Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Світловодську про визнання незаконними дій та бездіяльності відповідача, зобовязання зробити перерахунок пенсії згідно вимог діючого пенсійного законодавства щодо пільг, встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В судове засідання позивач не зявився, але до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд винести рішення, яким позов задовольнити на його користь. Письмова заява долучена до матеріалів справи, як доказ підтверджуючий вищевказану обставину.(а.с.12) В судове засідання представник відповідача не зявився, подав до суду заперечення проти заявленого позову, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Просить суд у задоволенні позову відмовити та зазначає, що нарахування та сплата пенсії позивачу здійснюється на підставі пенсійного законодавства України, в тому числі, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1. Заперечення долучено до матеріалів справи, як доказ підтверджуючий вищевказану обставину. В судовому засіданні досліджені докази, а саме: посвідчення інваліда 2-ї групи, виданого на імя позивача; посвідчення особи, постраждало!- внаслідок Чорнобильської катастрофи, виданого на імя позивача з вкладкою; довідка висновку МСЕК про те, що позивачу встановлена 2-га група інвалідності, безстроково, причина інвалідності - участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; довідка про те, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.(а.с.4-5) В судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно являється інвалідом 2-ї групи внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС, про що видно з посвідчення категорії 1 серія А № 111007 та з посвідчення серії Б № 321605. (а.с.5) На теперішній час відповідачем нараховується позивачу пенсія з урахуванням пільг та коефіцієнтів в невеликої суми, про що видно з розпоряджень виданих [PERSON] управлінням ПФУ в м.Світловодську за місцем вимоги.(а.с.8-11) У відповідності до вимог ст. 49 зазначеного Закону України, пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на пенсію. Відповідно до вимог ч.4 ст. 54 Закону державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та 2-ї групи інвалідності, не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно вимог ст. 50 Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 2-ої групи, встановлена в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст. 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі і в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, за Конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч.І ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до п. З ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що набрала чинність 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Враховуючи викладені обставини справи, з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік та від 22.05.2008 року про неконституційність Законів України «Про державний бюджет на 2007 та 2008 роки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно долученої до позовної заяви квитанції позивач при зверненні до суду сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн.00 коп. (ас.1) Відповідно до статті 257 Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Outcome: approved