Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

В січні 2009 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 23540 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 1737,45 грн., індекс інфляції у розмірі 1 1598,29 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 4077,58 грн. та судові витрати, сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 24.05.2006 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого вона передала відповідачу грошові кошти у розмірі 23540 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути борг до 30 червня 2006 року. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконала та борг не повернула. Посилаючись на норми чинного законодавства вона просила стягнути з [PERSON] 3% річних від простроченої суми, індекс інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання,проценти від суми позики. Через відмову відповідача в добровільному порядку повернути борг; позивач був змушений звернутись із даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача замість 3% річних - 0,5% річних від простроченої суми боргу, яка утворилася за 180 днів у розмірі 21186 грн., стосовно інших вимог, заявлених у позові підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті Південна правда", а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 24 травня 2006року позивач уклав усний договір позики з відповідачем на суму 23540грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, згідно до якої [PERSON] були передані грошові кошти відповідачу [PERSON] , яка в свою чергу взяла на себе зобов`язання сплатити суму боргу до 30.06.2006р. У встановлений строк відповідач зобов`язання не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином. Статтею 625\~ЦК України\~передбачено,\~що боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити три\~проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Однак, в судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 0.5 % річних від простроченої суми боргу, що складає 21186 грн. Суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування суми індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 11598,29 грн. задоволенню не підлягають, оскільки згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають лише ті виплати, які не мають разового характеру. Крім того, суд вважає, що вимоги позивача щодо сплати йому відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 4077.58 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України, договір позики вважається безпроцентним, якщо він не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін. На підставі ст. 88 Ці 1К України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial