Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування після смерті 16.02.2008 року своєї тітки [PERSON], на спадкове майно - приватизовані земельні ділянки: площею 0,58 га під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с.Бугаївка Полтавського району; площею 4,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіровської сільради Полтавського району. Зазначив, що він являється єдиним спадкоємцем за заповітом та вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформив лише частково свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади. Право власності на вище вказані земельні ділянки, оформити не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на них були втрачені під час пожежі, а відновити їх неможливо, в зв'язку зі смертю власника. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельні ділянки площею 0,58 га та 4,98 га, а відділ Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області зобов'язати зареєструвати за ним право власності на зазначені земельні ділянки. В судове засідання з'явився позивач, який позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача Кіровської сільради Полтавського району та представники третіх осіб - відділу Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області, Полтавської районної державної нотаріальна контори в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с.14,15,18). Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.02.2008 року померла [PERSON] (а.с.12). Померла 03.08.1989р.склала заповіт, відповідно до якого все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось заповіла [PERSON]- позивачу по справі (а.с.7). Спадкове майно складається з земельних ділянок: площею 0,58 га під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с.Бугаївка Полтавського району, на яку 23.10.1996 року видано державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], що підтверджується витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру (а.с.8); площею 4,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіровської сільради Полтавського району, на яку 25.12.2001 року видано державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], що підтверджується витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру (а.с.10) Нормативна грошова оцінка земельної ділянки пл. 0,58 га відповідно до технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 16725,72 грн. (а.с.9). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки пл. 4,99 га відповідно до технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 53959,83 грн. (а.с.11). Позивач вчасно у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори, але оформити право на спадщину не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на земельні ділянки були втрачені під час пожежі, а поновити їх неможливо в зв'язку зі смертю власника. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.392, 1220, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1299 ЦК України,

Outcome: approved