Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

В жовтні 2009 року [PERSON] звернувся в суд до [PERSON] з позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначав, що 02.01.2007 року приблизно о 15 годині в районі перехрестя проспекту Жовтневого та вулиці Колонтай в м. Миколаєві [PERSON] , керуючи автомобілем „ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі вул.. Колонтай, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.11., 33.2.1 Правил дорожнього руху України та скоїв зіткнення з його автомобілем «Субару Імпреза», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі проспекту Жовтневого. Внаслідок зіткнення автомобілів, вони отримали механічні пошкодження. Згідно вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.06.2008 р. відповідача визнано винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В результаті ДТП йому заподіяно матеріальні збитки, сума яких згідно висновку фахівця в галузі авто-товарознавчих досліджень складає 86926,94 грн., крім цього ним витрачені кошти на правову допомогу адвоката в сумі 4000грн. Також,\~винними діями\~відповідача йому\~заподіяно моральну\~шкоду в\~сумі 10000\~грн.,\~у зв`язку\~з моральним\~стражданнями,\~викликаними пошкодженням\~його автомобіля,\~витрачанням часу\~на оформлення\~відповідних документів,\~відвідування слідчого\~та суду,\~проведення експертизи,\~переживань,\~викликаних відмовою\~відповідача ремонтувати\~його автомобіль. Посилаючись на вказані обставини і те, що відповідач добровільно не бажає відшкодовувати матеріальні збитки та моральну шкоду, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні пояснюючи це тим, що він не винний у скоєні ДТП. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, а саме з вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.06.2008 року по кримінальній справі №1-17/2008, яка була досліджена судом, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.11, 33.2.1 «Правил дорожнього руху України» та він був визнаний судом винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст.286 КК України і йому призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 510 грн.. Вирок у кримінальній справі набрав законної сили, а тому у відповідності у відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України є обов`язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено вирок суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , який порушив «Правила дорожнього руху України». Оскільки в судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля є [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер [NUMBER] , то суд знаходить необхідним покласти відповідальність по відшкодуванню матеріального збитку на відповідача. Відповідно до висновку спеціаліста Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 66 від 16.02.2007 року по визначенню суми матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SUBARU Impreza» сума матеріального збитку, заподіяного позивачу в результаті ДТП складає 86926,94 грн. Позивачем було доведено, що пошкодження вказані в звіті відображені правильно і повно, а тому суд вважає, що вказана сума збитку підлягає стягненню з відповідача в повному об`ємі. Таким чином суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову в частині матеріальної шкоди у розмірі 86926,94 грн. у відповідності до ст. ст.1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України. В частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у задоволенні даної вимоги, як безпідставна. Вирішуючи питання про відшкодування компенсації за заподіяну моральну шкоду, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої, моральна шкода, заподіяна громадянину діями іншої особи або організацією, які порушили його законні права, відшкодовується особою або організацією, що заподіяли шкоду. Позивач посилався\~на те,\~що пошкодження\~автомобіля стало\~причиною його\~моральних страждань,\~він втратив\~душевний спокій,\~багато часу\~витрачав на\~оформлення документів,\~відвідування слідчого\~та суду,\~проведення експертизи. Суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 грн., оскільки, [PERSON] спричинена моральна шкода, яка полягала в порушенні його законних прав з врахуванням моральних страждань та суті позовних вимог. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених витрат по оплаті держмита в сумі 969,27 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд знаходить підлягаючими задоволенню частково, пропорційно до задоволеним вимогам, тільки частині держмита та стягує з відповідача держмито у розмірі 869,27 грн.

Outcome: partial