Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 01.05.2009 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається зокрема з квартири [ADDRESS]. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений 18.06.1993 року державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого квартиру [ADDRESS] А.У. заповіла [PERSON] Про існування вказаного заповіту вона дізналась лише в січні 2010 року, тому звернулась до нотаріальної контори після спливу 60місячного строку для прийняття спадщини. Листом від 19.02.2010 року державний нотаріус повідомила її про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з пропуском 6-місячного терміну для прийняття спадщини та запропонувала звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з цим, позивачка просила визнати їй додатковий строк три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки в повному обсязі підтримала позовну заяву та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. В наданій заяві просили розглянути справу у відсутності представника нотаріальної контори. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого та зареєстрованого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №587 [PERSON] померла 01 травня 2009 року та після її смерті, відповідно до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на належне останній майно (а.с.5). Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] 18.06.1993 року та зареєстрованому в реєстрі за №25279, [PERSON] заповідала належну їй згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1993 року квартиру [ADDRESS] В.І. (а.с.6,8). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.ст.1269,1279 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка звернувшись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в січні 2010 року, пропустила встановлений законом 6-місячний строк для пийняття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З відповіді П?ятої Дніпропетровської державної нотаіральної контори від 19.02.2010 року вбачається, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], в звязку з пропуском 6-ти місячного строку, встановленого для прийняття спадищини та запропоновано звернутись до суду (а.с.7). З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи той факт, що на час відкриття спадщини позивачці не було відомо про наявність заповіту, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску [PERSON] передбаченого законом строку для прийняття спадищини та вважає, що позовна заява є обгрунтованою і пілягає задоволенню в повному обсязі щодо визначення [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] тривалістю три місяці з дня набрання рішенням по справі законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved