overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

[PERSON]., діюча за довіреністю, звернулася до суду в інтересах свого чоловіка [PERSON] з позовом до Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області, третя особа: Лозівське бюро технічної інвентаризації, в якому просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]та зареєструвати право власності на вищевказане домоволодіння, посилаючись на те, що чоловіком був придбаний будинок і на місті цього будинку був збудований з дозволу сільської ради новий будинок та господарчі споруди за вищевказаною адресою. В судовому засіданні [PERSON]. уточнила позовні вимоги, просила визнати право власності за [PERSON], [INFO] року народження, на житловий будинок з господарчими спорудами, а саме: сарай, погріб, убиральня, колодязь, яма вигрібна, тротуар, огорожа, які розташовані за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Лозівське бюро технічної інвентаризації зареєструвати житловий будинок з господарчими спорудами без акту вводу в експлуатацію. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав, про що подав письмову заяву. Представник третьої особи: Лозівське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Вислухавши позивач, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач придбав будинок в [INFO] для тимчасового користування, присадибна земельна ділянка, у розмірі 0,10 га була закріплена за [PERSON]., що підтверджується наказом [NUMBER] від 31 серпня 1988 року директора радгоспу. З дозволу виконавчого комітету Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 13 липня 2007 року [PERSON]. було дозволено будівництво житлового будинку, будівель та господарчих споруд за адресою[INFO]. [PERSON]. за адресою: [ADDRESS], збудував житловий будинок, будівлі та господарчі споруди: сарай, погріб, убиральня, колодязь, яма вигрібна, тротуар, огорожа, що підтверджується технічним паспортом від 26 серпня 2008 року Лозівського бюро технічної інвентаризації. Із висновку КП «Архітектурне бюро міста Лозова» від 18 листопада 2008 року вбачається, що місце об'єктів та розташування їх за вказаною адресою задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації є. [PERSON]. будівництво закінчив. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обгрунтованний та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на комори за адресою: квартира [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 05.06.2008 року вона придбала у відповідачки комору, площею 4,1 кв.м., розміром 2,33 м х 1,75 м, за адресою: квартира [ADDRESS]. Відповідачка передала їй комору. Позивачка у свою чергу сплатила 10000 грн. за це майно. Вони домовилися щодо всіх істотних умов договору, відбулося повне його виконання. Однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивачка просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності. У судовому засіданні позивач [PERSON]. на позові наполягала, просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON]. до судового засідання не з'явилася, надіслала до суду телеграму про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу за відсутністю відповідача, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав та взаємовідносин сторін. Заслухавши позивача, її доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що комора, площею 4,1 кв.м., за адресою: квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору-купівлі-продажу від 04.12.2007 року (а.с.9). 5 червня 2008 року сторони у справі ([PERSON]. та [PERSON] .) уклали договір купівлі-продажу комори, загальною площею 4,1 кв.м., площею 4,1 кв.м., за адресою: квартира [ADDRESS] . Ціна об'єкту договору склала 10000 грн. Ці гроші [PERSON] . сплатила [PERSON] . у повному обсязі, що підтверджується власноручною розпискою останньої (а.с.12). Згідно із ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державної реєстрації. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним За такими обставинами, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу комори, площею 4,1 кв.м., розміром 2,33 х 1,75 м, розташованої за адресою: [ADDRESS], між [PERSON]та [PERSON], - дійсним, та визнати право власності за [PERSON]. На підставі ст.ст.220 ч.2,328,334,392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

14.10.2008 року позивачка [PERSON] , власниця будинку [ADDRESS] звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визнання за нею права власності на самочинно зведені будівлі на земельній ділянці, загальною площею 400 кв.м. виділеній їй для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Позивачка зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від [INFO] року їй належить житловий будинок [ADDRESS] . За час проживання вона самовільно побудувала : гараж Д-1 площею 32,9 кв.м. без відповідного дозволу. Просить визнати право власності на самовільно збудовану будову, так як вона відповідає будівельно-архітектурним, санітарним, екологічним, протипожежним нормам та правилам. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов повністю підтримала, просить визнати право власності на зведені самочинні забудови. Представник Вознесенської міської ради в судове засідання не з”явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак позовні вимоги визнав у заяві на ім”я суду. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, від них надійшли заяви, просять слухати справу у їх відсутність, претензій до позивача не мають(а.с.26-28). Дослідивши також матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від [INFO] року ( а.с.4-5 ) та довідки [PERSON] [NUMBER] від [INFO] р. (а.с.7) позивачка є власницею будинку [ADDRESS] , згідно державного акту на право приватної власності на землю від [INFO] року, за вказаним будинком закріплена земельна ділянка розміром 400 кв.м. (а.с.18). Позивачка в порушення встановленого законодавством України дозвільного порядку будівництва збудувала вказані неї споруди самочинно. Відповідно до вимог ст. 375 ч 3 ЦК України будівництво проведено з дотриманням будівельно-архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних норм та Правил, що підтверджується відповідними довідками з використанням земельної ділянки за призначенням, не порушуючи прав та законних інтересів держави і інших осіб( а.с.19-23). Тому згідно ст.376 ч 5 ЦК України позивач має право на визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року „ Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок” господарські будівлі ( літні кухні, сараї, тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком єдине ціле, то визнаючи, що позивач е власником вказаних прибудов, добудов, перебудов, суд не може на кожний об”єкт єдиного цілого визнавати самостійне право власності. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що він в особі його структурного підрозділу – Херсонських міських електричних мереж (ХМЕМ) є постачальником електричної енергії. Відповідач по справі є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] . У зв’язку з порушеннями відповідачем правил користування електричною енергією, розмір збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією (ПКЕЕН) для населення відповідно до якої було зроблено нарахування збитків, становить 278,76грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму збитків та судові витрати. Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином. На стадії заочного розгляду справи, представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.48 ПКЕЕП – споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Судом встановлено, що споживачем електроенергії за адресою [ADDRESS] , є відповідач. Згідно акту №191047 від 26.08.2006р. складеного працівниками ХМЕМ в ході проведення рейду, за адресою [ADDRESS] , було встановлено факт без облікового користування електричною енергією, шляхом пошкодження приладу обліку, що відповідно п.48 ПКЕЕН є розкраданням електричної енергії та тягне за собою відповідальність. Згідно п.53 ПКЕЕН та Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 22 листопада 1999р. проведено розрахунок розміру збитків. Згідно з розрахунком, що є в матеріалах справи розмір збитків по акту №191047 від 26.08.2006р. становить 278,76 грн. Згідно ст.27 З.У. “Про електроенергетику”, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, вказавши, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з [INFO] року, шлюб зареєстровано Дніпровським відділом РАГС м. Херсона, актовий запис № [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON] [INFO] р.н. Спільне життя не склалося у зв’язку з тим, що у подружжя виявились різні погляди на питання сімейного життя внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, що привело до втрати почуття кохання, взаєморозуміння та до розпаду сім’ї. Намагання зберегти сім’ю результату не дали. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги, додатково пояснивши, що сумісне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, зберегти сім’ю не вбачається можливим, на примирення не згодна, майна, що підлягає розділу немає. Просить суд розірвати шлюб. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторонами було укладено [INFO] року та зареєстровано Дніпровським відділом РАГС м. Херсона, актовий запис № [NUMBER] . Сторони не проживають однією сім’єю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім’ї. Майнового спору між сторонами немає. На думку суду подальше збереження сім’ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний. Судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

У вересні 2008 р. КП “Наш дім” звернулося до суду з вказаним позовом, посила-ючись на те, що відповідач, який проживає за адресою: [ADDRESS] є власником приватизованої квартири і зобов’язаний вносити плату за санітарне обслу-говування будинку та прибудинкової території. Однак станом на 01.09.2008 р. за ним утворилася заборгованість в сумі 1388,12 грн. Відповідач попереджався про необхідність розрахуватися або укласти договір про реструктуризацію заборгованості, але добровільно вирішити зазначене питання не бажає. Просили зазначену суму боргу стягнути. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи належно сповіщений, клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що між сторонами склалися цивільні правовідносини, врегульовані ст.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”, згідно якої утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Згідно з положеннями пункту 17 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями” від 08.10.1992 року за № 572, відповідач як власник квартири багатоповерхового будинку зобов’язаний вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. За обліковими даними позивача, відповідач має заборгованість по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1388,12 грн. (а.с.5), відповідачу неодноразово надсилалися відповідні попередження (а.с.7), але останні залишилися без відповіді. У відповідності до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України для справ даної категорії позовна давність становить 3 роки (ст.ст. 71, 75 ЦК України в ред. 1963 року), позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. З розрахунку вбачається, що відповідач вносив поточну проплату, а не погашав заборгованість. В зв’язку з цим, заборгованість може бути стягнута за період з 01.09.2005 р. по 01.09.2008 р., що складає 1194,90 грн. Представником позивача будь-яких причин, які б свідчили про неможливість заявлення позову раніше не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

У вересні 2008 р. КП “Наш дім” звернулося до суду з вказаним позовом, посила-ючись на те, що відповідачка, яка проживає за адресою: [ADDRESS] є власницею приватизованої квартири і зобов’язана вносити плату за санітарне обслуговування будинку та прибудинкової території. Однак станом на 01.09.2008 р. за нею утворилася заборгованість в сумі 1516,05 грн. Відповідачка попереджалася про необхідність розрахуватися або укласти договір про реструктуризацію заборгованості, але добровільно вирішити зазначене питання не бажає. Просили зазначену суму боргу стягнути. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала повністю. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, про день та час розгляду справи належно сповіщена, клопотань про відкладення слухання справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що між сторонами склалися цивільні правовідносини, врегульовані ст.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”, згідно якої утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Згідно з положеннями пункту 17 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями” від 08.10.1992 року за № 572, відповідач як власник квартири багатоповерхового будинку зобов’язаний вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. За обліковими даними позивача, відповідачка має заборгованість по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1516,05 грн. (а.с.5), відповідачу неодноразово надсилалися відповідні попередження (а.с.6), але останні залишилися без відповіді. У відповідності до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України для справ даної категорії позовна давність становить 3 роки (ст.ст. 71, 75 ЦК України в ред. 1963 року), позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. З розрахунку вбачається, що відповідач вносив поточну проплату, а не погашав заборгованість. В зв’язку з цим, заборгованість може бути стягнута за період з 01.09.2005 р. по 01.09.2008 р., що складає 1472,09 грн. Представником позивача будь-яких причин, які б свідчили про неможливість заявлення позову раніше не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що він в особі його структурного підрозділу – Херсонських міських електричних мереж (ХМЕМ) є постачальником електричної енергії. Відповідач по справі є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] . У зв’язку з порушеннями відповідачем правил користування електричною енергією, розмір збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією (ПКЕЕН) для населення відповідно до якої було зроблено нарахування збитків, становить 6943,02грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму збитків та судові витрати. Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином. На стадії заочного розгляду справи, представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.48 ПКЕЕП – споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Судом встановлено, що споживачем електроенергії за адресою [ADDRESS] , є відповідач. Згідно акту №208253 від 15.12.2007р. складеного працівниками ХМЕМ в ході проведення рейду, за адресою [ADDRESS] , було встановлено факт без облікового користування електричною енергією, шляхом підключення фазного та нульового дроту з розриву до обліку на внутрішню квартирну проводку, поза приладом обліку, на переноску, що відповідно п.48 ПКЕЕН є розкраданням електричної енергії та тягне за собою відповідальність. Згідно п.53 ПКЕЕН та Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 22 листопада 1999р. проведено розрахунок розміру збитків. Згідно з розрахунком, що є в матеріалах справи розмір збитків по акту №208253 від 15.12.2007р. становить 6943,02грн. Згідно ст.27 З.У. “Про електроенергетику”, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 29 травня 2006 року відповідачу був наданий кредит у розмірі 1000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов”язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв”язку з чим станом на 25 липня 2008 року має заборгованість 13116,50 гривень, яка складається з наступного: 8179,97 гривень- заборгованості за кредитом, 4936,53 гривні- заборгованість по процентам за користування кредитом. Тому просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, в зв»язку з частковим погашенням боргу відповідачем, просив стягнути з відповідача 6950,68 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 29 травня 2006 року відповідачу був наданий кредит у розмірі 1000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов”язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв”язку з чим станом на 25 листопада 2008 року має заборгованість 6950,68 гривень, яка складається з наступного: 3761,68 гривень- заборгованості за кредитом, 2627,48 гривні- прострочена заборгованість по кредиту, 311,97- заборгованість по простроченим відсоткам, 94,04 гривень- нараховані відсотки по кредиту( за поточний місяць),155,51 гривня- нараховані відсотки по простроченому кредиту( за поточний місяць). Оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув суму заборгованості по кредитному договору позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved