Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-02 00:00:00

Заявниці звернулись до суду з заявою, в обґрунтування якої вказують, що вони рідні мати і дочка. З 25 вересня 1956 року заявниця [PERSON] проживала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] /нині прізвище [PERSON]/ і [PERSON]. Заявниці проживали сумісно однією сім”єю з їхнім чоловіком і батьком [PERSON] у придбаній ним квартирі [ADDRESS], яка становить ј частину цього житлового будинку, де всі були зареєстровані за цією адресою. [PERSON] проживав окремо від заявниць. [INFO] [PERSON] у віці 65 років помер і відкрилася спадщина на належну йому на праві власності Ѕ частину вказаної вище квартири. Спадкоємцями першої черги за законом на цю спадщину були заявниці і син померлого [PERSON]. Ніхто із них заяв про прийняття спадщини до держконтори не подавав але заявниці її прийняли відповідно до ст. 549 ЦК України /1963 року/, який був чинним на час відкриття спадщини, так як проживали в цьому житловому приміщенні на день смерті спадкодавця і проживають в ньому до цього часу, зареєстровані за цією адресою. За отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріуса до цього часу не звертались. На даний час нотаріус не може видати заявницям цей документ з наступних підстав. У зв'язку зі зняттям з реєстрації місця проживання [PERSON] після його смерті стара домова книга була замінена на нову і знищена. В новій домовій книзі немає відомостей про реєстрацію місця проживання померлого, тому нотаріус вимагає встановити названі вище факти, так як немає документального підтвердження останнього постійного місця проживання спадкодавця, хто прийняв спадщину і яким чином. Ці факти можуть бути встановлені тільки у судовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України /1963 року/ місцем відкриття спадщини визнавалось останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Оскільки [PERSON] був власником Ѕ частини квартири [ADDRESS], то ця квартира є місцем відкриття його спадщини. Прийняли цю спадщину заявниці, фактично вступивши в володіння нею. [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подавав, проживав окремо від батьків, тобто відмовився від спадщини. Спору по спадщині не було і немає. На даний час [PERSON] в живих немає, він помер. У зв'язку з чим заявниці просять суд, ухвалити рішення, яким встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] є квартира [ADDRESS], що спадщину [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня його смерті прийняли тільки заявники, [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні заявниці підтримали заяву, наполягали на її задоволенні, підтримали доводи вказані в заяві. Вислухавши заявниць, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно з ст. 549 ЦПК України /1963р./, визнається, що спадкоємець прийняв майно, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадкоємним майном. В судовому засіданні встановлено, що заявниці рідні мати та дочка., що з 25 вересня 1956 року заявниця [PERSON] проживала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] /нині прізвище [PERSON]/ і [PERSON]. Заявниці проживали сумісно однією сім”єю з їхнім чоловіком і батьком [PERSON] у придбаній ним квартирі [ADDRESS], яка становить ј частину цього житлового будинку, де всі були зареєстровані за цією адресою. [PERSON] проживав окремо від заявниць. [INFO] [PERSON] у віці 65 років помер і відкрилася спадщина на належну йому на праві власності Ѕ частину вказаної вище квартири. Спадкоємцями першої черги за законом на цю спадщину були заявниці і син померлого [PERSON]. Ніхто із них заяв про прийняття спадщини до держконтори не подавав але заявниці її прийняли відповідно до ст. 549 ЦК України /1963 року/, який був чинним на час відкриття спадщини, так як проживали в цьому житловому приміщенні на день смерті спадкодавця і проживають в ньому до цього часу, зареєстровані за цією адресою. За отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріуса до цього часу не звертались. Відповідно до ст. 526 ЦК України /1963 року/ місцем відкриття спадщини визнавалось останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Оскільки [PERSON] був власником Ѕ частини квартири [ADDRESS], то ця квартира є місцем відкриття його спадщини. Прийняли цю спадщину заявниці, фактично вступивши в володіння нею. [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подавав, проживав окремо від батьків, тобто відмовився від спадщини. Спору по спадщині не було і немає. На даний час [PERSON] в живих немає, він помер. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] заявниця [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтв про народження /а.с.7, 9/ у заявниці [PERSON] та її чоловіка [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] /нині прізвище [PERSON]/ і [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 06 червня 1997 року /а.с.-10/ - чоловік заявниці [PERSON] - [PERSON] помер - [INFO]. Згідно договору купівлі-продажу від 1992 року /а.с.11/ - чоловік заявниці [PERSON] був власником Ѕ частини квартири [ADDRESS]. Згідно домової книги на домоволодіння [ADDRESS] /а.с.615-16/ - на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] у вказаному будинку були зареєстровані заявниці. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 25.10.1985 року /а.с.21/ - [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON], та змінила фамілію на „[PERSON]”. Аналізуючи викладене, суд вважає задовольнити вимоги заявниць в повному обсязі. На підставі ст.. 526, 529, 549 ЦК України (в ред.1963р.), 1221 ЦК України,

Outcome: approved