Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

31.08.2009р. Кредитна спілка Соколов ( надалі КС Соколов) звернулася до суду з позовом про стягнення грошових коштів. 28.12.2009р., а також в подальшому у судовому засіданні 09.03.2009р. зазначені позовні вимоги з боку позивача були уточнені. В обґрунтування позову КС Соколов посилалася на те , що відповідачка [PERSON] порушує умови кредитного договору № 123 від 29 листопада 2008 року , на підставі якого нею було отримано кредит у розмірі 10000 гривень. На даний час заборгованість за кредитним договором відповідачкою не сплачена, загальний борг станом на 18.08.2009р. складається з 10000 грн. тілу кредиту, 25500 грн. - відсотків. Крім того п.13 кредитного договору № 123 від 29 листопада 2008 року передбачена можливість стягнення за невиконання відповідачкою умов кредитного договору збитків у сумі 3000 грн., а також грошової суми, розміром 3000 грн., у вигляді договірного виду забезпечення виконання зобов′язань, що передбачено п.18 кредитного договору № 123 від 29 листопада 2008 року. Крім того , КС Соколов посилалася на те, що 29 листопада 2008 року між КС Соколов та [PERSON] було укладено договір поруки , відповідно до якого остання поручилася перед КС Соколов за виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 123 від 29 листопада 2008 року. Відповідно до положень ст.554 ЦК України заборгованість за кредитним договором № 123 від 29 листопада 2008 року позивач просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Представники КС Соколов [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. 27.10.2009р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до КС Соколов. При цьому зазначала, що 29 листопада 2008р. з метою отримання кредитних коштів для власних споживчих цілей вона звернулася до КС Соколов, де і підписала договір №123. Проте зміст зазначеного договору та викладені у ньому терміни і розрахунки їй зрозумілі не були. Крім того [PERSON] зазначає, що самого кредиту у розмірі 10000 грн. після підписання договору вона не отримувала, а тому вимога КС Соколов про стягнення коштів за порушення грошового зобовязання для неї є несподіваною та незрозумілою. На підставі наведеного [PERSON] просила визнати кредитний договір № 123 від 29 листопада 2008 року недійсним та стягнути з КС Соколов збитки відповідно до п.13 договору № 123 від 29 листопада 2008 року та п.2 ст.230 ЦК України 3000 грн. в подвійному розмірі. В наслідок несправедливості та оману з боку позивача [PERSON] було завдано моральних страждань , розмір яких вона оцінила в 27000 грн. Представник відповідачки [PERSON] та [PERSON] за довіреністю [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримав , проти позову КС Соколов заперечував. При цьому пояснював суду, що підписи як у кредитному договорі № 123 від 29 листопада 2008 року , так і в договорі поруки від 29 листопада 2008 року , а також бухгалтерських документах КС Соколов , [PERSON] та [PERSON] ставили внаслідок своєї правової необізнаності. Кредиту розміром 10000 грн. [PERSON] фактично не отримувала, а тому підстав для стягнення з неї та її поручительки заборгованості за кредитним договором № 123 від 29 листопада 2008 року не має. Суд, заслухавши пояснення представників сторін , свідків, перевіривши матеріали справи , прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 29 листопада 2008 року між КС Соколов та [PERSON] був укладений договір кредиту №123. Згідно цього договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування до 29 квітня 2012р. на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 10000 гривень, зі сплатою відсотків за двома процентними ставками: 15% за місяць якщо проценти виплачуються достроково, або 1,5% за день якщо проценти не були виплачені достроково. Відповідно до умов кредитного договору (п.1,5,11) [PERSON] взяла на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання у визначений термін. Відповідно статті 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору. Відповідач [PERSON] 29 листопада 2008р. достроково сплатила лише відсотки по кредитному договору № 123 за 3 наступні місяці за процентною ставкою 15 % на місяць : з 29 листопада 2008 року по 2 березня 2009 року у розмірі 3000 грн. та 1500 грн., після чого повністю припинила виконувати умови договору кредиту в частині сплати відсотків та погашення основної суми боргу. Вказані обставини підтверджені наданими з боку КС «Соколов» видатковим касовим ордером про одержання [PERSON] 29.11.2008р. 10000 грн. за кредитним договором №123 від 29.11.2008р., підпис на якому позивачкою не заперечувався, прибутковими касовими ордерами про внесення [PERSON] 29.11.2008р. 3000грн. та 30.12.2008р. 1500 грн. в якості оплати % за договором № 123 від 29.11.2008р. , та поясненнями допитаними в якості свідків головного бухгалтера та члена наглядової ради КС «Соколов» [PERSON] та [PERSON] (а.с.92,93). Відповідно п.11 та п.16 кредитного договору у разі невиконання зобов'язань, щодо повернення кредиту та відсотків КС Соколов отримує право достроково стягнути з [PERSON] усі грошові кошти за вказаним договором. 24 березня 2009року до відповідача було направлено вимогу стосовно повного погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентами. На даний час заборгованість за вищезазначеним договором кредиту відповідачем не сплачено. Відповідно до умов кредитного договору (п.13), [PERSON] взяла на себе зобов'язання у разі порушення свого зобов′язання за договором та спричинення цим КС «Соколов» збитків сплатити на користь КС Соколов ці збитки у розмірі 30% від суми кредиту а саме 3000 гривень. Проте суд вважає, що факт завдання збитків КС «Соколов» внаслідок неналежного виконання зобовязань [PERSON] з боку позивача не доведений. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив суду , що на звичайний уклад діяльності КС «Соколов» цей факт негативно не вплинув , фінансових проблем не завдав. Згідно до умов кредитного договору (п.18), Сторони досягли згоди, щодо договірного виду забезпечення виконання зобов′язань [PERSON] перед КС Соколов а саме у разі порушення [PERSON] зобов′язання за кредитним договором, вона зобов′язана сплатити на користь КС Соколов грошову суму, розмір якої складає 30% від суми кредиту а саме 3000 гривень. При використанні даного виду забезпечення виконання зобов′язань сторони керувались ч.2 ст.546 ЦК України, яка передбачає можливість встановлення договором інших видів забезпечення виконання зобовязання , крім передбачених законом (неустойка, порука, гарантія, застава, при тримання, завдаток). Таким чином загальний борг відповідачки станом на 18.08.2009р. відповідно кредитного договору №123 від 29..11.2008р. , що підлягає стягненню , складає 38500 грн. ( тіло кредиту у сумі 10000 грн., проценти у сумі 25500 грн., грошову суму для забезпечення виконання зобовязання 3000 грн.). На підставі наведеного суд приходить до висновку про часткову доведеність позовних вимог КС «Соколов» та в повному обсязі відмовляє в задоволенні зустрічного позову [PERSON] Факт укладання 29.11.2008 року між КС Соколов та [PERSON] договору поруки , відповідно до якого остання поручилася перед КС Соколов за виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 123 від 29 листопада 2008 року, стороною відповідачів не заперечувався. Відповідно до положень ст.554 ЦК України заборгованість за кредитним договором № 123 від 29 листопада 2008 року позивач обґрунтовано просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору 385 грн. , що складає 1% від суми задоволених позовних вимог, та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи -30 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України повинні бути покладені на відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial