Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-15 00:00:00

14 серпня 2009 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказував, що 19 серпня 1996 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складалась із земельної ділянки №214 площею 600 кв.м. та дачного будинку в СТ „Агро, що розташований в с. Артемівка, Бориспільського району, Київської області. До державної нотаріальної контори у встановлений законодавством шестимісячний строк він не звертався, оскільки вважав, що майно автоматично переходить до нього після смерті батька, у звязку з тим що він фактично вступив у володіння майном. Про те, що його виключили із учасників садового товариства „Агро він дізнався лише після того, як у грудні 2008 року звернувся до відповідача із заявою про приватизацію спадкового майна. У звязку із вищевикладеним просив суд поновити йому строк оскарження, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька, скасувати п.9.3 постанови загальних зборів СТ „Агро від 15.05.1999 року, відповідно до якого його виключили з членів садового товариства, зобовязавши відповідача оформити його членство у товаристві та прийняти заяву щодо приватизації вищевказаної земельної ділянки. Представник позивача обставини вказані в позовній заяві підтвердив, заявлені вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечив, зважаючи на втрату померлим права користування садовою ділянкою, наявністю заборгованості за час з 1997 року по 2008 рік по сплаті членських внесків, а також тим, що вказана земельна ділянка №214 в СТ "Агро" не обробляється та не використовується. Треті особи до судового засідання не зявились, але надали письмові заяви в яких позовні вимоги підтримали та просили слухати справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Під час судового слідства встановлено, що 19.08.1996 року помер [PERSON] (а.с.27), після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшов будинок та земельна ділянка №214 площею 600 кв.м. в СТ „Агро, що розташована в с. Артемівка, Бориспільського району, Київської області, що належала йому на праві користування, відповідно до членської книжки садоводу №214 від 06.09.1989р. (а.с.25-26). В грудні 1999 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення приватизації спадкового майна, але отримав відмову, оскільки відповідно до п.9.3 постанови загальних зборів СТ „Агро від 15.05.1999 року (а.с.9-13) його виключили з членів садового товариства за неодноразове порушення статуту Товариства, а саме за несплату членських внесків та не обробку земельної ділянки. Вважаючи дані дії протиправними звернувся з позовом до суду. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилось. Пояснення позивача, щодо фактичного прийняття спадщини, шляхом вступу в управління спадковим майном, суд оцінює критично, а тому позивачем не доведено факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] в 1996 році. З цього приводу у суду відсутні підстави для визнання за позивачем права на спадкування користування земельною ділянкою. Крім того, оформлення земельної ділянки для садівництва проводиться у визначеному ЗК України порядку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: членської книжки садоводу №214 на імя [PERSON] та квитанцій (а.с.24) позивач з 1996 року по 2008 рік членських внесків не платив. Проплата за даний період проведена лише 22.11.2008 року. Вищевказана обставина підтверджується також постановою загальних зборів СТ „Агро від 15.05.1999 року та довідкою голови СТ „Агро, відповідно до яких встановлено, що спадкодавець не переписував на [PERSON] належну йому на праві користування земельну ділянку, позивач із заявою про прийняття його в члени товариства не звертався, земельну ділянку не обробляв. До даного висновку можна прийти також із огляду фотографій земельної ділянки №214, що знаходяться в матеріалах справи (а.с.76-79). Що стосується сплачених [PERSON] витрат на ремонт дороги та оплати членських внесків, судом розяснювалось право позивача на звернення до суду із відповідним позовом та стягнення вказаних затрат з СТ "Агро". Зважаючи, що судом не встановлено факт прийняття спадщини позивачем, він не є членом СТ „Агро інші заявлені позовні вимоги є безпідставними, оскільки судом не встановлено порушення прав позивача на спадкування земельної ділянки, якою користувався [PERSON] Витрати на інформаційно-технічне обслуговування розгляду справи та судовий збір слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на користь відповідача. На підставі викладеного та ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1261 ЦК України,

Outcome: dismissed