Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

23.10.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що його структурний підрозділ ПО "Ясинувататепломережа" виробляє і поставляє теплову енергію та гаряче водопостачання для населення м.Ясинуватої і Ясинуватського району. Відповідачі є споживачами виробленої продукції і зобов'язані вчасно сплачувати її вартість, однак, внаслідок невиконання ними своїх зобов'язань утворилася заборгованість в період з жовтня 2002 року по липень 2008 року в сумі 2383,91 грн., яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Крім того, у зв»язку з простроченням відповідачами грошового зобов»язання просили також стягнути втрати від інфляційних процесів за весь період прострочки, що склали 959,46 грн., та 3% річних за весь період затримки, що складає 197,55 грн. В судовому засіданні представник позивача Буцик Р.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив стягнути суму боргу з урахуванням втрат від інфляційних процесів та трьох відсотків річних в загальному розмірі 3540,92 грн., а також сплачені ними витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що вона уклала з позивачем договір про реструктуризацію боргу, що утворився на 1 грудня 2006 року, в сумі 1857,16 грн., а решту боргу в сумі 526,75 грн. сплатила ще до звернення позивача до суду. Просила в позові відмовити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги також не визнав і надав аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги, а згідно зі ст.64 ЖК України, повнолітні члени сім»ї наймача несуть солідарну з ним відповідальність. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом установлено, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], складом сім»ї 3 повнолітні особи (а.с.5). За період з 10.10.2002р. по 01.07.2008 р. у зв»язку з частковою оплатою у них виникла заборгованість за комунальні послуги тепломережі в сумі 2383,91 грн. (а.с.6-7). Разом з тим, в суді установлено, що 06.11.2008 року між відповідачкою [PERSON] і позивачем укладено договір про реструктуризацію боргу, що утворився на 01.12.2006 року (а.с.39), цей договір відповідачами укладено ще до того, як вони дізналися про звернення позивача до суду (а.с.32). Доводи представника позивача стосовно того, що договір про реструктуризацію не звільняє відповідачів від відповідальності за прострочення цього грошового зобов»язання не грунтуються на законі. Відповідно до ч.2 ст.604 ЦК України зобов»язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов»язання новим зобов»язанням між тими ж сторонами (новація). Відповідно до ч.4 цієї статті новація припиняє додаткові зобов»язання, пов»язані з первісним зобов»язанням, якщо інше не встановлено договором. В укладеному договорі реструктуризації мова про відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України, не йдеться, [PERSON] умови зазначеного договору виконує належним чином (а.с.41). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 1857,16 грн., а також нарахування на цю суму трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають. Решта заборгованості в сумі 526,75 грн. на момент розгляду справи в суді також сплачена відповідачами, про що свідчать квитанції (а.с.40). Разом з тим, з розрахунку, наданого позивачем (а.с.7-8), та квитанцій про оплату, наданих для огляду відповідачами, вбачається, що платежі за отримані комунальні послуги відповідачами вносились з порушенням установленого строку, а саме: за січень 2007р. - в квітні 2007р., за лютий 2007р. - в травні 2007р., за березень 2007р. - в червні 2007р., за квітень 2007р. - у вересні 2007р., за жовтень 2007р. - у грудні 2007р., за листопад 2007р. - у лютому 2008р., за грудень 2007р. - у березні 2008р., за січень 2008р. - у квітні 2008р., за лютий 2008р. - у липні 2008р., за березень 2008р. - у серпні 2008р., за квітень 2008р. - у серпні 2008р., в той час, як повинні були здійснюватись не пізніше 20 числа місяця, наступного за оплачуваним, що не оспорювалось сторонами. Таким чином, з урахуванням термінів прострочення грошового зобов»язання 3 % річних від простроченої суми складуть 14,20 грн., які необхідно стягнути з відповідачів (поточна заборгованість за місяць множиться на 3%, ділиться на 365 днів і множиться на кількість прострочених днів). Крім того, з урахуванням індексів інфляції відповідно до довідки Державного комітету статистики України (а.с.36), витрати від інфляційних процесів складуть 71,95 грн.(заборгованість за поточний місяць додається до сальдо попереднього періоду і множиться на індекс інфляції поточного місяця), які також підлягають стягненню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави (а.с.6) На підставі викладеного і ст.ст.64,67,68 ЖК України,

Outcome: partial