Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-08 00:00:00

У грудні 2009 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем має троє неповнолітніх дітей доньок: Наталію, Юлію та Вікторію. Проте, спільне життя з відповідачем не складається через зловживання відповідачем спиртними напоями, постійні скандали, бійки. Зараз відповідач із дітьми вигнав її з дому, п»ять місяців, як вони з відповідачем припинили спільне життя. Позивач просила розірвати шлюб з відповідачем, стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання доньок: Наталії, [INFO], Юлії, [INFO] та Вікторії, [INFO], у розмірі 1/2 частки від доходу відповідача, але не менше ніж: 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги з підстав, зазначених у позові, просить судових витрат їй не повертати, тобто не повертати судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат на правову допомогу та покласти на неї витрати за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Пояснила, що вона про примирення не клопоче, оскільки чоловік зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та скандали, жорстоко поводиться із нею та дітьми, виганяє із дому, раніше бив її та сина [PERSON], зараз син повнолітній, захищає себе та її від насилля відповідача, відповідач вигнав її із дітьми із хати, що у місті Бердичеві, зараз вона із дітьми вимушена проживати у [INFO], у продовж: останніх двох місяців відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, вона бідує, утримує дітей сама: син повнолітній одержує 200 грн. стипендії, а 350 грн. допомоги від держави на меншу доньку вона ділить на всіх трьох неповнолітніх дівчаток, ще є город у селі та невеличке підсобне господарство: кури, коза, допомагає брат. Відповідач вимоги визнав у повному обсязі, з мотивами розірвання шлюбу погодився. Пояснив, що миритися зараз також: не бажає, діти проживають із позивачем у селі Семенівна і він проти цього не заперечує, діти із ним не можуть бути через його хворобу, він буде допомагати дітям за рішенням суду, сина бив, бо той заслуговував. 3^ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог. Встановлено, що сторони з 08 липня 1990 року перебувають у зареєстровану шлюбі (а.с. 3). Сторони мають від шлюбу неповнолітніх доньок: Наталію,[INFO], Юлію, [INFO], та Вікторію, [INFO](а.с.4-6). Старший син [PERSON], [INFO], досяг повноліття(а.с.7). Як пояснили сторони відповідач вигнав позивача із дітьми з будинку № 11 по вул. Пархоменка у місті Бердичеві та позивач із дітьми вимушена була оселитися у будинку №105 по вул.Каштановій села Семенівна Бердичівського району Житомирської області. Пояснення сторін підтверджуються довідкою житлової організації міста Бердичева (а.с. 7) та довідкою Іванковецької сільської ради від 05.01.10 року №127, яка долучається до матеріалів справи. Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з дітей, що мають істотне значення. Сторони не оспорили, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та дебоші, може бути агресивним та наносити членам сім»ї тілесні ушкодження. Так, поки не підріс син відповідач бив позивача та сина. Зараз син повнолітній і може захистити себе та позивача. Відповідач виганяє позивача із дітьми на вулицю, позивач вимушена шукає притулок у сусідів. Так, останнім часом відповідач в черговий раз вигнав позивача із дітьми із будинку №11 по вул. Пархоменка у місті Бердичеві. Позивач із дітьми вимушена була оселитися у батьківському будинку №105 по вул.Каштановій села Семенівна Бердичівського району Житомирської області. Сімейне насилля підтвердили свідки [PERSON] (кума) та [PERSON] (старший син подружжя). Так, свідок [PERSON] ствердила, що відповідач зловживає спиртними напоями, дітей посилає за горілкою, у сім»ї часті сварки, діти як раби, відповідач не пускає позивача та дітей до хати, не дає користуватися газом, щоб навіть приготувати дітям поїсти. Свідок [PERSON] суду ствердив, що відповідач зловживає спиртними напоями, жорстокий, у сім»ї постійні сварки, коли він був малим, то батько бив його так, що він ходив синім до школи, зараз він підріс і захищає себе та матір від насилля відповідача, а раніше батько постійно бив матір. Насильство у сім»ї з боку відповідача підтверджується також: постановою судді Бердичівського міськрайонного суду від 08 вересня 2008 року, якою відповідача визнано винним за ст.173-2 КУпАП (копія постанови долучається до матеріалів справи). Сторони про примирення не клопочуть. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що існування шлюбу істотно суперечить інтересам позивача та дітей, тому такий шлюб слід розірвати. Виходячи з найвищих інтересів неповнолітніх дітей їх слід залишити із позивачем. Відповідач проти цього не заперечує та між: сторонами не має спору з цього питання. Окрім того, відповідач має хворобливий стан здоров»я та вважає, що дана обставина може становити загрозу для здоров»я дітей. Старший син досяг повноліття, тому сам вправі обрати місце проживання. Батьки зобов^язані утримувати своїх дітей до досягнення їх повноліття (ст.180 СК України). Сторони не можуть між: собою домовитися про умови та способи утримання неповнолітніх доньок. Відповідач визнав та підтвердила свідок [PERSON] (позивач за її згодою допитана як свідок), що протягом останніх двох місяців відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач не працює. Враховуючи викладене, суд передусім виходить з інтересів дітей та вважає, що аліменти слід стягнути в судовому порядку (ч.З ст.181, 183 СК України). Визначаючись із розміром аліментів суд враховує вимоги ст.182 СК України. Відповідач є інвалідом другої групи (а.с.19). Як пояснив відповідач він одержує пенсію та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у судовому порядку у розмірі Уг частки від його доходу на утримання трьох неповнолітніх доньок. Позивач просить судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат на правову допомогу з відповідача на її користь не стягувати. Позивач з позовної вимоги про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору. Відповідач як інвалід другої групи ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» звільнений від сплати державного мита з вчинення актів громадянського стану та судового збору, тому судовий збір з позовної вимоги про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави(ст.88 ЦПК України).

Outcome: approved