overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 квітня 2009 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,0557 га, розташованої на території Валер*янівської сільради Волноваського району Донецької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майнового паю у КСП „Валер*янівське. При житті мати склала заповіт на ім.*я позивача, яким зазначене майно заповіла йому. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо не мав документів, які підтверджують право власності матері на вказане майно, вважає, що фактично прийняв спадщину, бо проживав на час смерті матері з нею в одному будинку, залишився проживати в ньому і після її смерті, тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з*явився, надав заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Валер*янівської сільради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.; Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про смерть, [PERSON] помер 11.11.2005 року, [PERSON] померла 18.04.2009 року. У відповідності з копією заповіту, складеного 13.04.2009 року* [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 5, 0447 га та майновий пай члена КСП ,.Валер*янівське позивачеві. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав, строк пропустив з поважної причини. Суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, тому його позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки грунтуються на законі та не порушують нічиїх прав.. На підставі ст.ст. 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

[PERSON] 11 листопада 2009 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з викладених у ньому підстав. Суд. відповідно до ст.224 ЦПК України суд приймає заочне рішення у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.181-183 СК України, батьки забов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі не надання допомоги з них стягуються аліменти в процентному, або частковому відношенні з усіх видів їх заробітку . Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.09.2008 року № 666 [PERSON] призначена опікуном над малолітньою племінницею - [PERSON] Олексієвною, [INFO] . Батько дитини - [PERSON] достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. На підставі викладеного відповідач, має сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі по 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона знаходиться у шлюбі з 27 червня 2003 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та після розірвання шлюбу також буде жити та виховуватись нею. Відповідач рішенням суду зобовязаний до сплати аліментів на його утримання. Між ними спору стосовно розподілу спільного майна немає. Сімейних стосунків вони не підтримують та проживають окремо з лютого 2008 року. На протязі всього спільного проживання між ними виникали сварки та скандали при вирішенні самих різних побутових питань. За час спільного проживання вони переконались, що у них різні погляди на сімейне життя, що свідчить про різність їхніх характерів. За минулий час між ними спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Вважає, що їхня сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може. Жити з відповідачем вона не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідач предявлений позов визнав та також просив їхній шлюб розірвати. Пояснив, що їхня сімя розпалась остаточно. За минулий час між ними спроб дія примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Між ними спору стосовно розподілу спільного майна немає. Вважає, що їхня сімя розпалась остаточно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторонами сімейні стосунки припинені з лютого 2008 року та вони мешкають окремо. За минулий час між сторонами спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Сторони вважають, що їхня сімя розпалась остаточно. Просять суд їхній шлюб розірвати. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

У грудні 2009 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 29.01.2009 року номер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з жилого будинку № 21 по вул.Котельникова у с.Октябрьське Волноваського району Донецької області. Він є спадкоємцем першої черги по закону після смерті батька. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості через різне написання прізвищ його та батька- відповідно [PERSON] та [PERSON]. У його свідоцтві про народження прізвища записані російською мовою однаково - „Ревякин. В паспортах прізвища українською мовою написані по-різному. Через різне написання прізвищ він не може здійснити своє спадкове право, тому просить встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтвердив. Зацікавлена особа Октябрьська сільська рада в судове засідання не заявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 29.01.2009 року. У відповідності з копією свідоцтва про народження, оформленого російською мовою, „Ревякин Николай Анатольевич народився 27.05.1957 року, місце народження с.Октябрьське Волноваського району Донецької області, його батьком є „Ревякин Анатолий Егорович. Згідно копії паспорту заявника, його прізвище, ім.*я та по-батькові - [PERSON], [INFO], місце народження с.Октябрьське Волноваського району Донецької області. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] свідчила, що заявник є сином померлого [PERSON], жителя [INFO] та підтвердила, що він постійно мешкав з батьком в одному будинку, після його смерті здійснив його поховання. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав аналогічні свідчення. Судом встановлено, що прізвище заявника та його померлого батька записані українською мовою по-різному. Однак російською мовою, якою оформлено свідоцтво про народження заявника, обидва прізвища записані однаково. Суд вважає, що на підставі ст. 256 п.1 ЦПК України заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на здійснення його спадкового права. На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

03.12.2009року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 25.02.2006 року та проживали однією родиною по серпень 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини його заробітку до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні і відповідач зобов*язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів. Відповідно ст. ст.81, 82 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 гр. у дохід держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7 гр. 50 коп. на рахунок УДК, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 183 СК України, ст. ст. 81, 82 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Цим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів) щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, пояснив що згодний виплачувати аліменти на утримання сина у зазначеному розмірі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено. Позивач [PERSON] перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісяця на утримання неповнолітнього сина. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

30 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 12 січня 2002 року з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , з вересня 2009 року припинено шлюбно-сімейні відносини, на дійсний час проживають окремо, кожен живе своїм життям , спільного господарства не ведуть. Через те, що тривалий час не знаходить з відповідачем порозуміння щодо взаємовідносин , вважає, що збереження шлюбу не можливо. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги , просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ст.. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст.. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.01.2002 року. З 1996 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння через різні погляди на життя , що привело до втрати нормальних відносин, взаємної поваги . Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з вересня 2009 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно з вимогами ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач довела суду, що остаточно переконана у відсутності перспектив спільного проживання з відповідачем та перебування з ним у шлюбі. З урахуванням фактичних взаємин подружжя , обставин життя подружжя, відсутності згоди на подальше знаходження у шлюбі , суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливо , тому що буде суперечити їхнім інтересам . За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

07.12.2009року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження своїх вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 01 жовтня 1994 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 21 вересня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про його участь в утриманні дитини не досягнуто, участі в утриманні та вихованні сина відповідач не бере. Стан здоровя у відповідача задовільний, інших дітей не має. їй відомо, що відповідач працював. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідач, позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує, пояснюючи, що матеріальну допомогу на утримання сина надавав частково. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив: -згідно копії рішення Баштанського районного суду шлюб між сторонами було розірвано 21.09.2009року, -із копії свідоцтва про народження слід, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], -довідка видана Новопавлівською сільською радою Баштанського району за № 549 від 18.11.2009року, підтверджує, що на утриманні позивачки [PERSON] знаходиться неповнолітній син: [PERSON], [INFO]. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки (а не лише мати) зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над нею, в якій просив визнати недієздатним свого брата [PERSON], в звязку з психічним захворінням, та призначити його опікуном над ним. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, а також зазначив, що його рідний брат страждає на психічну хворобу у звязку з чим не може самостійно приймати рішення і просив визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном над ним. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Ленінського району м. Харкова вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] та можливість [PERSON] бути над ним опікуном. Суд вислухавши думку заявника та представника зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився 14 серпня 1952р. в с. Р.Лозова, Дергачівського р-ну Харківської обл. (а.с. 3). Як вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON] 14.08.1952р.н. та [PERSON] 16.04.1954р. є рідними братами (а.с. 4, 8). За довідкою Харківського психоневрологічного диспансеру №16, [PERSON] має інвалідність 2-ї групи і знаходиться на обліку в ПНД №16 з приводу тяжкого психоневрологічного захворювання (а.с. 5). [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ Ленінського р-ну м. Харкова і отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи внаслідок загального захворювання (а.с. 6, 9). Згідно довідки Дільниці №29 КП «Жилкомсервіс», [PERSON] один зареєстрований за адресою [INFO] (а.с. 10). За актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 978 від 15.12.2009р. [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу в формі деменції, і на цей час за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними (а.с. 14) За поданням органу опіки та піклування Ленінської районної в м. Харкові ради, призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] є доцільним. Відповідно із вимогами ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно зі ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки з висновку судово-медичної експертизи випливає, що [PERSON]С в силу психічного захворювання не здатен усвідомлювати своїх дії та не може керувати ними, є всі підстави для визнання його недієздатним. При визнанні особи недієздатною, на виконання вимог ст.60 ЦК України, враховуючи подання органу опіки та піклування, суд призначає опікуном недієздатного [PERSON] його брата [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним. 25 липня 1992 року вони уклали шлюб, про що Кролевецьким районним відділом ЗАГС в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис №104. Зазначений шлюб у відповідача другий. Іі дошлюбне прізвище Лантух. Від шлюбу вони мають двох дітей синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя з відповідачем не склалося. З роками вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства. З липня 2009 року вони фактично припинили шлюбні відносини і поновлювати їх не збираються. На сьогодні проживають окремо і спільного господарства не ведуть. За таких обставин вона вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні, вимоги підтримала, а відповідач позов визнав і згодний на розірвання шлюбу з позивачкою, зазначивши, що він в теперішній час проживає з іншою жінкою. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 25 липня 1992 року сторони уклали шлюб, про що Кролевецьким районним відділом ЗАГС в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25 липня 1992 року зроблено запис за №104, дошлюбне прізвище позивачки Лантух (а.с.5). Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. б, 7). У відповідача шлюб повторний. Сімейне життя подружжя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на ведення спільного господарства. З липня 2009 року сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо. На сьогодні відповідач проживає з іншою жінкою. Діти проживають разом з позивачкою. Спору щодо поділу спільного майна, місця проживання дітей та їх утримання сторони на момент розгляду справи в суді не мають. Зазначені обставини не заперечувалися відповідачем під час проведення попереднього судового засідання. За таких обставин є підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, а також те, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, є підстави для задоволення позову. За клопотанням позивачки судові витрати суд покладає на неї, а витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану на відповідача. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат на навчання, посилаючись на те, що між ТзОВ «Машзавод» та відповідачем було укладено договір про надання робітничої професії №106/4 - котельник. Зазначає, що відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобовязання безкоштовно здійснити навчання відповідача для отримання ним робітничої професії котельника. [PERSON], згідно п.2.5 вищезгаданого договору, після отримання робітничої професії зобовязаний був відпрацювати на підприємстві протягом 5-ти років. Вказує, що взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконав, що підтверджується наказом про припинення трудового договору №78/2 від 05.08.2009 року, а тому просив стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Машзавод» витрати на навчання у розмірі 5\~000 гривень, а також судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Позивач позов підтримав і підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 610 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved