Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-10 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між банком та [PERSON] 28.12.2007р. був укладений кредитний договір №12/07/1092М. Відповідно до умов вказаного договору банк 04.01.2008 року надав відповідачу кредит в сумі 60000 Доллар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 28.12.2012 року. Однак відповідач своїх зобов'язань не виконує та станом на 07.05.2009 року має заборгованість в сумі 57374,54 доллар СІЛА, що становить 442679 грн. Одночасно, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] були укладені договори іпотеки. Згідно з договором іпотеки від 29.12.2007р. відповідач надала в іпотеку належне їй на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок загальною площею 98 м.кв., що в м.Підгайці по вул.Замкова,16 Тернопільської області, нежитлову будівлю загальною площею 87,2 м.кв., що в м. Підгайці, вул. Замкова,1а Тернопільської області та приміщення магазину загальною площею 377,5м.кв., що в м. Підгайці по вул.Замкова,1 Тернопільської області Відповідач - [PERSON]С, у випадку порушення умов договору, зобов'язувалась передати предмет іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» в заклад, однак добровільно це зобов'язання не виконала. Просять передати в заклад шляхом вилучення у відповідача вищезазначених предметів іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: житловий будинок загальною площею 98 м.кв., що в м. Підгайці по вул. Замкова, 16 Тернопільської області, нежитлову будівлю загальною площею 87,2м.кв., що в м.Підгайці, вул. Замкова,1а Тернопільської області та приміщення магазину загальною площею 377,5м.кв., що в м. Підгайці по вул.Замкова,1 Тернопільської області Стягнути з відповідачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 1708,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 250 грн В процесі судового розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги. Вказавши на те, що станом на 21.01.2010 року відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 57374, 54 долар США, що за курсом до національної грошової одиниці становить 458996,32гривень. З врахуванням зобов'язань які обумовлені в даному договору фактична загальна сума заборгованості складає 66233,62 долар СІЛА, що за курсом до національної грошової одиниці становить 529868,88гривень, які просить стягнути з [PERSON] шляхом вилучення належного їй на праві власності нерухомого майна,яке є предметом іпотеки та передачі його в заклад і звернення стягнення. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак від нього надійшла заява в котрій він просить справу розглянути за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] позов не визнала в його задоволенні просить відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №12/07/1092М,відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 60000 Доларів СЛІА, а відповідач зобов'язалася сплатити цей кредит на умовах передбачених кредитним договором, зокрема зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 28.12.2012 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши останній кредит в сумі 60000 Доларів США, про що свідчить договір про видачу траншу №12/07//1092М-01 від 04 січня 2007 року і даний факт не заперчує і сама [PERSON] У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним вище кредитним договором не дотримується та належним чином не виконала, не сплачує суму кредиту й відсотки за користування кредитом. Станом на 21. 01. 2010 року відповідач має заборгованість в сумі 57374,54 долар США, що за курсом до національної грошової одиниці становить 458996,32гривень, що складається з заборгованості по кредиту 41615,86 доллар США, заборгованості по процентам за користування кредитом 296,34 доллар США,прострочена заборгованість за кредитом- 9958,89 доллар США, прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом-9222,99 доллар США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 1954,69 доллар США, а також штрафи відповідно до умов договору: 32,40 доллар США фіксована частина та 3152,44 доллар США процентна складова. Отже, загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору №12/07/1092М становить-66233,62 долар США, що за курсом до національної грошової одиниці становить 529868,88 гривень. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного суд приходить до переконання ,що відповідачем та її представником не наведено та не представлено жодного такого доказу,на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень, щодо невірного розрахунку суми позову, а судом не здобуто доказів, які були досліджені в судовому засіданні щодо наявності помилки в визначенні суми заборгованості яка утворилась внаслідок невиконання умов кредитного договору відповідачем, а так само і сумнівів в достовірності поданих доказів, щодо ціни позову,відтак доводи відповідача та її представника не можуть бути прийняті судом до уваги, як підставу відмовити в задоволенні позовних вимог. Окрім того, між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов' язань за кредитним договором, були укладені договори іпотеки між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] Зокрема, згідно з договором іпотеки майна від 29 грудня 2007р., відповідач надала в іпотеку належне їй на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок загальною площею 98 м.кв., що в м. Підгайці по вул.. Замкова, 16 Тернопільської області, нежитлову будівлю загальною площею 87,2 м.кв., що в м. Підгайці, вул. Замкова,1а Тернопільської області та приміщення магазину загальною площею 377,5м.кв., що в м. Підгайці по вул. Замкова,1 Тернопільської області. Згідно ч. 1 ст.ЗЗ ЗУ «Про іпотеку» у разі не виконанні боржником основного зобов»язання Іпотеко держателя вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 16.7.1 договору іпотеки передбачено, що [PERSON] має право звернути стягнення на предмет іпотеки випадку, якщо момент настання термінів виконання зобов»язань передбачених кредитним договором вони не будуть виконанні. Згідно до договору іпотеки, укладеного між сторонами, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може здійснюватися шляхом продажу передмета іпотеки із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. Згідно ст.З. Закону України «Пр: іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підщставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлене законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У відповідність до ст.12 Закону Україні: «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а з разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Ст.7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час; виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне забов?язання У відповідність до ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Згідно ст. 39 Закону У країн и «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі йогоскладові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно до ст.27 договору іпотеки , укладеного між сторонами, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотеко держателя може здійснюватися шляхом продажу предмета іпотеки із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. Таким чином, суд набуває висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення договору купівлі-продажу - будь яким способом з іншою особою є обгрунтованими і відповідають діючому законодавству. При цьому вказаними нормами закону не передбачено згоди боржника для звернення стягнення на предмет іпотеки вказаним способом. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] зобов'язання стосовно умов повернення кредиту,позивач вправі вимагати звернення стягнення на майно. Крім того, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі, а саме: сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 1708,5 грн. та 250 грн. витрат на інформаиійно - технічне забезпечення розгляду справи в суді. На підставі викладеного та

Outcome: approved