Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-27 00:00:00

Заступник військового прокурора звернувся в інтересах [PERSON] академії оборони України до суду з позовом про виселення відповідачів з кімнат №413 і №419 гуртожитку по вул. Россошанській, 3 в м. Києві без надання іншого житлового приміщення. Посилався на те, що в 2005 році керівництвом позивача незаконно було надано відповідачам для проживання в гуртожитку дві кімнати, а коли в 2006 році відповідачу [PERSON]В, ш сімю був виданий ордер на вселення в службову квартиру №29. корпус-26 по вул. Московській, 45 в м. Києві, то відповідачі відмовились звільнити спірні кімнати, чим порушили право позивача на користування житлом в гуртожитку. В процесі розгляду справи прокурор змінив позовні вимоги і посилаючись на те. ідо відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] добровільно звільнили кімнату №413 гуртожитку, просив виселити без надання іншого жилого приміщення [PERSON] 1. з кімнати №419. В судовому засіданні прокурор і представники позивача змінені позовні вимоги підтримали, а відповідач [PERSON] позов не визнав і стверджував, що він с військовослужбовцем і займає спірну кімнату згідно договору найму, укладеного з позивачем на І рік. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з листа, довідки, дислокації (а.с.18, 40, 41,42) на балансі у позивача [PERSON] академії оборони України перебуває гуртожиток з чотирьох корпусів, які розташовані по вул. Россошкнській, 3 в м. Києві. Згідно акту (а.с.100) та пояснень відповідача [PERSON] останній зареєстрований з 1999 р. по Повітрофлотському проспекту, 6 в м. Києві, але фактично проживає в кімнаті №419 корпуса 1 гуртожитку по вул. Россошанській в м. Києві. Відповідно ордера (а.с.60.) [PERSON] в червні 2006 р. отримав право зайняття службової квартири в гуртожитку за адресою м. Київ. вул. Московська. 45. корпус №26, але в цьому приміщенні не проживає. В жовтні 2009 р. відповідач уклав з позивачем договір найму спірної кімнати строком на 1 рік і оплачує своє проживання там, що підтверджується квитанціями, договором та не заперечується сторонами, (а.с.29, 70-75). Відповідно до ч. 2 ст. 810 ЦК України підстави, умови, порядок укладання та припинення договору найму житла, що є обєктом права державної або комунальної власності, встановлюється законом. Положення ЗУ «Про оренду державного або комунального майна», який регулює майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна застосуванню до спірних відносин, на погляд суду, не підлягають, оскільки орендою (за цим законом) є основане на договорі, строкове, платне користування майном, необхідним для здійснення підприємницької діяльності. Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами, повинні регулюватись Житловим кодексом України та Примірним положенням про гуртожитки. Зокрема, ст.. 129 ЖК та п. 9 цього Положення передбачено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації установи, організації та відповідного профспілкового комітету, а на підставі цього рішення адміністрація установи видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надану жилу площу. Враховуючи те. що відповідачу спеціальний ордер на вселення в спірну кімнату не надавався, то його вселення в цю кімнату було проведено самоправно. Відповідно ст. 116 ЖКУ та п.44 Положення громадяни, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, [PERSON] підлягає виселенню з спірної кімнати №419 гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. Вирішуючи позов таким чином, суд, згідно ст. 88 Ц1ІК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 45,50 грн. судових витрат. На підставі викладеного та ст.ст.116, 129 ЖКУ, Гіримірного положення про гуртожитки,

Outcome: approved