Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинковолодіння [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він та відповідачка є співвласниками вказаного будинковолодіння. Рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 07.01.1954 року №1/35 за будинковолодінням закріплена земельна ділянка розміром 932 кв.м. Між ними склався певний порядок користування земельною ділянкою. Спорів щодо такого порядку користування в них немає. Однак, відповідачка не погоджується спільно вирішити питання приватизації земельної ділянки. Тому, просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в заяві до суду, просить встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до кадастрового плану, виготовленого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» м.Вінниця, 2008 р., виділивши йому в користування земельну ділянку площею 0,0323 га, що позначена на кадастровому плані Зоною №1 блакитного кольору. Відповідачці просить виділити в користування земельну ділянку площею 0,0600 га, що позначена на кадастровому плані Зоною №2 жовтого кольору. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, який фактично склався між ними, і який відображений на кадастровому плані. Представник третьої особи Вінницької міської ради Швед Р.В. щодо розміру земельної ділянки не заперечував, а щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою поклався на думку суду. Оскільки позивач не відмовляється від позову, а відповідачка визнала позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим розглянути справу по суті і ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України, про що також в судовому засіданні просять сторони. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в суді фактам відповідають правовідносини землекористування та власності, що регулюються Земельним кодексом України. Судом встановлено, що позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.1998 року, посвідченого Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою в реєстрі за №2-148 та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» за реєстровим №16631 належить 13/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.4). Відповідачка є власником інших 37/50 частин вищевказаного будинковолодіння, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (а.с.8-11). Рішенням виконкому Вінницької міської ради народних депутатів №1/35 від 07.01.1954 року зареєстровано за землекористувачами будинковолодіння [ADDRESS] земельна ділянка площею 918 кв.м., крім того 45 кв.м. лишки, з яких 14 кв.м., як вказано в рішенні недоцільно вилучати. Відповідно до п.7 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто, сторони правомірно користуються земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Вінницької міськради №1/35 від 07.01.1954 року. Згідно кадастрового плану (а.с.12) у фактичному користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 0,0323 га. Відповідачка фактично користується земельною ділянкою площею 0,0600 га. Претензії від суміжних землевласників та землекористувачів щодо меж земельної ділянки відсутні, що підтверджується протоколом погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки від 26.09.2008 (а.с.7). Відповідно до ст.92 ЗК України право постійного користування - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Згідно ст.95 ЗК України землекористувач має право самостійно господарювати на землі, тобто про встановлення окремого користування частиною земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки у спільній земельній ділянці. Частиною 4 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Отже, судом встановлено, що сторони користуються земельною ділянкою згідно з порядком, відображеним в кадастровому плані і даний порядок відповідає долям в будинку, і є найбільш прийнятним для сторін. Будь-яких спірних питань з приводу саме такого порядку користування землею у позивача, відповідача, третьої особи, суміжних землекористувачів не виникає, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та встановлення порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS]відповідно до кадастрового плану, виготовленого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» м.Вінниця, 2008 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved