Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) в національній валюті №ДД-2797-10 від 13 березня 2009 року у розмірі 4000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 13 березня 2009 року між ним та ТзОВ КБ «Західінкомбанк», правонаступником якого є АТ «Західінкомбанк», в особі керуючого Рівненської філії КБ «Західінкомбанк» ТзОВ [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті №ДД-2797-10, відповідно до умов якого банк прийняв від нього строком на 3 місяці грошову суму (вклад) у розмірі 5000 грн. зі сплатою 17% річних. 30 жовтня 2009 року була укладена додаткова угода №1, у відповідності до якої було продовжено строк дії вкладу у розмірі 4000 грн. на строк 3 місяці з виплатою 17% річних щомісячно. 15 лютого 2010 року після закінчення строку вкладу він звернувся до відповідача із письмовою заявою про намір забрати вклад, однак відповідача відмовив у видачі вкладу, посилаючись на відсутність грошових коштів. А тому вважає, що з відповідача слід стягнути 4000 грн. в рахунок повернення суми вкладу (депозиту). У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що повернути суму вкладу банк не має можливості, оскільки на кореспондентському рахунку банку відсутні кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Судом установлено, що 13 березня 2009 року між [PERSON] та ТзОВ КБ «Західінкомбанк», правонаступником якого є АТ «Західінкомбанк», в особі керуючого Рівненської філії КБ «Західінкомбанк» ТзОВ [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті №ДД-2797-10, відповідно до умов якого банк прийняв від нього строком на 3 місяці грошову суму (вклад) у розмірі 5000 грн. зі сплатою 17% річних. 30 жовтня 2009 року була укладена додаткова угода №1, у відповідності до якої було продовжено строк дії вкладу у розмірі 4000 грн. на строк 3 місяці з виплатою 17% річних щомісячно. Згідно п. 6 договору, банк зобов'язується видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Вкладник повідомляє банк про намір отримати суму вкладу або його частину за 5 робочих днів. 15 лютого 2010 року після закінчення строку вкладу він звернувся до відповідача із письмовою заявою про намір забрати вклад, однак відповідача відмовив у видачі вкладу, посилаючись на відсутність грошових коштів. Тобто, відповідач зобовязання щодо повернення суми вкладу у строк, передбачений договором, не виконав. Як убачається зі змісту ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 4000 грн. в рахунок повернення суми вкладу підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, слід присудити з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також стягнути з відповідача 51 грн. державного мита. На підставі ст.ст. 625, 1060 ЦК України,

Outcome: approved