overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-29 00:00:00

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25 травня 2009 року позов дочірного підприємства «[PERSON] Царичанка-1» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купідлі-продажу дійсними та визнання права власності задоволений. У заяві дочірне підприємство «[PERSON] Царичанка-1» ставить питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки в рішенні суду помилково за підприємством не було визнано право власності на крупорушку 2643; контору колгоспну 6564 грн.; пожежне депо 778 грн.; баню (пекарню) 5141 грн.; вагову тока 3542,69 грн.. Суд, вивчивши матеріали справи та докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.І ст.220 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.З ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішенн після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. їх присутність не є обов'язковою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міськради та просив суд визнати за ним право власності на самовільну прибудову, приміщення 1 веранду площею 7,5 кв.м. у квартирі [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого центром приватизації державного житлового фонду м. Харкова 26.05.1999 р. р№2-99-194035. Квартира складається з однієї кімнати, розташована на першому поверсі будинку. Квартиру було обладнано балконом. Загальна площа квартири складає 31,8 кв.м., житлова площа - 16,6 кв.м. В 1996 р. вони з чоловіком зверталися до міського управління архітектури із заявою про надання дозволу на прибудову до квартири веранди. 19.09.1996 р. міське управління архітектури надало їм листа, в якому не заперечувало проти прибудови до квартири. У 1997 р. АО «Харківреконструкція» був зроблений виконавчий проект балкона-прибудови за зазначеною адресою. У період 1998-1999 років вона за рахунок особистих коштів зі згоди сусідів було зроблено капітальну прибудову до своєї квартири - замість балкона прибудувала приміщення 1 - веранду площею 7,5 кв.м. У липні 2009 р. КП «Харківське міськБТІ» внесло в технічний паспорт зазначені зміни. Після прибудови загальна площа квартири збільшилася та стала складати 38,3 кв.м. У судовому засіданні представник позивача позивні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відгук, за яким проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про право власності на житло від 26.05.1999 р., р.№ 2-99-194035 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідно до листа начальника управління архітектури від 19.09.1996 р. управління не заперечувало проти прибудови до квартири [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до технічному висновку TOB «АСК Каркас» технічний стан будівельних конструкцій прибудови забезпечує можливість подальшої експлуатації за призначенням. За висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи і ХМУ ГУМНС України можливість використання прибудови та подальшої експлуатації веранди не заперечується. Відповідно до ст. 376 ЦК України визнання права власності на самовільні споруди нерухомого майна може бути визнано за особою, яка здійснила дане будівництво за рішенням суду, якщо це не порушує права інших осіб. З огляду на викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-01 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі від усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що сімейне життя між подружжям не склалося, через зловживання відповідачем спиртними напоями та подружньою зрадою. Відповідач ігнорує інтереси сім`ї, виявляє неповагу. Шлюбні відносини припинені з травня 2009 року, спільне господарство не ведеться. Крім того, позивачка зазначила, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , 1993 р. народження, який після припинення шлюбних стосунків залишився проживати разом з нею. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги, не приймає участі у вихованні дитини. В ході розгляду справи позивач подала заяву про залишення позовних вимог про стягнення аліментів без розгляду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу і просила суд позов в цій частині задовольнити, з обставин, викладених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлявся судом про день і час розгляду справи, не надав заяви про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, в зв`язку з чим суд вважає за можливе за згодою позивачки провести заочний розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом було достовірна встановлено, що сторони з 24.10.1992 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому в Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського району м.Києва, актовий запис № 1215. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , 1993 р. народження. Також судом встановлено, що сторони з травня 2009 року спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, на примирення не згодні, оскільки втрачено почуття взаємної любові і поваги. Таким чином, суд вважає встановленим факт, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки шлюб сторін тривалий час існує формально, а тому він може бути розірваний. Суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита при реєстрації шлюбу покласти на відповідача у справі, а позивачку звільнити від сплати державного мита. Відповідно до ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Позивачем в ході судового засідання подана заява про залишення без розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Підстав для відмови у задоволенні заяви суд не вбачає, оскільки, на день розгляду справи відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення а заставлене майно, з якого вбачається, що 25.01.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11111440000, згідно п.п.1.1., 1.2.2., 1.3.1. якого, надано кредит в розмірі 12 584,00 доларів США, під 13,50 % річних зі строком повернення кредиту не пізніше 24.01.2013 року. В забезпечення зобов`язань за договором № 11111440000 від 25.01.2007 року, [PERSON] в заставу передано транспортний засіб - автомобіль ДЕУ ЛАНОС, легковий седан - В, кузов № [NUMBER] , колір - сіро-зелений металик, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Даний автомобіль на праві власності належить [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] , виданого 24.01.2007 року РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області. [PERSON] не виконувала зобов`язання по кредитному договору, проценти не сплачував, у зв`язку з чим станом на 01.04.2009 року у неї виникла заборгованість в сумі 73 305 грн. 43 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву відповідно до якої він підтримує в повному обсязі позовні вимоги і просить розглянути справу за його відсутністю.. Відповідачка у судове засідання на неодноразові виклики не з`явилась, про дату, час, місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки відповідачки суд не має відомостей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просячи визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] та в порядку спадкування за законом право власності на все інше спадкове майно, що при житті належало останній. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх доводами викладеними в тексті позовної заяви. Представник відповідача до суду не зявився, але надав заяву якою справу просив слухати у його відсутність. Проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зваживши усі доводи, що наведені у позові, суд вважає, що зазначений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 10.10.2007 року мати позивача [PERSON] склала заповіт, яким на випадок її смерті залишила останньому у спадщину квартиру [ADDRESS]. Як підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 185100, виданого 11 серпня 2008 року [PERSON] померла 11 серпня 2008 року. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав з матірю, тому останній, враховуючи приписи ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Рідний брат позивача [PERSON] від спадщини відмовився, що підтверджується його заявою від 10.04.2009 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Отже відповідно до вищеназваного заповіту позивач має право на зазначену нерухомість, що належала його матері на праві власності. Далі, відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що окрім майна, вказаного в заповіті померлій належить ще й вклад, розташований у ВАТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Так, згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-05 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 27.12.2004 р. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 51/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Леніна,55 в с. Марянівка Овідіопольського району, та земельної ділянки площею 4,10 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Марянівської сільської ради, масив 42, ділянка №239. Спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця є вона та її сестра [PERSON], відповідач у справі. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини ні вона, ні відповідач не звертались, але вона постійно проживала із спадкодавцем до її смерті однією сімєю. В цей час вона звернулась до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але в цьому їй відмовлено через відсутність доказів її проживання із спадкодавцем однією сімєю на час відкриття спадщини тому, що зареєстрована вона за іншою адресою. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на зазначене вище спадкова майно. Відповідач позов визнала.(а.с. 31) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 27.12.2004 р. (а.с. 13) Позивач та відповідач були дітьми спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги, (а.с. 6-12) Відповідно до ст. 1268 ч.З ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, хоча зареєстрована вона була за іншою адресою. Від прийняття спадщини позивач не відмовлялась, (а.с. 14-15, 26) Право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджується державним актом на право власності земельну ділянку та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, (а.с. 16, 29\ З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані 1 підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в судовому засіданні свої вимоги підтримав і пояснив, що 10 квітня 2008 року між ним та відповідачкою по справі був укладений договір купівлі-продажу трикімнатної квартири [ADDRESS] . Даний договір був належним чином нотаріально посвідчений і право власності на квартиру зареєстроване в органах технічної інвентаризації. Разом з квартирою він придбав у [PERSON] належний їй на праві власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] гараж площею 34,5 кв.м., розташований по [ADDRESS] , за 5000 грн. Але цей правочин не був нотаріально посвідчений з тієї причини, що відповідачка не мала правовстановлюючих документів на прийняту у спадщину будівлю гаража і, державний акт на право власності на землю площею 30 кв.м., яка була передана у власність її покійній матері рішенням Іллінецької міської ради від 27 грудня 1999 року, на якій розташована будівля, відсутній. Вони домовилися щодо усіх істотних умов договору. На виконання договору від 10 квітня 2008 року він передав продавцеві в оплату вартості гаража грошові кошти в сумі 5000 грн., в свою чергу продавець обіцяла виготовити технічну документацію на продану будівлю та державний акт на право власності на земельну ділянку, а потім разом із ним посвідчити відповідний договір купівлі-продажу. Але цього зроблено не було. Тому він просить суд визнати право власності на майно за попереднім власником, визнати договір купівлі-продажу гаража дійсним та визнати за ним право власності на придбане за договором купівлі-продажу майно та земельну ділянку при переході права власності на гараж для того, щоб здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна та посвідчити договір належним чином. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечує. Представник відповідача юрист Іллінецької міської ради Сторожук М.С. в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення вимог позивача. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, вирішити справу у порядку її до судового провадження і задовольнити позов, оскільки він, крім повного визнання відповідачами, підтверджується також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією будівельного паспорта (а.с.5,6), копією списку громадян, яким безкоштовно передано земельні ділянки в приватну власність (а.с.7), копією заповіту на користь [PERSON] (а.с.8), копією технічного паспорта (а.с.9-15), довідкою комунального підприємства Гайсинського МБТІ (а.с.16). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , якому належав житловий будинок [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано не було. Позивачка в шестимісячний термін після смерті чоловіка подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстроване. Просила визнати за померлим [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок та визнати за нею право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Шульц М.Й. проти задоволення позову не заперечувала, суду пояснила, що позивачці дійсно було відмовлено у видачі свідоцтва відповідності на спадковий будинок в зв`язку зі смертю забудовника. Бабинецька селищна рада, КП КОР «Бородянське БТІ» та Бородянська районна державна нотаріальна контора своїх представників в судове засідання не направили, справу просили розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] \\а.с.6\\, якому на день смерті належав будинок [ADDRESS] , але свідоцтво про право власностії йому видане не було, так як будинок не був зданий в експлуатацію \\а.с.9-16,19-20,56\\. Оскільки померлий [PERSON] не встиг належним чином здати в експлуатацію та оформити право власності на побудований ним будинок, то суд вважає за необхідне, визнати, що померлий [PERSON] мав на праві власності вказаний будинок. Згідно спадкової справи після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] прийняла спадщину та 15 жовтня 2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належний померлому грошовий вклад та 1\\2 частину житлового будинку в [ADDRESS] \\а.с.52-60\\. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не може належним чином оформити спадщину у нотаріуса в зв`язку з відсутністю правоустановлюючого документа на спадковий будинок, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати за позивачкою право власності на жиловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-10 00:00:00

[PERSON], яка також діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Мологівської сільської ради, третя особа [PERSON] про встановлення факту належності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок №4 по вул.Жовтневій, с.Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області. В судовому засіданні позивачка позовні зимоги підтримала в повному обсязі. Представник Мологівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати за його відсутності. В судове засідання третя особа не з'явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 11 вересня 1992 року померла [PERSON], яка являлась матір'ю чоловіка позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28 жовтня 2008 року серії 1-ЖД №162258. 19 лютого 1999 року помер [PERSON], який являвся батьком чоловіка позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28 жовтня 2008 року серії 1-ЖД №162259. 10 листопада 2001 року помер [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 листопада 2001 року серії І-ЖД №275845, який являвся колишнім чоловіком позивачки і батьком їх спільних неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. За своє життя [PERSON] мешкав в житловому будинку №4 по вул.Жовтневій, с.Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області на правах власника, але вказаний житловий будинок до дня смерті не оформив належним чином. Довідка, видана виконавчим комітетом Мологівської сільської ради №1186 від 21.10.2008 року підтверджує, що житловий будинок №4 по вул.Жовтневій, с.Молога, Білгород-Дністровського району Одеської області належав померлому [PERSON]. Згідно ст.1266 ЦК України онуки спадкодавця успадковують ту частку, спадщини, яка б належала їх батькам за законом, якщо вони були б живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття cпадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обгрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2009-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні підтримала його і пояснила, що [INFO] в с.Криштопівка Іллінецького району Вінницької області померла її мати [PERSON] , яка на день смерті мала на праві власності житловий будинок та присадибну земельну ділянку в [ADDRESS] , загальна площа якої 0,41 га, із неї для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,06 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,35 га. При житті все своє майно мати заповіла їй, про що свідчить складений нею заповіт від 14 січня 1991 року, посвідчений секретарем виконкому Криштопівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі заповітів за № 4, який на день смерті спадкодавця не був змінений і скасований. Іллінецька державна нотаріальна контора не видає їй свідоцтво про право на спадщину на майно покійної мами, так як нею був пропущений встановлений законом строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Вона вважає, що пропустила цей строк з поважної причини, оскільки тривалий час перебувала в затрудненому матеріальному стані. Єдиним спадкоємцем за заповітом є вона, інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. * Тому вона просить суд поновити пропущений нею строк звернення з заявою про прийняття спадщини до Іллінецької державної нотаріальної контори та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідач Криштопівська сільська рада Іллінецького району Вінницької області позов визнала повністю, про що подала до суду відповідного листа із проханням вирішити справу у відсутності її представника. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, вирішити справу у порядку її до судового провадження і задовольнити позов, оскільки вимоги позивачки, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), копією паспорта [PERSON] (а.с.8, 9), копією заповіту на користь [PERSON] (а.с.10), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.11), витягом з рішення Криштопівської сільської ради (а.с.12), довідками Криштопівської сільської ради (а.с.13-16), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.17), довідкою Комунального підприємства Гайсинське МЕТІ (а.с.19), копією техпаспорта на житловий будинок (а.с.20 - 22). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved