overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 05 червня 1998 року, який зареєстрований відділом РАГС Срібнянської райдержадміністрації Чернігівської області, актовий запис 8. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, просить шлюб між ними розірвати, оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Наміру зберегти в подальшому сімю вона з відповідачем не має, між ними склалися такі стосунки, які перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, вони тривалий час спільно не проживають, тому шлюб підлягає до розірвання. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, але в своїй усній заяві позов визнав і пояснив, що згідний на розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Вони з позивачкою тривалий час спільно не проживають, тому примирення бити не може Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. Фактично шлюб залишається тільки формальністю, сторони наполягають на розірванні шлюбу, на примирення не згідні, між подружжям склалися такі стосунки, які перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, сторони тривалий час спільно не проживають, тому збереження даної сімї суперечить засадам суспільства і шлюб підлягає до розірвання. З відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки він є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При отримані свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно стягнути державне мито в доход держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання за його померлим батьком-Бляхарем [PERSON] права власності на житловий будинок по вул.Голов-ній,58 в с.Корсів Бродівського району Львівської області. В позовній заяві зазначає,що 17 травня 2006 року помер його батько-Бляхар [PERSON],після смерті якого відкрилася спадщина на: житловий будинок по вул.Головній,58 в с.Корсів Бродівського району Львівської області,правовстановлюючих документів на який батько при житті не оформив. На даний час він є єдиним спадкоємцем даного майна,оскільки його брат-Бляхар Мико-ла Миколайович в користь якого 04.07.2005 року батьком було складено заповіт,помер 02 травня 2008 року не прийнявши спадщини.А їхня мати-Бляхар [PERSON] померла 19 листопада 2004 року і інших спадкоємців,які б могли претендувати на спадщину немає. Для подальшого оформлення спадкових прав просить визнати за спадкодавцем-Бляхарем [PERSON],право власності на спадковий будинок. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнала. У відповідності\~до\~ст.130 ч.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засі- данні судового рішення у разі визнання позову,проводиться в порядку,встановленому ст. 174 ЦПК України,а згідно з ч.4 згаданої статті,у разі\~ визнання відповідачем позову,суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов»язки можуть виникати безпо- середньо з актів цивільного законодавства або з рішення суду. Житловий будинок № 58 по вул.Головній в с.Корсів знаходився в користуванні [PERSON]/,тобто [PERSON] набув право власності на згаданий буди- нок в законному порядку/ас 10/. [PERSON] помер 17.05.2006 р /ас 5/і внаслідок його смерті відкри-лася спадщина,в склад якої входив житловий будинок. Згідно ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у мо- мент її смерті. Відповідно до статті 346 ЦК України смерть власника є підставою для припинення права власності. Позивач є сином спадкодавця-Бляхара [PERSON]/ас 8/і відповідно до ст. ст.1223 ч.2,1261 ЦК України має право на спадкування,внаслідок смерті батька,однак не може оформити спадкових прав із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадщину. Оскільки первинна реєстрація права власності на житловий будинок при житті [PERSON] не була проведена/ас 11/ і правостановлюючий документ відсутній,то питання визначення належності йому цього майна для наступного оформлення спадкових прав позивачем,повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином,визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб,тому суд приймає визнання позову . На підставі ст.ст.8,11,25,328,331 ч.2,346 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 23 вересня 1995 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Від даного шлюбу мають дітей: доньку Юлію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з різних причин та поглядів на життя між сторонами постійно виникали непорозуміння та сварки. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, поновити подружні стосунки позивачка не бажає. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню з наступних підстав: Спірне питання регулюється ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України. Згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу і, зясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1995 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку Юлію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом з позивачкою. Сторони не підтримують подружніх відносин. На розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що збереження сім'ї неможливе, що шлюб існує тільки юридично. У наданий судом строк для примирення подружжя не примирилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у січні 2010 року до суду з позовом до Пирятинської нафтогазорозвідувальної експедиції Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, польовому забезпеченню, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою Пирятинського районного суду від 01.02.2010 року, залучено до справи у якості співвідповідача Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги змінив і пояснив, що він з 30.01.1995 року по 09.11.2009 року працював на різних посадах Пирятинської нафтогазорозвідувальної експедиції. При звільненні йому не була виплачена заробітна плата та польове забезпечення, а тому просить стягнути заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час виплати затримки заробітної плати при звільненні, а також витрати на правову допомогу в розмірі 100 грн. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні не визнав, але погодився з виплатою заборгованості по заробітній платі, польовому забезпеченню та на відшкодування витрат на правову допомогу. Судом встановлено: Позивач з 30.01.1995 року по 09.11.2009 року працював на різних посадах Пирятинської нафтогазорозвідувальної експедиції. 09.11.2009 року позивач звільнився за згодою сторін (а.с. 4-6). При звільненні позивачеві [PERSON] не була виплачена заробітна плата та польове забезпечення. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі не виплати належних звільненому працівникові сум у-строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено у судовому засіданні заборгованість позивачу по заробітній платі та польовому забезпеченню становить 10574 грн. 79 коп. Згідно довідки відповідача середня заробітна плата позивача [PERSON] становить 1254 грн. 17 коп., а затримка по виплаті заробітної плати становить 3 місяці та 6 днів (з 09.11.2009 року по 16.02.2010 року) і тому відповідач повинен сплатити позивачеві урахуванням юридичної допомоги 4013 грн. 37 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього 14 688 грн. 16 коп. У судовому засіданні встановлено, що Пирятинська нафтогазорозвідувальна експедція не є юридичною особою і тому суд вважає, що відповідачем повинна бути Дочірним підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологш» Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суду присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також з відповідача необхідно стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 100 грн. (а.с. 10)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

02 лютого 2010р. позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала, що з відповідачем по даній справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2007 р. , який зареєстровано в Борівському РАЦС, Харківської області, актовий запис №44. Від спільного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач вказала, що разом з відповідачем не проживають з листопада 2009 р., шлюбні відносини між ними не склалися в звязку з несумісністю характерів, спільного господарства не ведуть, відносин ніяких не підтримують, спору про розділ майна, яке являється їхньою спільною власністю між ними не має. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України , згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням всіх обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки намірів на мають, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Крім того дані факти підтверджуються наявними у справі матеріалами: копією паспорта позивача (а.с. 2), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4 ), свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що вона працювала у відповідача до 17.09.2001 року на посаді голови спостережної ради та була звільнена незаконно. Незаконним звільненням їй спричинена моральна та матеріальна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок цього погіршився її сан здоровя, вона зверталася за допомогою психологічною допомогою, витратила на лікування 1900 грн., потребує санаторно-курортного лікування, вартість якого складає 2500 грн. Моральну шкоду оцінює на суму 100000 грн. просить стягнути дані суми з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала з тих самих підстав та пояснила, що на даний час санаторно-курортне лікування вона пройшла. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що звільнення відбулося законно, що підтверджується судовими рішеннями, захворювання позивача не пов»язано із звільненням. Судом встановлено наступне. Позивач працювала у відповідача до 17.09.2001 року на посаді голови спостережної ради та була звільнена. В судовому порядку в задоволенні позову позивача про поновлення на роботі було відмовлено. Позивач хворіє на остеохондроз, їй рекомендоване лікування в обласному центрі вертебрології та реабілітації. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки суду не надано будь-яких доказів, що захворювання позивача пов»язане з її звільненням або роботою: що чеки, представлені нею на підтвердження матеріальної шкоди оплачені нею: що ці витрати пов»язані з її лікуванням; що вона потребувала платного санаторного лікування: що таке лікування вона пройшла; що внаслідок хвороби, яка була здобута або загострилася внаслідок звільнення їй спричинена моральна шкода, та враховуючи, що її звільнення не визнане судом незаконним, суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про безпідставність заявленого позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Хортицької районної адміністрації м.Запоріжжя., в якій просить встановити, що [PERSON] , яка померла 30.03.1992 року, є її матірю, а також визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON], однак отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно не може в звязку з тим, що за життя мати не оформила належним чином своє право власності на спірну квартиру, а також в її свідоцтві про народження позивача прізвище матері зазначено, як «Найдьонова» , а в свідоцтві про смерть вона значиться на своєму дівочому прізвищі «Кушнірова». Свідоцтво про реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу батьків розшукати виявилося неможливим. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з»явився про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно , заперечень проти позову суду не надав. Третя особа : представник ЖБК -12 «Запоріжсталь» в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно , заперечень проти позову суду не надали. Згідно з ст. 1261 ЦК України, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти померлого. Відповідно до 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. [PERSON], звернулася в ОП ЗМБТІ та Державну нотаріальну контору про отримання правовстановлюючих документів на своє ім»я , але їй було відмовлено, в звязку з тим, що в особистих документах паспорті прізвище позивача зазначено „Копіна в свідоцтві про народження вона зазначена як « Найдьонова», а в свідоцтві про смерть померлої матері прізвище « Кушнірова». В судовому засіданні встановлено, що матірю [PERSON] є [PERSON], яка померла 30.03.1992 року, та їй згідно ордеру №71 від 22.12.1970 року належала чотирьох кімнатна квартира в житлово-будівельному кооперативу -12 «Запоріжсталь». Членом ЖБК була [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді чотирьох кімнатної квартири [ADDRESS]. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], ордером на квартиру №71 від 22.12.1970 року , де у списку осіб, які заселяються у вищезазначену квартиру -[PERSON] зазначена , як донька, особистими документами [PERSON] Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], яка постійно проживала із спадкодавицею та фактично вступила в управління майном. Враховуючи вищевказане, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Керуюючись ст.ст.15, 57, 256-259 ЦПК України, ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02.06.1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Починаючи з 2003 року на ґрунті сварок і постійних непорозумінь не підтримують подружніх відносин, кожен живе своїм життям, спільне господарство не ведеться. По причині несумісності характерів вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна не виникає. Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, на примирення не згоден. Просив шлюб розірвати, судові витрати по справі покласти на нього. Відповідач в судове засідання не зявилась, причину неявки до суду не повідомила. Про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку ( а.с. 14). Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.1984 р. ( а.с. 5 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідачка відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Сторони припинили подружні відносини з 2003 року. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна не виникає, сімя розпалася остаточно, в зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Лановецьке споживче товариство звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] нанесені нею матеріальні збитки на суму 13179 грн. 15 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і пояснив суду, що відповідач працювала продавцем в магазині Вербовецького ГВП Лановецького споживчого товариства, що в с.Шили Лановецького району і була матеріально-відповідальною особою. При цьому вона, як виявилося із інвентаризаційних актів, в період з 25 вересня 2008 року по 29 січня 2009 року присвоїла виручку та товарно - матеріальні цінності на суму 15758,15 грн. На даний час відповідач повернула 2579 гривень, при цьому залишилась заборгованість на суму 13179,15 грн., яку він бажає стягнути із [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що вона дійсно працювала продавцем в магазині с.Шили Лановецького району і через важкий матеріальний стан змушена була привласнювати готівку із магазину. Кошти були витрачені на лікування близької людини, а згодом і на її похорон. На даний час вона повернула частину із суми заборгованості зобовязалась по мірі можливості повернути решту коштів . Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого. Вироком Лановецького районного суд від 21 липня 2009 року [PERSON] визнана винною у привласненні виручки від реалізації товарів в магазині, в якому вона працювала продавцем, тобто засуджена за ч.2 ст.191 КК України . Сума, що підлягає стягненню із відповідача згідно поданої заяви підтверджується інвентаризаційним описом товаро - матеріальних цінностей від 29 січня 2009 року та порівняльною відомістю результатів інвентаризації товарів в торгівлі також від цього числа. Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її, між ними часто виникають сварки. В судовому засідання позивач підтримала заявлені вимоги і наполягає на негайному розлученні, оскільки за час, що пройшов з дня подачі нею даної заяви, вона остаточно переконалася в доцільності розлучення і окремого проживання, так як діти заспокоїлися, а це було головною причиною для прийняття нею рішення про розлучення. Основне, що не влаштовувало її в сімейному житті - це ставлення чоловіка до старшої її дочки від першого шлюбу, з приводу чого на даний час проводиться розслідування по кримінальній справі. Відповідач позов визнає, вважає , що в розпаді сімї є його вина, тому погодився нести витрати, повязані з оформлення розлучення в органах РАЦСу. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення із врахуванням слідуючого . Сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2000 року . Від даного шлюбу мають двоє спільних дітей : дочку [PERSON],[INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача . Сторони не досягли примирення на час розгляду справи а також за період, який надавався судом для цього. Позивач наполягає на негайному розлученні і вважає, що збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося . Відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її, між ними часто виникають сварки, бійки. В судовому засідання позивач підтримала заявлені вимоги і наполягає на негайному розлученні, оскільки чоловік постійно зловживає спиртними напоями, в результаті чого в повсякденному житті стали звичними бійки, скандали і сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Відповідач позов визнає, погоджується на розлучення, при цьому пояснивши, що справді в ситуації яка склалася назріло розлучення . Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення із врахуванням слідуючого . Сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 1999 року . Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який знаходяться на утриманні позивача . Сторони не досягли примирення на час розгляду справи,а також за строк який надавався їм для цього. Позивач наполягає на негайному розлученні і вважає, що збереження сімї є неможливим. Із врахуванням того, що в розпаді сімї в більшій мірі вбачається вина відповідача, суд вважає доцільним витрати, повязані з одержанням свідоцтва про розлучення в органах РАЦСу віднести на його рахунок. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved