Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

У січні 2007 року [PERSON] звернулася з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з липня 1997 р. по квітень 2006 р. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.04.2006 р. шлюб між ними розірвано. Між ними не досягнуто згоди щодо поділу спільного майна. В 2001 р. відповідач набув права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пл.Октябрська, 7а/12. Вартість квартири значно зросла за рахунок зробленого ними спільно ремонту, вартість якого вона оцінює у 20 тис.грн. за час спільного життя була придбані також меблі та побутова техніка. Під час перебування у шлюбі ними також був придбаний гараж, який знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ вул.Д.Донського, 8г. Право власності на гараж відповідач оформив на себе. За час подружнього життя ними придбане спільне майно, а саме - газовий малометражний котел для індивідуального опалювання protherm 24 ktv (kov) v/15 panther, вартість якого разом з роботами по монтажу становить приблизно 5000 тис.грн. У 2002 р. котел було встановлено для індивідуального опалювання двох суміжних квартир № 11 та № 12 за адресою пл.Октябрська, 7а, сам котел знаходиться у квартирі № 12. Таким чином, у разі відчуження відповідачем квартири № 12 вона втратить можливість регулювати систему опалення у квартирі № 11, що є порушенням її права власності на спільно нажите майно. У випадку, якщо за ініціативою відповідача опалення буде відключено, їй та її неповнолітньому сину може бути завдана шкода, у тому числі шкода здоров'ю. Для того, щоб вона мала можливість опалювати власне приміщення (кв.№11) газовий малометражного котел необхідно демонтувати з кв. № 12 та встановити у кв.№11. За таких обставин, [PERSON] просила суд поділити в натурі між нею та відповідачем спільно нажите майно, яке складається з: квартири, що знаходиться за адресою: пл.Октябрська 7а/12; гаражу, який знаходиться за адресою вул. Д.Донського 8г; зобов'язати відповідача демонтувати зa власні кошти газовий малометражний котел для індивідуального опалювання protherm 24 ktv (kov), v/15 panther з квартири №12 (м.Дніпропетровськ, пл.Октябрська' 7а) та встановити газовий малометражний котел для індивідуального опалювання protherm 24 ktv (kov), v/15 panther у кв.11 (м.Дніпропетровськ, пл.Октябрська 7а) та покласти судові витрати на відповідача. В судове засідання позивачка не зявилася, про день та час його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. [PERSON] позовні вимоги не визнав та у свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом посилаючись на те, що з [PERSON], він перебував в зареєстрованому шлюбі з липня 1997 року по квітень 2006 року. Рішенням Жовтневого районного суду від 12.04.2006 року шлюб між ними розірвано. Між ними згоди на поділ майна і по цей час не досягнуто. Під час перебування в шлюбі і проживаючи в [INFO], він у 1997 р. за власні кошти зробив в цій квартирі євроремонт, так як вона була в дуже жахливому стані і мешкати в ній не було можливості. Також, він передав через [PERSON] кошти її колишньому чоловіку [PERSON] та отримав від нього розписку щодо відсутності у нього будь-яких вимог до квартири [ADDRESS]. Вартість квартири за рахунок проведеного ремонту значно зросла. Для покрашення житлових умов його родини, він наприкінці 1997 року за власні кошти вирішив придбати половину комунальної квартири [ADDRESS], яка знаходилась над квартирою №11, в якій вони проживали та ці дві квартири легко було об'єднати. Але, частку комунальної власності у 1997-1998 рр. можливо було придбати тільки сусідам по комунальній власності, або по обміну родичам сусідів, які мешкали в цьому будинку. Так як квартира [ADDRESS] належала відповідачу, то і квартиру [ADDRESS] йому прийшлось оформити документально на її бабусю - [PERSON], яка згодом подарувала вказану квартиру [PERSON] Наприкінці 1999 р. він об'єднав квартири №11 та №14 по пл.Жовтневій, 7а в м.Дніпропетровську сходами, зробив в кв.№14 євроремонт за власні кошти від продажу власного автомобілю «ВАЗ 2106», та вони користувалися цією об'єднаною квартирою до квітня 2006 року. В квітні 2006 р., перед подачею заяви про припинення шлюбу, його дружина - [PERSON], продала за суму, еквівалентну 26250 доларів США квартиру [ADDRESS], та всі кошти, які отримала в розрахунок за квартиру залишила собі. Так як вартість квартири, за рахунок зробленого ним та за його власні кошти ремонту значно збільшилася, а позивачка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною, в силу ст.62 СК України, він вважає, що вартість даного майна за рішенням суду може бути визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином [PERSON] просив суд, визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності сторін, поділити між ними майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності, а саме квартиру [ADDRESS]. Також, визнати за ним на 1/2 частини квартири [ADDRESS] та визнати квартиру №14 права спільної сумісної власності його та [PERSON], а також стягнути з [PERSON] суму коштів, в розмірі 1/2 частини від отриманих від продажу квартири [ADDRESS], судові витрати покласти на позивача та відповідача в рівних частинах. В судовому засіданні [PERSON] зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити, а у задоволенні основного позову просив суд відмовити. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з липня 1997 року по квітень 2006 року. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2006 року шлюб між ними розірвано. Між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спільного майна, у звязку з чим вони вимушені були звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає можливим у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, та у задоволенні зустрічному позову [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, що є власністю подружжя відмовити, у звязку з викладеними нижче обставинами Відповідно до ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Таким чином, оскільки гараж №131, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Д.Донського, 8-г, був отриманий [PERSON] у власність на підставі договору дарування, суд вважає, що підстави щодо визнання права власності за [PERSON] на 1/2 даного об'єкту нерухомого майна відсутні. В зв'язку з чим також відсутні підстави для поділу вказаного гаража, так як він є особистою приватною власністю [PERSON] Щодо визнання квартири № 12 за адресою: м.Дніпропетровськ, пл.Жовтнева, 7а, об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а також визнання за [PERSON] права власності на ? частку цієї квартири, суд вважає зазначені вимоги позивачки необґрунтованими. Так, [PERSON] стверджує, що за час їх подружнього життя з [PERSON] вартість квартири істотно збільшилась за рахунок ремонту, який був зроблений сторонами спільно та переважно за [PERSON] кошти, оскільки він - відповідач був безробітним. Однак, вказані твердження [PERSON] є неправдивими та взагалі не відповідають дійсності та не підтверджується зібраними по справі доказами Судом встановлено, що на час проведення ремонту в квартирі № 12, а саме в жовтні-листопаді 2003 року, [PERSON] не був безробітним, а працював в TOB «Інститут персоналу» на посаді начальника відділу капітального будівництва. По-друге, ремонт в квартирі № 12 був повністю зроблений TOB «Алком» на замовлення та за рахунок батька [PERSON] - [PERSON], що підтверджується актом прийому-здачі робіт від 17 жовтня 2003 року. Це пояснюється тим, що на той час його батьки мали намір проживати в цій квартирі, а він зі своєю сім'єю проживав в квартирах №№ 11 та 14, які були об'єднані в одну квартиру. По-третє, [PERSON] з 1997 року по 2000 рік знаходилась у відпустці по догляду за дитиною і повністю разом з їх сином та її донькою від першого браку була на утриманні [PERSON] А з 2000 року, тобто після виходу з вказаної відпустки, і по теперішній час вона працює лікарем в Обласному діагностичному центрі. Додаткових заробітків позивачка на час проведення ремонту не мала. Тому, враховуючи наведені обставини, твердження [PERSON] про проведення ремонту квартири №12 переважно за її кошти не відповідають дійсності. Вимоги позивачки щодо зобов'язання [PERSON] відшкодувати на її користь ? вартості газового малометражного котла для індивідуального опалювання квартир також є необґрунтованими, виходячи з наступного: Так, сама ідея встановлення індивідуального опалення в квартирі №11, в якій вони фактично проживали сім'єю з [PERSON], та квартирі №12, яка була йому подарована, як вже зазначалось вище, його батьком, належала [PERSON] Однак, оскільки коштів на встановлення газового котла їх родина не мала, в 2002 році, він за 35\~тис.грн. продав власну дачну ділянку № 560 у садовому товаристві «Ізумруд» з триповерховим будинком. Даний факт підтверджується актом комісії вказаного товариства від 13 червня 2002 року та довідкою №8 від 13 лютого 2007 року, виданою садовим товариством «Ізумруд». За ці кошти, які [PERSON] отримав від продажу дачної ділянки, він встановив газовий малометражний котел для індивідуального опалення двох квартир, а саме квартири №11 та №12. Згідно з ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Таким чином, враховуючи той факт, що котел придбаний [PERSON] за його особисті кошти, які було отримано в розрахунок за власну дачну ділянку, суд вважає що газовий малометражний котел для індивідуального опалення є його особистою приватною власністю і поділу не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] також не надав суду доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суд вважає його зустрічні позовні вимоги теж є необґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed