overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

КП „Водоканал звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації, в якому вказує, що за період з 01.11.2001 року по 22.10.2009 рік у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 1537,50 грн., яку позивач просить стягнути на його користь, а також просить поновити строк позовної давності та стягнути понесені позивачем витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не звертались, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації здійснюють не в повному обсязі, у звязку з чим, утворилась заборгованість за період з 01.11.2001 по 22.10.2009 у сумі 1537,50 грн. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення, збір абонентної плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобовязаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Судом установлено, що відповідачами частково вносились оплати за воду та послуги каналізації у більшому розмірі ніж нараховувалось за місяць, а саме: в червні 2007 було нараховано 43,63 грн., оплачено 150 грн., у квітні 2008 року нараховано 50,79 грн., сплачено 200 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Своїми діями відповідачі визнали свій борг, та перервали плин строку позовної давності. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, позивачу необхідно поновити пропущений строк позовної давності та стягнути з відповідачів суму заборгованості, яка утворилась за період з 01.11.2001 р. по 22.10.2009 року у розмірі 1537,50 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів витрати понесені позивачем по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернулось до суду з позовом у якому вказало, що відповідно до укладеного 27.09.2007 року договору № DN80АМ00000197 [PERSON] отримав кредит у сумі 66780,61 гривен зі сплатою 9,96 % річних по 26.09.2014 року включно під зобов»язання своєчасно сплачувати частини суми кредиту, сплату відсотків за користування кредитом. Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконував, регулярного щомісячного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів не здійснював, внаслідок чого його заборгованість за кредитним договором станом на 13.01.2009 року складає 57460,44, яка складається з: заборгованості за кредитом 51661,01 гривен; заборгованості по процентам за користування кредитом 3634,77 гривен, заборгованості по комісії за користування кредитом 1542,66 гривен; пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 622,00 гривен. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, ніяких доказів або заперечень суду не надав. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав : у відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 27.09.2007 року договору № DN80АМ00000197 [PERSON] отримав кредит у сумі 66780,61 гривен зі сплатою 9,96 % річних по 26.09.2014 року включно під зобов»язання своєчасно сплачувати частини суми кредиту, сплату відсотків за користування кредитом. (а.с. 6-7). Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконував, регулярного щомісячного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів не здійснював, внаслідок чого його заборгованість за кредитним договором станом на 13.01.2009 року складає 57460 гривен 44 копійок. У добровільному порядку заборгованість, що залишилася, відповідачем не погашена. Заборгованість у сумі 57460 грн. 44 коп. відповідачем не погашена дотепер, тому підлягає стягненню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню і витрати понесені позивачем по оплаті держмита у сумі 574 грн. 60 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

12.01.2010 року позивач звернувся з даним позовом до суду, указуючи, що 14.01.2008 року, між позивачем і відповідачем, [PERSON] був оформлений кредитний договір. За умовою даного кредиту відповідачу було видано 5300грн. строком погашення до 14.01.2011року із сплатою річних 28% за користування кредитними коштами. При цьому відповідач повинен щомісячно сплачувати кредит частинами та погашати відсотки за користування кредитом. Станом на 16.12.2009р. відповідачем вище вказані умови не виконуються і заборгованість перед банком становить 5137грн. Представник позивача за дорученням [PERSON] допитана у залі суду пояснила, що вона на позові наполягає. Відповідач [PERSON] допитана у судовому засіданні пояснила суду, що вона позовні вимоги позивача визнає. Відповідач [PERSON] у зал суду не з*явивлась, але була сповіщена належним чином про день та час слухання справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З кредитного договору від 14 січня 2008року випливає, що відповідач [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 5300гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28 річних. Згідно договору відповідач повинен щомісячно сплачувати кредит частинами та погашати відсотки за користування кредитом. Станом на 16 грудня 2009р. відповідачем вище вказані умови не виконуються і заборгованість передбанком становить 5137грн., яка складається з непогашеної суми кредиту - 243р,06грн., не сплачених процентів - 1076,39грн. та пені 1076,39грн. 14 січня 2008року з метою забезпечення повернення кредиту між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого вона на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов*язанням [PERSON] Отже, вимоги позивача обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом у сумі 5137грн. у солідарному порядку. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 51,37 грн. судового збору у солідарному порядку. На підставі ст. ст.526, п.п. 1,2 ст. 554, 610, 1048, 1049, п.2 ст. 1050, п.2 ст. 1054 ЦК України, ст.75 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до Дарницького районного суду м. Києва, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що знаходиться на балансі Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України. В даній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] Анатоліївна-дружина, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Протягом тривалого часу Відповідач не сплачує квартирну плату та плату за комунальні послуги, в зв'язку з чим за ним з грудня 2008 року на сьогоднішній день числиться заборгованість в сумі 2500 грн. 28 коп. Позивач неодноразово попереджав Відповідачів про необхідність сплатити борг, і щомісячно надсилав квитанції з зазначеним боргом та поточними платежами. Але до теперішнього часу по заборгованості за квартирну плату та плату за комунальні послуги Відповідачі не розрахувалися, методами досудового регулювання спору не вирішено, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 2500,28 грн. заборгованості по квартирній платі та платі за комунальні послуги, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн. і 51 грн. витрат по сплаті державного мита В ході судового розгляду представник позивача надав заяву в якій повідомив, що відповідачем була погашена заборгованість за житлово-комунальні послуги, та просили справу розглянути у їх відсутність. Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність по наявним у справі доказам. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне: [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що знаходиться на балансі Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України. В даній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] Анатоліївна-дружина, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На час звернення позивача до суду утворилась заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги в розмірі 2500,28 грн. однак враховуючи, що відповідачем було погашено заборгованість суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн. і 51 грн. витрат по сплаті державного мита Однак, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 30 грн. і 51 грн. - збір за інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання на час навчання сина [PERSON], мотивуючи його тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 21.01.1989 року, який розірвано 14.11.1994 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на 2 курсі інженерно-фізичного факультету, денної форми навчання Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання в сумі 200 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує сплачувати аліменти до закінчення сином навчання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.01.1989 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.12.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції від 02.11.2009 року. Актовий запис № 188. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження, виданого Палацом урочистих подій м. Донецьк 26.01.1991 року, актовий запис № 51 є відповідач. Згідно довідки вих. № 660/1100 від 18.09.2009 року виданої Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» [PERSON] вбачається, що він дійсно є студентом 2 курсу інженерно-фізичного факультету денної форми навчання до 30.06.2012 року. Відповідно до ст.199 ч.1Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 ч.1 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин при визначенні розміру аліментів. За таких підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, вказавши, що 05.06.1999 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають доньку Марину, [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені з травня 2008 року, збереження шлюбу вважає неможливим. В попередньому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі, примирення вважає не можливим. Відповідачка в попередньому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В попередньому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги і любові між ними, шлюбні відносини припинені, а тому у відповідності до ст.112 СК України, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб розривається. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими , базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказавши, що 12.10.2002 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені з травня 2008 року, збереження шлюбу вважає неможливим. В попередньому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити в повному обсязі, примирення вважає не можливим. Відповідач в попередньому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В попередньому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги і любові між ними, шлюбні відносини припинені, а тому у відповідності до ст.112 СК України, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб розривається. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими , базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON] посилається на те, що 27 листопада 1995 року, за №06 актового запису у виконкомі Ворничанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб сторін. Від даного шлюбу народилося пятеро дітей: 04 березня 1996 року дочка [PERSON], 29 листопада 1999 року дочка [PERSON], 25 вересня 2002 року син [PERSON], 04 вересня 2005 року дочка [PERSON], 12 квітня 2008 року дочка [PERSON], які проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні. Протягом одного місяця сторони проживають окремо. Сімя розпадається вже не перший раз, із-за відсутності взаємного розуміння, несумісністю характерів, через неналежну поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує скандали в присутності дітей, що негативно впливає на їх виховання. Подальше сумісне життя і збереження сімї стали неможливим, по скільки ніяких спроб для примирення сторони не приймають, проживають окремо, їхній шлюб носить формальний характер. Спору про поділ майна, та місце проживання дітей немає. Пославшись на наведене в судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб, витрати повязані із розірванням шлюбу, покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

16листопада 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що відповідач користувався його послугами щодо постачання електроенергії в будинок № 72 по вул. Октябрьській в с. Рівнопіль Волноваського району Донецької області. Свої обовязки, передбачені Правилами користування електроенергією для населення, даний споживач не виконував, тому під час перевірки 7 вересня 2006 року співробітниками РЕМ було встановлено порушення : накидання дротів на ЛЕП повз прилад обліку електроенергії - електролічильник відсутній. На підставі складеного акту № 079832 від 7 вересня 2006 року споживачу було нараховано суму обєму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 180 гривень 58 копійок, яку позивач просить стягти з відповідача, а також 30 гривень - витрати на інформаційно- технічне забезпечення. В судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягав. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність - три роки. Судом встановлено, що відповідач користувався послугами позивача щодо постачання електроенергії в будинок № 72 по вул. Октябрьській в с.Рівнопіль Волноваського району Донецької області. На підставі складеного акту № 079832 від 7 вересня 2006 року споживачу було нараховано суму обєму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 180 гривень 58 копійок. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду - 17.11.2009 року сплинув встановлений чинним законодавством строк позовної давності - три роки. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Отже позов задоволенню не підлягає. Ст.ст. 258, 268 ЦК України не передбачають виключень щодо строку та перебігу позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На підставі ст.ст.256, 257, 258, 267, 268 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-09 00:00:00

17 листопада 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що відповідач користувався його послугами щодо постачання електроенергії в квартиру [ADDRESS]. Свої обовязки, передбачені Правилами користування електроенергією для населення, даний споживач не виконував, тому під час перевірки 11 жовтня 2006 року співробітниками РЕМ було встановлено порушення : пошкодження пломби Держстандарту України на розрахунковому приладі обліку електроенергії. На підставі складеного акту № 079777 від 11 жовтня 2006 року споживачу було нараховано суму обєму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 821 гривень 90 копійок, яку позивач просить стягти з відповідача, а також 30 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому засіданні представник позивача на заявлених вимогах наполягав. Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність - три роки. Судом встановлено, що відповідач користувався послугами позивача щодо постачання електроенергії в квартиру [ADDRESS]. На підставі складеного акту № 079777 від 11 жовтня 2006 року споживачу було нараховано суму обєму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в розмірі 821 гривень 90 копійок. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду - 17.1 1.2009 року сплинув встановлений чинним законодавством строк позовної давності - три роки. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Отже позов задоволенню не підлягає. Ст.ст. 258, 268 ЦК України не передбачають виключень щодо строку та перебігу позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На підставі ст.ст.256, 257, 258, 267, 268 ЦК України,

Outcome: dismissed