Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до КП «Сошне» та Сошненської сільської ради про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за вимушені прогули та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві зазначає, що 08 лютого 2005 року, він прийнятий на посаду директора КП «Сошне», а відповідно до розпорядження №103 від 09.09.2009 року, його було звільнено із посади в зв»язку із розірванням контракту. Позивач вказує, що під час звільнення були порушені його права, так як відповідачі провели ревізію, за результатами якої його було звільнено, у його відсутності та без його відома, тому він просить визнати розпорядження голови Сошненської сільської ради незаконним, поновити його на посаду директора КП «Сошне», стягнути із відповідача на його користь середньомісячний заробіток за вимушені прогули. В судовому засіданні позивач збільшив свої вимоги та окрім наведеного, просив стягнути із відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн., пояснивши, що звільнення призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, посилаються на те, що позивача було звільнено із посади в зв»язку із розірванням контракту, що слідувало після висловлення сходом села йому недовіри та оголошення догани. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які працювали разом із позивачем у відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 08.02.2005 року позивач і відповідач уклали контракт, за яким позивач був призначений на посаду директора КП «Сошне». Розпорядженням № 103 від 09.09.2009 року відповідач звільнив позивача з роботи на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України у зв»язку із розірванням контракту. Суд дослідив надані відповідачем копії протоколів сходу села, на яких було висловлено позивачу недовіру та розпорядження про оголошення йому догани, розпорядження про звільнення та встановив, що за порушення, які допустив позивач при виконанні трудових обов»язків, його було притягнуто до відповідальності та накладено стягнення у виді догани. Після накладення даного стягнення, позивач порушень не допускав, що не заперечив представник відповідача та свідки. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, розпорядження Сошненського сільського голови № 103 від 09.09.2009 року про звільнення [PERSON] слід визнати незаконним і на його користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу і нанесену моральну шкоду. Відповідно до контракту укладеного між позивачем та Сошненською сільською радою від 01 січня 2009 року, контракт укладений на один рік, тобто до 31 грудня 2009 року, а тому на час винесення рішення, позивач не може бути поновленим на посаді директора КП «Сошне», так як на даний час, на посаді директора працює інша особа. У відповідності до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивачеві має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09.09.2009 року до дня розгляду справи включно. Згідно із довідкою про заробітну плату позивача, наданою відповідачем, його середньоденний заробіток за останні два місяці склав 60,54 грн., отже за час вимушеного прогулу відповідач має виплатити позивачеві 4903, 74 грн. Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі ч.3 ст. 81, ч.3 ст.88 ЦПК України стягнути із відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, зазначені платежі підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial