overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

19 січня 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку на неповнолітнього сина [PERSON], 17 липня 2001року народження. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому з відповідачем з 18.02.1989р., від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та просив зменьшити розмір аліментів до 1/6 частини в звязку з тим, що крім данної дитини він має з позивачкою ще двоє дітей, на яких також сплачує аліменти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 18.02.1989р.. На данний час шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 17 липня 2001року народження. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. ; У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини, яка не перебуває на диспансенрному обліку у лікарів, обєктів рухомого і нерухомого майна не має і проживає з матірю. Суд враховує також стан здоровя і матеріальне становище відповідача [PERSON] ze:12pt;">який не ;працює. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.&nbsp; Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] Roman;tag3:12pt;">Олександровича аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача&nbsp;витрати,&nbsp;повязані зі ;сплатою судового збору. На підставі викладеного, ;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

05 лютого 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, вказавши, що в зареєстрованому шлюбі вони перебувають з 10 квітня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач не надає матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явийся та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Позивач проти цього не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, який буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], батьком його є [PERSON], тобто відповідач по справі. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивачка при поданні позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 51 гривні належить стягнути з відповідача. Аналогічно, у відповідності з положеннями ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача належить стягнути і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 183 і 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], з [PERSON], посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають доньку [PERSON], яка, після розірвання шлюбу, проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної допомоги на утримання та виховання доньки не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачка, в судовому засіданні, позов підтримала та пояснила, що відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], на утримання якої вона просить стягувати аліменти, донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала копію свідоцтва про народження дитини та довідку з місця проживання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якої є позивачка, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, сторони не досягли домовленості, щодо утримання дитини, а тому суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 1978 року у Бурштинській міській раді Галицького району, про що зроблено актовий запис за №56. В шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб, посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач зловживав спиртним напоями, погрожував, вдавався до фізичного насильства. Все це призвело до розпаду сімї і примирення з відповідачем є неможливим. Відповідно до поданої заяви, позивач підтримує позовні вимоги. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча був у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідач не повідомив суду про причини своєї неявки і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В звязку з цим справа розглядається відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. У сторін відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розпаду сім'ї і шлюб носить формальний характер. Вказані обставини підтримала позивач згідно поданої заяви. При цьому відповідач у встановлений судом строк не подав заперечень проти позову, не виклав обставини, які б спростовували доводи позивача і не представив доказів, що стверджують такі обставини. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам сторін. В звязку з цим суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

28 січня 2010 року позивачка [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, на обґрунтування яких зазначила: що сумісне з відповідачем життя виявило, що у кожного з них сформувалися різні, не співпадаючи погляди по багатьом питанням подружнього життя. З січня 2009 року позивачка та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини, ніяких заходів щодо примирення сторони не приймали. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], судові витрати віднести на рахунок відповідача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав, пояснивши, що причиною припинення сімейних відносин є відсутність взаєморозуміння між ним та дружиною, що приводило до сварок. Відповідач підтвердив, що у січні 2009 року він з [PERSON] припинили фактичні шлюбні відносини, ніяких заходів щодо примирення він не приймав. Він не бажає підтримувати з позивачкою шлюбних відносин. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, перевірив матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 17 листопада 1990 року Слов'янським міським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис № 1141 (а. с. 4). Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Для кожного з них цей шлюб перший, спір про розподіл спільного майна не вирішений, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя. У січні 2009 року позивачка та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини з тієї причини, що між сторонами зникли щирість та повага, відсутні взаємні інтереси. Вищевикладені обставини підтверджені у судовому засіданні сторонами. Згідно зі ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, приймає до уваги взаємовідносини, які склалися між сторонами, причини розпаду сім»ї, недосягнення примирення між ними, небажання кожного з подружжя продовжувати шлюбні відносини, приходить до висновку, що збереження сім»ї [PERSON] та [PERSON]суперечить інтересам позивачки, які мають істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги ступінь відповідальності кожного з подружжя в розпаді сім»ї, враховуючи їх матеріальне та сімейне становище, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вважає необхідним державне мито в сумі 17,00 грн. стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

07 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов, з посиланням на ст. 199 СК України мотивовано тим, що повнолітній син сторін продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може надавати сину матеріальну допомогу, просила стягнути на її користь аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання сина на весь час його навчання до досягнення ним 23 років. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, до 220 грн. щомісячно, а з жовтня 2009 року по 01 березня 2010 року - до 210 грн. Відповідач змінений позов визнав. Спір врегульовано. Суд на підставі п.4 ст. 130 ЦПК України дійшов висновку, про можливість ухвалення судового рішення з попереднього судового засідання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають сімейним правовідносинам. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в Житомирському професійному політехнічному ліцеї (ас. 8). Суд вважає, що передбачений ст. 199 СК України обовязок батька утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення ним двадцяти трьох років, є підставою для задоволення позову. Встановлюючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, їх згоду щодо суми аліментів, і визначає їх в розмірі 220 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

07 жовтня 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов з посиланням на вимоги ст.ст. 180,182 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки, але не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, хоча має можливість її надавати. Просила стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи її оповіщено у встановленому порядку. Причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає його неявку неповажною, та ухвалює про заочний розгляд справи за наявними обставинами, які достатньо свідчать про права та взаємовідносини сторін. Судом встановлено обставини, які відповідають сімейним правовідносинам. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с.6-7). Встановлений ст. 180 СК України обовязок батька утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище позивачки, яка проживає з неповнолітньою дитиною та встановлює їх в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 07.10.2009 року. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] який вони зареєстрували 23.12Л995 року у Великокозарській сільській раді Дзержинського району Житомирської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свій позов зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та непорозуміння один одного. Просить розірвати шлюб, дітей залишити на проживання з нею, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. Позивачка в судове засідання не явилася надіслала заяву в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи видно, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ТП № 012703 сторони зареєстрували шлюб 23.12.1995 року (а.с.5) Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ТП № 079334 (а.с.6) та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ТП № 125393 (а.с.6) Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

01.02.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 25.07.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №123. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2009 року сторони разом не проживають, дитина мешкає разом з матірю, знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач також в судове засідання надав письмову заяву, в якій вказував, що позов визнає в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб, зареєстрований 27 червня 1998 року Червонозаводським відділом РАГС м. Харкова, а/з № 225, з [PERSON] - розірвати. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сумісне життя з відповідачем не склалося у зв»язку з тим, що вони мають різні характери, погляди на життя, між ними відсутнє порозуміння, часто виникають сварки. Шлюбно-сімейні відносини між ними не підтримуються. Шлюб має формальний характер, тому що сім ї, як такої не існує. Дитина [PERSON] , [INFO], після розірвання шлюбу, залишиться проживати разом з матір»ю. У судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду письмові заяви, в яких просили суд слухати справу за їх відсутністю. Позивач позов підтримала у повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що сімя існує формально та не може бути відновлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

10 грудня 2009 року [PERSON] звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем в 2003 році. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. В обґрунтування позову пояснила, що вони з чоловіком не підтримують шлюбних стосунків з квітня 2009 року, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач співмешкає з іншою жінкою. Подальше сімейне життя вона категорично вважає неможливим. Причиною того, що сім»я не збереглась, на її думку, є поведінка відповідача, який зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки та конфлікти в присутності дітей, що негативно впливало на стан їх здоров»я. Вона має двох дітей, одна з яких дитина відповідача, [INFO]. Спору про місце проживання дочки немає, щодо утримання дитини, то за рішенням суду з [PERSON] стягнуті аліменти. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя на момент розгляду справи також немає. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному man;tag3:12pt;"> розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 24 жовтня 2003 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою, а відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на її утримання. Внаслідок конфліктних ситуацій, що виникли між сторонами, сімя розпалась. Позивачка категорично вважає примирення та подальше сімейне життя неможливим. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються, сім»я існує формально. За ствердженням позивачки спору про місце проживання дитини та про поділ спільно нажитого майна немає. Заперечень проти позову від [PERSON] як і будь-яких заяв чи клопотань, не надходило. &nbsp; Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до&nbsp;шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, позов підлягає задоволенню. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГС суд покладає на відповідача. New Roman;font-size:12pt;"> an align="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">&nbsp;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-28 00:00:00

28 червня 2009 року в смт.Браїлів Жмеринського району помер рідний брат позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді права на земельний пай по СВАТ «Браїлівське». Покійний брат позивача значиться під №52 в списках померлих членів СВАТ, що мають право на земельний пай. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Раніше позивач не звертався до нотаріальної контори через необізнаність. А в січні місяці 2010 року взнав про таку можливість. В даний час звернувся по питанню оформлення спадщини, але в нотаріальній конторі йому сказали, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач просив винести рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини до 11 травня 2010 року. Представник відповідача, згідно поданої заяви, позов визнала повністю і безумовно, не заперечувала щодо надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини та винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Згідно ч.З ст.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.З ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заслухавши позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що в даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 174 ЦПК У країни.

Outcome: approved