Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-22 00:00:00

Представник відповідача виконкому Котловинської сільської ради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила визнати право власності на спадковий житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями (за винятком самочинно збудованих), на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок № 4 по пров. Молодогвардійському в с. Котловина Ренійського району Одеської області; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла 20.08.2006р.; копія довідки Котловинської сільської ради від 21.12.2009 р. № 1617; копія заповіту на імя [PERSON] від 21.04.2005 р.; копія довідки Котловинської сільської ради від 14.12.2009 р . № 1601; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копія свідоцтва про народження [PERSON]; копія довідки Ренійського БТІ про належність житлового будинку від 17.09.2008р.; копія листа завідувачки РРДНК від 15.12.2009 р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є сином [PERSON] За життя [PERSON] збудувала будинок № 4 по пров. Малогвардійському в с. Котловина Ренійського району Одеської області, у якому мешкала разом із позивачем без оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Факт належності будинку [PERSON] підтверджується копією технічного паспорту на будинок на її імя, в якому вказано, що літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», сараї літ. «Г», «Д», «Е» самочинно збудовані, а також довідкою Ренійського БТІ від 17.09.2008р., у якій власником будинку записаний нині померла мати позивача. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, 21.04.2005р. залишила заповіт на імя позивача, а 20.08.2006 р. - померла. Позивач прийняв спадщину фактично, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, зараз продовжує мешкати у спадковому будинку, сплачує необхідні комунальні платежі, вся технічна документація на нерухомість знаходиться у нього. При звернені до нотаріуса з питання оформлення спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину за заповітом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Він на час відкриття спадщини мешкав разом із матірю, після її смерті поніс витрати по похованню, виконав необхідні поминальні обряди та зараз продовжує мешкати у спадковому будинку, несе всі витрати по його утриманню, сплачує необхідні комунальні платежі, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, [PERSON] за своє життя склала заповіт на імя позивача, який в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Позивач прийняв спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на житловий будинок.

Outcome: approved