Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-08 00:00:00

БугайчукЛ.K. та [PERSON], якає діє в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звернулися до Відділу приватизації житла Дарницької РДА у м.Києві, [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON] з позовом про визнання недійсною приватизації квартири [ADDRESS], обгрунтовуючи вимоги тим, що така була проведена з порушенням закону, зокрема, письмового погодження на проведення такої з усіма повнолітніми членами сімї. Зазначили, що ними не подавалися заяви на приватизацію, а [PERSON] не мала права на участь у приватизації. Крім того, остання припинила бути членом сім'ї наймача та не є особою, за якою зберігається право на житло в порядку ст.71 ЖК України. У зв'язку з цим просили визнати її такою, що втратила право користування спірною квартирою. В ході розгляду справи позивачі позовні вимоги доповнили, просили зобовязати ВГІРФО Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві зняти неповнолітнього [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою знаходження спірної квартири, оскільки його мати ніколи у спірній квартирі не проживала, а реєстрація була проведена без законних підстав. В судовому засіданні законний представник неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] та представник позивачів за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Пояснили, що про приватизацію квартири їм стало відомо після смерті [PERSON]. коли отримали в ЖЕК довідку форми №3, що містила відмітку про приватизацію квартири. Звернули увагу на те, що на момент приватизації відповідачка була одружена, змінила прізвище на [PERSON], проте у свідоцтві про право власності на житло значиться на прізвище - [PERSON]. З часу реєстрації у квартирі жодного дня не проживала, до квартири не зявлялася. Представники відповідачки [PERSON] та [PERSON] позов не визнали. Заперечуючи проти такого, [PERSON] пояснив, що позивачі не надали доказів тому, що вони не підписували заяви на приватизацію квартири. Додав, що його довірителька проживала певний час у спірній квартирі, а після смерті свого батька не має можливості проживати в такій, оскільки його дружина [PERSON] чинить в цьому перешкоди. З приводу цього його довірителька зверталася до Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві з відповідною заявою. Оскільки [PERSON] є співвласником спірного житла, її не можна визнати особою, яка втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно, є безпідставною і позовна вимога про зняття з реєстраційного обліку малолітнього сина відповідачки - [PERSON] Нікіти, зважаючи на те, що він був зареєстрований на законних підставах, як син співвласника спірної квартири. В судові засідання, призначені на 14.01.2010р., 05.02.2010р. та 09.03.2010р. ні відповідачка, ні її представник не зявилися, про день, місце та час розгляду справи булиповідомлені належним чином. Останні не повідомили суд про поважність причин неявки в судові засідання, у звязку з чим суд, вислухавши думку представників позивачів, ухваливпровести судовий розгляд справи у відсутність відповідачки та її представника за наявними у справі доказами. Представник відповідача - Відділу приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] при вирішенні спору поклалася на розсуд суду, пояснила, що момент приватизації спірної квартири не було сумнівів у правомірності проведення такої, оскільки лише під час розгляду справи стало відомо, що відповідачка [PERSON] приймала участь у приватизації іншої квартири по вул.Закревського в м.Києві. Оскільки громадяни, які виявили бажання прийняти участь у приватизації підписують про це заяву особисто, у присутності начальника ЖЕК, а до відділу направляється лишепакет документів, необхідних для приватизації, відповідач не ставив під сумнівдостовірність підписів позивачів. Додала, що працівники Відділу приватизації житла не уповноважені зясовувати питання чи приймала раніше особа участь у приватизації житла. Пояснила, що до Відділу приватизації приходив особисто [PERSON] та представляв оригінали паспортів осіб, які виявили бажання прийняти участь у приватизації спірної квартири. Відповідачем - Дарницьким РУ ГУ МВС України в м.Києві була надана суду заяві про розгляд справи без участі їх представника. Аналогічна письмова заява була подана 3-тьою особою - відділом опіки та піклування Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації. Вислухавши пояснення представників позивачів, представників відповідачів, покази свідка [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Судом встановлено, що розпорядженням Дарницької РДА у м.Києві №42747 від 04.09.2006р. було видане свідоцтво про право власності на квартиру №50 в будинку №22- А по вул.Срібнокільській в м.Києві, в якому зазначалося, що її співвласниками у рівних частках є [PERSON], [PERSON], неповнолітній [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Підставою для видачі такого свідоцтва слугувала спільна заява, подана на адресу керівника відділу приватизації від наймача квартири [PERSON] та членів сімї [PERSON] - відповідачки у справі та [PERSON] (а.с.11). Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що її мати [PERSON] постійно проживала у [INFO] та не підписувала заяви на приватизацію житла. Лише після того, як у 2005 році у позивачки стався інсульт і вона не змогла обходитися без сторонньої допомоги, стала проживати у спірній квартирі, а з 25.12.2005р. має в такій реєстрацію. Про те, що квартира приватизована, вона дізналася, коли отримала в ЖЕК довідку форми №3, що містила про це відмітку. При ознайомленні з заявою в ЖЕК, [PERSON] побачила, що підпис на заяві був виконаний не нею, а іншою особою. Покази даного свідка обєктивно підтверджуються письмовими доказами у справі, а саме, копією паспорта [PERSON], договором №7503068, укладеним між нею та ВАТ «ІВК» на виконання робіт по обслуговуванню кабельної системи, квитанцією (а.с.51.52,53), на яких підписи [PERSON] істотно відрізняються від підпису, виконаного від її імені в заяві на приватизацію спірної квартири. Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Як свідчить копія приватизаційної справи, надана суду Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської РДА у м.Києві, відповідачка [PERSON] ([PERSON]О.) разом зі своєю матірю [PERSON] та братом [PERSON], 1997р.н., реалізувала у 1997 році право на приватизацію житла - трьохкімнатної квартири [ADDRESS], в якій була зареєстрована (а.с.63-69). При цьому суд бере до уваги, що під час приватизації квартири по Закревського відповідачка використала паспорт громадянина України на імя «Устименко Оксана Олексіївна», серії СН №646150, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м.Києві 11.12.1997р. на підставі свідоцтва про народження відповідачки (а.с. 124). В подальшому, у звязку з одруженням, відповідачці 20.11.2003р. Деснянським РУ ГУ МВС України в м.Києві був виданий паспорт серії ME №350674 на імя «Голуб Оксана Олексіївна». Вказаний документ був використаний нею під час приватизації спірної квартири та був знищений Відділом ГІРФО Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві 31.10.2008р., як безпідставно виданий (а.с. 134). Встановлене свідчить, що [PERSON] використала вдруге своє право на приватизацію житла. До того ж, під час приватизації житла відповідачка свій паспорт не предявляла, оскільки її прізвище у заяві на приватизацію значиться як «Устименко», а в паспорті - «Голуб». Таким чином, приватизація спірної квартири була проведена з порушенням вимог Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, в судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо така була відсутня понад строки, встановлені законом. Суд, аналізуючи зібрані по справі докази, приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. Як показав свідок [PERSON], у травні 1995 року його сімя вселилася до кв.№49 в буд.№22А по вул.Срібнокільській в м.Києві, а у 1999 році до сусідньої квартири - №50 вселився [PERSON] разом з дружиною [PERSON] Пояснив, що часто заходив до квартири останніх, оскільки добре знав [PERSON], як колишнього співробітника. З жінок у квартирі бачив лише [PERSON] та її сестру, яка допомагала доглядати дитину. [PERSON] у спірній квартирі ніколи не бачив. З останньою вперше побачився на похороні в [PERSON] та дізнався, що це його донька. Дані покази свідка обєктивно підтверджуються письмовими матеріалами справи, а саме, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2009р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, яким встановлено, що [PERSON] отримав у 1994 році кв.№50 в буд.№22А по вул.Срібнокільській в м.Києві, до якої переїхав проживати у 1999 році разом з дружиною [PERSON] До доводів представника відповідачки про неможливість проживання його довірительки у спірній квартирі, у звязку з чим остання 17.11.2008р. зверталася з заявою до Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві, суд ставиться критично, оскільки з оглянутого у судовому засіданні відмовного матеріалу за №16091/2008 вбачається, що така звернулася з даною заявою лише після того, як 08.10.2008р. позовну заяву про визнання приватизації недійсною отримала її довірена особа [PERSON], про що свідчить підпис останньої в матеріалах справи (а.с.1). Позовна вимога про зняття з реєстраційного обліку малолітнього сина відповідачки [PERSON] Нікіти задоволенню не підлягає, оскільки згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом зокрема, на підставі рішення суду. У разі відмови компетентного органу здійснити зняття з реєстрації особи на підставі судового рішення такі дії оскаржуються в порядку, встановленому КАС України. На підставі ст.5,8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду» ст.71,72 ЖК України, ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: partial