Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

23 жовтня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених додаткових витрат у розмірі 806 грн. на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] що викликані особливими обставинами – розвитком здібностей дитини, внаслідок оплати навчання на курсах до вузівської підготовки. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснивши, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Донька [PERSON] , [INFO] є їх спільною дитиною, після розлучення проживає з нею як матір»ю. Відповідач з 1992 року зобов»язаний за рішенням суду до сплати аліментів на утримання доньки і сплачує щомісячні платежі у розмірі 1\\4 частини середнього заробітку по району згідно статистичних даних, постільки офіційно не працевлаштований. Аліменти відповідачем сплачуються регулярно, але у додаткових витратах на дитину він участі не приймає. Доходів позивачки недостатньо для самостійного несення додаткових витрат на розвиток здібностей дитини з урахуванням необхідності отримання рівня знань вищого, ніж може забезпечити шкільна програма. Просила врахувати, що крім того, несе не обліковані документально витрати на оплату роботи репетиторів для доньки та її ж лікування для підтримання фізичного здоров»я. Тому вважала, що задокументовані витрати по позовним вимогам повинні бути стягнуті з відповідача у заявленому розмірі. Відповідач у судове засідання не з”явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні письмові відомості. Про причини неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши представлені у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. - позивачка і відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, [INFO] шлюб між ними розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу за актовим записом №101 у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів ВРАГС Снігурівського районного виконкому Миколаївської області). - сторони є батьками [PERSON] – [INFO] відповідно даних свідоцтва про народження, виданого 20 березня 1992 року за актовим записом №50 ВРАГС Снігурівського районного виконкому Миколаївської області \\а.с.3\\ - у судовому засіданні позивачка ствердила, що неповнолітня донька [PERSON] проживає з нею і навчається у [INFO] , що підтверджується і довідкою за підписом директора учбового закладу від 15.10.2008 року за вих. №261 \\а.с.4\\ - постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 травня 1992 року відповідач зобов»язаний до сплати аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходів. Позивачка показала, що платежі надходять у середньому 270грн. на місяць. - згідно договору за №30/09-115 від 30 вересня 2008 року на довузовську підготовку [PERSON] проходить курси у [INFO] для подальшого вступу у вищий навчальний заклад України \\а.с.5\\, за які сплачено кошти у розмірі 670грн. з урахуванням платежу за банківські послуги (квитанції №№12,13 від 30 вересня 2008 року на а.с.6-7). - позивачкою виділялися кошти на оплату проїзду до м. Харкова для заключення договору на до вузівську підготовку, який вона за поясненнями мала підписати особисто та гарантувати оплату, що підтверджується представленими квитками на проїзд потягом та маршрутними таксі на загальну суму 136грн.35коп. (а.с.8-11). Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину. В силу ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд виходить з того, що оплата додаткових занять на платних курсах учбового закладу є тими особливими обставинами щодо розвитку здібностей дитини, які потребують додаткових витрат, бо можуть забезпечити вищий рівень знань від шкільного і можливість реалізації прагнення подальшої освіти. Позивачка підтвердила розмір фактично понесених витрат на загальну суму 806грн. При визначені розміру разового стягнення, суд виходить з того, що вказані витрати повинні нести обидва батьки і навпіл, постільки з довідки про заробітну платню [PERSON] (видана [INFO] ) вбачається, що середньомісячний дохід позивачки складає 1169грн., а 1\\4 частина (пропорційно отримуваного розміру аліментів від батька)- 292грн. Тобто фактично сторони по справі несуть приблизно однаковий розмір витрат на дитину обов»язкового утримання. Суд не приймає доводів позивачки про несення нею інших додаткових витрат, постільки вони не документовані і докази щодо таких відсутні. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги, підлягаючими задоволенню частково у розмірі 403грн. Справу вирішено на підставі ст.185 СК України. Відповідно до ст.81,88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору в дохід держави та витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Outcome: approved