Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 грудня 2009 року державний виконавець відділу ДВС Кролевецького районного управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] боргів на користь стягувачів описала майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS] як таке, що належить боржнику, а саме: набір мяких меблів коричневого кольору (диван, два крісла, два пуфика) вартістю 1200 грн., меблева стінка світло-коричневого кольору (три шафи) вартістю 1650 грн., килимова доріжка 3х4,5 м світло-коричневого кольору з малюнком вартістю 300 грн., пральна машинка "Вірпул" 1700 грн., комод для білизни світло-коричневого кольору вартістю 300 грн., дві тумбочки (прикроватні) світло-коричневого кольору вартістю 200 грн., дзеркало-трюмо вартістю 500 грн., всього на суму 5850 грн. При проведенні опису та арешту вона повідомила державного виконавця, що описане нею майно не належить [PERSON] і що він в квартирі фактично не проживає, а лише зареєстрований. Вважає, що вищезазначене майно включено державним виконавцем в акт опису безпідставно. 18.09.1993 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] З липня 1998 року вони були зареєстровані і проживали в [INFO]. За рішенням Кролевецького районного суду від 26 січня 2005 року шлюб між ними було розірвано. При цьому судом було встановлено, що вони припинили подружні стосунки з жовтня 2004 року. Саме з цього часу вони припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства і з цього часу вони не мають спільного сімейного бюджету. Відповідач після цього періодично проживав у квартирі, але сімейні стосунки вони не поновлювали і проживав він у квартирі виключно як колишній член сімї. Відповідач у квартирі постійно не проживає більше одного року, але відмовляється у добровільному порядку знятися з реєстрації. В квартирі відсутні особисті речі [PERSON] За час шлюбу з [PERSON] з описаного державним виконавцем майна ними придбано меблева стінка та килимова доріжка. При цьому частка в майні, що належало їм на праві спільної сумісної власності з відповідачем як подружжю, ніколи не виділялася. Інше майно, яке включено в акт опису майна, є її особистим майном, оскільки придбано нею за власні кошти і вже після розірвання шлюбу з відповідачем. Так 26.01.2005 р. нею була придбана пральна машинка "Вірпул" в кредит, який вона отримала через відділення №19 КБ "Банк Надра" Сумського РУ "Слобожанщина" в м. Кролевець. Інше майно, а саме: набір мяких меблів (диван, два крісла, два пуфика) (м/ч "Лорд") та комод для білизни, дві прикроватні тумбочки, дзеркало-трюмо, що входять до меблевого набору спальні "Екстаза" були придбані нею особисто 31.07.2005 р. в кредит, який вона отримувала через відділення №3051 "Ощадбанку" м. Кролевець. Оскільки зазначене нею майно придбано нею особисто і належить лише їй, а не боржникові [PERSON], вона змушена звернутися до суду з позовом відповідно до положень ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, уточнивши їх обгрунтування тим, що набір мяких меблів та набір меблів спальня "Екстаза", частина яких включена в акт опису та арешту державного виконавця від 09.12.2009 р., придбано нею не в липні 2005 р., а в липні 2006 р. Готуючи позов до суду, вона посилалася на договір купівлі-продажу меблів, який датовано 31.07.2005 р. Фактично кредит для придбання цих меблів їй було надано у відділенні "Ощадбанку" 31.07.2006 р., саме для придбання меблів за цим договором. На її думку має місце технічна помилка в зазначенні року в договорі купівлі-продажу, так як до кредитного договору від 31.07.2006 р. додано договір купівлі-продажу від 31.07.2005 р. Позивачка також зазначила, що комод для білизни, дві прикроватні тумбочки, дзеркало-трюмо, включені в акт опису, входять в склад спальні "Екстаза", при цьому два ліжка, шафа не включені в арештоване майно виконавцем відповідно до ст. 54 Закону "Про виконавче провадження", а дзеркало-трюмо являє собою стіл туалетний як складова частина спальні "Екстаза". Відповідачі [PERSON], [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, вони отримали копію позовної заяви з доданими до неї документами, однак вони суду не надали заперечень чи заяви про визнання позову, в судове засідання вони не зявилися, про причини неявки вони суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з поважністю причин неявки до суду від них не надійшло, тому суд вважає за можливе розглядати справи за їх відсутності, на підставі доказів, що є в справі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Кролевецького районного суду від 13.10.2009 р., справа №2-323/09, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено 35874 грн. 58 коп. та судові витрати в сумі 1160 грн. 44 коп (а.с. 51-52). В ході виконання зазначеного рішення суду 09 грудня 2009 року державним виконавцем відділу ДВС Кролевецького районного управління юстиції [PERSON] проведено опис майна боржника [PERSON], складено Акт опису й арешту майна. Описано і накладено арешт на майно: набір мяких меблів (диван, два крісла, два пуфика) 1200 грн., меблева стінка (три шафи) 1650 грн., килимова доріжка 3-4,5 м 300 грн., пральна машинка "Вірпул" 1700 грн., комод для білизни 300 грн., дві тумбочки прикроватні 200 грн., дзеркало-трюмо 500 грн., всього на суму 5850 грн. Згідно зі ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" залишено мано: 2 ліжка, шафа, стіл, холодильник, стілець, 2 табуретки кухонні (а.с. 5-6). Як вбачається з Акту при проведенні опису [PERSON] заявила, що все майно, на яке накладено арешт належить їй особисто на праві власності і вона не згодна з актом опису. В судовому засіданні позивачка дану заяву підтримала, не заперечуючи, що меблева стінка та килимова доріжка належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності, однак вона не претендує на сьогоднішній день на це майно, а ставить питання про виключення з акту опису й арешту лише майна, що належить їй на праві особистої власності. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 18 вересня 1993 р. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Кролевецького районного суду від 26 січня 2005 року і розірвання шлюбу зареєстровано в органах РАЦС (а.с. 49-50, 9). З рішення суду від 26.01.2005 р. вбачається, що шлюбні стосунки сторони припинили з жовтня 2004 року. Як пояснила позивачка з того часу вони не поновлювали подружні стосунки з [PERSON], не мали з ним спільного сімейного бюджету, не придбавали ніяких речей за спільні кошти. Позивачка надала докази, які свідчать про те, що зазначені нею в позовних вимогах речі придбані нею в період, коли вона не проживала з відповідачем [PERSON] однією сімєю, шлюб між ними на час придбання фактично розпався і був розірваний за рішенням суду. З довідки відділення №19 Ф ВАТ КБ "Надра" Сумського РУ "Слобожанщина" №52 від 24.02.2010 р. вбачається, що на [PERSON] у відділенні №19 ФВАТ КБ "Надра" було оформлено кредит на споживчі цілі в сумі 2331 грн. згідно кредитного договору №08/2005/[NUMBER] від 26.01.2005 р. (а.с. 40). Позивачкою надано додаток до цього договору графік погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому (а.с. 25), строк погашення кредиту січень 2007 року. Нею також надано Договір страхування особистого майна громадян від 26.01.2005 р. (а.с. 23) пральної машинки "Вірпул", що також є доказом того, що зазначений товар придбано в кредит, що підтвердила і позивачка, яка пояснила, що укладення цього договору страхування повязано саме з придбанням пральної машинки в кредит. Виходячи з норм діючого законодавства, суд вважає, що є достовірні докази саме факту придбання [PERSON] пральної машинки в кредит. Хоча на 26.01.2005 р. шлюб в органах РАЦС не було розірвано, однак, з врахуванням рішення суду про розірвання шлюбу, факту припинення шлюбних відносин між сторонами в жовтні 2004 року, відсутності даних про звроротне, а також того, що кредитні зобовязання [PERSON] виконувалися після розірвання шлюбу, суд вважає, що пральна машинка "Вірпул" є особистим майном позивачки і на це майно не може бути звернуто стягнення по зобовязанням [PERSON], бувшого чоловіка позивачки. Згідно кредитного договору №296/2006 від 31.07.2006 р. [PERSON] отримала в Кролевецькому відділенні №3051 ВАТ "Ощадбанк" кредит в розмірі 4999 грн. для придбання спальні "Екстаза", м/ч "Лорд", кухонного куточка (а.с. 55-57), строк погашення кредиту 31.07.2008 р. Як вбачається з довідки Кролевецького відділення ВАТ "Ощадбанк" №3051 №99 від 12.03.2010 р. кредит від 31.07.2006 р. погашено 30 травня 2008 року (а.с. 58). Не викликає сумніву той факт, що зазначений кредит було витрачено позивачкою саме на придбання меблів, частина яких описана державним виконавцем 09.12.2009 р. При цьому суд виходить з того, що згідно кредитного договору кредит надано саме для придбання м/ч "Лорд" та спальні "Екстаза", у суду не викликає сумніву той факт, що підставою для надання кредиту був договір купівлі-продажу від 31.07.2006 р.(з помилковим зазначенням 2005 р.), на що вказує як сума кредиту, так і назва товару (а.с. 24). Крім того, виходячи з переліку речей, включених в акт опису й арешту і залишених поза описом та арештом відповідно до ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", слід зробити висновок про те, що в квартирі позивачки на час опису майна знаходився саме набір меблів спальня "Екстаза" (а.с. 53-54) та м/ч "Лорд". Зазначені обставини свідчать про те, що позивачка придбала як мякі меблі так і спальню "Екстаза" після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], за особисті кошти, а тому це майно є її власністю, на яку не може бути звернуто стягнення по зобовязанням [PERSON] факт реєстрації [PERSON] в квартирі за місцем проживання [PERSON] і знаходження там описаних речей не розцінюється судом як те, що майно, що знаходиться в квартирі належить не тільки [PERSON], а і [PERSON] По-перше, шлюб між ними розірвано, даних про придбання спірних речей за спільні кошти бувшим подружжям [PERSON] та М.М. немає, і відповідачі таких доказів не надали. По-друге, як зазначено в рішення, позивачка надала достовірні та достатні, на думку суду, докази про те, що зазначені речі придбані особисто нею за власні кошти. Суд також враховує і те, що відповідачі, як [PERSON], так і [PERSON], не надали заперечень проти позову, що також враховується судом, беручи до уваги положення ст. 60, 61 ЦПК України. Таким чином, виходячи з положень ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 392 ЦК України, вимоги позивачки слід визнати такими, що грунтуються на законі, і їх слід задовольнити. Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України, ч. 6 ст. 57 Сімейного кодексу України, ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved