Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

06.11.2009 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що 25.03.2009 року він замовив у відповідача газову плиту марки ВЕNTEN моделі 6060 ЕІХ і цього ж числа придбав газову плиту у відповідача вартістю 2450 грн. з гарантійним строком 24 місяці. Плиту йому було доставлено в той же день близько 24 години, при цьому марку та модель газової плити позивачем було вибрано за рекламою, розміщеною в Інтернеті, де містилися технічні характеристики плити. Наступного ранку після уважного огляду плити ним було виявлено, що плита не відповідає моделі, яку він замовив та мала значні технічні вади, а саме: духовка плити не має термоізоляції, що робить її небезпечною в користуванні, а сама плита не має такої важливої функції, зазначеної в рекламі, як гриль. В зв'язку з цим, він 26 березня звернувся до відповідача по телефону та повідомив про стан плити, яку йому напередодні доставили, і зажадав повернути їм плиту, а йому - сплачені ним кошти. Відповідач спочатку обіцяв виконати ці вимоги, але через три дні йому було повністю відмовлено в задоволенні цих вимог. З метою захисту своїх прав споживача позивач двічі звертався зі скаргами на дії відповідача до регіонального управління у справах захисту прав споживачів, де йому рекомендували звернутися до суду. З квітня 2009 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про розірвання договору купівлі-продажу та повернення йому сплачених за плиту грошей, однак відповідач не відповів на цю претензію, хоча отримав її згідно з поштовим повідомленням 9 квітня 2009 року. Також діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка виявилася в порушенні відповідачем прав позивача, нервових напружень і конфліктів, що тривають довгий час, інших психологічних факторів, пов'язаних з придбанням товару неналежної якості. В звязку з цим він просить суд розірвати договір купівлі-продажу газової плити від 25 березня 2009 року, стягнути з відповідача на його користь вартість товару в сумі 2450 грн. , повернути газову плиту відповідачу та стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат на правову допомогу, 260 грн. понесених ним судових витрат, а всього 10\~012 грн. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди та просив стягнути з відповідача 2752 грн. матеріальної шкоди в зв»язку з підвищенням вартості на день пред»явлення вимоги. Представник позивача позов підтримав повністю, надав в судовому засіданні докази в підтвердження позовних вимог. Представник відповідача позов не визнав повністю. При цьому він суду пояснив, що товар відповідає моделі, яку замовляв позивач. На момент поставки товару, товар був належної якості. Позивач не звертався до відповідача з проханням замінити товар належної якості. Товар збирається заводом виробника, в документації та товар зазначено наявність грілю, а в скобках зазначено опція, в даному випадку мається на увазі, що гріль можливо докупити і він буде функціонувати в даній моделі. Позивачем чітко не зазначено, які саме недоліки має товар, а також документально не підтверджує належну якість проданого товару. Збільшення матеральних збитків вважає необгрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству. Вимоги позивача про стягнення витрат на юридичну допомогу вважає не обгрунтованою та не підтвердженою доказами. Порушення прав з боку відповідача не було , а тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди не грунтуються на нормах закону. Доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надав. Свідок [PERSON] суду показав, що він разом з позивачем та [PERSON] вибирали модель газової плити в Інтернеті, а плита доставлена позивачу не відповідає тим характеристикам, які були розміщені на сайті та має недоліки. Свідок [PERSON] суду показав, що він разом з позивачем та [PERSON] вибирали модель газової плити в Інтернеті, а плита доставлена позивачу не відповідає тим характеристикам, які були розміщені на сайті та має недоліки. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної шкоди, витрат на правову допомогу повністю та моральної шкоди частково, виходячи з наступних підстав. 25.03.2009 року позивач замовив у відповідача газову плиту марки ВЕNTEN моделі 6060 ЕІХ і цього ж числа придбав газову плиту у відповідача вартістю 2450 грн. з гарантійним строком 24 місяці, що підтверджується товарним чеком, технічним паспортом та гарантійним талоном (а.с 7-10), в якому передбачено, що гарантійний строк на цей виріб складає 24 місяці з дня його продажу. Судом було встановлено, що марку та модель газової плити позивачем було вибрано за рекламою, розміщеною в Інтернеті, де містилися технічні характеристики плити. Зазначені обставини відповідачем не оспорюються. Наступного дня, після детального огляду плити позивачем було виявлено, що плита неякісно зібрана, духовка плити не має термоізоляції, що робить її небезпечною в користуванні, а сама плита не має такої важливої функції, зазначеної в рекламі, як гриль. Наявність цієї функції в замовленій позивачем плиті відповідач також гарантував при оформленні замовлення і при поставці товару про таке не застережив покупця. З метою захисту своїх прав споживача позивач двічі звертався зі скаргами на дії відповідача до регіонального управління у справах захисту прав споживачів, де йому рекомендували звернутися до суду. (а.с. 13-14). В квітні 2009 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про розірвання договору купівлі-продажу та повернення йому сплачених за плиту грошей, що підтверджується поштовим повідомленням від 09.04.2009 року.(ас. 11-12). Представник відповідача заперечує проти зазначених обставин посилаючись на те, що відповідач претензію не отримував, але при цьому жодних доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не надав. Крім цього, відповідачем не надано суду жодних доказів які можуть довести, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на належну якість продукції та захист своїх прав державою. Згідно ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" , у разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, споживач має право розірвати договір та повернення сплаченої за товар грошової суми. Положенням пункту 3 статті 8 цього Закону передбачено, що вимоги на вибір споживача пред"являються продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Завдана позивачу відповідачем матеріальна шкода на час придбання плити становила 2450.00 грн. Відповідно до вимог п. 7 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар проводяться виходячи з його вартості на час пред"явлення відповідної вимоги. Таким чином вартість цієї плити на даний час становить 2752.00 грн., про що свідчить рекламне оголошення відповідача на сайті Інтернету. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1209 ЦК України продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Згідно ч.1 ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків товарів, підлягає відшкодуванню, за вибором потерпілого, продавцем або виготовлювачем товарів. Ця школа відшкодовується,згідно з ч. 1 ст. 1211 ЦК України, протягом встановленого строку придатності товару . Відповідно до ч.1 ст. 699 ЦК України, пропозиція товару в рекламі , каталогах, а також інших описах товару, звернених до невизначеного кола осіб, є публічною пропозицією укласти договір, якщо вона містить усі істотні умови договору. Відповідно до положень п.4ч.1 ст.708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного строку , встановлених обовязковими для сторін правилами , недоліків, не застережених продавцем, покупець має право за своїм вибором відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем публічно пропоновано придбання газової плити з функцією гриль, договір про купівлю продаж даного товару між позивачем та відповідачем було укладено та виконано, при поставці даного товару про відсутність вказаної в рекламі функції відповідач споживача не застережив, доказів про наявність недоліків поставленого товару з вини споживача суду не надав . За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу газової плити від 25.03.2009 року, укладеного між [PERSON] та суб»єктом підприємницької діяльності [PERSON] та стягнення з суб»єкта підприємницької діяльності [PERSON] на користь позивача грошової суми у розмірі 2752 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Внаслідок порушення відповідачем прав позивача, нервових напружень і конфліктів, що тривають значний проміжок часу, інших психологічних факторів, пов'язаних з придбанням товару неналежної якості, суд вважає, що позивачу було заподіяно моральної шкоди. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди судом враховується характер та обсяг моральних страждань позивача, пов'язаних із турботами щодо захисту своїх прав. Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 500 грн. Із матеріалів справи та доданих матеріалів вбачається, що позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн., яку йому за договором про надання юридичних послуг надав адвокат [PERSON] та який виступав представником позивача в суді (а.с. 30-31, 38-39, 47-48). Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, повязаних з розглядом справи відносяться витрати сторін на правову допомогу (п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України). Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правої допомоги. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу. У відповідності з ч.2 ст. 84 ЦПК України , граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Прикінцевими та перехідними положеннями ЦПК України (розділ XI п.2) встановлено, що ч.2 ст. 84 ЦПК України набирає чинності з моменту набрання чинності відповідним законом. До цього часу граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Граничний розмір витрат на правову допомогу безпосередньо в суді складає 2000 грн., виходячи із мінімальної заробітної плати 869 грн., встановленої станом на січень 2010 року, тобто на день ухвалення судом рішення, та з врахуванням консультації 0,5 год., складання позовної заяви 3 год. та 2,5 годин участі представника відповідача в судових засіданнях ( 869 грн. х 40 : 100 х 6 год. = 2085грн 60 коп.), а фактично сплачено 2000 грн., які суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно ч.3 ст..22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. В зв`язку з тим , що позивач при подачі позовної заяви у відповідності з вимогами закону звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. Витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 260 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial