Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

В листопаді 2008 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачкою 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а остання зобовязалась своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводив, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 2289 грн. 87 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка та її представник позов не визнали. Вказуючи на те, що квартира [ADDRESS] з вересня 2003 р. відключена від системи централізованого теплопостачання та опалюється за допомогою індивідуального газового опалення, розміщеного у сусідній квартирі №62 цього ж будинку, а квартири було обєднано в одну, просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідчки та її представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка проживає в [INFO] та була споживачем послуг теплової енергії, яку надавав за цією адресою позивач. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобовязання не виконувала, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 грудня 2005 року по 1 жовтня 2008 року склала 2289 грн. 87 коп. При цьому посилання відповідачки та її представника на те, що опалювальні прилади в квартирі №61 демонтовані ще у 2003 р. суд не може взяти до уваги, оскільки належних доказів про те, що квартира №61 була відключена від системи центрального теплопостачання ще у вересні 2003 р. останні суду не надали. З долученої в судовому засіданні технічної документації вбачається лише, що встановлення системи автономного опалення було здійснено в квартирі №62. Демонтаж опалювальних приладів та системи центрального теплопостачання в квартирі №61 відповідачкою проведено самочинно. Доказів про те, що дві квартири № 61 і № 62 у 2003 р. було обєднано в одну квартиру суду також не надано. До того ж Акт про відсутність опалювальних приладів в квартирі №61 було складено лише 03.12.2009 р. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved