Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 05.11.2009 року, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 8 966,29 доларів СІЛА ,а також витрати по сплаті державного мита у розмірі 684,13 грн та витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір № 238884-СКЕБ від 15.07.2008 року , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 [Долар США] шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок 4405885221000331 відкритий ПриватБанком згідно договору № 83622 САКІ) від 23.08.2007 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.07.2009 р. З метою забезпечення виконання зобов*язань відповідача-1 за кредитним договором було укладено договір поруки № б/н від 15.07.2008 р. укладений з поручителем - [PERSON] (далі - Відповідач 2). Але до цього часу ні відповідачем -1 , ні відповідачем-2 , взяті на себе забов*язання перед позивачем не виконано, внаслідок чього станом на 14.07.2009 року має заборгованість - 8966,29 [Долар США], яка складається з наступного:- 6945,72 [Долар США] - заборгованість за кредитом;-1562,40 [Долар США] -заборгованість по процентам за користування кредитом;а також штрафи відповідно до договору:- 32,77 [Долар США] - штраф (фіксована частина).- 425,41 [Долар США] - штраф (процентна складова). Відповідно до п.1 ст.1054 Цивільного кодексу України банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 Цивільного Кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ст.611 Цивільного Кодексу України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.549 Цивільного Кодексу України пенею є грошова сума, що встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобовязання; п.2 ст.551 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором. Згідно зі СТ..526 ЦК України - зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. А у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 543 ЦК України передбачає, що при наявності солідарного зобовязання боржників, кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного окремо, причому, як повністю, так і в частині боргу. Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України гривня, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановлених законом. Ч.З ст.533 ЦК України також встановлено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчим актом, який встановлює використання іноземної валюти на всій території України є Декрет КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року № 15-93. Відповідно до п.4 г ст.5 зазначеного Декрету КМУ використання іноземної валюти на території України потребує одержання індивідуальної ліцензії Національного Банку України. Відповідно до чинного законодавства позивач на законних підставах отримав банківську ліцензію № 22 , видану НБУ 19.03.1992 року, яка дозволяє йому виконувати банківські операції, передбачені ст.47 Закону України Про банки та банківську діяльність. Таким чином, сума кредиту підлягає стягненню солідарно з відповідачів та поверненню позивачеві саме у доларах США. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Таким чином позовні вимоги позивача засновані на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved