Jurisdiction: civil
Date: 2009-05-17 00:00:00

Позивачка звернулась з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON] , що сталася [INFO] , відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] 09.09.2000 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Білогородської сільської ради, на користь позивачки. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 14.03.2008 року за нею визнано право власності на жилий будинок [ADDRESS] Прийнявши у спадок цей будинок, вона також успадкувала належну [PERSON] 1/3 будинку [ADDRESS] . Однак не має можливості оформити спадщину на цю частину будинку у зв`язку з тим, що у рішенні суду від 29.03.1979 року та у погосподарських книгах сільської ради за померлим зареєстрована 1 [ADDRESS] [ADDRESS] . Крім того, за цим рішенням за [PERSON] і [PERSON] визнано за кожним по 1/3 будинку [ADDRESS] подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки зведений ними в період шлюбу. Тому, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/3 будинку позивачка просила встановити факт належності подружжю [PERSON] 1/3 частини будинку [ADDRESS] частині кожному, визнати за нею право власності на Ѕ будинку [ADDRESS] , а за відповідачкою [PERSON] на 1/6 цього будинку. Відповідач [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , Білогородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивував тим, що у 1985 році [PERSON] подарував його батькові [PERSON] 1/3 будинку [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] та його батько [PERSON] були юридично необізнаними особами, договір дарування укладений ними в усній формі. Упродовж 1980-1990 років його батько зробив прибудову ще 2-х житлових кімнат, внаслідок чого утворилась кв.№1, яка має загальну площу 55 кв.м. [INFO] помер батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на кв. [ADDRESS] , яку він успадкував шляхом проживання у спадковому будинку. Просив визнати за ним право власності у порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/3 будинку [ADDRESS] В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали заявлений позов та заперечували проти зустрічного позову. В судовому засіданні [PERSON] підтримав зустрічний позов та заперечував проти первинного позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, будучи повідомленою належним чином про день, час та місце розгляду справи. Відповідач Білогородська сільська рада в судове засідання представника не направив повторно, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи. Надав заяву, де просив справу слухати у відсутність представника. Суд, заслухавши осіб, що брали участь у справі та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, знаходить первісний позов, заявлений [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову відмовляє, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду від 29.03.1974 року за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності за кожним на 1/3 будинку [ADDRESS] ( [ADDRESS] та розділено його в натурі. Про наявність чинного судового рішення та те, що саме будинок [ADDRESS] є спадковим, сторони знають та цього не оспорювали. [INFO] помер [PERSON] , який склав заповіт, посвідчений секретарем Білогородської сільської ради, на користь [PERSON] . Це підтверджується довідкою про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2003 року та наявним у справі заповітом від 09.09.2000року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 14.03.2008 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за заповітом [PERSON] на жилий будинок [ADDRESS] . Відповідно до п.111 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 18.06.1994 року спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст.548 Цивільного Кодексу України в ред..1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як встановлено судом, на1/3 будинку [ADDRESS] ( [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи. Як вбачається із повідомлення КП Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації за даними реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 07.10.2008 року за адресою: [ADDRESS] право власності на нерухомість не зареєстровано. Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить визнання, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, факт належності подружжю [PERSON] 1/3 будинку має бути встановлений судом. Як вбачається із протоколу засідання виконкому Білогородської сільської ради від 23.03.1966 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво будинку на виділеній радгоспом земельній ділянці. За таких обставин суд вважає встановленим факт належності 1/3 будинку [ADDRESS] подружжю [PERSON] та [PERSON] , а відтак кожному із них належить по 1/6 цього будинку. Отже, суд визнає за [PERSON] право власності на Ѕ будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом [PERSON] (1/3 + 1/6). За [PERSON] суд визнає право власності на 1/6 цього будинку (1/2 від 1/3 частини). Водночас суд має відмовити [PERSON] у зустрічному позові, оскільки спадщина після смерті його батька [PERSON] не відкрилась. Його посилання на укладення між [PERSON] і [PERSON] договору дарування 1/3 будинку в усній формі не має під собою законних підстав, та не підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 244. Цивільного Кодексу України в ред.1963 року договір дарування жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений з наступною його реєстрацією у відповідному виконавчому комітеті місцевої ради. Недодержання нотаріальної форми тягне за собою недійсність договору. Не має під собою підстав твердження позивача щодо набуття його батьком [PERSON] права власності на частину будинку у зв`язку зі здійсненням прибудови до нього. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.4 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року (з наступними змінами) особи, що брали участь у будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно. Таким чином, підстав для задоволення зустрічного позову суд не виявив.

Outcome: approved