overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ЗО грудня 2009 року відділом актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 258. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з розбіжностей в поглядах на сімейне життя та з психологічної несумісності. У попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати між нею та відповідачем шлюб, справу розглянути у її відсутності. Відповідач у попереднє судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб між ним та позивачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з ЗО грудня 2009 року зареєстрованому відділом актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 258 (а.с. 4). Від даного шлюбу дітей не мають. Сімейні відносини припинені. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача. На підставі ст.ст.105, ПО, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивував тим, що 01 жовтня 2008 р. він дав в борг гроші [PERSON] в сумі 35000 євро, що станом на 25.11.2009 р. за курсом НБУ складає 418608,08 грн. і підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON] Гроші відповідач зобов'язався повернути в строк до 31.12.2008 р. На даний час відповідач гроші йому не повертає, уникає зустрічей та взагалі будь - якого спілкування з ним. Ця обставина приносить йому моральні страждання, які він оцінює в сумі 2500,00 грн. і просить стягнути з відповідача на його користь. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 418608,08 грн., моральну шкоду в розмірі 2500,00 грн. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Підтримав те, що викладено в позовній заяві. Додатково пояснив, що строк повернення позики було домовлено усно. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні було доведено, що відповідач взяв у позивача в борг 01 жовтня 2008 р. 35000 євро, що станом на 25.11.2009 р. за курсом НБУ складає 418608,08 грн., і підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON] Борг не повернув до цього часу. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою, яка написана відповідачем власноручно (а.с.18) . Договір позики між позивачем та відповідачем було укладено з дотриманням вимог ст. 1047 ЦК України: на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання визначеної грошової суми. На час розгляду справи в суді борг не повернуто, том/ суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 418608 грн. 08 коп. по договору позики. Розглядаючи позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню. З відповідача необхідно стягнути моральну шкоду на користь позивача в сумі 1000 грн. 00 коп., оскільки суд прийшов до висновку, що позивачу моральна шкода спричинена саме в такому розмірі, при вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення і судові витрати, а саме: витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 три. 00 коп. і судовий збір в розмірі 1708 грн. 50 коп. (а.с. 1-3).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення 15879 грн. 39 коп. заборгованості по кредитному договору. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 241198-CRED від 28.07.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав строковий кредит у розмірі 20000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221345249 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.07.2009 року та зобов»язався повернути кредит, сплатити відсотки відповідно умов договору. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав. Станом на 16.07.2009 року заборгованість відповідача перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» становить 15879 грн. 39 коп., а саме: 13398 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом, 1487 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 744 грн. 26 коп. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала і до викладених в позовній заяві пояснень доповнила, що на даний час сума заборгованості не сплачена. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що заборгованість виникла в зв»язку з скрутним матеріальним становищем. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 28.07.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем було укладено кредитний договір № 241198-CRED, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221345249 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.07.2009 року (а.с. 6-8). Станом на 16.07.2009 року заборгованість відповідача перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» становить 15879 грн. 39 коп., а саме: 13398 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом, 1487 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 744 грн. 26 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 5). Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, то на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнути заборгованість з відповідача. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Вказує ш те, що відповідач вихованням та навчанням дитини не займається, матеріально допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча він має таку можливість, оскільки є працездатним та інших утриманців у нього немає, ому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь для утриманні дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму громадян щомісячно до його повноліття, а тому просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, погодившись на розірвання шлюбу, про що звернувся до суду з відповідною заявою. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідне ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення і порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦГО України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

ВАТ "Чернігівгаз" звернулось з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення 86 гривень 32 копійок заборгованості за спожитий природний газ в період з 01.01.2004 року по 01.01.2007 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані і проживають в [INFO]. Вказують, що відповідачі являються користувачами послуг, що надає ВАТ «Чернігівгаз», оплати за них в повному обсязі не здійснювали внаслідок чого утворилась заборгованість. Просять стягнути заборгованість на підставі ст.610 ЦК України, ст.68 ЖК України і п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсягу, просила їх задовольнити і виклала пояснення вказані в позовній заяві, просила стягнути з відповідачів витрати ВАТ «Чернігівгаз» на оголошення у пресі. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і суду пояснили, що з 1992 року не зареєстровані і не проживають в [INFO] з місті Чернігові, не є користувачами послуг ВАТ «Чернігівгаз» за вказаною адресою. Вислухавши представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суп вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсягу. При цьому суд виходить з наступного: [PERSON] і [PERSON] з 21.05.1992 року зареєстровані і мешкають в [ADDRESS] і з цього часу не є користувачами послуг ВАТ «Чернігівгаз» за адресою квартира [ADDRESS], що жодним доказом не спростовується. Оскільки позивачем допустимими і належними доказами не доведено, що з 01.01.2004 року по 01.01.2007 року відповідачі користувалися послугами з газопостачання за адресою квартира [ADDRESS], то виходячи із змісту ст.ст.67,68 ЖК України, ст. 610 ПК України, суд вважає, що в задоволенні заявленого ВАТ «Чернігівгаз» позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 07.06Л981 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис № 1555, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач звернувся в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя не склалось, вони виявились зовсім різними людьми з різними характерами та різними поглядами на життя. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, також доповнив, що відсутність взаєморозуміння між ним та відповідачкою щодо їх подружнього життя вплинуло на їх подружні відносини, крім того як вказав позивач, що він та відповідачка більше 10 років проживають окремо, з того часу подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільне домашнє господарство, вважає, що примирення неможливе, просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Майновий спір відсутній. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті «Львівські оголошення» від 10.02.2010р., № 4, заперечень на позовну заяву відповідачем в суд подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦГЖ України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони більше десяти років проживають окремо, з того часу подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільне домашнє господарство. Крім того, як вказав позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові. Позивач ствердив в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

У січні 2010 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 17.09.1983 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1102; від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою; сімейне життя з відповідачем не склалось, між подружжям виникали постійні сварки; проживають разом, але спільного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть; позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена; просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Суд вважає можливим ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні згідно ч. 4 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 17.09.1983 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони хоча і проживають разом, але спільного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбні відносини з 2006 року. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, що виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, що і призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін у судовому засіданні та в позовній заяві. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходе до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль в особі Хмельницької обласної дирекції в грудні 2009 року звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, судових витрат, посилаючись на те, що 26.09.2007р. між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено договір кредиту №014/1119/82/2958 про надання кредиту в сумі 11 206 грн. строком на 72 місяці з сплатою 29,5% річних. Станом на 04.12.2009р. відповідач умови кредитного договору не виконав і заборгованість становить: 11 522,93 грн., де: 10 693,7 грн. - сума не повернутого кредиту та відсотки за користування кредитом, 829.23грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту. В зв»язку з цим з відповідача слід стягнути, вищевказані суми та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач - в судове засідання не зявивсь повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України: одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні 26.09.2007р. між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено договір кредиту №014/1119/82/2958 про надання кредиту в сумі 11 206 грн. строком на 72 місяці з сплатою 29,5% річних. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 04.12.2009р. заборгованість становить: 11 522,93 грн., де: 10 693,7 грн. - сума неповернутого кредиту та проценти за користування кредитом, 829,23 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, що підтверджується поясненням представника позивача, розрахунками заборгованості по кредиту. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача 11 522,93 грн., з яких 10 693,7 грн. неповернутого кредиту та проценти за користування кредитом, 829,23 грн. пені за порушення строків погашення кредиту, а також відповідно до положень ст.88 ЦПК України - 135.23грн. судових витрат (115,23 грн. судового збору + 120 грн. ІТЗ розгляду справи). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-14 00:00:00

ПАТ «[PERSON] [PERSON]» в особі Хмельницької обласної дирекції в грудні 2009 року звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, судових витрат, посилаючись на те, що 17.09.2007р. між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено договір кредиту №014/1119/82/2934 про надання кредиту в сумі 11 600 грн. строком на 72 місяці та сплатою 29,5% річних. Станом на 09.12.2009р. відповідач умови кредитного договору не виконав і заборгованість становить: 12 786,94 грн., де: 11166,85 грн. - сума не повернутого кредиту та не сплачені проценти за користування кредитом, 1620,09 грн. - пеня. В зв»язку з цим з відповідача слід стягнути, вищевказану суму та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України: одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні 17.09.2007р. між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір кредиту №014/1119/82/2934 про надання кредиту ; сумі 11 600 грн. строком на 72 місяці та сплатою 29,5% річних. Позичальник [PERSON] умови кредитного договору не виконав і станом на 09.12.2009р. заборгованість становить 12786,94 грн., де: 11 166,85 грн. - сума не повернутого кредиту та не сплачені проценти за користування кредитом, 1620,09 грн. - пеня, що підтверджується розрахунками ккіуи заборгованості та визнається відповідачем. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають залоз-: є з відповідача слід стягнути на користь позивача 12 786,94 грн. заборгованості за кредитом, а також відповідно до положень ст.88 ЦПК України - 247,87 грн. судових витрат (12"гг-н судового збору + 120 грн. ІТЗ розгляду справи). На підставі викладеного,

Outcome: approved