overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

В жовтні 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про дострокове розірвання договорів кредиту та поруки і стягнення 20744.71грн. боргу (6928.78грн. заборгованість по кредиту+1228.59грн. заборгованість по відсоткам+12587.34грн. пені=20744.71грн.) посилаючись на те , що [PERSON] своєчасно не погашає заборгованість по кредиту , а [PERSON] і [PERSON] , як поручителі не виконують свого обов*язку по виконанню позичальником кредитного договору . Представник позивача просить достроково розірвати кредитний договір між позивачем та [PERSON] та договори поруки між позивачем та [PERSON] і [PERSON] , стягнути на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку 20744.71грн. боргу і судові витрати по справі . [PERSON] позов визнала повністю . Позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню . З матеріалів справи видно , що 26.12.2005 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання позивачем [PERSON] кредиту в розмірі 15000грн. , який в повному розмірі був наданий в цей же день , із сплатою за користування кредитом 19% річних на три роки з помісячним погашенням боргу та відсотків за користування кредитом , згідно графіку . Для забезпечення виконання договору позичальником позивач в той же день уклав договори поруки з [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником . Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов*язання забезпеченого порукою , боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники . Згідно п.5.1. кредитного договору та ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , але [PERSON] належним чином договору не виконував внаслідок чого прострочив сплату основного боргу , що підтверджується розрахунком і не оспорюється відповідачами . Відповідно до кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків [PERSON] правильно нарахована пеня в розмірі 05% від простроченого платежу за кожен день прострочки , що становить 12567.34грн. та заборгованість по платежам по відсоткам в розмірі 1228.59грн. . Заборгованість по кредиту складає 6928.78грн. . Таким чином загальний розмір заборгованості складає 20744.71 грн. (6928.78+12587.34+1228.59=20744.71) . Згідно кредитного договору та ст.1050 ЦК України , кредитор у випадку прострочення платежу має право достроково стягнути заборгованість по кредиту , нараховані відсотки за користування кредитом і сплатити неустойку відповідно до ст.. ст.549-552 ЦК України . Таким чином вимоги позивача про стягнення боргу , відсотків і пені обґрунтовані і підлягають задоволенню . Оскільки позичальник тривалий час і істотно порушує умови кредитного договору , а поручителі не виконали свого обов*язку по забезпеченню виконання ним кредитного договору , вимога позивача про дострокове розірвання кредитного договору та договорів поруки з відповідачами обґрунтована і згідно ч.2 ст.651 ЦК України підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

В вересні 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про дострокове розірвання договорів кредиту та поруки і стягнення 15343.57грн. боргу посилаючись на те , що [PERSON] своєчасно не погашає заборгованість по кредиту , а [PERSON] і [PERSON] , як поручителі не виконують свого обов*язку по виконанню [PERSON] кредитного договору . Представник позивача просить достроково розірвати кредитний договір між позивачем та [PERSON] , договори поруки між позивачем та [PERSON] і [PERSON] , стягнути на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку 15343.57грн. боргу і судові витрати по справі . Позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню . З матеріалів справи видно , що 04.08.2005 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №013/08-112/1231 про надання позивачем [PERSON] кредиту в розмірі 15000грн. , який в повному розмірі був наданий в цей же день , із сплатою за користування кредитом 16% річних на чотири роки з помісячним погашенням боргу та відсотків за користування кредитом , згідно графіку . Для забезпечення виконання договору позичальником позивач в той же день уклав договори поруки №013/08-112/12321/1 з [PERSON] та №013/08-112//2 з [PERSON] . Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником . Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов*язання забезпеченого порукою , боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники . Згідно кредитного договору та ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , але [PERSON] належним чином договору не виконував внаслідок чого прострочив сплату основного боргу в розмірі 5989.47грн. та 8321.17грн. заборгував по сплаті за відсотки , що підтверджується розрахунком і не оспорюється відповідачами . Відповідно до кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків [PERSON] правильно нарахована пеня в розмірі 05% від простроченого платежу за кожен день прострочки , що становить 1042.93грн.. Таким чином загальний розмір заборгованості складає 15353.57грн. (5989.47грн.+8321.17грн.+1042.93грн.=15353.57грн.) . Згідно кредитного договору та ст.1050 ЦК України , кредитор у випадку прострочення платежу має право достроково стягнути заборгованість по кредиту , нараховані відсотки за користування кредитом і сплатити неустойку відповідно до ст.. ст.549-552 ЦК України . Таким чином вимоги позивача про стягнення боргу і пені обґрунтовані і підлягають задоволенню . Оскільки [PERSON] тривалий час і істотно порушує умови кредитного договору , а поручителі не виконали свого обов*язку по забезпеченню виконання ним кредитного договору , вимога позивача про дострокове розірвання кредитного договору та договорів поруки з відповідачами обґрунтована і згідно ч.2 ст.651 ЦК України підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

У жовтні 2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивачка вказала, що із [INFO] перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 2006 р. н. Посилаючись на ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на відповідача, оскільки той створив неможливі умови для спільного проживання. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді визнав позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з вересня 2006 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 18,04,2006 між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого у 2006 р. народилася дитина. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути витрати в справі, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з відповідача, оскільки на утриманні позивачки залишається неповнолітня дитина. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON]. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що від спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу вона народила дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, де частково відмовилася від позовних вимог, наполягаючи на стягненні з відповідача щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача та просить стягнути з відповідача витрати за виклик його через оголошення в пресі в розмірі 96 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, оскільки згідно повідомлення відділу зв'язку - адресат за даною адресою не проживає, тому судом, згідно ч. 9 ст.74 ЦПК України, було застосовано виклик відповідача до суду через оголошення в пресі, яке було опубліковане в газеті "Черкаський край" № 87 від 07 листопада 2008 року. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений, головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Так, оскільки від спільного проживання [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження народилася дитина - дочка [PERSON], а відповідач в порушення вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов'язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, то з нього належить стягнути аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення останньою повноліття. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Задовольняючи позов суд, стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7грн.50коп. та витрати за виклик відповідача через оголошення в пресі в розмірі 96 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON]. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що з 02 серпня 2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилися дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з"явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі де наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився але надав суду заяву де позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнав у повному обсязі, а справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволення, оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження народилася дитина - дочка [PERSON] Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов'язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, то з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7грн.50коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 2669 грн. 07 коп. заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 17 серпня 2006 року. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Позов належить задоволити з таких підстав. У відповідності з п.п. 1.1, 1.3, 2.4, 3.2 договору № [NUMBER], розписки про одержання платіжної картки від 17 серпня 2006 року та звіту про зняття коштів [PERSON] одержав в ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” кредитну картку в сумі 2000 грн. на 24 місяці під 0,1% відсотка річних за користування кредитом; за порушення місячного терміну повернення кредитної заборгованості, відсоткова ставка збільшується на 24% відсотки річних. Згідно з п.п. 3.2, 5.1 договору [PERSON] повинен був сплачувати кредит частками по 1/10 від залишку заборгованості на картковому рахунку до 15 числа із повним розрахунком до 16 серпня 2008 року. Як вбачається з розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитом становить 2000 грн., за відсотками - 669 грн. 07 коп. Розрахунок підтверджується звітом про рух коштів на картковому рахунку [PERSON] від 21 листопада 2008 року. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610-612 ЦК України цю суму належить стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно із ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати позивачу документально підтверджену суму судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає у [ADDRESS] , що знаходиться на балансі позивача, зобов’язаний сплачувати витрати на обслуговування будинку та прибудинкової території, однак ухиляється від їх сплати, тому виникла заборгованість у сумі 619,97 грн. за період з 01.03.2007 року по 01.10.2008 року, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у попереднє судове засідання не з’явився, позов підтримав, просив справу слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у попереднє судове засідання не з’явився, позов визнав повністю, попереджений про наслідки визнання позову, просив справу слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що заборгованість відповідача по витратах на обслуговування будинку та прибудинкової території відповідно до довідки за період з 01 .03.2007 року по 01.10.2008 року складає 619,97 грн. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 68 ЖК України підстави для стягнення заборгованості, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита рішенням Лисичанської міської ради від 21.02.2008р., то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 30 грн. згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 липня 2007 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № [NUMBER] , посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені на початку червня 2008 року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з’явилася, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез’явлення не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про одруження, копія довідки про тілесні ушкодження позивачки, розписка про отримання відповідачем судової повістки, квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи . Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2007 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № [NUMBER] , подружні стосунки були припинені на початку червня 2008 року через зловживання відповідачем спиртних напоїв, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає, від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

06 жовтня 2008 року [PERSON] звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 вересня 2005 року по 31 серпня 2008 року включно в сумі 243,19 грн. та 30,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення. Позивач вимоги обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] проживає в приватизованій квартирі за адресою [ADDRESS] і не виконує своїх зобов'язань щодо своєчасного внесення плати за утримання будинку і прибудинкової території. В результаті цього утворилась заборгованість по сплаті даних комунальних послуг в сумі 243,19 грн. за період з 01 вересня 2005 року по 31 серпня 2008 року включно, яку просить стягнути позивач на його користь з [PERSON] та 30 грн. витрат за інфораційно-технічне забезпечення розгляду справи понесених позивачем при подачі позову до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення боргу з відповідачів, суд позов задоволює. Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача підлягає 243,19 грн. заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 вересня 2005 року по 31 серпня 2008 року включно , та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується документально (а.с.1) та в доход держави 51,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона збудувала його на земельній ділянці, що була їй виділена для індивідуального будівництва житлового будинку в 1952 році, але не отримала свідоцтво про право власності на будинок. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка у судове засідання не з’явилася, позов підтримала, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, позов визнав, справу просив слухати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Матеріалами справи встановлено, що позивачка збудувала житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, що була їй виділена для індивідуального будівництва житлового будинку в 1952 році. Задовольняючи позов, суд виходить із ст. 331, 392 ЦК України, згідно з якими право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved