overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

11.03.2010 року ВАТ „Облтеплокомуненерго подало до суду позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання в сумі 5692,84 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є користувачами послуг з теплопостачання, які надає позивач за адресою смт. Куликівка, вул. Щорса 81 а кв.28. Позивач забезпечує відповідачів тепловою енергією, яка відповідає встановленим стандартам, а відповідачі зобовязані своєчасно оплачувати поставлену теплову енергію. Оплата повинна проводитись не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачами використана теплова енергія за період з 01.05.2006 року по 31.12.2009 року на суму 5692 гривні 84 копійки. Всупереч вимогам законодавства, відповідачі не сплачують в строк належних платежів і заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 11.03.2010 року складає 5692 гривні 84 копійки, Вказану заборгованість, не зважаючи на неодноразові попередження, відповідачі відмовляються сплатити з мотивів відсутності коштів. В судовому засіданні представник позивача просив стягнути вказану суму заборгованості, оскільки несплата суттєво впливає на фінансовий стан підприємства і зачіпає інтереси держави. Також просив стягнути з відповідачів на користь позивача кошти в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору та витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи. При цьому не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце проведення судового засідання, до суду без поважних причин не зявилися. Але у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, що надає можливість розглянути справу заочно без їх участі. Заслухавши представника позивача і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] користуються послугами з теплопостачання за адресою смт. Куликівка, вул. Щорса 81 а кв.28. Оплата за вказані послуги повинна проводитись не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачами використана теплова енергія за період з 01.05.2006 року по 31.12.2009 року на суму 5692 гривні 84 копійки. Всупереч вимогам законодавства, відповідачі не сплачують в строк належних платежів і заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 11.03.2010 року складає 5692 гривні 84 копійки. Відсутність коштів не є підставою для безоплатного користування наданими послугами. За таких обставин борг підлягає примусовому стягненню. Також необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача кошти в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору та витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В позовній заяві позивачка зіслалася на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між ними припинено з лютого 2010 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, і тому позивачка змушена звернутися до суду про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги повністю визнає та просить справу розглянути за його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про одруження від 24 червня 2000 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON]С, та [PERSON] уклали шлюб 24.06.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 36. Згідно свідоцтва про народження 1-КИ № 103874 виданого 01 листопада 2000 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Покровського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. (а.с. 2). Як зазначають самі сторони, спільне життя між ними припинено з лютого 2010 року. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51,00 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просила суд шлюб між ними розірвати, спільну малолітню дитину від даного шлюбу залишити з нею так як спору про її місце проживання у них з відповідачем немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] з»явилася, позовні вимоги підтримала при цьому пояснила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2003 року. Протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, більше ніж півроку проживають окремо, тому вона вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснила, що від даного шлюбу у них з відповідачем народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO], якого просить для подальшого утримання залишити з нею так як спору про його місце проживання у них з відповідачем немає. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав письмову заяву, просив розглянути справу без нього ,з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 18 жовтня 2003 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Краснобірської с)р Радомишльського району Житомирської області, актовий запис за №07. Від даного шлюбу у сторін по справі народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO] Сторони по справі більше шести місяців будь-які сімейні відносини не підтримують, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, в судовому засіданні позивачка наполягала на розірванні їх шлюбу, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 484 гривні 33 копійки, посилаючись на слідуюче . На підставі довідки виданої паспортистом КП «Петрівське» [PERSON], зареєстрований і проживає в квартирі в смт. Петрове , вул. Літвінова, 19/44, і він являється користувачем комунальних послуг, які надає комунальне підприємство «Петрівське» . Відповідачка не вносила квартплату та комунальні послуги в звязку з чим комунальному підприємству «Петрівське» завдано збитків на суму 484 грн.33 коп. , що складає вартість несплаченої квартплати та комунальних послуг , а тому просить стягнути вказані збитки. Представник позивача в судове засідання не зявився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі позов підтримав повністю. Відповідачка також не зявилася в судове засідання, але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, з позовом згодна повністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно розрахунку ( а.с. 4), заборгованість з квартплати та комунальних послуг складає 484 гривні 33 копійки. Квартиронаймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та комунальні послуги , а тому з нього слід стягнути вказану суму. Вказані правовідносини регулюються ст. 68 ЖК України , ст.ст. 161, 209 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

23 лютого 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказував на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2000 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 564. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2009 року. Спору щодо поділу майна сторони на даний час не мають. З відповідачем сімя розпалася через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого почали відбуватися суперечки, що поступово призвело до втрати почуття любові і поваги між ними. У звязку з чим [PERSON] вважав, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо і суперечить його інтересам, з огляду на що просить суд задовольнити позов та розірвати їх з [PERSON] шлюб. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2010 року сторонам був наданий строк на примирення до 30 квітня 2010 року. Однак до наступного часу примирення між сторонами не було досягнуто. Відповідач проти позову не заперечувала, зберегти шлюб не бажала. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача у судовому засіданні, вони з відповідачем сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки між ними втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. У звязку з чим, суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Витрати повязані з розлученням в органах РАГС необхідно покласти на позивача, а відповідача від сплати державного мита звільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

22.02.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.04.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони втратили взаємопорозуміння, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні проти розлучення не заперечувала, але наполягала на визначенні місця проживання дитини з нею. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч. 4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з матір'ю. Сторони спільно не проживають з листопада 2007 року, припинили шлюбні відносини, ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Примирення між сторонами не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, яка досягла повноліття і продовжує навчатися. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [PERSON] перебуває під її опікою, згідно рішення виконкому Пасатської сільської ради від 29.09.2005 року № 20. Батько [PERSON], який позбавлений батьківських прав, матеріально дитині не допомагає, не утримує її. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст.224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення опікуна, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] є батьком дитини: [PERSON], [INFO], однак в порушення вимог ст. 180 СК України не утримує її, а навчання дитини та дуже низький рівень матеріального забезпечення позивачки явно недостатній для повноцінного утримання та виховання дитини яка навчається. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Пужайкове Балтського району Одеської області, який належав її батькові [PERSON]. За ствердженням позивачки, 28.11.2000 року помер її батько [PERSON], який, на день смерті, мешкав в с. Пужайкове Балтського району Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина, заповіту за життя він не склав. Спадкоємцями за законом є позивачка, інших спадкоємців немає. Одразу після смерті батька позивачка прийняла у володіння, користування та розпорядження вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, тобто фактично, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину. В нотаріальному порядку позивачка була не в змозі оформити на себе спадщину, яка складається з вищевказаного цілого домоволодіння з господарськими спорудами, оскільки, по причині юридичної неосвідомленості пропустила встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, в звязку з чим була вимушена звернутись до суду з даним позовом і просить його задовольнити. Представник відповідача Пужайківської сільської ради проти позовних вимог не заперечує. Суд, ознайомившись з доводами позивачки, дослідивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер 28.11.2000 року, належало на праві власності ціле домоволодіння з господарськими спорудами, розташоване в с. Пужайкове Балтського району Одеської області. Спадкоємцем за законом першої черги є донька померлого [PERSON], яка поховала батька [PERSON] та доглядає за будинком на час відкриття спадщини та фактично спадщину прийняла, вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) свідчить про прийняття спадщини, однак через юридичну неосвідомленість не звернулася у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори № 414 від 24.04.2010 р. спадкоємці [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Спадкова справа не заводилася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

1 квітня 2010 року позивач звернулась до суду з позовом вказавши, що 26 квітня 2005 року вона уклала з відповідачем договір позики, згідно якого вона передала відповідачу 3525 грн. та 200 євро. Відповідач написав розписку, згідно якої він зобов'язався повернути ці кошти до 15 травня 2005 року. В порушення умов договору відповідач не повернула вказані грошові суми у визначений строк. На її вимоги повернути гроші постійно обіцяв це зробити як тільки повернеться з заробітків. Однак до теперішнього часу гроші не повернув. Просила стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5315.60 грн., 809.89 грн. (3% річних від простроченої суми), та 2160 грн. (200 евро по курсу 1 евро=10.80 грн. на теперішній час.), а також судові витрати у сумі 198 грн. Крім того, вказала, що діями відповідача їй також завдана і моральна шкода, яка повязана з моральними стражданнями, втратами нормального способу життя, що потребували додаткових зусиль. Просила стягнути з відповідача моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач, будучи повідомлений про день і час слухання справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами згідно ст.1046 ЦК України 26.04.2010 р. укладено договір позики згідно якого позивач передала відповідачу 200 евро та 3525 грн., а відповідач зобовязався повернути ці суми до 15 травня 2010 p., що підтверджується розпискою. Умови договору відповідач не виконав, суму боргу не повернув, а тому на підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України з нього на користь позивача повинно бути стягнуто 3525 грн. та 2160 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ч.2 ст. 625 ЦК України сума 3525 грн. повинна бути стягнута з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також з урахуванням 3% річних від простроченої суми. Індекс інфляції з травня 2005 рік по травень 2010 рік, згідно довідки міжрайонного управління статистики, складає 71,4 %, тобто сума, яка підлягає стягненню з урахуванням інфляції складає 3525 грн.+(71.4 % від 3525 грн.)= 3525+2516.85=6041.85 грн. 3% річних від простроченої суми складає 3525:100% х 3% х 5 лет = 528.75 грн. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 6041.85 + 528.75 + 2160- 8730.60 грн. Завдання діями відповідача позивачу моральної шкоди, позивач в суді нічим не довів, крім своїх пояснень, а тому в позові позивачу про стягнення моральної шкоди з відповідача суд вважає за необхідне відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути також стягнено оплачений позивачем судовий збір у сумі 168.10 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення у сумі 30 грн., а усього 198.10 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держказначейства повинно бути с тягнуто 90 1 грн. недоплачених позивачем витрат на інформаційне-технічне забезпечення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що 16.03.2002 р. між нею та відповідачем був укладений шлюб. Вони мають дочку - [PERSON], [INFO] Одруження виявилось невдалим. Відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї, не займався вихованням дитини. Постійно проявляв до неї неповагу, вчиняв сварки. З квітня 2009 р. вигнав її з квартири, добровільно надавати кошти відмовляється. Вважає, що сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Вона з дитиною проживає в своїх батьків, відповідач допомоги на утримання дочки добровільно не надає. Інших утриманців у нього немає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 16.03.2002 р. виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між [PERSON] та нею. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 30% частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 600 грн. , починаючи з 13.04.2010 р. до повноліття дитини. В судовому засідання позивачка позовні вимоги в частині стягнення аліментів змінила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки -[PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 13.04.2010 р. до повноліття дитини. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав, пояснив, що не працює, однак працездатний, інших утриманців не має. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, позов задоволити, так як це не суперечить закону та інтересам інших осіб, виходячи з наступного. Сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується та актом обстеження матеріально-побутових умов від 22.04.2010 р. Відповідно до ст.180 СК України відповідач також зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не працює, однак працездатний , інших утриманців не має. Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Суд вважає, що збереження шлюбу недоцільне суперечить інтересам позивача, а тому позов в частині розірвання шлюбу задовільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе, він добровільно не надає допомоги на утримання їх неповнолітньої дитини та на її утримання, а тому вона просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини, на утримання сина [PERSON] [INFO] до виповнення йому повнолітт та на її утримання 1/4 частину щомісячно до виповнення дитині трьох років. Позивачка в судове засідання не зявилася але письмовою заявою прохала слухати справу без її участі, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі з позовом згоден повністю. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20 грудня 2008 року Виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Криворізького району , Дніпропетровської області. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], дитина проживає і знаходяться на повному утриманні позивачки. Сумісне життя з відповідачем припинили понад 10 місяців тому. Життя не склалося через те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага, також в звязку з тим, що дитина проживає без батька ,а відповідач належним чином не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання позивачки, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини йогзаробітку (доходу) до досягнення повноліття сина [PERSON], а на утримання позивачки 1/4 частини до виповнення сином трьохрічного віку, та розірвати шлюб. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110,112,114 та ст.ст. 198-201 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved