Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

02.11.2009 року [PERSON] подав даний позов. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 30.06.2009 року при звільненні відповідач в порушення норми ст. 116 КЗпП України виплату всіх належних йому сум не здійснив. Тому просить стягнути з нього 3583,78 гривень середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні. Відповідач 30.12.2009 року надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив про невизнання позову з підстав відсутності його вини в несвоєчасній виплаті належних позивачеві при звільненні сум. Вказував про відсутність фінансування, посилаючись на неприбутковий статус організації. При цьому не заперечував проведення з позивачем повного фінансового розрахунку лише 06.08.2009 року. В судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій вказав, що позов повністю підтримуй просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Зазначив про обізнаність про особливості такого розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.17, 18, 19-20), однак його представник в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомлено, поважності причин неявки за матеріалами справи не вбачається, заяви про розгляд справи у його відсутності не надано. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. З наданої до суду трудової книжки на ім'я [PERSON] вбачається, що ом № 17-к від 01.10.2008 року він був прийнятий на роботу до Харківської обласної нізації Єдиного Центру на посаду головного спеціаліста Балаклійського окружного іетаріату з 01.10.2008 року. Наказом Харківської обласної організації Єдиного Центру № х від 30.06.2009 року [PERSON] звільнено з 30.06.2009 року, за згодою сторін а.с. У день звільнення - 30.06.2009 року відповідач повного розрахунку з [PERSON] 0. не здійснив. Належні позивачеві при звільненні суми були виплачені лише 06.08.2009 ку, тобто з затримкою у 28 днів. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи і ронами не заперечуються а.с. 19-20, 33-35. Згідно до вимог ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або овноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, або пізніше наступного дня, власник або уповноважений ним орган повинен виплатити ацівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 2 р. II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100 розрахунок середньомісячної заробітної плата здійснюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передується події з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу IV зазначеного порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного годинного) заробітку на число робочих днів/шдин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути обчислені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів 'годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно наданих відповідачем до суду копій розрахунково - платіжних відомостей по виплаті позивачеві заробітної плати за квітень, травень 2009 року, у квітні йому були нараховані без врахування обов'язкових платежів 2375 гривень, а у травні - 2375 гривень а.с. 27-28, 31-32. Число відпрацьованих [PERSON] робочих днів у квітні 21 день, у травні 18 днів. Таким чином середньоденна заробітна плата [PERSON] за квітень, травень 2009 року становила (2375 + 2375) : (21 + 18) = 121,79 гривень, а середній заробіток за затримку остаточного розрахунку 121,79 х 28 = 3410,12 гривень. Згідно ст.10, 60 ЦПК України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Тягар доказування відсутності вини у затримці розрахунку при звільненні покладений на власника або уповноважений орган. Відповідач всупереч свого процесуального обов'язку, передбаченого ст. 60 ЦПК України, не надав суду допустимих доказів на обґрунтування своїх заперечень проти заявленого позову в частині відсутності його вини. В той же час позивач повністю не довів заявленої ним суми. Натомість голослівні доводи відповідача про відсутність коштів не заслуговують на увагу, сама по собі відсутність коштів у працедавця не виключає його відповідальності. Статус неприбуткової організації не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку з оплати праці працівників та не надає права на порушення права позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, передбаченого ст. 43 Конституції України. Незважаючи на і зводи відповідача, він не призупинив і не припинив свою діяльність, а навпаки в травні =еовні (місяці звільнення) 2009 року проводив преміювання працівників, здійснював їм очувашьні та компенсаційні виплати, що на переконання суду спростовує його речення про відсутність вини у несвоєчасному розрахунку внаслідок відсутності сування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial