overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 3 396 грн. 79 коп., мотивуючи тим, що в порушення ст. 25 ЗУ „Про теплопостачання, ст. 815 ЦК України відповідач не виконує взяті на себе зобовязання щодо сплати за теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2009 р. складає 3396 грн. 79 коп. Просить стягнути в з відповідача суму заборгованості, та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та ухваленні рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 16). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач по справі проживає в [INFO] (а.с. 8). Зазначена квартира перебуває в державному житловому фонді. Обовязок споживачів вносити плату за комунальні та інші послуги передбачає ст. 68 ЖК України та ст. 815 ЦК України. Однак в порушення зазначених норм, відповідач взяті на себе зобовязання по сплаті наданих послуг за спожиту теплову енергію не виконує, що підтверджується наданою довідкою-розрахунком (а.с. 4-6). Станом на 01.12.2009 р. заборгованість складає 3 396 грн. 79 коп. Сума заборгованості в повному обсязі підлягає стягненню на користь кредитора, оскільки відповідно до загальних умов виконання зобовязань, передбачених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 2487 грн. 26 коп., мотивуючи його тим, що в порушення ст. 25 Закону України „Про теплопостачання та „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відповідач не виконує взяті на себе зобовязання щодо сплати комунальних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість за теплову енергію, яка станом на 01.12.2009 р. складає 2 487 грн. 26 коп. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та ухваленні рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. (а.с. 13). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач по справі є власником [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідач взяті на себе зобовязання по сплаті наданих послуг за спожиту теплову енергію не виконує, внаслідок чого станом на 01.12.2009 р. заборгованість становить 2487 грн. 26 коп., що підтверджується наданим розрахунком. (а.с. 4). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тому вимога про стягнення заборгованості за теплову енергію підлягає до задоволення. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

23.11.2009 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 2000 р. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились, дитина проживає з нею, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно до його повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 2000 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини між сторонами припинені. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, не суперечать закону, позов необхідно задовольнити. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 30 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.180, 182,183 Сімейний кодекс України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

26.01.2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1999 р. до 20.01.2005 р. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились, дитина проживає з нею, матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1999 р. до 20.01.2005 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Подружні відносини між сторонами припинилися. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, не суперечать закону, позов необхідно задовольнити. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 30 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.180, 182,183 Сімейний кодекс України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 21 червня 2003 року Відділом РАГС м. Рівне, актовий запис № 683. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Пояснив, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони припинили подружні стосунки, шлюб між ними існує формально. Подальше збереження сімї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати, дитину залишити проживати з матірю. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнала, вказала, що на розірвання шлюбу згідна. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2003 року Відділом РАГС м. Рівне, актовий запис № 683, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №063249 від 21 червня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно. На підставі ст.112 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 23 вересня 2006 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1638. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Пояснила, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, шлюб між ними існує формально. Подальше збереження сімї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати, дитину залишити проживати з нею. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав, вказав, що на розірвати шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2006 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1638, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №016619 від 23 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно. На підставі ст.112 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, на цьому ґрунті часто відбуваються сварки, скандали. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, у якій вимоги позову підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надала заяву, у якій вимоги позову визнала та просила розглянути справу за її відсутністю. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі є дані про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як свідчить із наданого суду свідоцтва, сторони знаходяться у шлюбі з 26.06.2009року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З жовтня 2009року сторони остаточно припинили подружні відносини і ведення сумісного господарства. Як вбачається із змісту позову, у сімї склалися ненормальні взаємини, внаслідок чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час. Сторони миритися не бажають, загальне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, які мають істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з позивача згідно його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду, вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 22 листопада 1997 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Рівненського міського суду шлюб між ними розрізано, доньку залишено на її вихованні. Відповідач кошти на утримання доньки надає не регулярно, у сумі недостатній для забезпечення потреб дитини, хоча має неофіційний заробіток, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у сумі твердій грошовій сумі 600 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] визнав позов повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у сумі 600 грн. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовслід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 КК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності на те законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22 листопада 1997 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №052608. Згідно рішення Рівненського міського суду шлюб між ними розрізано, доньку залишено на її вихованні. Відповідач кошти на утримання доньки надає не регулярно, у сумі недостатній для забезпечення потреб дитини, хоча має неофіційний заробіток. Як убачається зі змісту ч.1 ст.184 СК України,якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а також те, що він згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, суд прийшов до висновку, що слід стягнути нього аліменти у сумі 600 грн. На підставі ст.ст.112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 01.12.2007 року, сторони вступили до шлюбу. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів про шлюб Евпаторіївського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 1059. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони на даний час разом не проживають, причиною розпаду сімї, послужило те, що між ними стали відсутні взаємоповага та взаєморозуміння. Заявник на примирення не згодна шлюб просить розірвати. В судовому засіданні заявник позов підтримала, та просила розірвати шлюб. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, так як сімя розпалася і сторони не згідні на примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору міни дійсним, визнання права власності на нерухоме майно вказуючи, що 26 січня 1998 року між нею та [PERSON] був укладений договір міни квартири [ADDRESS]. Даний договір був оформлений сторонами у письмовій формі і зареєстрований в Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов'я», про що зроблено запис в «Журналі реєстрації операцій». Сторонами всі істотні умови договору були виконані повністю і належним чином, тому позивач просила визнати договір міни дійсним та визнати за нею право власності. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 220 ч.2 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У судовому засіданні встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується копією договору міни від 26 січня 1998 року (а.с.9) і відбулося повне виконання договору. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] від 27.01.2010 року № 01/02-17 договір міни, укладений на Бердянській регіональній товарній біржі 26 січня 1998 року нотаріально посвідчити не можливо, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувшись з позовом до Рівненського міського суду, просить поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль [NUMBER], "ВАЗ" д.н. ВК15219РВ, холодильник "Лібхер", компютер "Самсунг", домашній кінотеатр. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, не заперечувала проти того, щоб автомобіль залишився у власності відповідача, а він у свою чергу сплатив їй компенсацію частини коштів за автомобіль, а їй було виділено у власність холодильник. Відповідач за таких умов визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши позивача, відповідача, свідків [PERSON], Кузнєцову 1.1., [PERSON]Ф, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шляхом договорів. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Судом встановлено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя є: автомобіль [NUMBER] вартістю 19000,00 грн., холодильник "Лібхер" вартістю 4735,00 грн. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Враховуючи, що позовні вимоги щодо поділу майна визнаються сторонами, а тому доказуванню не підлягають, за таких обставин позивачу слід виділити у власність холодильник та сплатити частину вартості автомобіля, який залишити відповідачу, а позивачу в свою чергу частину вартості холодильника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, вона займається утриманням та вихованням доньки. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позові та зазначила, що самостійно несе всі витрати з утримання неповнолітньої доньки. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не зявився. Направив заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є сторони у справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану (а.с.3,5). Дитина проживає з позивачем у справі. Вихованням та утриманням доньки займається [PERSON] Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Питання про судові витрати вирішено судом відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed