overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

19.11.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 25.09.1998 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування сторін у шлюбі, [INFO] року, у них народилась донька [PERSON] . Проте, спільне життя між сторонами не склалося і позивачка в даний час звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Донька [PERSON] проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов’язків, ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає і її вихованням не займається. Добровільно надавати допомогу не бажає. Вказані обставини змусили позивачку звернутися за захистом своїх інтересів та інтересів дитини в суд. Просить суд стягувати з [PERSON] . на її користь аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки [PERSON] ., [INFO] року народження, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення нею повноліття. Просить стягнути з відповідача, також, всі судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, та просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, аліменти платити згоден, про що надав суду письмову заяву. За таких обставин, суд з метою правильного та швидкого вирішення справи, вважає за правильне розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що 25.09.1998 року між сторонами було укладено шлюб. Під час перебування сторін у шлюбі, [INFO] року у них народилась донька [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач, що підтверджується копією даного свідоцтва. Згідно довідки Копіївської сільської ради №484 від 18.11.2008 року, донька [PERSON] ., знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст.. 180 СК України, батьки зобов”язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, оскільки відповідач матеріальної допомоги для утримання та виховання дитини не надає, то суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів слід задоволити повністю. Згідно ст.. 88 ЦПК України, суд, також, вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати: судовий збір в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51,00 грн.) та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 7,50 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

19.11.2008 року [PERSON] . звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За період їх спільного подружнього життя у них [INFO] року народилась донька [PERSON] . Проте, спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, систематичне зловживання ним спиртними напоями та постійні скандали. Вказані обставини змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. За таких обставин, суд з метою правильного та швидкого вирішення справи, вважає за правильне розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд прийшов до висновку, що позовну заяву про розірвання шлюбу слід задоволити, оскільки подальше збереження сім’ї є дійсно не можливим і розірвання шлюбу цілком відповідатиме інтересам сторін. Згідно ст.. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки, понесені нею при зверненні до суду з даним позовом і документально підтверджені судові витрати: судовий збір в розмірі 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян (8,50 грн.) та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 7,50 грн.. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу, в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (17,00 грн.), слід покласти також на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила і просить стягувати аліменти в розмірі &frac14; частини на утримання доньки [PERSON], оскільки син [PERSON] є вже повнолітнім. В обгрунтування своїх вимог пояснила, що відповідач по справі фактично створив іншу сім`ю, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим в неї склалося тяжке матеріальне становище. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до Ялтинського міського суду АРК із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства, просить суд: - Стягнути з [PERSON], [INFO] року народження, який мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] [INFO] року народження на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі одна тисяча гривень щомісяця до досягнення дитиною двадцяти трьох років, починаючи від дня пред'явлення позову 4 листопада 2008 року Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що син продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, відповідач здатен надати таку допомогу. Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що здатен сплачувати лише 500 гривень на місяць, адже не працює і не має постійного доходу. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши такі доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який продовжує навчання (а.с. 4, 11). Відповідач визнав, що здатен надавати допомогу повнолітньому сину в розмірі 500 гривень на місяць, позивачка не довела, що [PERSON] здатен сплачувати на утримання сина 1000 щомісяця. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, позовну вимогу про стягнення аліментів належить задовольнити частково. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Позивачка просила визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті [PERSON] - два місяці з дня набрання рішеням суду законної сили . При цьому посилалась на те , що [INFO] року померла [PERSON] , яка залишила заповіт і заповідала належні їй земельний та майновий паї їй та [PERSON] [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки . 12.11.2008 року позивачка звернулась в Піщанську держнотконтору за одержанням свідоцтва про право на спадщину за заповітом , однак у видачі його було відмовлено з тієї причини , що на час відкриття спадщини вона разом Із спадкодавцем постійно не проживала і не звернулась із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк . Вважала , що оскільки правовстановлюючі документи знаходяться у неї , то вона вважається такою , що прийняла спадщину . Також не була обізнана з вимогами ЦК України 2003 року . Рахуючи ці обставини поважними , в судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав . Відповідач своєю письмовою заявою до суду проти задоволення позову не заперечував і просив розглянути справу у його відсутність . Аналізуючи встановлене , суд вважає позов підлягаючим задоволенню , оскільки не суперечить вимогам ст.. 1272 ч. 3 ЦК України , а також обґрунтованим належними у справі документами , а саме : свідоцтвом про смерть [PERSON] ( а.с. 4 ) ; заповітом померлої на ім*я позивачки та [PERSON] ( А.С. 5 ) ; заявою [PERSON] , якою вона відмовляється від прийняття спадщини на користь позивачки ( а.с. 6 )постановою держнотаріуса про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину у зв*язку з пропуском встановленого законом строку ( а.с. 7 ) . З встановленого суд вважає причину пропуску встановленого законом строку поважною . На підставі наведеного , ст.. 1272 ч.3 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

[PERSON] 04 грудня 2008 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON]. Отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться [ADDRESS]. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 цього ж Кодексу, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що у 1954 році [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що стверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. У 1956 року було споруджено житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться в [ADDRESS], що стверджено копією будинкової книги та довідкою сільради № 2094 від 13 жовтня 2008 року. [INFO] року помер [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. З цієї дати відкрилась спадщина на житловий будинок та господарські будівлі, які належали покійному. Позивачка після смерті чоловіка прийняла спадщину, інших осіб які прийняли спадщину, немає. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок і господарські споруди позивачка не має змоги через те, що чоловік житловий будинок і надвірні будівлі не зареєстрував в органах БТІ, що стверджено довідкою від 19 листопада 2008 року № 11451. Таким чином, позивачка як єдиний спадкоємець за законом яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] набула права власності на житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться по [ADDRESS]. У зв`язку з цим, суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок і господарські будівлі. З Раково-Ліської сільської ради суд судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не стягує, оскільки право власності на будинковолодіння сільською радою не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

04 грудня 2008 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] року померла її мати, [PERSON], яка за життя заповіла їй житловий будинок та господарські будівлі. У шестимісячний строк вона прийняла спадщину шляхом проживання та доглядом за будинком. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність у власника правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться по [ADDRESS]. У попередньому судовому засіданні позивачка вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача позов визнав і просить винести рішення в попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 цього ж Кодексу, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що матері позивачки, [PERSON], належав житловий будинок [ADDRESS], що стверджено довідкою Полицівської сільської ради № 978. 12 червня 2000 року [PERSON] склала заповіт, що посвідчений Полицівською сільською радою та зареєстрований за № 79, котрим належний їй житловий будинок з господарськими будівлями заповіла [PERSON], що стверджено копією заповіту. [INFO] року [PERSON] померла, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. З цієї дати згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на житловий будинок та надвірні будівлі, які належали покійній. В силу ст.1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Позивачка згідно ст.1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом проживання та доглядом за будинком. Із заявою про видачу свідоцтва на спадщину [PERSON] звернулася до нотаріальної контори. Однак, зареєструвати своє право власності на будинковолодіння позивачка не може через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на дане майно. У зв`язку з цим, суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі. З Полицівської сільської ради Камінь-Каширського району суд судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не стягує, оскільки право власності на житловий будинок та господарські будівлі не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в якому зазначає, що після смерті [INFO] року батька [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в [ADDRESS]. Сестри позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON]відмовилися від спадщини в його користь Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він звернувся з відповідною заявою до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори, однак із-за відсутності правовстановлюючих документів на зазначене будинковолодіння не може оформити своє право на спадкове майно. Просить визнати за ним право особистої власності на спадкове будинковолодіння. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити і рішення винести на попередньому судовому засіданні. Відповідачі проти позову не заперечують, рішення просять винести на попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього ж Кодексу, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що [INFO] року після смерті батька позивача [PERSON] (а.с. а.с. 7, 10), відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS](а.с. 5). Відповідачі в силу ст. 1273 ч. 1, ст. 1274 ч. 2 ЦК України відмовились від своєї частки в спадщині за законом після смерті батька в користь позивача, про що ствердили в судовому засіданні. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), у відповідності до ст. 1269 ч. 1 ст. 1270 ч. 1 ЦК України, шляхом подачі відповідної заяви до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори (а.с. 11) прийняв спадщину за законом після смерті батька. Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, право власності на житловий будинок, інші будівлі і споруди, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджується довідкою КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 19.11.2008 року № 11449 (а.с. 6), тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі не має можливості. Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України 2004 року називає визнання права, тому право власності [PERSON] підлягає захисту шляхом його визнання за позивачем. З відповідачів суд судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не стягує, оскільки право власності на житловий будинок та господарські будівлі ними не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу по договору позики в якому зазначає, що 09 жовтня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він позичив [PERSON] 8006 грн., про що останній написав розписку. Даний борг відповідач зобов'язався повернути до 17 жовтня 2008 року. Добровільно [PERSON] відмовляється виконати свої зобов'язання по договору позики. Просить стягнути з відповідача в свою користь борг в сумі 8006 грн., судовий збір в сумі 80 грн. 06 коп. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Позивач в судове засідання не з'явився подавши заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач проти позову не заперечує, рішення просить винести на попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього ж Кодексу, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що 09 жовтня 2008 року сторони уклали договір позики (а.с. 5) за яким позивач передав відповідачу у борг 8006 гривень, про що останній написав розписку (а.с. 6). У свою чергу [PERSON] зобов'язувався повернути [PERSON] згаданий борг до 17 жовтня 2008 року. Відповідно до ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На даний час відповідач борг не повернув, а отже порушив зобов'язання перед позивачем. Таким чином борг в сумі 8006 гривень 00 копійок підлягає стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] Крім того, суд стягує з відповідача в користь позивача понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

09.12.2008 р. [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому договору дарування від 07.10.2000 року та Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22.12.1993 року за рішенням виконкому Донецької міської ради народних депутатів. В своїй заяві заявник зазначив, що згідно свідоцтва про народження його прізвище російською мовою пишеться «[PERSON]», а в паспорті при перекладі на українську мову була допущена помилка і прізвище записали через апостроф, тобто «[PERSON]»., що відрізняло його прізвище від прізвищ дружини та дітей, де було записано правильно через м»який знак - «[PERSON]». Одразу помилка ним не була виявлена і за цим паспортом було укладено кілька юридичних угод, а саме: договір дарування житлового будинку від імені [PERSON] та одержано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. В подальшому ним було отримано новий паспорт, в якому прізвище записано правильно відповідно до правопису, однак, залишилися вказані правовстановлюючі документи з невірним написанням його прізвища. При його зверненні до нотаріуса в м.Євпаторії, що посвідчив договір дарування, йому було відмовлено у внесенні виправлення, у зв»язку з чим він змушений звернутись до суду для встановлення юридичного факту. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги в повному обсязі і просив встановити факт, яким визнати, що договір дарування житлового будинку від 07.10.2000 року, а також Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку від 22.12.1993 року, видані на ім»я «[PERSON], фактично належать йому. Встановлення даних фактів, що мають юридичне значення, йому необхідно для реалізації свого права власності. Заінтересована особа[PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти вимог заявника не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, так як викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження заявника, де його прізвище записано російською мовою «[PERSON]» (а.с.10), копією паспорту громадянина України на ім»я заявника (а.с.6), копією посвідчення водія на його ім»я (а.с.8), копією пенсійного посвідчення (а.с.9), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.07.2004 року (а.с.12), в яких прізвище заявника українською мовою записано через м»який знак «[PERSON]». У суду не викликає сумнівів той факт, що зазначені в заяві правовстановлюючі документи належать одній і тій же особі - [PERSON], крім того, ці факти ніким не оспорюються. Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення, тому що дозволяє йому реалізувати своє право власності повною мірою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідачки, в якій просив стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 2965,71 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] та повинна щомісячно згідно показників приладу обліку сплачувати її вартість. У зв'язку з тим, що відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання, утворилась заборгованість в сумі 2965,71 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача. Відповідачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явилась. Про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку заборгованості за електроенергію, її заборгованість перед позивачем складає 2965,71 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання перед позивачем, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2965,71 грн. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. сплачені позивачем при поданні позовної заяви та судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved