Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-14 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що тривалий час без реєстрації проживали однією сімєю з дядьком [PERSON] за адресою [ADDRESS], який був наймачем зазначеної квартири, вели з ним спільне господарство, несли витрати по утриманню житла. 28 липня 2002 року [PERSON] помер, вони його за власні кошти поховали, та залишилися проживати в спірній квартирі, доки їх не було виселено в примусовому порядку на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєві від 16 вересня 2008 року. Вважаючи свої права порушеними просять визнати їх членами сімї померлого [PERSON] та визнати за ними право на користування квартирою №102, по вул. Колодязній, буд. 3- А, в м. Миколаєві. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали. Представник відповідача позов не визнала. Заперечуючи проти позову зазначила, що позивачі створюють видимість правового звязку зі спірним житлом, які спростовуються раніше встановленими обставинами та твердженнями позивача [PERSON] в іншому судовому провадженні за позовом [PERSON], вирішеного 09 червня 2003р. Центральним районним судом м. Миколаєва, рішення якого, 07 жовтня 2004р. апеляційним судом Миколаївської області скасоване, та постановлене нове, про відмову у задоволенні позову. З цих підстав просила у позові відмовити за необґрунтованістю. Третя особа Служба у справах дітей свого представника в судове засідання не направили, надали суду заяву розглядати позов без участі представника, при винесенні рішення поклалися на розсуд суду. Третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Проспект» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність осіб що не зявилися, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та правовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2003 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], а [PERSON] [INFO] донька [PERSON] від першого шлюбу. Відповідно до чинного житлового законодавства предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване житлове приміщення. Наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним житлове приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в житлове приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування житловим приміщенням і несуть обовязки, що випливають із договору найму житлового приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ст.ст. 64, 65 ЖК). Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N 2, від 12.04.1985р. вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що з 1978 року наймачем квартири №102, по вул. Колодязній, буд. З-A, в м. Миколаєві, був [PERSON], який помер 28 липня 2002 року. На час його смерті інших осіб в квартирі не зареєстровано. Відповідачі вселилися в спірну квартиру після смерті вказаної особи без правових на то підстав і право користування квартирою не придбали. З цих підстав рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2008 року (справа №7-805/2008) залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 грудня 2008р., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виселили з квартири №102, по вул. Колодязній, буд. З-A, в м. Миколаєві, без надання іншого житлового приміщення. Крім того, як убачається з матеріалів справи у [PERSON] була власна однокімнатна приватизована квартира [ADDRESS], в якій останній був зареєстрований з 1989 по 2003р.р. без членів своєї сімї, та яку продав у 2003році [PERSON] за договором купівлі-продажу №1914, тобто вже після смерті його дядька [PERSON] Зазначене спростовує посилання відповідача [PERSON] про відсутність у нього місця проживання з 1987 по 2003 p.p. окрім квартири [ADDRESS], що належить його матері [PERSON] на праві власності, в якій не зміг проживати через непорозуміння з вітчимом, у звязку з чим був вимушений звернутися до дядька [PERSON], що приводиться рідним братом його матері, з проханням проживати з ним в квартирі №102, по вул. Колодязній, буд. З-A, в м. Миколаєві, однією сімю. Посилання позивача [PERSON], про те, що він проживав з [PERSON] однією сімєю суперечать також і рішенню Апеляційного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2004року по справі за позовом [PERSON] до виконкому Миколаївської міської ради про визнання права користування спірною квартирою, де [PERSON] будучі свідком по цій справі не вказував про те що проживав однією сімєю з [PERSON] а навпаки вказував про інше своє місце проживання, про власну квартиру, та про те що саме [PERSON] проживала однією сімєю з померлим [PERSON] в спірній квартирі до його смерті, та несла витрати на його поховання. Не знайшли свого підтвердження й посилання позивачів [PERSON], [PERSON] щодо введення з [PERSON] спільного господарства, та участі в його похованні. Критично суд ставиться й до свідчень допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] J1.A., [PERSON], свідчення яких містять протилежні відомості наданих свідчень у вищезазначеній справі за позовом [PERSON] до виконкому Миколаївської міської ради про визнання права користування спірною квартирою, де також будучі свідками давали аналогічні цим обставинам свідчення, але стосовно [PERSON] За викладених обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] діючих в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] про визнання позивачів членами сімї [PERSON] та визнання за ними право користування квартирою №102, по вул. Колодязній, буд. З-А, в м. Миколаєві, слід відмовити за необґрунтованістю. В силу ст. 88 ЦПК судові витрати сплачені позивачами при предявлені позову, та при відмові у позові розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed