Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-30 00:00:00

Викладення позиції представника позивача: ВАТ „Одеська ТЕЦ” звернувшись з даним позовом просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиті послуги опалення та гарячого водопостачання у розмірі 904 гривень 91 копійка. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка є наймачем квартири [ADDRESS], яку вони забезпечують тепловою енергією. Відповідачі своєчасно не здійснювали оплату за спожиті послуги з опалення та гарячого водопостачання у повному обсязі, у зв'язку з чим на період з жовтня 2002 року по грудень 2007 року виникла заборгованість у вказаному розмірі. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 409,91 грн., посилаючись при цьому на те, що відповідачка частково погасила заборгованість. Також представник просив стягнути з відповідачки [PERSON] витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 30 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував наступними доказами: довідкою про склад сім'ї та прописку, реєстром нарахувань та оплат. Викладення позиції відповідачки: Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти стягнення з неї зазначеної суми, підтвердивши часткове погашення заборгованості. Крім того, відповідачка пояснила, що заборгованість склалася, через відсутність у неї грошей. Також вона просила надати їй розстрочку виконання рішення суду. Мотивувальна частина рішення: Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачка є наймачем квартири [ADDRESS]. Позивач є постачальником тепла відповідно до ЗУ „Про житлово-комунальні послуги”, а відповідачі є споживачами даної послуги. На думку суду, між сторонами, відповідно до ст.526 ЦК України, виникли договірні зобов'язання, які в порушення вимог ст.530 ЦК України, не виконувалися відповідачами належним чином у встановлений строк. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами, одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надавались відповідачці послуги по постачанню тепла та гарячого водопостачанню, а відповідачка в порушення вимог вищевказаної статті не оплачувала вартість вказаної послуги. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка, в порушення вищевказаних норм закону, не здійснювала оплату за опалення та гаряче водопостачання. Відповідно до ст. 257 ЦК України, строк позовної давності становить три роки. Разом з тим, п.1 ст.264 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Так як відповідачка частково проводила оплату послуг, то суд приходить до висновку, що строк позовної давності переривався. Таким чином, суд вважає, що з відповідачки належить стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 409,91 грн. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки судових витрат у вигляді оплати інформаційно технічного забезпечення в розмірі 30 грн. Крім того, у зв'язку з тим, що позивач згідно рішення Одеської міської ради, звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн. Враховуючи важкий матеріальний стан відповідачки, суд вважає можливим надати їй розстрочку виконання рішення суду строком на десять місяців.

Outcome: approved