Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-04 00:00:00

Позивач, ВАТ «Красноармійське автотранспортне підприємство 11411», звернулось до Красноармійського міськрайсуду з позовом до [PERSON] про стягнення заподіяної підприємству шкоди на підставі зворотної вимоги до винної особи. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач працював у них на підприємстві водієм автобуса ЛАЗ-695. 21 листопада 2003 року приблизно о 16 год. 30 хв. на автодорозі з м. Родинське порушив Правила дорожнього руху, зіткнувся з автомобілем ВАЗ-2193. Пасажир автомобіля ВАЗ-2193 [PERSON] одержав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а автомобіль, в якому знаходився, отримав механічні пошкодження. Відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 УК України. Згідно вироку Доропільського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року відповідач був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року. Разом з тим цим же вироком стягнуто на користь потерпілої [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 10420 грн., моральна шкода у сумі 2000 грн., витрати на авто товарознавчої експертизи -150,80 грн. та на правову допомогу - 200 грн. На користь потерпілого [PERSON] було стягнуто матеріальної шкоді у сумі 135 грн.85 коп., моральної шкоди - 3000 грн. та витрати на правову допомогу - 300 грн. Разом стягнуто з автомобільного підприємства на користь потерпілих 16206 грн. 65 коп. Вказана сума сплачена потерпілим. Відповідач 18 липня 2006 року написав заяву про добровільне відшкодування шкоди, завданої ним підприємству за рахунок утримання 20 відсотків його заробітної плати щомісячно. З січня 2008 року відповідач звільнився з підприємства за власним бажанням. На час звільнення з відповідача було утримано на відшкодування шкоди, завданої підприємству 3366 грн.20 коп. Залишок відшкодування шкоді складає 12840 грн.45 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на користь підприємства. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає і просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON] позов не визнав, вказав, що позивач зобов'язав його подати заяву на звільнення, він залишився без роботи, не має доходів, тому у нього не має грошів для погашення шкоди. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності вважає, що даний позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом установлено, що відповідач працював у позивача водієм автобуса ЛАЗ-695 до 03 січня 2008 року і згідно наказу № 2-к від 03 січня 2008 року відповідач звільнений з посади за власним бажанням, по ст. 38 КЗпП України (а.с. 12). 21 листопада 2003 року приблизно о 16 год. 30 хв. на автодорозі з м. Родинське відповідач у справі порушив Правила дорожнього руху і зіткнувся з автомобілем ВАЗ-2193. Пасажир автомобілю ВАЗ-2193 [PERSON] одержав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а автомобіль, в якому він знаходився, отримав механічні пошкодження. Відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст..286 ч.1 УК України. Згідно вироку Доропільського міськрайонного суду від 16 грудня 2005 року відповідач був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року (а.с.5-8). Разом з тим цім же вироком стягнуто на користь, власника транспортного засобу, потерпілої [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 10420 грн., моральна шкода у сумі 2000 грн., витрати на авто товарознавчої експертизи -150,80 грн. та на правову допомогу - 200 грн. На користь потерпілого [PERSON] було стягнуто матеріальної шкоді у сумі 135 грн. 85 коп., моральної шкоди - 3000 грн. та витрати на правову допомогу - 300 грн. Разом стягнуто з автомобільного підприємства стягнуто на користь потерпілих 16206 грн. 65 коп. Вказана сума сплачена потерпілим, згідно платіжного доручення №1093 від 24 липня 2006 року (а.с. 10). За заявою від 18 липня 2006 року зі згоди відповідача підприємство стягувало з заробітної плати відповідача по 20 % щомісячно у рахунок погашення шкоди заподіяної підприємству (а.с. 11). Довідкою на а.с. 17 підтверджується, що на підставі заяви відповідача з останнього було стягнуто 3366 грн. 20 коп., тобто невідшкодована школа складає 12840 грн. 45 коп. В той же час вважає за необхідне урахувати матеріальне становище відповідача, який вчинив злочин з необережністю і після звільнення позивачем, відповідач мав змогу працевлаштуватися тільки у серпні 2008 року, і має малу заробітну плату. З таких підстав суд знаходить можливим зменшити суму, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача на дві тисячі гривень і стягнути 10840 грн. 45 коп. Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витраті (а.с. 1-3): судовій збір у сумі 108,40 грн. та 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial