Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] 0.1. про розірвання шлюбу. Звернувшись до суду, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, шо спільне життя не склалося, між ними стали виникати конфлікти на побутовому грунті через різні погляди на вирішення життєвих питань, не підтримують шлюбні стосунки, спільно не господарюють з листопада 2009 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивачка в судовому засіданні на своїх позовних вимогах наполягала та підтримала обставини викладені у позовній заяві, зазначивши, що з листопада 2009 року вони з відповідачем не підтримують подружні стосунки, господарство ведуть окремо, примирення між ними. не можливо. При цьому позивачка зазначила, що причиною розірвання їх шлюбу стало те, що відповідач, на її думку, одружуючись не мав на меті створення нормальних родинних стосунків, оскільки він ніколи не переймався сімейними проблемами, не брав участі в матеріальному забезпеченні потреб родини, не приймав участі у сімейному житті, а лише завдяки даному шлюбу вирішив особисте питання щодо реєстрації та проживання в місті Києві. Далі позивач зазначила, що вона має власних двох доньок віком 14-ти та 23-х років від попередніх шлюбів, які постійно проживають разом з нею. Після укладення шлюбу стало зрозуміло, що відповідач не має наміру налагодити контакт, спільну мову з її дітьми, приймати участі в їх житті. навпаки відповідач проявляє жорстокість та неповагу до дітей, в звязку з чим між ними виникають конфлікти. Крім того, позивач пояснила, що останнім часом відповідач почав застосовувати до неї фізичну силу, вимагає кошти за умови, що він піде з її квартири та залишить її з доньками в спокої. Примирення між ними не можливе. Представник позивача в судовому засіданні підтвердила обставини в позовній заяві, а також підтвердила пояснення своєї довірительки, а також поділу майна подружжя буде вирішуватись пізніше між сторонами. Вважає, що збережен не можливе, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, при цьому пояснив, що дійсно з листопада 2009 року вони припинили подружні стосунки, господарство ведуть окремо. Відповідач зазначила, що дійсно їх сімя на даний час існує суто формально, почуття любові і поваги до позивачки у справі ним втрачені. Зазначив, що одна з доньок [PERSON] досягла двадцяти трьох річноговіку, тому повинна сама себе утримувати. Далі відповідач пояснив, що викладені в позові обставини, та надані суду пояснення позивача не відповідають дійсності. Він намагався створити сім'ю, намагався налагодити їх стосунки та примиритися, але це йому не вдалося, тому npocив шлюб розірвати. Зазначив, що питання поділу майна вони будуть вирішувати пізніше. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 01 листопада 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва. Від шлюбу подружжя дітей не мають Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і поновленою не може бути, в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, спільно не господарюють, та на примирення не згодні. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved