003 року на ім.я [PERSON], який є чинним; - довідкою Камянець-Подільської районної лікарні №192 від 17.03.2010 року, згідно якої [PERSON] здійснювала догляд за хворим [PERSON] у відділенні лікарні з 25.08.2009 року по 16.09.2009 року; - довідками № №223,224 від 11.03.2010 року Заміхівської сільської ради, згідно яких [PERSON] на день смерті була зареєстрована в [INFO], [PERSON] є її єдиним спадкоємцем за заповітом. Постановою Новоушицької державної нотаріальної контори від11 березня 2010 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звзку з пропуском шестимісячного строку звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку звернення в нотаріальну контору з заявою про відкриття спадщини внаслідок здійснення догляду за хворим чоловіком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Сторони 15 листопада 1986 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання 04 червня 1995 року народився син [PERSON]. Позивач просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння один одного, постійні безпричинні суперечки, через що відносини стали нестерпними, налагодити сімейні стосунки не представляється можливим, з січня 2010 року проживають окремо. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПКУ у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у неприязних відносинах, з січня 2010 року проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно . Пояснила свою вимогу тим , що після розірвання в 2005 році шлюбу з [PERSON] син перебуває на її утриманні , однак відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає , чим ставить її в тяжкі матеріальні умови . Підтримавши позовні вимоги в суді [PERSON] просить вимоги задоволити в повному обсязі , оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає . Пояснила , що відповідач отримує пенсію , має постійний дохід і тому повинен допомагати матеріально , оскільки на протязі майже року такої допомоги не надає. Відповідач , не заперечуючи свого обов»язку щодо надання матеріальної допомоги , разом з тим наполягає на тому , що не ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку . Вислухавши пояснення сторін , оцінивши докази у справі , суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими , обумовлені ст. ст. 180- 183 СК України і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що на протязі 2010 року відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сина . Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] ( свідоцтва про народження 1-ГЮ № 067924 ) відповідач дійсно є його батьком і тому зобовязаний надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини заробітку. На підставі ст. 180- 183 , 191 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Прокурор Сарненського району звернувся до суду із заявою в інтересах Сарненської центральної районної лікарні, в якій просить ухвалити рішення про обовя'зкову госпіталізацію [PERSON], [INFO] до Страшівської протитуберкульозної лікарні строком на 90 днів, оскільки останній злісно ухиляється від лікування і становить загрозу для оточуючих. Прокурор в судовому засіданні подані вимоги підтримав повністю. Представник Сарненської центральної районної лікарні - [PERSON] вимоги пркурора підтримала, пояснила, що є необхідність у примусовій госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу, оскільки останній хворий на відкриту форму туберкульозу і становить загрозу для оточуючих його осіб, самовільно припинив лікування. Відповідно до ч.2 ст.285 ЦПК України [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки за даними Сарненської ЦРЛ він становить загрозу розповсюдження хвороби. Згідно із ст.234 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із відношення головного лікаря Сарненської ЦРЛ вбачається, що адміністрація цього закладу просить сприяння в притягненні до госпіталізації [PERSON], так як він ухиляється від лікування. Висновок протитуберкульозної комісії від 2 лютого 2010 року та виписка із історії хвороби доводять, що [PERSON] [INFO] дійсно хворіє на відкриту форму туберкульозу - ВДТБЛ обох легень (дисемінований). Протокол № 1 засідання протитуберкульозної комісії Сарненської ЦРП від 2 лютого 2010 року свідчать про ухилення [PERSON] від госпіталізації в СТЛ. З огляду на наведене, заява прокурора Сарненського району підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.283, 285, 286 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

КП "ВРЕЖО-7" звернулося в суд з позовом до [PERSON], що мешкає: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна, б.№17 кв.№42 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам у сумі 1698рн. 44коп., вказавши в заяві, що відповідач повинен був щомісяця робити оплату за квартиру і комунальні послуги. Однак відповідач за період з 01.02.2008р. по 01.01.2010р. оплату за комунальні послуги не сплачував, його заборгованість складає за технічне обслуговування 678грн 11коп, за комунальні послуги 1019грн. 63коп., а всього заборгованість складає 1698грн. 44коп. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає, посилаючись на важке матеріальне становище в родині. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по житлово-комунальним послугам на січень 2010 року в сумі 1698грн. 44 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, у судове засідання не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомлені. Тому суд у відповідності до ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в його відсутності на підставі наявних матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.66-68 ЖК України, п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМ України від 06.10.92р. - 572, Типовим договором наймання житлового приміщення від 11.08.88р. - 243, договору про участь у витратах по змісту будинку і прибудинкової території, наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за надані йому житлово-комунальні послуги. З представлених документів вбачається, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] і зобов'язаний оплачувати квартплату і комунальні послуги щомісяця. За період з 01.02.2008р. по 01.01.2010р. він не оплачував за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим, у нього утворилася заборгованість на загальну суму 1698грн. 44 коп., що підтверджено копією рахунку. Сторони за договором повинні виконувати свої зобов'язання належним чином і в передбачений договором термін. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по оплаті за житлово-комунальні послуги. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по житлово-комунальним послугам за станом на 01.01.2010р. в сумі 1698грн. 44 коп. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню ІТЗ-30грн., та держмито в доход держави сумі 51 грн. 00 коп. На підставі викладеного і ст.ст.10, 60, 88, 224-228 ЦПК України, ст.ст.64, 66-68 ЖК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

В позовній заяві ппрокурор зазначає, гцо [PERSON] працює у відповідача з вересня 1993 року. В порушення вимог ст. 115 КЗпП України, відповідач не виплачує їй заробітну плату, заборгованість по якій становить 2972,13 гривні. Позивачка [PERSON] подала додаткову позовну заяву про стягнення з відповідача моральної шкоди, яка причинена ій тим, керівник підприємства нехтуючи законом принизила її честь та гідність, погіршились її життєві стосунки, не може придбати ліки для лікування онучки, змушена позичати гроші. Причинену ій моральну шкоду вона оцінює в 3000 гривень. Прокурор просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі та на відшкодування моральної шкоди 3000 гривень. Позивачка в судове засідання не зявилась. На підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності позивачки. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлявся належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно, але не рідше двох разів на місяць. Згідно довідки відповідача заборгованість позивачці по заробітній платі за станом на 1.03.2009 року становить 2972,13 гривні. Суд стягує з відповідача суму в межах позовних вимог. Затримка відповідачем виплати позивачці заробітної плати, на думку суду, в деякій міри причинила позивачці моральну шкоду. Так, вона довгий час не отримує заробітну плату, що суттєво ускладнює її життя та життя членів її сімї у звзку з тим, що вона незаконно позбавлена коштів для існування та нормальної життєдіяльності. Відповідно до ст. 247-1 КЗпП України, власник відшкодовує моральну шкоду, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З цих підстав позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19 листопада 2002 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі постійно виникали сварки, втрачено взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені у січні 2008 р. Примиренні є неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що шлюбні відносини припинені остаточно, шлюб існує формально. Відповідач переїхав на постійне місце проживання до Грузії. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 19 листопада 2002р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення. Внаслідок постійних суперечок, відсутності взаєморозуміння, сторони припинили шлюбні відносини, відповідач переїхав на постійне місце проживання до Грузії. Примирення неможливе, обидва сторони наполягають на розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо, в різних державах, шлюб сторін існує формально, і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним судові витрати накласти на позивачку за її згодою. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачкою визнав в повному обсязі та згодний на розірвання шлюбу. Вислухавши у судовому засіданні сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими як засновані на законі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому 12.03.1993 року Жовтневим відділом РАЦСу м.Кривого Рогу шлюбі, про що зроблено актовий запис № 234. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб у позивачки другий. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з грудня 2009 року причиною стало те, що сторони мають різні характери та погляди на життя, відповідач зловживає алкогольними напоями, та проявляє агресію, неповагу, ображає внаслідок чого у родині постійно виникали сварки, які призвели до втрати кохання, взаємоповаги одне до одного. Позивачка остаточно прийшла до висновку, що їх сімейні відносини поновити не можливо, та, що відновленню їх шлюб не підлягає. Ці обставини явились причиною звернення позивача до суду та свідчать про те, що сумісне подальше життя сторін у шлюбі є неможливим. Майнового спору та спору про місце мешкання дитини між сторонами не має. Суд, враховуючи викладене, вважає, що збереження сім'ї недоцільно, їх шлюб слід розірвати, так як розлад в сім'ї має стійкий характер. Сторони сімейно-шлюбні відносини не поновлювали, не проживають по теперішній час. Сім'я фактично розпалась остаточно і поновленню не підлягає, а отже позов [PERSON] про розірвання шлюбу повинний бути судом задоволений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини плати, щомісяця до досягнення дитиною повнолітнього-віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила стягнути з відповідача аліменти. До судового розгляду справи відповідач звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги, заявлені позивачкою, визнав повністю, згоден на стягнення та просив розглянути справу у його відсутність. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, при цьому позивачка не заперечувала. Вислухавши в судовому засіданні позивачку та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, що підлягають задоволенню, як засновані на законі і підтверджуються зібраними в справі доказами. Суд встановив, що сторони мешкали однією сім*єю до літа 2009 року. Від спільного мешкання сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], 29.07.2005р. народження, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з липня 2009 року та з того часу відповідач припинив матеріально утримувати родину та надавати добровільну матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість, так, як працює фізичною особою підприємцем та отримує дохід. Ці обставини змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати доходу щомісяця до його повноліття, в межах платежів за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51 гривні а також стягнути з нього витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справи в сумі 120 грн. 00 коп. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

У березні 2010 року КП «Броваритеплоенергомережа» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2008 року по 01 березня 2010 року в сумі 1\~380 грн. 91 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що протягом вказаного періоду відповідач не сплачує кошти за надані йому послуги з теплопостачання. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд розяснив учасникам процесу наслідки визнання позову. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про необхідність позов задовольнити. З довідки комунального підприємства «Служба замовника» № 858 від 25 лютого 2010 року (а.с.4) вбачається, власником особового рахунку по квартирі [ADDRESS] є [PERSON] Згідно із копією ордеру на зазначену вище квартиру він був виданий [PERSON] на сімю з чотирьох чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]О.(а.с.3). З дослідженого в судовому засіданні розрахунку видно, що заборгованість за надані у зазначену квартиру послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2008 року по 01 березня 2010 року становить 1 380 грн. 91 коп. (а.с.5). Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України (далі ЖК України) плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення наведених вище положень нормативно-правових актів відповідач своєчасно плату за послуги з теплопостачання не вносить. Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

У березні 2010 року КП «Броваритеплоенергомережа» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2008 року по 01 березня 2010 року в сумі 2\~744 грн. 96 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що протягом вказаного періоду відповідач не сплачує кошти за надані йому послуги з теплопостачання. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд розяснив учасникам процесу наслідки визнання позову. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про необхідність позов задовольнити. З довідки комунального підприємства «Служба замовника» № 859 від 25 лютого 2010 року (а.с.4) вбачається, власником особового рахунку по квартирі [ADDRESS] є [PERSON] Згідно із копією ордеру на зазначену вище квартиру він був виданий [PERSON] на сімю з трьох чоловік: [PERSON], [PERSON] й [PERSON]М.(а.с.3). З дослідженого в судовому засіданні розрахунку видно, що заборгованість за надані у зазначену квартиру послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2008 року по 01 березня 2010 року становить 2 744 грн. 96 коп. (а.с.5). Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України (далі ЖК України) плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення наведених вище положень нормативно-правових актів відповідач своєчасно плату за послуги з теплопостачання не вносить. Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved