Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні та права власності на спадкове майно за законом посилаючись на наступне. 29.10.1977 році між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Піл час шлюбу спільними коштами подружжя побудувало житловий будинок, однак будівельний паспорт помилково виданий на ім'я [PERSON], а не на ім'я [PERSON]. Станом на 01.07.1990 р. в колгоспному дворі були зареєстровані та проживали позивач та відповідачі, котрі стали співласниками майна колишнього колгоспного двору у рівних долях. 15.08.1996 р. помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на його частину всього майна колишнього колгоспного двору, яке знаходиться в с.Бобівці Сторожинецького району, по вул.Вишнева, 51. Позивач І'постійно проживала у спадковому будинку та проживає там по даний час. Відповідачі до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися та від права власності на свої частки у колгоспному дворі відмовилися на користь позивача. Виходячи з викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на частку у спільному сумісному майні та право власності на спадкове майно за законом та встановити факт належності правовстановлюючих документів. В судовом\\ засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені вище обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак направили заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд за згодою з позивачем, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі наданих документів, та ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. Судом встановлено що 29.10.1977 році між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 29.10.1977 р. виданого виконавчим комітетом Бобівської сільради, актовий запис №25. Під час шлюбу подружжям було побудовано житловий будинок з погосподарськими спорудами, частина з яких є самовільно побудовані та знаходиться в с.Бобівці по вул.Вишнева, 51, згідно будівельного паспорту від 05.08.1983 року, виданого на ім'я [PERSON]. З метою узаконення самовільно побудованих будівель і споруд позивач виготовила обмірні креслення про відповідність господарських будівель і споруд державним стандартам, будівельним нормам та правилам. Згідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб, а згідно п.З ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно довідки Бобівської сільської ради від 11.11.2009 р. за № 974, [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. Виходячи з цього та зважаючи на визнання позову відповідачами суд знаходить що є підстави до встановлення фактів про які просить позивач. 15 серпня 1996 року в с.Бобівці Сторожинецького району помер [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №018757 виданим 16.08.1996 р. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із частини майна колишнього колгоспного двору, що по вул.Вишнева, 51 в с.Бобівці Сторожинецького району Чернівецької області, виходячи з того, що станом на 01.07.1990 р. дане нерухоме майно було спільним сумісним майном, оскільки двір відносився до категорії колгоспних дворів, тому сторони по справі та спадкодавець' стали співласниками майна колишнього колгоспного двору у рівних долях, тобто 1/5 частини кожен. Згідно ч.І ст.120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Право власності на будинковолодіння зареєстроване не було. Як вбачається з виписки погосподарської книги за будинковолодінням закріплена земельна ділянка розміром 0,73 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,48 га для ведення особистого селянського господарства. Підсумовуючи викладене та зважаючи на те, що відповідачі не претендують на спадщину та відмовились від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору, а позивач претендує на все зазначене майно, суд знаходить, що позовні вимоги і в частині визнання права власності за позивачем на будинковолодіння підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1220, 1258, 1268, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved