overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідачки на його користь борг по кредиту у розмірі 23417,64 грн., а саме: непогашену суму кредиту 15931,44 грн., несплачені проценти, пеню в розмірі 4740,11 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов просить задовольнити повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд визнає за можливе розглянути справу у її відсутність, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 23.10.2008 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/0997/82/0002599, за яким позивач надав кредит відповідачці в розмірі 16413 грн. 62 коп. строком на 36 місяців під 29,5 % річних до 23.10.2011 р. Відповідно до кредитного договору відповідачка повинна своєчасно повертати Банку кредитні кошти і сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. На підставі п.п. 14.3 кредитного договору при невиконанні Боржником умов кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту сплачується пеня в розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення виконання зобов'язання. На підставі п. 8.1 у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за Кредитом (в тому числі, прострочені проценти) пеню відповідно до цього договору. Відповідачка не виконує умови договору (не сплачує щомісячний платіж і нараховані відсотки за користування кредитом) та станом на 07.07.2009 року заборгувала позивачу борг по кредиту у розмірі 15931,44 грн., борг за відсотками, пеня в сумі 4740,11 грн., а всього 23417,64 грн. Про неналежне виконання умов договору відповідачку було повідомлено рекомендованими попереджувальними листами. Дані обставини стверджуються дослідженими матеріалами справи (а.с. 5-22). На підставі викладеного суд визнає позов обґрунтованим і задовольняє його.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 9 вересня 2007 року Романівською сільською радою Романівського району Житомирської області, залишити проживати з нею неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], а також покласти на відповідача витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння один одного та через те, що останній безпричинно залишив свою сім»ю та виїхав в м. Нетішин. За таких обставин позивачка прийшла до висновку, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем недоцільне та неможливе. В судове засідання позивачка не зявилась, згідно поданої до суду заяви, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 9 вересня 2007 року Романівською сільською радою Романівського району Житомирської області, актовим записом №8 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.6). Дослідивши вищевказані матеріали справи, суд вважає позов підставним і підлягаючим задоволенню, зважаючи на те, що сторони до взаєморозуміння не прийшли. Дана обставина на думку суду, свідчить про неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

ВАТ ВТБ Банк в особі Житомирської філії ВАТ ВТБ Банк - позивач по справі, у липні місяці 2009 року звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідачів у солідарному порядку 22813 грн. 66 коп. заборгованості по кредитному договору, 228 грн. 14 коп. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому засіданні представник позивача заяву підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просить позов задовольнити повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд визнає за можливе ухвалити заочне рішення суду, проти чого не заперечує представник позивача. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив. 07.04.2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 20.00.000331 про надання кредиту у сумі 25 000 грн. строком користування до 06.04.2011 року із сплатою за користування 30 % річних; з відповідачем [PERSON] - договір поруки. Однак відповідачі умови договорів не виконують, своєчасно не повертають кредитні кошти та своєчасно не сплачують відсотки за користування кредитними коштами. Про неналежне виконання умов договору відповідачка [PERSON] була повідомлена попереджувальним листом, однак останні ухиляються від виконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки, у результаті чого станом на 17.07.2009 року заборгованість по кредиту складає 22 813 грн. 66 коп.. Дані обставини стверджуються матеріалами справи, зокрема: копією кредитного договору, копією договору поруки, розрахунком заборгованості та копією повідомлення. При таких обставинах суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задовольняє його, і стягує з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку суму заборгованості по кредиту та у дольовому порядку понесені судові витрати, сплачені у зв'язку зі зверненням з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 10.01.2006 року був розірваний. За період шлюбу вони набули будинок №83-а по пров. Проточному у м. Херсоні, з надвірними будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 557 кв.м., яка належить на праві приватної власності відповідачу. Вказаний будинок також оформлений на відповідача. З приводу вказаного майна у подружжя виник спір про його розділ. Позивач просить суд поділити вказане майно між нею та відповідачем в натурі, виділивши кожному по 1\\2 частині домоволодіння та земельної ділянки. Позивач в судовому засіданні змінила позовні вимоги, зазначила , що оскільки спірне майно відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи не можливо розділити в натурі між співвласниками, вона просить суд поділити майно, що їх з відповідачем спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1\\2 частину домоволодіння , що знаходиться за адресою : м. Херсон пров. Проточний,83-а, із відповідною долею надвірних будівель та споруд, а також на 1\\2 частину земельної ділянки площею 557 кв.м. за вказаною адресою. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення осіб приймаючих участь у справі та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав : згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.01.2006 року шлюб укладений 01.02.1974 року між сторонами було розірвано. За час шлюбу сторони набули майно :житловий будинок № 83-а по пров. Проточному в м. Херсоні, з надвірними будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 557 кв.м., що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі ( ст.. 71 СК України). Як убачається з матеріалів справи, зокрема з висновку судової будівлено-технічної експертизи від 06.11.2009р., спірне домоволодіння є річчю неподільною (ст. 183 ЦК), в якій частку виділити в натурі неможливо. Положеннями ст.. 70 СК України та 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності , частки співвласників майна є рівними. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі, якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на самовільно зведений у складі належного їй на праві власності будинку тамбур літ.а1 та площадку літ.а2, включивши їх до складу домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Маріуполь, вул..Воздухофлотська, 21\\47. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд визнати за нею право власності на побудовані нею тамбур літ.а 1 та площадку літ.а 2, включивши їх до складу домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Маріуполь, вул..Воздухофлотська, 21\\47. Відповідач - Маріупольська міська Рада в особі представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, що підтверджується заявою, залученою до справи. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 376 ч.5 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. [PERSON] є власником домоволодіння №21\\47 по вул..Воздухофлотській в м.Маріуполі, що підтверджується свідоцтвом №547 про право власності на жилий будинок, виданим Маріупольським БТІ 05.09.1996 року на підставі рішення виконкому Приморської райради №164\\8 від 28.08.1996 року. Земельна ділянка площею 0,0481 га, на якій розташоване зазначене домоволодіння, належить позивачці на праві приватної власності, що підтверджується державним актом про право власності на землю серії ЯЕ №200252 від 01 серпня 2007 року. Відповідно до ст. 375 ЦК України право власника на споруду здійснюється їм за умови дотримання архітектурно-будівельних і інших норм і правил і за умови використовування земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до експертного висновку ТОВ «Донбасспецмонтаж» від 11.01.2010 року №951, тамбур літ.а1 та площадка літ.а2, які розташовані за адресою м.Маріуполь. вул..Воздухофлотська, 21\\47, та їх конструкції знаходяться в задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись в подальшому, технічний стан будівельних конструкцій забезпечує надійну та безпечну експлуатацію. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати за позивачкою право на самовільно зведений гараж. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачка вказує на те, що вона працювала юрисконсультом в ЖКП «Галицьке» 29 листопада 2007 року була звільнена з посади за власним бажанням. Проте, в день звільнення відповідач не провів з нею розрахунок в повному обємі по заробітній платі. Заборгованість по заробітній платі в сумі 1458грн. була сплачена їй лише 13 квітня 2009 року, а тому відповідно до вимог ст.117 КЗпП відповідач зобовязаний виплатити їй середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум по день фактичного розрахунку, що становить 15064грн.55коп. Крім того, такими діями відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в сильних душевних стражданнях. Розмір моральної шкоди оцінює в 10000грн. Просить суд стягнути з відповідача 15064грн.55коп. середнього заробітку за весь час затримки проведення розрахунку та 10000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка вимоги заяви в частині стягнення моральної шкоди просила залишити без розгляду. Вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати підтримала в повному обсязі та просить задовільнити їх. Ухвалою Здолбунівського районного суду від 13.01.2010 р. позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача моральної шкоди були залишені без розгляду. Представник відповідача вимоги позову про стягнення 15064грн.55коп. середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку визнав повністю. Суму стягнення не оспорює. Згідно ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 150грн.56коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі подружнє життя не склалось через розбіжність у поглядах на сімейне життя. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, добровільної згоди відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не дає, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги і шлюб розірвати, поклавши всі витрати на відповідача. В судовому засіданні позивач присутній не був та надав суду заяву в якій підтримав позов та просив розглядати справу без його участі. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, находить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2009 р. відділом РАГС Бориспільського міськвиконкому Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 171. Прізвище позивача після одруження Ломако. Реєстрував позивач шлюб вдруге. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки та бажають розірвати шлюб, а тому збереження сімї протирічить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті 09.02.2009 року його матері [PERSON]. Вказує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с. Дубівці, вул.. Шухевича, 7, Кіцманського району. Спадкоємцем за заповітом, посвідченим 04.11.2008року, після смерті [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] Він являється спадкоємцем за законом, має право на обов'язкову частку у спадщині як непрацездатний спадкоємець першої черги. Через важкий стан свого здоров'я не міг своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а в жовтні 2009 року отримав повідомлення від державного нотаріуса. Проживає разом із дружиною та сином, всі троє являються важко хворими. З 1996 року він спостерігається в сільській амбулаторії і страждає рядом важких хвороб, у зв'язку з похилим віком та наявність хвороб не може самостійно рухатись, він задихається та погано бачить, з господарства не виходить, а 22.06.2009 року його син потрапив в автомобільну аварію і знаходився на стаціонарному лікуванні до 07.07.2009 року, але після лікування та зняття 14.09.2009року гіпсу не став ходити, так як нога не зрослася і вже п'ятий місяць прикутий до ліжка. Його дружина також важко хворіє, не може ходити. Всі ці обставини позбавили його можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] позов підтримав, відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.І ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно 4.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, оскільки наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви для прийняття ; спадщини підтверджуються поданими ним письмовими доказами та визнаються судом поважними. Додатковим строком, який буде достатнім для подання заяви і про прийняття спадщини, суд вважає три місяці. На підставі викладеного, ст. ст. 1241, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В позовній заяві вона зіслалася на те, що з 28 вересня 1991 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне проживання між ними припинено. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення синами повноліття. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 28.09.1991 року Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 20. Згідно свідоцтва про народження VІ-КИ № 374504, виданого Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області та свідоцтва про народження І-КИ №116658, виданого виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розiрвання шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що він з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 1981 року бюро РАЦС м. Хорога Таджицької РСР, актовий запис № 77. Шлюб у сторін другий. Вiд шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На протязі спільного життя їх взаємовідносини все більш погіршувались, що призвело до припинення подружніх стосунків, тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. На примирення не згоден і просить у судовому порядку розірвати шлюб. Майновий спір відсутній. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, про що подала заяву в якій зазначила, що подружні стосунки вони з позивачем припинили у 2006 році. Відповідно до положень ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вiдповiдно до ст. 112 СК України суд постановляє рiшення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б iнтересам одного з них, iнтересам дiтей, що мають iстотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить iнтересам обох, оскiльки шлюб з 2006 року носить формальний характер, намірів на примирення обоє з подружжя не виказують, тому даний шлюб належить розірвати. Сплату державного мита належить віднести на сторони в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON], який помер 01.07.2003 року, на праві власності житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого в с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області по вул. Тавричній, 28. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та пояснила, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, який був побудований ними під час шлюбу. Проте через відсутність правовстановлюючих документів на будинок вона не має можливості оформити спадщину, тому просить у судовому засіданні встановити факт належності її чоловіку житлового будинку. Від голови Великокопанівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2003 року помер чоловік заявника [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями й спорудами, розташований в с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області по вул. Тавричній, 28, який відповідно до довідки Великокопанівської сільської ради від 02.12.2009 року № 2439 числиться за померлим. Встановлення факту належності померлому [PERSON] вищевказаного будинку необхідно заявникові для оформлення спадщини. Відповідно до ст. 100 ЦК (1963), який діяв на момент смерті [PERSON], в особистій власності громадян може знаходитися, окрім іншого, жилий будинок. Відповідно до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових право фізичних осіб Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст. 10, 60, 256, 259 ЦПК України, ст. 100 ЦК України (1963), суд

Outcome: approved