overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] , після якого залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. [PERSON] звернувся у Дніпрорудненську державну нотаріальну контору з метою видачі йому свідоцтва про право власності на спадщину, в чому йому було відмовлено в зв’язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він фактично прийняв спадщину, доказом вступу в управління спадковим майном є те, що він після смерті [PERSON] розпоряджався та користувався спадковим майном. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримав та просить задовольнити за підставами, вказаними в позовній заяві. Представники Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області та Дніпрорудненської державної нотаріальної контори у судове засідання не з’явились, однак надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечують. Суд розглядає справу за відсутністю представників відповідача та третьої особи, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Після смерті спадкодавця, [PERSON] звернувся у Дніпрорудненську державну нотаріальну контору з метою видачі йому свідоцтва про право власності на спадщину, в чому йому було відмовлено в зв’язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Суд вважає необхідним встановити позивачу [PERSON] додатковий шестимісячний строк для подачі ним заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки причина пропуску строку є поважною, він фактично прийняв спадщину, доказом вступу в управління спадковим майном є те, що він після смерті [PERSON] розпоряджався та користувався спадковим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

09.12.2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме : сина [PERSON] ,[INFO] р.н. та дочки [PERSON], [INFO] р.н. в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В обгрунтування заявленого позову позивачка зазначила, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі до його розірвання тобто до 12 травня 2008 року. Від спільного подружнього проживання народилось двоє дітей які є неповнолітніми. Неповнолітні діти перебувають на її утриманні, а відповідач як батько дітей ніякої допомоги по утриманню та вихованню останніх не надає, а тому вона просить задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі, що зазначено вище. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити в повному об'ємі.. Відповідач в судове засідання не з'явився письмово повідомивши про слухання справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають двоє неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються в частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК). При цьому аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст.191 СК) і розмір їх не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК). Факт перебування неповнолітніх дітей на утриманні позивачки повністю доведено матеріалами справи і зокрема: - довідкою Ратнівської селищної ради. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку .про задоволення позову, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту смерті брата [PERSON], [INFO] року народження, який помер в[ADDRESS] [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Піски-річицькі Ратнівського району Волинської області і похований на місцевому кладовищі. Судово-медична експертиза трупа не проводилась, а тому Ратнівською ЦРЛ не було видано довідку про смерть. В даний час необхідно свідоцтво про смерть брата, в органах Ратнівського РАЦС запис про його смерть відсутня, а тому просить встановити факт смерті для реєстрації факту смерті. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підставна. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO] року народження, який проживав в[ADDRESS], смерть його настала [INFO] року та похоронений на місцевому кладовищі, про що свідчать приєднані до справи: довідка Річицької сільської ради № 1939 від 28.11.2008 року. Запис про смерть [PERSON], як вбачається з повідомлення № 2843/2-2.14 від 17.12.2008 року в органах РАЦС Ратнівського районного управління юстиції відсутній. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п.8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Оплату за отриману теплову енергію відповідачі на протязі багатьох років не сплачують. Заборгованість станом на 01.10.2008 року складає 1429 грн. 08 коп. Добровільно сплатити суму заборгованості відповідачі не бажають, тому позивач просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд стягнути заборгованість в сумі 1 429 грн. 08 коп., а також 360 грн. 36 коп. індексу інфляції та 3-х відсотків річних від простроченої суми в розмірі 70 грн. 96 коп. і судові витрати. Відповідачі в судовому засіданні визнали заявлений позов та існуючу заборгованість перед позивачем, не заперечивши проти його задоволення . Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідачі мають перед позивачем заборгованість по оплаті наданих їм послуг теплопостачання, яка станом на 01.10.2008 складає 1 429 грн. 08 коп., що підтверджується оборотною відомістю ДП “Вінницькі теплові мережі”. Суд вважає, що вказана заборгованість відповідно до закону підлягає стягненню на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що вказана стаття, на яку позивач посилається в позовній заяві на обґрунтування своєї вимоги про стягнення інфляційних та 3-х відсотків річних, не може бути застосована до даних зобов'язань, оскільки вони є не грошовими, а стосуються надання послуг за визначеними тарифами. Тому у вказаній частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів солідарно 51 грн. судового збору в дохід держави, оскільки позивач від його сплати звільнений, та 30 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

05.06.2008 р. в с. Дубова померла мати заявниці [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді житлового будинку, права на земельну частку (пай) та двох земельних ділянок в с. Дубова. Отримати свідоцтво про право на спадщину заявниця не може, оскільки в усіх документах мати зазначена як «[PERSON]», і тільки в свідоцтві про своє одруження записана «[PERSON]». В судовому засіданні заявниця, уточнивши свої вимоги, просила встановити, що дане свідоцтво про одруження дійсно належить [PERSON]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Заяву про відкладення справи не подавав. Згідно ч.2 ст.169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. З матеріалів справи видно, що в свідоцтві про смерть, заповіті, свідоцтві про народження, двох державних актах про право приватної власності на землю мати заявниці записана як [PERSON] (а.с.5, 6, 7, 9, 10), і тільки в свідоцтві про своє одруження вона зазначена як [PERSON] (а.с.11). Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Від цього в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав фізичної особи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя у них з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, хоча є фізично здоровим та працездатним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить суд їх задовольнити, розглянувши справу в даному судовому засіданні, і стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 250 гривень щомісяця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі, що згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України дає суду підстави для постановлення рішення в попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 листопада 2003 року сторони зареєстрували між собою шлюб, однак подружні відносини між ними не склалися і з липня 2008 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та проживають окремо. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO] року народження, яка на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 649 від 28 листопада 2008 року, видана Серебринецьким сільським головою. Позивачка працює продавцем і її заробітна плата становить близько 800 гривень щомісяця. Вона знаходиться у важкому матеріальному становищі і їй важко самій утримувати неповнолітню дитину. Відповідач [PERSON] працює складальником меблів у ПП "Яблонський" і його заробітна плата становить в залежності від виробітку від 1200 гривень до 2000 гривень на місяць. Проте в добровільному порядку він не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, що у відповідності до ст. 180 СК України є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує важке матеріальне становище позивачки та дитини, стан здоров'я відповідача, який є здоровим та працездатним, його матеріальне становище - має постійне місце роботи, однак його дохід є мінливим та нерегулярним, непрацездатних дружини, батьків, дочки та сина на утриманні відповідача немає, і вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі, яка дорівнюватиме 250 гривень щомісячно. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні. Відповідно до ст. 79, 81, 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Державного бюджету міста Могилева-Подільського витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7 гривень 50 копійок. На підставі ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, хоча є фізично здоровим та працездатним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, розглянувши справу в даному судовому засіданні, і стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, що згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України дає суду підстави для постановлення рішення в попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 вересня 2003 року сторони зареєстрували між собою шлюб, однак подружні відносини між ними не склалися і на даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини та проживають окремо. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] року народження, який на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 906 від 01 грудня 2008 року, видана директором ТОВ "Кіровський житловий масив". Позивачка офіційно ніде не працює і знаходиться у важкому матеріальному становищі, а тому їй важко самій утримувати неповнолітню дитину. Відповідач [PERSON] працює слюсарем в Могилів-Подільському управлінні газового господарства і згідно із довідкою № 177 від 01 грудня 2008 року його середньомісячна заробітна плата становить 1057 гривень 62 копійки. Проте в добровільному порядку він не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, що у відповідності до ст. 180 СК України є підставою для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує важке матеріальне становище позивачки та дитини, стан здоров'я відповідача, який є здоровим та працездатним, його матеріальне становище - має постійне місце роботи, регулярний та стабільний дохід, непрацездатних дружини, батьків, дочки та сина на утриманні відповідача немає, і вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні. Відповідно до ст. 79, 81, 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Державного бюджету міста Могилева-Подільського витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7 гривень 50 копійок. На підставі ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

[PERSON]. звернулася із даним позовом, посилаючись на наступні обставини: - вона (позивач в даній справі) перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]; - від даного шлюбу вони мають сина [PERSON]. - відповідача в даній справі; - рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 20 листопада 1990 року їм було виділено земельну ділянку для будівництва гаража по вул. Кірова в сел. Царичанка; земельна ділянка була виділена на ім'я [PERSON].; - перебуваючи у шлюбі, вони спільними зусиллями за спільні кошти збудували гараж за вказаною адресою, однак право власності на [PERSON]. не встигли оформити в зв'язку з тим, що [INFO] він ([PERSON]) помер; - після смерті [PERSON]. залишилася спадщина, яка складається із 1/2 частини гаража за вказаною вище адресою, оскільки по своїй суті гараж є їх спільною сумісною власністю подружжя; - крім неї (позивача в даній справі) спадкоємцем за законом є син померлого [PERSON]. - [PERSON]. (відповідачі в даній справі); - оформлення спадщини у нотаріальній конторі є неможливим, оскільки право власності не оформлене у встановленому законом порядку, тому вона звернулася із даним позовом. У позовній заяві позивач, посилаючись на норми ст. 1258, 1261 ЦК України, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. У попередньому судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON]. у попереднє судове засідання не з'явився, надіславши заяву з проханням дану справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 20 листопада 1990 року № 211 [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва гаража по вул. Кірова в сел. Царичанка Дніпропетровської області. Гараж було збудовано спільно подружжям [PERSON] та [PERSON]. (позивачем в даній справі). [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач в даній справі (дружина померлого) та відповідач в даній справі (син померлого), який від спадщини відмовляється на користь позивача в даній справі - своєї матері. Рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 16 квітня 2008 року [ADDRESS] На думку суду, [PERSON] повинна успадкувати спадкове майно відповідно до норм ст. 1258, 1261 ЦК України. За викладених обставин суд вважає, що маються законні підстави для винесення рішення про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

12.11.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в зв`язку з тим, що в період з 03.07.2005 р. по 03.07.2008 року він безобліково користувався електроенергією шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі позивача поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії. За вказаний період ним викрадено 49465 квт/год електроенергії на загальну суму 9799,12 грн. Відповідач уклав угоду 07.07.2008 року про визнання боргу та добровільно сплатив 900 грн. Прохає суд стягнути з відповідачки на його користь вартість електроенергії не облікованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення в сумі 8899,12 грн., витрати на сплату судового збору на суму 88,99 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, але прохає зменшити розмір суми, враховуючи, що в нього невелика заробітна плата, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, дружина не працює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Судом встановлений факт безоблікового використання електроенергії відповідачем, що заподіяло позивачу матеріальну шкоду, яка доведена матеріалами справи, як і розмір заподіяної шкоди (а.с.7-8) і яка підлягає частковому стягненню з відповідача на його користь. З урахуванням угоди про визнання боргу від 07.07.2008 року укладеної між сторонами (а.с.9) та часткової сплати відповідачем 900 грн в рахунок погашення вартості необлікованої електроенергії (а.с.10), суд вважає можливим зменшити суму стягнення у відшкодування до 1500 грн., враховуючи майновий стан відповідача та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.15-16). Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що суд не має права 2. зменшувати суму збитків, визначених у позові, посилаючись на Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, так як зазначена Методика... затверджена відповідно до Порядку визначення розміру і відшкодування електричної енергії, а кримінальна справа відносно відповідача не порушувалася. Крім того з відповідача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-16 00:00:00

До відповідача пред”явлено позов про стягнення 7735 - 41 грн. Вимоги мотивуються тим, що за кредитним договором банк передав грошові кошти ( кредит ) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язовується повернути кредит та повернути проценти. В судовому засіданні прокурор та представник позивача настоюють на змінених позовних вимогах про стягнення 7735 - 41 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов”язовується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язовується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором № 372 від 13 вересня 2006 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених в договорі в сумі 4000 - 00 грн. який зобов”язався повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1.4 цього договору відповідач зобов”язався проводити погашення основного боргу та відсотків шляхом внесення грошових сум до каси банку щомісяця, але свої зобов”язання виконував частково. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON]. в порушення п.3.3.4. кредитного договору з 29 липня 2008 року припинив виконувати грошове зобов”язання і має борг по кредиту після припинення цього договору в сумі сумі 3944 - 40 грн. по відсотках за користування кредитом в сумі 1318 - 01 грн., пені 2470 - 73 грн., всього в сумі 7735 - 41 грн. і позовні вимоги відповідно до п.1.4 кредитного договору № 372 від 13 вересня 2006 року та ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню. Судові витрати по справі в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved