overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 10 січня 2005 року у Добрівлянській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу у подружжя народився син Роман, 11.08.06р.н. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалось, так як у них різні характери, погляди на життя, через що почали виникати різні конфлікти та непорозуміння, під час яких відповідач принижував честь та гідність позивача. Це негативно відображалось на моральному та духовному розвитку дитини. Спільне життя стало неможливим, позивач втратив почуття поваги та любові до відповідача, а тому остаточно припинили спільне проживання, тому просить позовні вимоги задоволити, терміну на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що на розірвання шлюбу згоден, вони не можуть бути разом, оскільки разом не проживають, та мають різні погляди на життя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: 10.01.2005р. у Добрівлянській сільській раді Стрийського району Львівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб від 02.02.2005р. серії 1-СГ №002757. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], 11.08.06р.н., згідно свідоцтва про народження виданого Добрівлянською сільською радою Стрийського району Львівської області від 05.09.06р. Судом також встановлено, що подружжя [PERSON] не підтримує жодних сімейних відносин і їхня сімя розпалась остаточно. Суд, установивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити шлюбно-сімейні відносини неможливо і шлюб необхідно розірвати. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В попередньому судовому засіданні позивач пояснила, що 10.01.05р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане у Добрівлянською сільською радою, Стрийського району Львівської області від 02.02.05р. серії 1-СГ за №002757. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 11.08.06р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.08.06р. серії 1-СГ №063143 актовий запис №8 виданого Добрівлянською сільською радою, Стрийського району Львівської області, який проживає з позивачем згідно довідки виданої Добрівлянською сільською радою, Стрийського району Львівської області від 18.11.09р. за №248 та перебуває на її повному матеріальному утримані. Відповідач залишив сімю і не надає допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить суд позов задоволити. Відповідач позовні вимоги визнає повністю та просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України. Проаналізувавши зібранні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що у відповідача та позивача є неповнолітній син [PERSON], 11.08.06р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.08.06р. серії 1-СГ №063143 актовий запис №8 виданого Добрівлянською сільською радою, Стрийського району Львівської області, який проживає з позивачем, що стверджується довідкою виданою Добрівлянською сільською радою, Стрийського району Львівської області від 18.11.09р. за №248. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому потрібно стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.11.09р. і до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 09 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 385. Від даного шлюбу у подружжя народився син Ростислав, 21.03.08р.н. Посилаючись на те, що з подружнє життя у них не склалось, так як у них різні характери, погляди на життя, через що почали виникати різні конфлікти та непорозуміння. Подружні відносини між ними припинились та приблизно вже рік відповідач не проживає у сімї, а тому остаточно припинили спільне проживання, тому просить позовні вимоги задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що на розірвання шлюбу згоден, вони не можуть бути разом, оскільки разом не проживають, та мають різні погляди на життя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: 09.09.2006р. у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб від 09.09.2006р. серії 1-СГ №042475. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], 21.03.08р.н., згідно свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 25.03.08р. Судом також встановлено, що протягом тривалого часу подружжя [PERSON] не підтримує жодних сімейних відносин і їхня сімя розпалась остаточно. Суд, установивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що поновити шлюбно-сімейні відносини неможливо і шлюб необхідно розірвати. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

У вересні 2009р. ЖКП № 2 звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по експлуатаційним витратам в сумі 1182 грн. 26 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та пояснив, що відповідач мешкає та зареєстрований у [INFO], власником якої являється, але не в повному розмірі вносить плату за експлуатаційні витрати, в результаті чого з листопада 2006р. по квітень 2009р. виникла заборгованість в сумі 1182 грн. 26 коп., яку просив стягнути з відповідача, а також витрати на ІТЗ. Відповідач позов не визнав та пояснив, що з ЖКП № 2 не заключався договір про надання послуг по обслуговуванню будинку та території, крім того, відповідач не виконує свої зобов*язання по утриманню будинку, у тому числі його квартири, тому він, [PERSON], проводить сплату в розмірах, які існували за договором раніше та менші ніж зазначено в квітанціях, а саме по 28 грн. щомісячно, що за його думкою відповідає витратам ЖКП, а також має пільгу за статусом «діти війни». Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 162 ЖК України та п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992р. (з наступними змінами) наймач житлового приміщення зобов*язаний своєчасно вносити плату за експлуатаційні витрати. Згідно з особовим рахунком відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], б. 41 кв. 24. Розмір заборгованості підтверджується розшифровкою особового рахунку з розрахунком боргу та складає 1182 грн. 26 коп., який відповідає різниці між сумою нарахувань за період з листопада 2006р. по квітень 2009р. 1993 грн. 26 коп. та фактично сплаченою відповідачем сумою 811 грн., яку слід стягнути з відповідача, а також витрати на ІТЗ у сумі 30 грн. Заперечення відповідача в тій частині, що ЖКП № 2 застосовує завищений тариф для розрахунку експлуатаційних витрат, а також не виконує частину своїх обов*язків по договору про участь в утриманні будинку, також як ствердження відповідача в тій частині, що він має право на пільгу за статусом «діти війни», суд до уваги не приймає, як не підтверджені доказами. З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, від сплати якого позивач звільнений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що зареєстрував шлюб з відповідачем 02.09.1995 року у Тростянецькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської області, від якого народився син Артем, [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені та примирення неможливе. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, про що надала суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.09.1995 року у Тростянецькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської області, від якого народився син Артем, [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені та на примирення вони не погоджуються. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що з відповідачем вони перебували у шлюбних відносинах з 2003 року. Мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки він працює, нікому іншому аліменти він не платить. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що з відповідачем вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони припинили спільне життя у листопада 2009 року. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що він згоден на стягнення з нього аліментів на доньку [PERSON] у розмірі ? частини його доходів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з матірю окремо від батька. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини у розмірі, передбаченому законом, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач являється працездатним, на утриманні інших дітей не має, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 2006 році. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу де вказав, що з 2009 року між ним та відповідачкою не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання з [PERSON] є неможливим, просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пояснив, що з 2009 року з відповідачкою не підтримуються шлюбні стосунки, вважає примирення неможливим, просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин сім'ї, подружжя в 2009 році припинили спільне проживання та сімейні стосунки, жоден з них не вживав заходів щодо примирення та збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення одного з подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а також інтересам дитини, що згідно ст. 112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку №70, розташованого по вул. Залізнична в с. Жовтневе, Новобузького району, Миколаївської області, посилаючись на те, що відповідачка з лютого 2009 року без поважних причин в спірному приміщенні не проживає, комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з чим порушуються її права як власника нерухомого майна. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що рішення у справі і можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Н Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28 грудня 2006 року, власником будинку №70, розташованого по вул. Залізничній в селищі Жовтневому, Новобузького району, Миколаївської області є [PERSON]. З лютого 2009 року [PERSON] у будинку №70, розташованого по вул. Залізнична в селищі Жовтневе не проживає, що підтверджується актом депутата Новобузької міської Ради. Відповідно до ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, що видно зі ст. 71 ЖК України, тому відповідачка [PERSON] втратила право на житлову площу в будинку, що належить [PERSON] внаслідок відсутності понад встановлені строки. За таких обставин, суд визнає позов [PERSON] обґрунтованим, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі та має від відповідача дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. На підставі цього позивачка просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття дитиною в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, вказала на те, що дитина проживає із нею, а відповідач тривалий час перебуває поза межами міста на заробітках, та надає матеріальну допомогу не регулярно, останній раз у грудні 2009 року у розмірі 100 грн. Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що він періодично надає матеріальну допомогу, а саме купляє одяг, займається вихованням сина. На даний час має нерегулярний заробіток, офіційно трудовий договір роботодавець із ним не укладає, в середньому його дохід складає від 1000 грн. до 2000 грн. щомісячно, тому згоден сплачувати аліменти у розмірі по 240 грн. щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно довідки про склад сімї дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] (а.с.4). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, відносно стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. Крім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий заробіток, на даний час не працевлаштований, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, у відповідності до ст. 184 СК України. Розмір аліментів суд визначає із урахуванням положень ч.2 ст. 182 СК України, і вважає, що відсутність у відповідача постійної роботи і стабільної зарплати не є достатньою підставою для стягнення аліментів в незначному розмірі. Згідно Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати № 1646-VI від 20.10.2009 р. прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.11.2009 р. становив 632 грн., з 01.01.2010 р. 755 грн., із огляду на вказане необхідно стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісячно. Також з відповідача, у порядку ст. ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

У квітні 2009р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, стягнених за рішенням суду від 25.07.2003р. у розмірі 1/6 частини заробітку на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] з 1/6 частини до 301 грн., що складає 30% від прожиткового мінімуму на дитину віком з 6 років. У судові засідання, які неодноразово призначались, позивачка не з*являлась, в останнє надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності та позов підтримала. [PERSON] позов не визнав та стверджував, що за рішенням суду сплачує аліменти позивачці у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно по особистій заяві в бухгалтерію підприємства, оскільки виконавчий лист втрачений. Розмір аліментів залежить від його заробітку та перевищує ту суму 301 грн., яку вимагає стягнути позивачка, у зв*язку з чим просив відмовити в позові. Від третьої особи [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності та про підтвердження того факту, що відповідач також сплачує їй аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку відповідно рішення суду шляхом добровільного перерахування грошей. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідо до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач за рішенням суду від 23.07.2003р. зобов*язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі 1/6 частини заробітку. Це зобов*язання [PERSON] виконує, що підтверджується довідкою бухгалтерії про суми утриманих аліментів та шістьма поштовими квітанціями про перерахунок коштів позивачці у різних сумах. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Позивачка заявляє вимоги про збільшення розміру аліментів до суми не менше 301 грн. на місяць, однак не надала доказів, що відповідач сплачує аліменти менше цієї суми. Відповідачем надані довідки, з яких вбачається, що за останні місяці розмір аліментів перевищує ту суму, яку просить стягнути позивачка. За встановлених обставин підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. Оскільки позивачка при подачі позову звільнена від сплати судових витрат та в його задоволенні суд відмовляє, то судові витрати слід віднести на рахунок держбюджету.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивачка 23 вересня 2009 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 12 вересня 1998 року. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню доньку Карину, [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили з липня 2009 року, внаслідок порушення відповідачем подружньої невірності. В даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати, так як подальше сумісне проживання не можливе. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони раніше у шлюбі не знаходились і свої відносини вперше зареєстрували 12 вересня 1998 року в Відділі РАГС виконкому Таромської селищної ради м. Дніпропетровська /а.с. 6/. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Карину, [INFO] /а.с. 6/, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 130 ч. 4 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову в попередньому судовому засіданні, суд ухвалює рішення згідно ст. ст. 174 та 175 даного Кодексу. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими, тому даний брак необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. Згідно ст. 114 ч. 2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день вступу рішення суду до законної сили.

Outcome: approved