Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-02 00:00:00

21 січня 2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, посилаючись у своїх вимогах на те, гцо вона з 01.04Л988 року по 01.12.1991 року та з 22.03 Л 993 року по 29.08.1996 року працювала в колгоспі [PERSON], реорганізованого в КСП імені [PERSON] ,та була членом колгоспу та колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списка, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.Карла Маркса серії ЛГ [NUMBER] був виданий 21.06.1995 року, в той час коли вона являлася членом КСП, і таким чином, мала право на земельну частку (пай). При складанні списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) її не було включено у вказаний документ і їй не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) та в подальшому вона не змогла оформити державний акт про право власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно довідки відділу Держкомзему у Марківському районі №25 від 14.01.2010 року розмір середньої частки (паю) .колишнього КСП ім.Карла Маркса на території Гераськівської сільської ради становить 9,73 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-1У від 05.06.03 року право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Тому представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 9,73 в умовних кадастрових гектарах в землі, що перебувала в колективній власності КСП імені [PERSON] Марківського району, і зобов,язати відповідача видати сертифікат та виділити земельну ділянку. Голова Гераськівської сільської ради [PERSON] та представник Марківської районної державної адміністрації [PERSON] позов визнали, пояснивши, що позивач має право на отримання земельної ділянки, яка може бути виділена. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при "визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved