overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 21 квітня 2001 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, виховання дітей Відповідач ніде не працює, матеріально сімю не забезпечує, вживає алкогольні напої, внаслідок чого виникають конфлікти та скандали. З березня 2010 року вони припинили підтримувати шлюбні стосунки та з того ж часу не ведуть спільного господарства, тому просить розірвати шлюб так як подальше спільне життя і збереження шлюбу та сімї неможливе і суперечить її інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 21 квітня 2001 року. /а. с. 6/ Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. /а. с. 7/. Судом встановлено, що сторони з березня 2010 року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, втратили один до одного почуття любові. В судовому засіданні позивач просила строк для примирення не надавати. Відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки її існування носить формальний характер протягом тривалого часу і позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулося в Дзержинський районний суд м. Харкова з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 4658,65 грн., заборгованість по теплопостачанню , мотивуючи це тим, що відповідач своїх обов'язків тривалий період часу не виконує, добровільно заборгованість не погашає. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідачів зазначену суму заборгованості. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи був повідомлені вчасно й належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є піднаймачем житлового приміщення за адресою [ADDRESS], а згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й комунальні платежі. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача за період з 01.09.05 по 30.09.09 року становить 4658,65 гри. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України на відповідачів також варто покласти витрати по оплаті державного збору, які становлять 1% від ціни позову, але не менш 51 грн. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що він з відповідачем уклав договір позики готівкових коштів і позичив відповідачу 2200 гривень. Даний факт підтверджується розпискою від 5 вересня 2006 року, яку відповідач написав власноручно в присутності двох свідків. З а їх обопільною домовленістю відповідач зобов?язався повернути позичену суму у тій же кількості в строк до 31 грудня 2006 року. З урахуванням інфляції на даний момент борг становить 3974 гривні 74 копійки. На неодноразові прохання виконати зобовязання, відповідач не реагує і тому він змушений звернутись до суду з позовом. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив суд його позов задовольнити і стягнути з відповідача на його користь 3974 гривні 74 копійки боргу за договором позики, а також понесені ним судові витрати при зверненні до суду. В судове засідання, відповідач, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, через газету «Черкаський край», і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки в судове засідання, в судове засідання не зявився, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. Позивач проти такого розгляду справи не заперечував. Як вбачається з розписки від 5.09.2006 року [PERSON] зобовязувався повернути кошти в сумі 2200 гривень до 31 грудня 2006 року в присутності свідків. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що він позичав гроші відповідачу, а той їх не повернув по цей час. На підставі ст.ст. 23, 625, 1046, 1049, 1050, 1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейно-шлюбні відносини припинені чотири роки тому. Відповідачка позов визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 1993 року. Мають сина [PERSON] [INFO]. З пояснень сторін вбачається, що ще до реєстрації шлюбу вони проживали разом. Чотири роки тому як припинені сімейно-шлюбні відносини, оскільки різні погляди на життя привели до відчуження. Позивач має іншу фактичну сім»ю, має дочку [INFO]. Суд, вважає, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, не згодні на примирення. Позивач має іншу сім»ю. У відповідності до ч 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Куруючись ст.ст.110,112 СК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

23 березня 2010 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення опіки над його недієздатним рідним братом [PERSON]. [INFO], посилаючись на те, то останній с інвалідом II групи з дитинства внаслідок психічного розладу, інвалідність установлена безтерміново. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2004 року [PERSON] визнаний у встановленому порядку недієздатним, опікуном призначено його матір - [PERSON]. 01 лютого 2010 року [PERSON] Г'.А. померла. Після смерті матері заявник з недієздатним братом проживають однією сім'єю, оскільки [PERSON] потребує сторонньої допомоги. Також посилався на те. що їм відмовили в отриманні пенсії [PERSON]. посилаючись на недієздатність особи-пенсіонера та відсутності над ним опікуна. Просив суд призначити його опікуном над недієздатним [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в заяві обставини. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету1 Київської районної в м Полтаві ради проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є інвалідом 11 групи з дитинства внаслідок психічного розладу безтерміново. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2004 року [PERSON] визнані у встановленому порядку недієздатним, опікуном призначено [PERSON]. 01 лютого 2010 року [PERSON]А померла. [PERSON] зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO]. кв. 48 разом з рідним братом [PERSON] та згідно довідки Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру не здатний на самообслуговування. Згідно подання виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № М 04- 31/0651 від 17.03.2010 року орган опіки та піклування не заперечує призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність призначення опікуном над недієздатним [PERSON] [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони з відповідачкою знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 07 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 642. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникало, непорозуміння, різні погляди на життя, сварки, шлюбно - сімейні відносини припинені з січня 2010 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що причиною розпаду сім'ї є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникало непорозуміння, різні погляди на життя, сварки, шлюбно - сімейні відносини припинені з січня 2010 року та примирення між ними не можливе. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухав думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву належну задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження , яке було видане 07 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 642, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно з поясненнями сторін, причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного сімейного життя в сім'ї виникало, непорозуміння, сварки, різні погляди на життя, шлюбно - сімейні відносини припинені з січня 2010 року. Спільне господарство і спільний бюджет не ведеться. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини продовжувати не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде протиречити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Витрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від сплати витрат звільнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір купівлі- продажу, а саме будівлі профілакторію «Е», загальною площею 153,7 кв.м. та ремонтні майстерні: «З», загальною площею 262,4 кв.м.; «К», розташованих по вул.Леніна, 135, с.Біловодськ Луганської області, укладений 2 березня 2010 року між ним та Фермерським господарством «Незалежність» та визнати за ним право власності на ці будівлі, з тих підстав, що підприємство відмовлялось надавати свого представника для нотаріального посвідчення даного договору. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав, проти доводів позивача не заперечував. Представник КП «Біловодське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявилася. Просила суд розглянути справу за її відсутності, проти доводів позивача не заперечує (а.с.23). Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 2 березня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу. між [PERSON] та Фермерським господарством «Незалежність» (а.с.14), а саме будівлі профілакторію «Е», загальною площею 153,7 кв.м. та ремонтні майстерні: «З», загальною площею 262,4 кв.м.; «К», розташованих по вул.Леніна, 135, с.Біловодськ Луганської області. Відповідно до цього договору позивач перерахував на рахунок господарства грошові кошти на суму 10000,00 гривень (квитанція № 007 від 19 березня 2010 року (а.с.5), і прийняв придбане майно (расходна накладна № РН-0000006 від 2 березня 2010 року) (ст.655 ЦК України) згідно умов вказаного договору, але даний договір, відповідно до ст.ст.656 ч.4, 657 ЦК України, нотаріально завірений не був. Відповідно до ч.З ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

24 квітня 2009 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою з проханням стягнути з ТОВ «Серво-Пак» на його користь заборгованість по заробітній платі за період серпня листопада 2008 року в сумі 7500 гр. і середній заробіток за затримку виплати заробітної плати за 4 місяця після звільнення в сумі 10000 гр., мотивуючи тим, що відповідач при звільненні з роботи не виплатив йому заробітну плату. У судове засідання представник позивача з»явився. Відповідач про час слухання справи повідомлений належним чином, але до суду не з»явився. Представник позивача просить суд розглянути справу у відсутності відповідача та винести заочне рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ВАТ "[PERSON] та Кредит" 1687,94грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24.07.2007року між ВАТ "[PERSON] та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір №Ф 1-07/55362-40 про отримання кредиту в розмірі 1800,00грн. Відповідачка зобов'язувалася здійснювати погашення заборгованості по кредиту до 10 числа кожного місяця. Договірних зобов'язань відповідачка з моменту отримання кредиту належним чином не виконує. Станом на 09.10.2009р. за відповідачкою рахується заборгованість по кредиту - 418,10грн., по комісії - 160,00грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків - 1109,84грн., всього сума становить - 1687,94грн. В добровільному порядку повертати вказану суму відповідачка не бажає. У судовому засіданні представник позивача настоює на позовних вимогах з аналогічних підстав. Відповідачка належно повідомлена про час розгляду справи в судове засідання без поважних причин не з'явилася, не повідомила суд про причини небажання бути присутньою при розгляді справи. Суд вирішує позов по суті на підставі матеріалів справи. Судом встановлено, що 24.07.2007року між ВАТ "[PERSON] та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір №Ф 1-07/55362-40 про отримання кредиту в розмірі 1800,00грн. Відповідачка зобов'язувалася здійснювати погашення заборгованості по кредиту до 10 числа кожного місяця. Договірних зобов'язань відповідачка з моменту отримання кредиту належним чином не виконує Станом на 09.10.2009р. за відповідачкою рахується заборгованість по кредиту - 418,10грн., по комісії - 160,00грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків - 1109,84грн., всього сума становить - 1687,94грн. В добровільному порядку повертати вказану суму відповідачка не бажає. Відповідно до ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа зобов'язується надати кошти позичальнику у розмірі встановленому в договорі. Суму кредиту [PERSON] отримана. Ст. 526 ЦК України передбачено що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно укладеного сторонами кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, та інших платежів відповідно до укладеного договору, та стягнення заборгованості в примусовому порядку. Сума заборгованості складає 1687,94грн. (а.с.5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 25.05.2007 року між ВАТ „Укрпромбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2500 грн. зі сплатою 19,5 відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 24.05.2009 року. Втім, відповідач умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків виконував неналежним чином, внаслідок чого перед банківською установою утворив заборгованість, загальна сума якої станом на 08.12.2009 року становить 698 грн. 85 коп., а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на зазначену вище суму та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує, у разі можливості, заочно розглянути справу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав, заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували безпідставність позову, не надав, про причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 25.05.2007 року між сторонами було укладено договір, згідно якого, позивач надав кредит в сумі 2500 грн. строком до 24.05.2009 року зі сплатою 19,5 % річних. Проте, щомісячне погашення кредиту відповідачем не проводилась, внаслідок чого, перед банківською установою у нього виникла заборгованість загальна сума якої, згідно розрахунків (а.с. 4) станом на 08.12.2009 року склала 698 грн. 85 коп., що включає в себе: 520,84 грн. - прострочену заборгованість за кредитом; 851,04 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 92 грн. 94 коп. - пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, що передбачено п. 5.2. Кредитного договору. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобов'язаний виконати зобов'язання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами ст.ст. 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом,пенею) є визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають їх задоволенню в повному обсязі, шляхом, стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 25.05.2007 року в розмірі 698 грн. 85 коп. та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судових витрат, понесених позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

В травні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Син проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але був допитаний окремим дорученням в Словянському міськрайонному суді Донецької області, де він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved