overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2010 року звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] . В обґрунтування вимог покликалась на те, що з відповідачем разом не проживають з вересня 2009 року, останній не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, їй самій важко утримувати дитину. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в заяві мотиви. Просила позов задовольнити: Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату і час розгляду справи в судові засідання 01.04.20 [PERSON] , 14.04.2010р. та 30.04.2010 року не з`явився, надіслав до суду заяву від 29.03.2010 року в якій просив справу розглядати без його участі, заперечень щодо задоволення позовних вимог - не висловив. Заслухавщи пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до положень ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається із свідоцтва про народження (а.с.2), дочка [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. В суді з пояснень позивачки встановлено, що дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, крім цього цей факт підтверджується довідкою виданою КП БУ №2 в м. Городок від 10.03.2010 року № 1213 (а.с.З), відповідач батьківства не оспорює, але з сімєю не проживає, ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріальну допомогу не надає. Із листа Управління Північного Територіального командування в м. Києві від 23.04.2010 року № 27 надісланого на запит суду (а.с.21) вбачається, що [PERSON] працює в УПТрК (військовій частині [NUMBER] ) ВВ МВС України па посаді старшого контролера спеціальної комендатури і його середньомісячне грошове забезпечення становить 2032, 06 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2009 року для дітей віком до 6 років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні у відповідача неповнолітніх дітей, стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

[PERSON] 24.03.2010р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про збільшення розміру аліментів на дитину [PERSON].. 14.07.1998р.н., що стягаються з відповідача [PERSON] в розмірі 150грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та зобовязати ВДВС Шевченківського РУЮ провести індексацію визначеного рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21.03.2006р. розміру аліментів за останні три роки. Позов мотивує тим, що отримує мізерні аліменти на дитину. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі, однак умисно ухиляється від виконання свого батьківського обовязку. Дочка фактично знаходиться на повному її утриманні. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила свої позовні вимоги, просить постановити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 400грн. щомісяця з моменту набрання рішенням законної сили. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Сторони є батьками [PERSON]. 14.07.1998р.н. [PERSON] рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21.03.2006р. зобовязаний до сплати аліментів в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 150грн. щомісячно з 07.12.2005р. Цих коштів є недостатньо для утримання дитини. Відповідач не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який при бажанні може знайти місце праці та сплачувати аліменти на утримання дитини в більшій сумі, ніж ним сплачувалися раніше. Суд враховує також встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та вважає, що таке визнання позову не суперечить закону, не порушує законні права та інтереси дитини. Суд вважає, що слід збільшити розмір аліментів, утримуваних з відповідача, визначивши його у твердій грошовій сумі 400грн. щомісяця. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги мають законні підстави та підлягають до задоволення. У звязку із збільшенням розміру аліментів припинити стягнення з відповідача аліментів за попереднім рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21.03.2006р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

29 березня 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача на його користь, утримання на період навчання, а саме до 30.06.2010 року. В обґрунтування вимог покликався на те, що відповідач є його батьком. З 2008 року навчається на денному відділенні Міжрегіонального вищого професійного училища автомобільного транспорту та будівництва. Для підтримання нормальної життєдіяльності, придбання харчування, одягу, підручників та інш. йому бракує коштів і він потребує матеріальної допомоги від батька, який має можливість таку надавати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в заяві мотиви. Просив позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Вказав, що при працевлаштуванні, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 200 грн. на період навчання сина, однак на даний час не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с.7), [PERSON] народився 03 березня 1992 р., батьками його є [PERSON] - відповідач по справі та [PERSON] Шлюб між батьками розірвано 07 жовтня 2005 року, що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). В суді, з пояснень сторін встановлено, що позивач після розірвання батьками шлюбу, залишився проживати при матері [PERSON]. Зараз навчається на третьому курсі міжрегіонального вищого професійного училища автомобільного транспорту та будівництва, що також підтверджується відповідною довідкою (а.с. 6), самостійного заробітку - немає. Відповідач батьківства не оспорює, з сімєю позивача не проживає, утримання йому не дає. При визначенні розміру утримання суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших утриманців, його працездатний вік та інші обставини, і вважає, що він в стані надати утримання позивачу в розмірі 300грн.щомісяця і що таке буде достатнім утриманням для позивача. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 150 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

25 березня 2010 року [PERSON] звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим що за час шлюбу нормальні сімейні стосунки в сім'ї так і не склалися, близько року вони з дружиною проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства рішення розірвати шлюб прийняли за обопільною згодою На попередньому слуханні справи позивач підтримав заявлені вимоги, просив не надавати строк для примирення, оскільки сім'я існує суто формально. Суду пояснив, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання дитини вирішили, вона залишається проживати з матір'ю, а він за рішенням суду сплачує аліменти на її утримання. Відповідачка [PERSON] на попереднє слухання справи не явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести попередній розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає і підтримує. Просила прийняти рішення про розірвання шлюбу у попередньому судовому засіданні. Оскільки відповідачка позовні вимоги визнає у повному об'ємі, позивач просив розглянути справу по суті, тому при таких обставинах суд вирішив продовжити слухати справу по суті і виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.11.2006 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами не досягнуто угоди про надання матеріальної допомоги на утримання дітей, які народились у сторін, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Повідомила, що доходи відповідача мають нерегулярний, мінливий характер, оскільки він є самозайнятою особою. Добровільно сплатити аліменти на користь дітей відповідач не погоджується. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового засідання належним чином, причини неявки суду невідомі. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів в справі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 2-3). Після народження дітей, позивачка мала статус матері-одиначки. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28.11.2007 року було задоволено позов відповідача про визнання його батьком дітей, внаслідок чого позивач втратила можливість отримувати допомогу на дітей від держави (а.с. 4) . З пояснень позивачки вбачається, що добровільно утримувати дітей відповідач відмовляється. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, з урахуванням того, що доходи відповідача мають нерегулярний, мінливий характер, оскільки він є самозайнятою особою, суд вважає необхідним задовільнити позовні вимоги. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання сина [PERSON] та призначення її його опікуном, [INFO], недієздатним, посилаючись не те, що її син [PERSON] з самого народження мав вади у психічному розвитку і у жовтні 1996 року був поставлений на диспансерний облік в зв?язку з психічним захворюванням глибока розумова відсталість F-73, яке супроводжувалось додатковим, вкрай тяжким захворюванням ураженням опорно-рухового апарату, а тому потребує особливого догляду та лікування. По досягненню 7 років він не зміг піти до школи. А тому ми запрошували викладачів додому, але хвороба не дозволяла йому сприймати навчання, воно було припинено. Після досягнення її сином [PERSON] 18 років він був визнаний інвалідом 1-ї групи з дитинства, безстроково. ЇЇ сину [PERSON], як інваліду, була призначена пенсія і по цей час вона її отримувала, але на даний момент вона пенсію отримати не може так, як син вже повнолітній, і над ним не оформлена опіка, а тому вона звернулася до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила заяву задовольнити та пояснила, що дійсно її син [PERSON] не може обходитися без сторонньої допомоги, потребує постійного нагляду, не вміє отримувати призначену йому пенсію, бо не вміє ні читати, ні писати, так як він хворий, тому вона просить визнати сина недієздатним, призначити її його опікуном, щоб вона могла отримувати пенсію, яка призначена - її сину [PERSON]. Представник третьої особи [PERSON], лікар Уманської ПНЛ, проти задоволення заяви не заперечувала, підтвердила, що дійсно [PERSON] потребує постійного нагляду і лікування, не може обходитись без сторонньої допомоги. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27 березня 2010 року №134 [PERSON] виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді важкої розумової відсталості, ускладненої загальним недорозвитком мови та грубим нижнім пара парезом, що зважаючи на вираженість, глибину та тотальність недорозвитку вищих психічних функцій, повну відсутність критичного осмислення власного стану, ускладнюючий вплив розладів опірно-рухового апарату та неспроможність до існування поза штучно створеним терапевтичним середовищем позбавляє на теперішній час його здатності розуміти значення своїх дій і керувати ними. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, лікаря Уманської ПНЛ, судом встановлено, що дійсно [PERSON] є інвалідом І групи безстроково і згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27 березня 2010 року №134 виявляє прояви недоумства, глибокої розумової відсталості, що позбавляє його здатності на теперішній час розуміти значення своїх дій і керувати ними, що є підставами для задоволення заяви [PERSON], яка є обґрунтованою та підтверджена доказами. На підставі ст. ст. 39, 40, 59, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулась із заявою про надання права на шлюб з тих підстав, що вона народилась 15 серпня 1993 року, тривалий час підтримує близькі стосунки із [PERSON], [INFO], вона перебуває в стані вагітності 9-10 тижнів, і вже заплановано весілля, тому просила заяву задовольнити. Заявниця [PERSON] підтримала заяву, зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] заявлені вимоги визнали, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що заяниця народилась 15 серпня 1993 року в с. Хлівище Кіцманського району Чернівецької області, що підтверджується копією її свідоцтва про народження та паспорта. Заявниця тривалий час підтримує близькі стосунки із [PERSON], [INFO], перебуває в стані вагітності 9-10 тижнів, що вбачається із змісту заяви та підтверджується заключениям JIKK №97/251 від 14.04.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 2756грн. 29коп. та просить поновити строк позовної давності. В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідачі, які проживають за адресою: [INFO], згідно вимог ст.ст.67,68 ЖК України зобов'язані своєчасно щомісячно вносити плату за комунальні послуги по встановлених тарифах. Однак, відповідачі не проводили оплату за надані їм послуги по тепловому постачанню житла, внаслідок чого станом на 01.01.2010 року заборгували позивачу 2756грн.29коп. Добровільно погасити цю заборгованість відповідачі відмовляються. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. В судове засідання з»явилась відповідачка -[PERSON], яка позовні вимоги визнала повністю та згідна сплатити борг. Заслухавши представника позивача, відповідачку -[PERSON], перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.ст.67,68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну та теплову енергію). Відповідачі не виконували взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної плати за надану їм теплову енергію, у зв'язку з чим заборгували позивачу станом на 01.01.2010 року 2756грн. 29коп. згідно представленої останнім довідки. Тому суд вважає, що позивачу слід поновити строк позовної давності, отже дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 2546грн.61коп. та поновити строк позовної давності. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідачі, які проживають за адресою: [INFO], згідно вимог ст.ст.67,68 ЖК України зобов'язані своєчасно щомісячно вносити плату за комунальні послуги по встановлених тарифах. Однак, відповідачі не проводили оплату за надані їм послуги по тепловому постачанню житла, внаслідок чого станом на 01.01.2010 року заборгували позивачу 2546грн.61коп. Добровільно погасити цю заборгованість відповідачі відмовляються. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, на повторний виклик суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надіслали. Тому суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідачів, розглянув справу у відсутності останніх на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.ст.67,68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну та теплову енергію). Відповідачі не виконували взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної плати за надану їм теплову енергію, у зв'язку з чим заборгували позивачу станом на 01.01.2010 року 2546грн.61коп. згідно представленої останнім довідки. Тому суд вважає, що позивачу слід поновити строк позовної давності, отже дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

позивач звернувся до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 1968(одна тисяча дев'ятсот шістдесят вісім) грн.07коп. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідачі, які проживають за адресою: [INFO], згідно вимог ст.ст.67,68 ЖК України зобов'язані своєчасно щомісячно вносити плату за комунальні послуги по встановлених тарифах. Однак, відповідачі не проводили оплату за надані їм послуги по тепловому постачанню житла, внаслідок чого станом на 01.02.2010 року заборгували позивачу 1968(одна тисяча дев'ятсот шістдесят вісім) грн.07коп. Добровільно погасити цю заборгованість відповідачі відмовляються. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить суд поновити строк позовної давності. В судове засідання з'явився відповідач - [PERSON], який позовні вимоги визнав повністю та згідний сплатити борг. Заслухавши представника позивача, відповідача - [PERSON] перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.ст.67,68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну та теплову енергію). Відповідачі не виконували взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної плати за надану їм теплову енергію, у зв'язку з чим заборгували позивачу станом на 01.02.2010 року 1968(одна тисяча дев»ятсот шістдесят вісім)грн.07коп. згідно представленої останнім довідки. Дана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-29 00:00:00

ПАТ «ОТР Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору №ML-MOO/001/2007 від 30.11.2007 року відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 80\~000 доларів США на строк до 30.11.2027 року зі сплатою 15% річних. З метою забезпечення вимог, 30.11.2007 року укладено договір поруки №PCL-MOO/001/2007 з [PERSON] Однак, відповідачі порушили умови кредитного договору та допустили заборгованість в сумі 87\~051,95 доларів США та 35\~285,08 грн., з яких: - 78\~991,86 доларів США - сума основного боргу; - 8\~060,09 доларів США - проценти за користування кредитними коштами; - 35\~185,08 грн. пеня; - 100,00 грн. штраф. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та як представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №ML-MOO/001/2007 від 30.11.2007 року відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 80\~000 доларів США на строк до 30.11.2027 року зі сплатою 15% річних. З метою забезпечення вимог, 30.11.2007 року укладено договір поруки №PCL-MOO/001/2007 з [PERSON] Як зясовано судом та не заперечується відповідачами, останні порушили умови кредитного договору та допустили заборгованість 87\~051,95 доларів США та 35\~285,08 грн., з яких: - 78\~991,86 доларів США - сума основного боргу; - 8\~060,09 доларів США - проценти за користування кредитними коштами; - 35\~185,08 грн. пеня; - 100,00 грн. штраф., що слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved