Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ «Чернігівавтодеталь» про стягнення вихідної допомоги та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, мотивуючи свої вимоги наступним. Вона з 2005 р. працювала у відповідача на посаді інженера з якості ІІ категорії. В листопаді 2006 року позивачка пішла у відпустку по догляду за дитиною, яка тривала до 04 жовтня 2009 року. 06 жовтня 2009 року [PERSON] було звільнено у звязку зі скороченням штатів, оскільки відповідача визнано банкрутом. Проте після звільнення відповідач не розрахувався з позивачкою в повному обсязі, як це передбачено у діючому законодавстві, тому вона просить стягнути з нього в примусовому порядку вихідну допомогу та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 1 171 грн. 08 коп. та понесені позивачкою витрати на правову допомогу в розмірі 185 грн. У судовому засіданні позивачка уточнила суму позовних вимог та просить стягнути з відповідача компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 754 грн. 92 коп. та вихідну допомогу в розмірі 650 грн. а всього 1404 грн. 92 коп. Уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що постановою Господарського суду Чернігівської області ,ВАТ «Чернігівавтодеталь» було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура, що до нього. Заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] включені до реєстру вимог кредиторів і будуть задовольнятись в порядку черговості. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на роботу до відповідача на посаду інженера з якості ІІ категорії 17.05.2005 (а.с. 6), звільнена з посади у звязку з скороченням штатів п.1 ст 40 КЗпП 06.10.200 р.(а.с.7). Відповідно до постанови господарського суду Чернігівської області від 26 травня 2009 року ВАТ «Чернігівавтодеталь» було визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Процедура розгляду трудових спорів регламентується гл ХV КЗпП України. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.12.1999 р. № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці орієнтує суди нижчих ланок на те, що відповідно до правил названої вище глави порушення справи про банкрутство юридичної особи не позбавляє її працівника права звернутися із заявою в органи по розгляду трудових спорів, у тому числі до суду (п. 27). Крім того, ст. 2401 КЗпП України передбачає, що у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або роботодавця (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), крім іншого, виплатити працівникові зарплату за весь час вимушеного прогулу. Таким чином, підстав для відмови у позові в зв'язку з порушенням у господарському суді справи про банкрутство ВАТ «Чернігівавтодеталь». Згідно довідки наданої ВАТ «Чернігівавтодеталь» [PERSON] за листопад 2009 року нарахована вихідна допомога в розмірі 650 грн. та компенсація за невикористану відпустку в розмірі 754 грн. 92 коп. В судовому засіданні відповідач не надав доказів про повний розрахунок з позивачкою при звільненні чи про включення заборгованості підприємства перед [PERSON] до реєстру вимог кредиторів. Відповідно до ст.. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 статті 36 та пунктах 1, 2і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідно до ст.. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідач порушив право позивачки щодо строків розрахунку при звільненні, що передбачено ст. 116 КЗпП України, а отже сума 1 404 грн. 92 коп., що складається з заборгованості по вихідній допомозі 650 грн. та грошовій компенсації за невикористану щорічну відпустку 754 грн. 92 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до акту здачі-прийняття наданих юридичних послуг позивачка отримала юридичну допомогу у вигляді складання позовної заяви про стягнення вихідної допомоги та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку. Загальна вартість послуг складає 185 грн. На підставі ст.ст. 40, 44, 83, 116 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 10, 11, 56 - 61, 213 215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved