Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Горьківської сільської ради Якимівського району, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, мотивуючи тим, що 17.12.2006 року померла його мати - [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS]. На день її смерті вона була власником земельної ділянки, площею 11,96 гектара, що розташована на території Горьківскої сільської ради Якимівського району. Позивач зазначає, що після смерті матері оформленням зазначеної земельної ділянки, що була спадковим майном, повинен був займатися його батько - [PERSON] [INFO], як спадкоємець першої черги. При цьому, позивач, як спадкоємець також першої черги заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору у встановлений законом 6-ти місячний строк не подавав, і строк пропустив, тому що постійно доглядав за батьком, який хворів. Батько [PERSON] на той момент був інвалідом першої групи та мав потребу в сторонньому догляді. Його здоров'я після смерті матері позивача погіршилося ще більше, і в червні 2007 року позивач перевіз його для подальшого проживання та нагляду у м. Мелітополь. Як вказує позивач, з огляду на стан здоров'я батька він не міг займатися оформленням спадщини, у зв»язку з чим видав на ім'я позивача доручення на право оформлення документів, пов'язаних зі стягуванням зазначеної земельної ділянки. У подальшому позивач отримав на ім'я батька свідоцтво про право на спадщину за законом, у якому була зазначена земельна ділянка площею 11,96 га., як спадкове майно. Однак, подальше оформлення, а саме одержання правовстановлюючого документа і його реєстрацію позивач не зробив, тому що постійно доглядав за батьком, що продовжував хворіти. 04.03.2009 року батько позивача помер. Таким чином, не оформивши до кінця документи на зазначену земельну ділянку в батька не виникло на неї права власності. Таким чином, позивач вказує, що в цей час для прийняття спадщини на зазначену земельну ділянку, йому потрібен додатковий строк на подачу заяви про прийняття спадщини. При зазначених обставинах, позивач вважає, що строк пропущено з поважної причини, тому що, практично увесь свій час він приділяв догляду за хворим батьком і не міг вчасно займатися оформленням спадкоємних документів, як від свого імені так і від імені свого батька. В зв»язку з чим позивач просить суд визначити йому додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON]. В судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог за тими підставами, що позивач мав реальну можливість у встановлений законом шестимісячний термін звернутися до нотаріальної контори із заявою пр. прийняття спадщини, причини пропуску позивачем встановленого строку вважають неповажними та за цими підставами просять суд відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Розглянув матеріали справи, заслухав думку сторін, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав: В судовому засіданні було допитано свідків в обґрунтування вимог позивача, які з»явились в судове засідання. Так, з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони проживали по сусідству з батьками позивача. Коли померла [PERSON] батька доглядав [PERSON] Кожен тиждень приїздив, привозив продукти харчування та прибирав в будинку. Через деякий час він забрав свого батька до м. Мелітополя на постійне проживання. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання пояснили, що вани є двоюрідними сестрами сторін по справі. Після смерті [PERSON] батька сторін по справі доглядав його син [PERSON]. Степан за батьками не доглядав на не їздив до них. В судовому засіданні у якості свідків з боку відповідача були допитані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, з пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона є двоюрідною сестрою сторін по справі. Вона проживає в сусідньому селі і в зв»язку, що в їхньому селі немає питної води, вона часто їздила до с. М.Горького до [PERSON] та [PERSON] [PERSON] вона там бачила дуже рідко. Коли приїздила, то її чоловік допомогав по господарству батькам позивача та відповідача. Свідок [PERSON], який є чоловіком [PERSON], в судовому надав посиніння аналогічні поясненням [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що також приїздила до с. М.Горького за питною водою, при цьому бачила, що [PERSON] допомагала по господарству старим [PERSON]. Вона також чула, що [PERSON] казала, що землю, яка їй належить треба поділити між її синами порівну. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2006 року померла мати позивача та відповідача по справі [PERSON], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 11,96 гектара, що розташована на території Горьківскої сільської ради Якимівського району. При цьому, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору у встановлений законом 6-ти місячний строк не подавав у зв»язку з тим, що , що постійно доглядав за батьком, який хворів та був інвалідом першої групи і мав потребу в сторонньому догляді. Зазначені обставини, позивач вважає з поважними причини, тому що, практично увесь свій час він приділяв догляду за хворим батьком і не міг вчасно займатися оформленням спадкоємних документів. Проте, суд робить висновки, що такі твердження позивача є хибними та недоведеними в ході судового засідання. Так, з пояснень самого позивача вбачається, що його батько не міг займатися оформленням спадщини через поганий стан здоров»я, у зв»язку з чим видав на ім'я позивача доручення на право оформлення документів, пов'язаних з оформленням спадщини після смерті [PERSON]. У подальшому позивач отримав на ім'я батька свідоцтво про право на спадщину за законом, у якому була зазначена земельна ділянка площею 11,96 га., як спадкове майно. Зазначені обставини свідчать про те, що позивач мав час та реальну можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] в установлені законодавством строки та за оформленням спадкових документів, тому суд вважає, що встановлений законодавством 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з неповажних причин. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] безпідставні, не ґрунтуються на законі, та такі, що не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Позивачем не доведено викладених ним обставин, тож у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed