Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-16 00:00:00

01 лютого 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудовані господарські будівлі. В позовній заяві позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Леніна №89 в смт Краснокутськ на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого [PERSON] селищною радою 12 жовтня 1982 року на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради народних депутатів за №241 від 12 жовтня 1982 року взамін договору купівлі-продажу в звязку з перебудовою житлового будинку. В грудні 2009 року [PERSON] БТІ був виготовлений технічний паспорт, де згідно примітки вказано, що будівлі під літерою „В - гараж, „Д - сарай, „Г - сарай, „Є - убиральня, які були побудовані [PERSON] самовільно, але не оформив їх належним чином.. Для вирішення даного питання [PERSON] звернувся до КП „Архітектурне бюро Краснокутського району для обстеження домоволодіння. Згідно акту обстеження стану забудови на присадибній ділянці від 15 січня 2010 року було встановлено самочинно без належного дозволу та без отримання необхідної документації на садибі №89 по вул. Леніна в смт Краснокутськ виконано будівництво господарських будівель без порушень норм планування та забудови земельної ділянки, відповідно до ДБН 360-91, ДБН В.2.2.15-2005. Для узаконення самочинно побудованих будівель позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач просить узаконити самовільно побудовані будівлі за адресою вул. Леніна №89 в смт Краснокутськ та визнати за ним право власності на вказані самочинно збудовані будівлі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, оскільки проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як позовна заява являється обгрунтованою та підтверджена матеріалами справи з наступних підстав. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Леніна №89 в смт Краснокутськ на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого [PERSON] селищною радою 12 жовтня 1982 року на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради народних депутатів за №241 від 12 жовтня 1982 року взамін договору купівлі-продажу в звязку з перебудовою житлового будинку. Позивачем [PERSON] без рішення виконкому та без оформлення технічної документації було побудовано господарські будівлі: гараж, два сараї та убиральня. Згідно до ст.301 Закону України від 20 квітня 2000 р. №1699-111 „Про планування і забудову територій, ст.18 Закону України від 16 листопада 1992 р. З 2780-ХІІ „ Про основи містобудування будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно акту обстеження стану забудови на присадибній земельній ділянці, виданого 15 січня 2010 року КП „Архітектурне бюро Краснокутського району проведене самочинне будівництво може бути узаконене, оскільки при його будівництві були дотримані відповідні норми і правила. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Ухвалюючи рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на самочинне будівництво, суд враховує, що дійсно належним відповідачем у справі про самочинне будівництво є відповідно [PERSON] селищна рада, до компетенції якої належить вирішення питань щодо розпорядження землями відповідних територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності (статті 8-12 ЗК України); вирішення питання вибору, вилучення (викупу) земельних ділянок, надання дозволу на будівництво обєктів містобудування; вирішення питання щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту обєктів містобудування та упорядкування територій (ст.12 Закону « Про планування і забудову територій»). Згідно п.З ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved