Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася з вищевказаним позовом до відповідачки мотивуючи свої вимоги тим, що будинок [ADDRESS] знаходиться в їх спільній частковій власності . Право власності на частину цього будинку , а саме квартиру № 2 вона набула згідно договору дарування від 10 грудня 1993 року. Власником квартири № 1 є відповідачка . Оскільки згідно договору дарування вона прийняла в дар квартиру без визначення частки по відношенню будинку , вона позбавлена можливості точно визначити свою частку, що має важливе значення для розподілу присадибної земельної ділянки між співвласниками. При вирішенні питання про розподіл земельної ділянки між нею та відповідачкою в акті розподілу земельної ділянки від 08.12.2005 року частка відповідачки в розмірі 57/100 житлового будинку була записана зі слів відповідачки. На протязі всього часу проживання , як вона так і попередній власник квартири , а також відповідачка користувалися присадибною земельною ділянкою в рівних частинах, а потім відповідачка самовільно неправомірно без її згоди розділила земельну ділянку відокремивши собі більшу частину. Вона вважає , що при переході права власності на будівлю до кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі, якщо інше не передбачено договором відчуження будівлі. Вважаючи, що вся площа земельної ділянки господарства складає 0,2012 га з яких площа дворової частини , що знаходиться у спільному користуванні становить 0,0736 га, площа огороду становить 0,1276 га, вважає, що площа огороду повинна бути розділена порівну. Дворова частина земельної ділянки знаходиться в спільному користуванні , але не дивлячись на це відповідачка поставила в огорожу в дворі , перешкоджаючи їй виконувати роботи по обслуговуванню належної їй квартири. Також відповідачка поряд з її кімнатою посадила дерево - березу , яка своїм корінням руйнує фундамент її частини будинку, а гіллям та листям затіняє її частину будинку. Оскільки ці їх частки в будинку документально не встановлені , згода користування земельною ділянкою не досягнута вона і звертається до суду та просить рішення , яким встановити розмір її частки в спільній частковій власності будинку [ADDRESS]; встановити її частку в спільній власності на земельну ділянку , виділивши її цю ділянку ; зобов'язати відповідачку ліквідувати роздільну огорожу дворової частини ; зобов'язати ліквідувати березу. В послідуючому позивачка змінила свої позовні вимоги вказавши, що будинок в якому проживають вона та відповідачка є їх спільною частковою власністю, який згідно ст.. 183 ЦК України є неподільним, оскільки розділ його є неможливим . Для обслуговування цього будинку в цілому , господарських будівель і споруд була надана присадибна земельна ділянка , яка знаходиться в спільній сумісній власності їх як співвласників жилого будинку, що робить не можливим поділ присадибної земельної ділянки без втрати її цільового призначення. Користування земельною ділянкою, що знаходиться в спільній сумісній власності , здійснюється за договором або за законом. Оскільки відповідачка самовільно визначила свою частку у користуванні ділянкою, відступивши від принципу рівності прав співвласників будинку , згоди між ними не досягнено. На час придбання права власності на будинок , частки власності як її так і відповідачки не були визначені і вони користувалися присадибними ділянками на рівних засадах . На даний час встановлення розмірів цих часток не може бути основою для вирішення питання про розмір користування ділянки кожної із сторін , тим паче, що розміри часток власності на будинок мають відносно не стабільний характер, змінювалися і можуть змінюватися в зв'язку з добудовами чи зменшенням своїх частин сторонами. Оскільки присадибна спірна земельна ділянка має одне цільове призначення - обслуговування одного будинку і господарських споруд, а фактично розділена на дворову і городню , ділити їх неможливо і вони повинні знаходитися в спільній сумісній власності, вважає, що суд повинен прийняти рішення про рівноправне користування цими частинами в тому числі й городньою. На цій підставі змінює свої позовні вимоги і просить суд винести рішення, яким зобов'язати відповідачку ліквідувати роздільну огорожу дворової частини присадибної земельної ділянки і затвердити спільний порядок її користування ; затвердити спільний порядок користування городньою частиною присадибної земельної ділянки на рівних засадах провівши його обмір і розподіл на рівні частини; зобов'язати відповідачку ліквідувати березу, посаджену біля частини будинку позивачки. В судовому засіданні позивачка та її представник свої вимоги , щодо ліквідації розподільної огорожі дворової частини присадибної земельної ділянки , затвердження порядку її користуванням , затвердження спільного порядку користування городньою частиною присадибної земельної ділянки, провівши його обмір і розділ на дві рівні частини підтримали, вказавши, що оскільки присадибна земельна ділянка має цільове призначення обслуговування будинку в цілому, господарських будівель і споруд та знаходиться в спільній сумісній власності , поділ її без втрати її цільового призначення не можливий , прохають визначити спільний порядок користування як дворовою так і городньою частинами земельної ділянки , поділивши на дві рівні частини згідно варіанту №1 запропонованого експертом у висновку додаткової судової будівельно - технічної експертизи від 05.09.2008 року, де користування земельною присадибною ділянкою визначено по Ѕ частині між співвласниками з урахуванням при цьому конфігурації земельної ділянки , її розміри, місце розташування будинку та надвірних будов. Від вимог щодо зобов'язання відповідачки ліквідувати березу відмовляються, оскільки на даний час їх вимоги відповідачкою виконані. Відповідачка та її представник позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що відповідачці на підставі договору купівлі - продажу квартири від 29.08.1990 року належить квартира [ADDRESS], яка складається з 57/100 частин будинку і надвірних будівель . В даній квартирі відповідачка проживає протягом 50 років , відповідно до частки в будинку вона користується і присадибною земельною ділянкою в розмірах пропорційних цій частині. Даний уклад користування склався з початку її проживання . Ніхто з попередніх квартиронаймачів квартири № 2 , а потім власники її ніяких вимог щодо невірного визначення розміру та користування присадибної земельної ділянки не виказували. Межа по спірній земельній ділянці визначилась майже 50 років тому і не змінювалась. Згідно її заяви 22.12.1993 року рішенням виконавчого комітету Лебединської міськради їй було передано у власність земельну ділянку за місцем мешкання площею 0,0900 га. Площа та межі земельної ділянки при винесенні цього рішення вказані не були. 08.11.2005 року комісією Лебединської міськради був складений акт розподілу земельної ділянки , але вони з[PERSON] не дійшли згоди щодо порядку фактичного землекористування. Вважає , що межа земельних ділянок , якими користується вона та позивачка повинна бути залишена без змін і згодна на встановлення порядку користування земельною ділянкою без урахування площі самозахоплення , згідно другого варіанту запропонованого експертом згідно висновку від 20.02.2008 року , а саме виділенням їй в користування земельну ділянку загальною площею 1144,5 кв.м , де ділянка індивідуального користування становитиме площею 1126,0 кв.м. ; ділянка загального користування площею 18,5 кв.м. та встановленням межі порядку користування земельною ділянкою згідно пропозиції експерта по цьому варіанту. Решту позовних вимог не визнає, оскільки вважає, що огорожа встановлена в дворовій частині господарства не є перешкодою для позивачки по обслуговуванню її частини будинку. Березу на яку вказує позивачка на даний час вона спиляла. Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст.. 377 ЦК України, 88, 119, 152, 158 Земельного кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що позивачці належить на праві особистої власності частина житлового будинку ( двокімнатна квартира), що знаходиться в м. [ADDRESS], на підставі договору дарування від 10.12.1993 року, реєстровий № 2-3138. 57/100 частини цього будинку належить на праві особистої власності відповідачці на підставі договору купівлі - продажу квартири в житловому будинку 29.08.1990 року , реєстровий № 2- 2231. Дане домогосподарство розташоване на земельній ділянці, загальна площа якої складає без урахування самозахоплення - 0, 2012 кв. м., що відповідає даним кадастрової зйомки домоволодіння [ADDRESS] станом на 08.11.2005 року. Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 22.12.1993 року № 352 (а.с.37) відповідачці передано у власність земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва , площею 0,09 га за адресою [ADDRESS], без встановлення межі земельної ділянки і виділу цієї площі в натурі. З акту розподілу земельної ділянки від 08.11.2005 року (а.с.43-44) вбачається, що між співкористувачами земельної ділянки згода по встановленню межі не досягнена. Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 432/07 від 22.02.2008 року та № 374/08 від 05.09.2008 року, враховуючи конфігурацію земельної ділянки, її розміри, місце розташування жилого будинку, надвірних будов, розмірів часток співвласників будинку запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою відповідно до вказаних часток співвласників. Позивачка посилаючись на те, що для обслуговування будинку в цілому була надана присадибна земельна ділянка , яка знаходиться в їх спільній сумісній власності і визначення розмірів часток в домоволодінні не може бути основою для вирішення питання про розмір користування ділянкою кожної із сторін , вважає, що як вона так і відповідачка повинні користуватися нею на рівних засадах, провівши розподіл на рівні частини і тому наполягає на першому варіанті додаткової експертизи запропонованого порядку , згідно якому в користування , позивачки виділити земельну ділянку індивідуального користування площею 996,0 кв. м., ділянку загального користування площею 10,0 кв.м. , рівноцінні ділянки виділити в користування відповідачки. При цьому встановити межу порядку користування земельною ділянкою: - від т. А , розташованої на межі ділянки ( червона лінія) з боку вулиці Пилипінської на відстані 16,39 м. від межі з ділянкою [ADDRESS] під кутом до огорожі, пряма лінія, довжиною 1,6 м, до т. Б , розташованої на контурі стіни житлового будинку під літ «А»; - від т. Б по лінії поділу жилого будинку літ «А» до т.В; - від т. В по прямій, паралельно стіні прибудови літ «а2», пряма лінія до т. Г, довжиною 5,0 м; - від т. Г під кутом , паралельно межі земельної ділянки № 109, пряма лінія, довжиною 47,25 м до т.Д; - від т.Д, під кутом, пряма лінія, довжиною 22,03 м до т.Е , розташованої на тильній межі земельної ділянки; - від т. Г під кутом, паралельно стіні житлового будинку літ «А» до т.Е , розташованій на зовнішній грані стіни прибудови літ « а2» до т. Ж; - від т. Ж по зовнішній грані стіни житлового будинку літ «А» до т.В; При цьому лінія В-Г -Є-Ж-В визначає ділянку загального користування обох співвласниць домоволодіння. Точка А ділить межу ( червону лінію) по вул.. Пилипінській на дві частини: 13,65 м і 16,39 м. Точка Є ділить межу з тильної сторони ділянки на дві частини : 5,79 м і ламана лінія 9,27 м ( 1,15 м; 2,15 м, 5,97 м) . Суд вважає неможливим погодитись з запропонованим позивачкою варіантом встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою виходячи зі слідуючого. Як пояснила відповідачка земельною ділянкою, яка на даний час є в її користуванні , вона користується на протязі 47 років, з часу її проживання в даному домоволодінні як квартиронаймача, а потім власниці квартири. При цьому межу на земельній ділянці вона не встановлювала, оскільки вона була встановлена попередніми квартиронаймачами. До набування позивачкою права власності на квартиру в цьому домоволодінні попереднім квартиронаймачем, а потім власником була [PERSON], яка користувалася тією ж частиною земельної ділянки, що користується і позивачка. При цьому ніяких непорозумінь щодо невірності проведення межі між ними не виникало. Огорожа , яка розділяє по межі їх земельну ділянку встановлена нею понад 12 років тому, і до цього часу претензій щодо правомірності її встановлення з боку позивачки не було. Про встановлений порядок користування земельною ділянкою указаний відповідачкою , ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., які ствердили, що відповідачка протягом всього часу проживання [ADDRESS] користувалася більшою часткою землі , ніж інші співкористувачі , які також мешкали в цьому господарстві. Це стверджується і актом розподілу земельної ділянки від 08.11.2005 року (а.с. 22-23). Зафіксований експертом фактичний розмір земельної ділянки без самозахоплення складає 2012 кв.м. Цей розмір відповідає розміру кадастрової зйомки в акті розподілу земельної ділянки [ADDRESS] від 08.11.2005 року і тому суд вважає, що саме цей розмір земельної ділянки необхідно взяти до уваги при визначенні порядку користування та встановлення межі між співкористувачами. При цьому суд вважає, що в користування відповідачки має бути визначена земельна ділянка , якою вона добросовісно , відкрито і безперервно користується понад 15 років ( набувальна давність). Але при цьому суд враховує, що фактичний порядок користування земельною ділянкою сторонами, встановлений експертом ( а.с. 118), суперечить деяким будівельним нормам та правилам . Враховуючи це суд вважає необхідним встановити порядок користування земельною ділянкою між сторонами відповідно до варіанту № 2 судової будівельно - технічної експертизи № 432/07 , а саме виділивши в користування [PERSON]. земельну ділянку загальною площею 1144,5 кв.м. , а саме: ділянку індивідуального користування, площею 1126 кв. м , ділянку загального користування площею, 18,5 кв.м.,[PERSON] виділити в користування земельну ділянку , загальною площею 867,5 кв.м. , а саме : ділянку індивідуального користування , площею 849,0 кв. м., ділянку загального користування , площею 18,5 кв.м.. Визначити межу порядку користування земельною ділянкою : - від точки А , розташованої на межі ділянки ( червона лінія) з боку вулиці Пилипінської на відстані 16,39 метра від межі з ділянкою [ADDRESS] під кутом до огорожі, пряма лінія, довжиною 1,6 м. до точки Б , розташованої на контурі стіни житлового будинку під літерою « А» ; - від т. Б по лінії поділу жилого будинку літера « А» до т. В; - від т. В під кутом , паралельно стіні жилого будинку літ. «А» , пряма лінія до т. Г, довжиною 3,7 м.; - від т. Г під кутом, паралельно межі з земельною ділянкою № 109, пряма лінія, довжиною 5,7 м до т. Д; - від т. Д , під кутом, пряма лінія , довжиною 66,1 м до т. Е , розташованої на тильній межі земельної ділянки; - від т. Г , паралельно стіні житлового будинку літ.»А» до т. І , розташованій на зовнішній грані стіни прибудови літ. «а2» ; - від т. І по зовнішній грані стіни прибудови літ. « а2» до т. К ; - від т. К по зовнішній грані стіни житлового будинку літ.»А» до т. В . Лінія В-Г-І-К-В визначає ділянку загального користування обох співвласниць домоволодіння. Точка А ділить межу ( червону лінію) [ADDRESS] на дві частини : 13,65 м і 16,39 м. Точка Е ділить межу з тильної сторони ділянки на дві частини : 6,94 м і ламана лінія 8,12 м ( 2,15 м ; 5,97 м) ; При цьому суд вважає необхідним зобов'язати [PERSON]. ліквідувати огорожу двору, яка мається на земельній ділянці загального користування, розміром 18,5 кв.м. та визначена лінією літерами В-Г-І-К-В . Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає, судові витрати між сторонами визначити таким чином , стягнути з відповідачки на користь позивачки в повернення сплаченого нею судового збору в розмірі 8,50 грн. Витрати по проведенню судової будівельно - технічної експертизи в розмірі 1850 грн. суд вважає необхідним розподілити між сторонами порівну. При цьому враховуючи , що позивачкою сплачена сума 400 грн. , відповідачкою 925 грн., стягнути з позивачки різницю витрат в сумі 525 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved