Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 8 листопада 2007 року вона уклала договір страхування № 202-8746/07 ЦЦСП з АСТ « Вексель», відповідно до якого застрахувала належній їй автомобіль марки ¦МАZDA» модель «З», реєстраційний № [NUMBER], 2007 року випуску. 20 серпня 2008 року приблизно о 2 годині 55 хвилин відбулось займання належного їй автомобіля марки «МАZDA» модель «З», реєстраційний № [NUMBER], за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, 43, у зв'язку з чим позивачці .причинена матеріальна шкода на суму 120.000 гривень. 20 серпня 2008 року інспектором з пожежного нагляду Голосіївського РУ ГУ МНС України в місті Києві був складений акт, в якому вказано, що займання автомобіля марки «МAZDA» модель «З», реєстраційний № [NUMBER], який належить [PERSON], виникло у відсіку двигуна вказаного автомобіля. 20 серпня 2008 року [PERSON] повідомила АСТ «Вексель» по телефону про займання належного їй автомобіля, надала менеджеру врегулювання збитків всі документи, які підтверджували настання страхової події ( випадку) для виплати страхового відшкодування. 17 вересня 2008 року постановою слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві було порушено кримінальну справу. 7 травня 2009 року позивачка отримала від відповідача 20.000 гривень. Оскільки позивачка не отримала повну суму страхового відшкодування, вона просила суд визнати випадок страховим, стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування у сумі 120.000 гривень, пеню за не виконання чи не належне виконання грошового зобов'язання з 30 жовтня 2008 року, 10.000 гривень за оплату юридичних послуг. Під час розгляду справи позивачка зменшила розмір позовних вимог та просить суд визнати випадок страховим, стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування у сумі 100.420 гривень, пеню за не виконання чи не належне виконання грошового зобов'язання у сумі 12.042 гривень, 3% річних за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання у сумі 4.279 гривень 58 копійок, суму інфляції у розмірі 16.196 гривень 77 копійок, оплату юридичних послуг у розмірі 5.000 гривень, а також судові витрати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Представник відповідача частково визнала позов, надала суду заперечення на позов, які підтримала у судовому засіданні. В своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що позивачкою невірно визначено розмір дійсної заборгованості по страховому відшкодуванню, який у нинішній час становить 36. 102 гривень 17 копійок, оскільки 7 травня 2009 року АСТ «Вексель» виплатило : позивачці частину страхового відшкодування у розмірі 20.000 гривень. Моментем прострочення зобов'язання представник відповідача вважає 07.05.2009 року, а тому сума пені на думку представника відповідача складає 696 гривень. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що автомобіль ма ««МAZDA»» модель «З», реєстраційний № [NUMBER]. який належить позивачці був застрахований відповідачем, 20 серпня 2008 року відбувся страховий випадок саме вказаний автомобіль повністю згорів, і тому суд вважає, що на відповідачеві лежить відповідальність відшкодовувати шкоду позивачці [PERSON], а крім того відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати позивачці пені, розмір визначений умовами договору страхування. Крім того, під час розгляду справи представник відповідача визнала, дійсно 20 серпня 2008 року відбувся страховий випадок, оскільки сталося займання вищевказаного автомобіля позивачки, але представник відповідача заперечує проти розміру шкоди, яка заподіяна позивачці та вважає, що позивачка повинна отримати 36. 102 гривень 17 копійок в рахунок страхового відшкоду оскільки 20.000 гривень вона вже отримала, а в якості пені 696 гривень, в і частині представник відповідача просила суд відмовити. Відповідно до ст. 1 Закону України « Про страхування», страхування - вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб" та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами: страхових платежів. Згідно ст. 6 Закону України « Про страхування», добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником та страховиком. До видів добровільного страхування відноситься страху- наземного транспорту. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування і, страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк передбачений умовами страхування. На підставі п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. На підставі ч. 1 ст. 25 Закону України « Про страхування», здійснення: страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком. У судовому засіданні встановлено, що 8 листопада 2007 року поз уклала договір страхування № 202-8746/07 ЦЦСП з АСТ « Вексель», відпові-- якого застрахувала належній їй автомобіль марки «МАЖА» модель реєстраційний № [NUMBER], 2007 року випуску ( а. с. № 6, 10). 20 серпня 2008 року приблизно о 2 годині 55 хвилин відбулось займання автомобіля марки ««МAZDA»» модель «З», реєстраційний № [NUMBER], за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, 43. 20 серпня 2008 року [PERSON] повідомила АСТ «Вексель» по телефону про займання належного їй автомобіля, надала менеджеру врегулювання збитків всі документи, які підтверджували настання страхової події ( випадку) для виплати страхового відшкодування. 20 серпня 2008 року інспектором з пожежного нагляду Голосіївського РУ ГУ МНС України в місті Києві був складений акт, в якому вказано, що займання автомобіля марки ««МAZDA»» модель «З», реєстраційний № [NUMBER], який належить [PERSON], виникло у відсіку двигуна вказаного автомобіля ( а. с. № 13). 17 вересня 2008 року постановою слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві було порушено кримінальну справу ( а. с. 21 ). Під час розгляду справи судом встановлено, що в результаті пожежі позивачці була завдана матеріальна шкода на суму 120.420 гривень. 7 травня 2009 року позивачка отримала від відповідача 20.000 гривень в рахунок страхового відшкодування. Через неналежне виконання АСТ «Вексель» своїх зобов'язань перед позивачкою виникла заборгованість страхового відшкодування у сумі 100. 420 гривень. Згідно до ч.І ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч.І ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки АСТ «Вексель» свої зобов'язання перед позивачкою у передбачений договором строк не виконав, суд вважає, що з відповідача АСТ «Вексель» на користь позивачки слід стягнути страхове відшкодування у сумі 100.420 гривень. Стосовно вимог позивачки про стягнення пені, суд вважає, що у даному випадку вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 546 ЦК України, договором або законом можуть бути встановлені види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки ( штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У даному випадку виконання зобов'язання АСТ «Вексель» забезпечується пенею відповідно до п. 13.1 договору страхування № 202 -8746/07 ЦЦСП від 08 листопада 2007 року з якого вбачається, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного стороною зобов'язання за кожний день прострочення, але не більше 10% від суми боргу. Відповідно до постанови Національного банку України № 107 від 21 квітня 2008 року, облікова ставка з 30 квітня 2008 року складає 12 % річних. Отже, розрахунок пені за період з 1 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року складає: 120.420 ( гривень) помножити на 12 % помножити на 2 поділити на 366 ( днів) помножити на 61 (день) = 4.816 гривень 79 копійок. Розрахунок за період з 01 січня 2009 року по 06 травня 2009 року складає: 120.420 помножити на 12 % помножити на 2 поділити на 364 (дні) помножити на 126 ( днів) = 10.004 гривень 12 копійок. Розрахунок за період з 07 травня 2009 року по 23 лютого 2010 року складає: 100.420 помножити 12 % помножити на 2 поділити на 364 помножити на 293 днів = 19.399 гривень 81 копійка. Таким чином, пеня за весь час прострочення грошового зобов'язання могла би бути: 4.816.79 + 10.004.12 = 19.399.81 = 34.220.72 грн., але у зв'язку з тим, що договір страхування передбачає певні умови відносно пені, то 100.420 гривень (невиплачена сума страхового відшкодування) помножити на 10% = 10.042 гривні є сума пені, яка на думку суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON]. Відносно вимог позивачки про стягнення суми інфляції та 3 % річних суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконанання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а так три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів ... не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що до нинішнього часу АСТ «Вексель» не виплатило позивачці страхове відшкодування у сумі 100.420 гривень, суд вважає, що слід стягнути з АСТ «Вексель» суму страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми з наступних розрахунків: Під час розрахунку суми інфляції використовується наступна формула: Сума заборгованості помножити на індекс інфляції = сумі з індексом ' відняти суму заборгованості = сума інфляції за місяць . 1.) Листопад 2008 року : 120.420 помножити на 101.5% = 122.226,30 відняти 120.420 = = 1.806 гривень 30 копійок; 1. Грудень 2008 року: 120.420 помножити на 102.1% 122.948,82 відняти 120.420 =2.528 гривень 22 копійки; 1.) Січень 2009 року: 120.420 помножити на 102,9% = 123.912,18 відняти 120.420= 3.492 гривень 18 копійок; 1.)Лютий 2009 року : 120.420 помножити на 101.5% 122.226,30 відняти 120.420 = 1806 гривень 30 копійок; 2.) Березень 2009 року : 120.420 помножити на 101.4 % =122.105, 88 відняти 120.420 = 1.685гривень 88 копійок; 3.) Квітень 2009 року: 120.420 помножити на 100.9% = 121.503.78 відняти 12.420 = 1.083 гривень 78 копійок; 4.) Травень 2009 року: 120.420 помножити на 100.5 % = 121.022.10 відняти 120.420 = 602 поділити на 31 ( кількість днів у місяці) помножити на 6 ( кількість дніє ргованості) = 116,53 гривень ( за 6 днів у травні), з урахуванням часткової :ати 7 травня 2009 року - 20.000 гривень страхового відшкодування, 100.420 помножити на 100.5% = 100.922.10 - 100.420 = 502.10 поділити на ї і кількість днів у місяці) помножити на 25 = 404.91 гривень ( за 25 днів травня). А всього за травень : 116.53 + 404.91 = 521 гривень 44 копійки; 5.) Червень 2009 року : 100.420 помножити на 101.1 % = 01.524.62 відняти 100.420 = 1.104 гривень 62 копійок; 6.) Липень - серпень ( індекс інфляції 99,9 % - 99,8% ) - сума нарахувань дорівнюється 0 гривень. 7.) Вересень 2009 року : 100.420 помножити на 100.8%= 101.223 відняти 100.420 = 803 гривні 36 копійок; 8.) Жовтень 2009 року: 100.420 помножити на 100.9 % = 101.323,78 - 100.420 = 903 гривень 78 копійок; 9.) Листопада 2009 року : 100.420 помножити на 101.1 %= 101.524.62 відняти 100.420 = 1.104 гривень 62 копійки; 10.) Грудень 2009 року : 100.420 помножити на 100.9 % = 101.323 .78 відняти 100.420 = 903.78 гривень. 11.) Січень 2010 року: 100.420 помножити на 101.8%= 102.277.56 -100.420 = 1.807 гривен 56 копійок. Всього сума інфляції складає: 1.806.30 + 2.528.2 + 3.492.18 + 1.806.30 +1.685.88 + 1.083.78 + 521.44 + 1.104.62 + 803.36 + 903.78 +1.104.62 +903.78 + 1.807.56 = 19.551 гривень 82 копійок. З урахуванням вказаного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму інфляції у розмірі 19.551 гривень 82 копійок, однак суд не може вийти за межі позовних вимог і тому стягує з відповідача на користь позивачки суму 16.196 гривень 77 копійок. Розрахунок 3% річних за період за період з 1 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року 120.420 ( гривень) помножити на 61 (прострочені дні) помножити на 3 % поділити на 366 (дні 2008 року) 602 гривні 10 копійок. Розрахунок 3% річних за період з 1 січня 2009 року по 6 травня 2009 року : 120.420 помножити на 126 помножити 3 % поділити 364 = 1.250 гривень 51 копійка. Розрахунок 3% річних за період з 7 травня 2009 року по 31 грудня 2009 року ( з урахуванням часткової виплати 7 травня 2009 року - 20.000 гривень страхового відшкодування) 100.420 помножити на 239 помножити 3 % поділити 364 = 1.978 гривень 5 копійок. Розрахунок 3% річних за період з 01 січня 2010 року по 23 лютого 2010 року: ^ 100.420 помножити 54 помножити 3 % поділити 364 = 446 гривень 92 копійки. Таким чином, суд вважає, що загальна сума 3% річних, яку слід стягнути з відповідача на користь позивачки складає : ( 602,10 + 1.250,51 + 1.978,5 +446,92 = 4.277,58) 4.277 гривень 58 копійок. Стосовно вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь 5.000 гривень за надання правової допомоги, суд вважає, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка оплатила за надання їй правової допомоги 5.000 гривень, що підтверджується актом виконаних робіт від 13 лютого 2010 року ( а. с. № 130). Виходячи з розміру задоволених позовних вимог та обсягу реально наданої позивачці юридичної допомоги за період з 29 вересня 2008 року по нинішній час. суд вважає, що вказані витрати позивачки мають бути відшкодовані у сумі 3.000 гривень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому суд критично оцінює Заперечення представника відповідача проти часткового задоволення позову, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються. В іншій частині позовних вимог, суд вважає, що слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з розглядом справи позивачка витратила власні грошові кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути (100.420 + 10.042 + 4.277,58 + 16.196,77 + 3000 + 30 = 133.966, 35) 133.966 гривні 35 копійок.

Outcome: partial