Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-21 00:00:00

24.12.2009 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на самовільно збудований житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 607,0 кв.в., житловою площею 239, 8 кв.м. з надвірними спорудами за адресою: м.Харків, вул.Тульська, б.23 в місті Харкові. При цьому, в обґрунтування заявленого позову посилається на те, що згідно договорів купівлі- продажу земельної ділянки від 23.03.2009 р., нотаріально посвідчених 23.03.2009 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровими номерами № 717, 719, зареєстрованих в державному реєстрі правочинів за номерами правочину 3377709, позивач придбав дві земельні ділянки площею 0,1103 га та площею 0,1000 га, що розташовані за адресою: м.Харків, вул. Тульська, 23. Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку цільове призначення однієї земельної ділянки зазначене, як для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), другої-для садівництва. Позивачем власними силами за власні кошти було самовільно збудований житловий будинок на цій землі без розробки проекту та отримання дозволу на початок робіт. КП «[PERSON] міськБТІ» складено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними спорудами. Відповідно до проведеного технічного висновку ТОВ «фірма «ВІСТ» від 02.12.2009 р. будівельні роботи є закінченими, функціональне призначення побудованого об'єкту в повній мірі відповідає цільовому призначенню земельної ділянки, виконане будівництво відповідає земельному та містобудівному законодавству України. На підставі цього він просить заявлений позов задовольнити і визнати за ним право власності на вищевказані приміщення. В судове засідання позивач не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити заявлений позов в повному обсязі на підставі тих доказів, що вказані в ньому і провести розгляд справи в заочному порядку. В судове засідання представник [PERSON] міської ради не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечує, просить розглядати справу у відсутності їх представника за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 23.03.2009 р., нотаріально посвідчених 23.03.2009 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровими номерами № 717, 719, зареєстрованих в державному реєстрі правочинів 23.03.2009 р. за номерами правочину 3377709, позивач придбав дві земельні ділянки площею 0,1103 га та площею 0,1000 га, що розташовані за адресою: м.Харків, вул. Тульська, 23. Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 619252 від 03.06.2009 р. і серії ЯЖ № 619251 від 03.06.2009 р., виданих управлінням Держкомзему у м.Харкові позивач є власником вищевказаних земельних ділянок, цільове призначення яких зазначене: ділянка, площею 0,1103 кв.м. - для ведення садівництва, а площею 0,1000 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Як зазначене позивачем, ним за власні кошти на вищевказаній землі самовільно побудовано житловий будинок з надвірними спорудами без розробки проекту та отримання дозволу на початок робіт. КП «[PERSON] міське БТІ» проведено інвентаризацію побудованих позивачем об'єктів, і як вбачається з технічного паспорту, виготовленого 12.11.2009 р. КП «[PERSON] міське БТІ», позивачем самовільно побудований житловий будинок літ. «А-2» з цокольним поверхом літ. «А цок» і прибудовами літ. «а», літ «аі», літ. «а2», літ. «а3», літ. «а4», літ. «а5», літ. «аб», загальною площею 607,0 кв.м., житловою площею 239, 8 кв.м., гараж літ. «Б» (10,50*6,68) з мансардою літ. «Бм», літня кухня літ. «В» (11,00*5,86). Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку №23 з надвірними спорудами за вул.Тульською в м.Харкові і можливості їх подальшого експлуатування, виготовленого ТОВ фірма «ВІСТ» від 02.12.2009 р., на підставі обстежень та виконаного візуального обстеження встановлено, що всі будівельні конструкції житлового будинку з надвірними спорудами знаходяться в задовільному стані. Дефектів, які впливають на несучі здібності конструкцій, не виявлено. Індивідуальний житловий будинок за своїм станом відповідає протипожежним, технічним та санітарним нормам та може використовуватись за своїм призначенням. Відповідно до ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на своїй землі, споруджувати житлові будинку, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Статтею 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено матеріалами справи, житловий будинок з надвірними спорудами №23 за вул.Тульською в м.Харкові побудовано позивачем за власні кошти, з дотриманням протипожежних, будівельно-технічних та санітарних норм, чим не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності на нову річ, яку виготовлена особою, набувається нею. Суд, даючи оцінку наведеним позивачем доказам, тим фактам, що проведене позивачем будівництво житлового будинку з надвірними спорудами не порушує прав інших осіб, не суперечить суспільним інтересам, є закінченим, технічні рішення, які прийнято при проведенні будівництва, відповідають державним будівельним вимогам та іншим діючим нормам, протипожежним, технічним та санітарним нормам та забезпечують подальше їх безпечне використання за своїм призначенням, що підтверджується технічним висновком по справі, вважає можливим вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними спорудами задовольнити. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.11, 60, 316, 319, 321, 331, 375, 376 ЦК України, ст.90 ЗК України,

Outcome: approved