overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 01 листопада 2003 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1555. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені з жовтня 2008 року і з того ж часу спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально та суперечить інтересам сторін. Окрім цього зі слів відповідача їй стало відомо, що з липня 2009 року він проживає однією сімєю з іншою жінкою. Позивач в судове засідання не `явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення вимог позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 01.11.2003 року укладений шлюб, який зареєстрований в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1555. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачкою. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2008 року, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сімя збережена бути не може. На підставі вищевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON], яка померла 03.04.2006 року. Позивач в судове засідання не зявився, представив заяву згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої з позовом погодився, заперечень не має, просили справу розглядати за їх відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2006 року померла рідна мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актова запис № 09. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу пришиття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України ти прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк, у в'язку з відсутністю необхідних документів для отримання спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що доводи обґрунтовані, та такі що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON], який помер 22.11.2002 року. Позивач в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої з позовом погодився, заперечень не має. просили справу розглядати за їх відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2002 року помер рідний батько позивача [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 154343. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк, у звязку з відсутністю необхідних документів для тримання спадщини. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що доводи обґрунтовані, та такі що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON], яка померла 01.03.2004 року. Позивач в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої уточнив позовні вимоги та просив надати йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представив заяву згідно якої з позовом погодився, заперечень не має, просили справу розглядати за їх відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2004 року померла рідна мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 373822. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк, у звязку з відсутністю необхідних документів для отримання спадщини. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що доводи обґрунтовані, та такі що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за поставлену теплову енергію у сумі 2259 гривен 43 копійки. 01.09.2007 року між позивачем і відповідачами укладено договір № 103864 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Позивач згідно умов договору постачав теплову енергію за період з листопада 2008 року по липень 2009 року, з жовтня по грудень 2009 року в приміщення відповідачів, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Так як відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги, станом на 15.01.2010 рік заборгованість складає 2259 гривен 43 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який має належні повноваження за довіреністю № 24 від 04.01.2010 року уточнив позовні вимоги в зв»язку з частковим погашенням відповідачами заборгованості просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу у розмірі 1659,43 гривен. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про день та час слухання справи були повідомлені відповідно до ст. 74 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (а.с. 12-13), копії рахунків (а.с.14-25), суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: у відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов договору постачав теплову енергію за період з листопада 2008 року по липень 2009 року, з жовтня по грудень 2009 року в приміщення відповідачів, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Так як відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги, станом на 15.01.2010 рік заборгованість складає 2259 гривен 43 копійок. (а.с. 12-13). Згідно з розрахунку станом на 15.01.2010 рік заборгованість складає 2259 гривен 43 копійок. (а.с.14-25), згідно з частковим погашення заборгованості сума боргу складає 1659,43 гривен. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню державне мито в доход держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.11.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 555, мотивуючи тим, що сімя розпалась з тих підстав, що у нього та відповідачки несумісні характери. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.11.2003 року, шлюб у обох повторний, від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки з вересня 2009 року з тих підстав, що у них несумісні характери. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (дошлюбне Гуськова) Н.Є. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.09.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 320, мотивуючи тим, що з лютого 2007 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що в сімї виникла психологічна несумісність. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги та обставини позову визнала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 08.09.2001 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з лютого 2007 року з тих підстав, що в сімї виникла психологічна несумісність. Спору щодо розподілу спільного майна та місця проживання дитини немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

29.01.2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на її утримання. Просить стягувати із [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 550 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на її утримання у сумі по 450 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. 24.02.2010року позивач змінила позовні вимоги, в яких просить стягнути аліменти тільки на утримання сина. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 18 листопада 2009 року шлюб між ними було розірвано і оформлено у відділі РАГСу, актовий запис № 128. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний. Так як відповідач добровільно ухиляється від виконання обовязків по утриманню дитини, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково і погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі по 300 грн. щомісячно на дитину, оскільки він не працює в даний час. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача, пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачем. Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні: поясненням позивача; копією свідоцтвом про розірвання шлюбу І - НМ № 040330 від 18 листопада 2009 року (а.с.4), копією свідоцтвом про народження І - НМ № 100885 від 09 липня 2008 року (а.с.5); довідкою Маріямпільської сільської ради №37 від 28.01.2010р., довідкою про виплату з центру зайнятості відповідача від 24.02.2010р. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В звязку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти в розмірі по 350 гривень на утримання дитини: [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. У відповідності до ст.81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача державне мито в доход держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі вищенаведеного, ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивачка в лютому 2010 р. звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.01.2003 року, від якого мають доньку [PERSON], 14.04.2004 р. н., яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу не надає в добровільному порядку, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище, оскільки дитина постійно хворіє і перебуває на обліку в лікарні. Просила стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердила наведені обставини, просила позов задоволити. Відповідач в попереднє судове засідання з'явився, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, а тому враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2003 року, від якого мають доньку [PERSON], 14.04.2004 р. н., яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько малолітньої, кошти на її утримання не надає, хоча спроможний надати матеріальну допомогу. Наведені обставини стверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження дитини, випискою із медичної карти амбулаторного хворого, копією виписки з історії хвороби, актом депутата Гостомельської селищної ради Київської області та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько малолітньої [PERSON], ухиляється від виконання обовязків по її матеріальному утриманню, дитина знаходиться на утриманні позивачки, то суд з врахуванням вимог ст. ст. 182, 183 СК України та внесених змін до ст. 182 СК України стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], 14.04.2004 р. н. повноліття. На підставі ст. ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого в с.Норинці Народицького району Житомирської області по вул. Шкільній, 41, укладений між нею та колгоспом ім.Горького правонаступником на даний час є ТОВ «Норинцівське» та визнати за нею право власності на вказане домоволодіння. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 1993 році вона та відповідач уклали між собою договір купівлі - продажу вказаного вище домоволодіння, однак нотаріально його не посвідчили. На даний час позивачці необхідно виготовити технічну документацію на вказаний будинок, однак вона цього зробити не може оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності позивача на вказане домоволодіння. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю. Представники відповідача та співвідповідача в судове засідання не з»явилися надіслали листи, в яких просять суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги взнають. Ст 227 ЦК України (в ред.1963 року) передбачено, що договір купівлі- продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно 47 ЦК України (в ред.1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд має право за вимогою виконавшої угоду сторони визнати угоду дійсною. Відповідно до ст.12 ЗУ Про власність громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, заборонених законом Із договору № 8 від 01.02.1993 року, свідоцтва про право власності від 01.02.1993 року та довідок видно, що [PERSON] було придбано за готівку у колгоспу ім.Горького домоволодіння, розташоване в с.Норинці, по вул. Шкільна, 41. Однак нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу - не відбулося. Крім того, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦГІК України приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved