Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 січня 2010 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 03 грудня 1999 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 1367, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії І-ЖС № 074360. Від цього шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС № 094788 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради. Шлюб із відповідачем виявився невдалим. Сторони втратили почуття любові, поваги, дружби, взаєморозуміння, шлюбні стосунки між сторонами припинені близько півроку. Позивач вважає, що у звязку з викладеними обставинами зберегти їх сім'ю не можливо, збереження сім'ї буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України на підставі наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14)). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Спору між сторонами з приводу місце проживання дитини не має. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Крім того, вирішуючи спір щодо місця проживання малолітніх дітей, суд враховує принцип 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини бути розлученою зі своєю матір`ю. Враховуючи вік дитини, а також враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що малолітнього [PERSON], [INFO], слід залишити проживати разом з матірю [PERSON]

Outcome: approved