Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного кредитного Договору № СУ8ЫСВ00000135 від 14.01.2008 року [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 36658,80 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, з кінцевим терміном повернення 13 січня 2028 року. Зазначає, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитом 14.01.2008 року, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № СУ8ЫОВ00000135, за яким останній взяв на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON]. Протягом дії кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, в результаті чого станом на 04.09.2009 року виникла заборгованість в сумі 32135,97 доларів США, а тому просив задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи. Клопотань про відкладення справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 554 Цивільного Кодексу України позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язання повністю від позичальника та поручителя, як разом так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання у повному обсязі всім належним йому на права власності майном. Поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з укладеного кредитного Договору № CVSNGB00000135 від 14.01.2008 року [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 36658,80 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, з кінцевим терміном повернення 13 січня 2028 року. Згідно договору поруки № CVSNGB00000135, в забезпечення виконання зобовязання за кредитом 14.01.2008 року, між банком та [PERSON] було укладено договір, за яким останній взяв на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON]. Зобовязання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, як наслідок з розрахунку загальної суми заборгованості, виданої «ПриватБанк», вбачається, що сума заборгованості станом на 04.09.2009 року становить 32135,97 доларів США. Наведене також підтверджується службовим розпорядженням Нацбанку України від 03 вересня 2009 року № 417/337. З положень ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 530, 543, 549, 551 ч. З, 554, 611, 612, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved