Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 листопада 1997 року помер її рідний дядько [PERSON], який на протязі свого життя проживав в [INFO] по вул.Леніна. Спадкоємців за законом першої черги за законом в дядька не було. Спадщину після його смерті фактично прийняв батько позивача та рідний брат померлого [PERSON], який також проживав в с.Воронове. Дядькові належав на праві власності житловий будинок №23 по вул.Леніна в с.Воронове, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради №238 від 25 червня 2009 року, та земельна ділянка площею 5,850 га, яка розташована на території Василівської сільської ради. Батько позивача [PERSON] помер 3 січня 2006 року. Спадщину після його смерті прийняла позивач, інших спадкоємців немає. Позивач вважає, що оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого брата, то спадкове майно, яке залишилося після смерті дядька повинно належати їй. В кінці 2008 року позивач звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори для того, щоб отримати спадщину, але їй було відмовлено в звязку з відсутністю в неї свідоцтва про смерть дядька, яке було втрачено її батьком, а також у звязку з тим, що немає підтвердження родинних відносин батька позивача та дядька. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07 травня 2009 року було встановлено , що батько позивача [PERSON] та її дядько [PERSON] були рідними братами. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у з звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а державний акт на право власності на землю взагалі дядько не отримував, оскільки помер 18.11.1997 року, а державний акт був виданий 23.03.1999 року. Просить встановити факт прийняття спадщини після [PERSON] після смерті брата [PERSON], та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: Синельниківський район с.Воронове вул.Леніна,23, та земельну ділянку площею 5,850 га, розташовану на території Василівської сільської ради. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Василівської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: с.Воронове вул.Леніна,23, покинутий спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] без будь-яких на те причин, захаращений, в аварійному стані. Спадкоємці проживали в одному селі та знали про майно, але будь-яких дій не приймали. Тобто фактично спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що земельний пай площею 5,850 га, який належав [PERSON] , разом з іншими непереофомленими паями, згідно розпорядження голови районної державної адміністрації №566р-06 від 15.09.2006 році був переданий в оренду ПП «Сальченко» та ПП «Мироненко», оскільки до 2006 року вказана земельна ділянка ніким не оброблялася і доходи з неї ніхто не отримував. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] помер в листопаді 1997 року. Поховали його брат [PERSON] разом зі своєю жінкою. Потім до 2005 року вони обробляли город та сад біля будинку, де жив [PERSON], за адресою: с.Воронове вул.Леніна,23. Треті особи [PERSON] нотаріальна контора та Відділ держкомзему у Синельниківському районі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині. Заслухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно актового запису про смерть №15 від 19.11.1997 року [PERSON] помер 18 листопада 1997 року в с.Воронове Синельниківського району. Згідно довідки Василівської сільської ради Синельниківського району №48 від 14 січня 2010 року [PERSON] був зареєстрований в домоволодінні своєї матері [PERSON] за адресою: с.Воронове вул.Леніна,23, в період з 1986 року по день своєї смерті. Власником будинку №23 по вул.Леніна с.Воронове значиться [PERSON]. Згідно довідки КП «[PERSON] МБТІ» №254 від 31.08.2009 року жилий будинок, розташований за адресою: с.Воронове вул.Леніна,23 , не заінвентаризований, право власності на зареєстровано. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №015358, виданого [PERSON] районною радою народних депутатів 23 березня 1999 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,850 га, яка розташована на території Василівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Грошова оцінка вказаної земельної ділянки, згідно довідки відділу Держкомзему у Синельниківському районі від 26.06.2009 року становить 59128 грн.45коп. Таким чином , з вищенаведених матеріалів справи вбачається, що спадкодавцеві [PERSON], факт прийняття спадщини після смерті якого просить встановити позивач, на праві власності належала лише земельна ділянка площею 5,850 га, що розташована на території Василівської сільської ради. Фактичним власником жилого будинку, розташованого за адресою: Синельниківський район с.Воронове вул.Леніна,23, була [PERSON]І, яка померла у 1988 році (відмітка в особистому рахунку №1184 книга №23), але до теперішнього часу будинок залишається не заінвентаризованим і право власності на нього не оформлено , що підтверджується довідкою КП «[PERSON] МБТІ». Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами згідно ст..57 ЦПК України є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Позивачем не доведено, що її батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті брата у вигляді земельної ділянки. Навпаки, в судовому засіданні встановлено, що спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,850 га, що належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на землю, не було фактично прийнято спадкоємцем [PERSON], оскільки , знаючи про існування вказаного спадкового майна, [PERSON] земельною ділянкою не користувався і ніяких доходів з неї не отримував. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті брата [PERSON], а тому відповідно і позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок, розташований за адресою: с.Воронове вул.Леніна,23, та земельну ділянку площею 5,850 га, розташовану на території Василівської сільської ради , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed