Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке знаходиться в с. Колбаєвичі по вул. Привокзальна 16 Самбірського району Львівської області. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 15.10.2003 р. в селі Колбаєвичі, Самбірського району померла його бабця, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-СГ № 312232 від 16.10.2003 року. На майно, яке належало їй на день смерті, відкрилася спадщина. При житті, 10.01.2003 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок, який знаходиться в селі Колбаєвичі заповіла йому, [PERSON], та відповідачам [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожному. Будучи спадкоємцем майна [PERSON] по заповіту він звернувся до державного нотаріуса Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва на право на спадкове майно. Державний нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини та одночасно роз»яснив, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 16 по вул. Привокзальна в селі Колбаєвичі, Самбірського району не може видати, так як при житті [PERSON] право власності на нерухоме майно не оформлено. Інших перешкод у видачі свідоцтва про право на спадщину та інше майно спадкодавця не має. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки, його право на спадкове майно після смерті [PERSON] на житловий будинок в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16 Самбірського району не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, то за захистом порушеного права на майно є необхідність звернення до суду. Будинковолодіння в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16 Самбірського району Львівської області належала до суспільної групи селянський (колгоспний ) двір. Забудівником житлового будинку в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16 була [PERSON] Іванівна.Станом на 01.07.1990 року в даному будинковолодінні проживали і були зареєстровані [PERSON], її дочка [PERSON], зять [PERSON], позивач, її внук, [PERSON] та внучка [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 407 від 12.02.2010 року. Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності п. 6 , «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування,мають ті члени двору, котрі 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 «г» даної постанови згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України « Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.Однак, відповідачі [PERSON] та [PERSON] від права на частку в майні колишнього колгоспного двору відмовились і не претендують, а тому право на частки в майні колишнього колгоспного двору будинковолодіння в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16 слід рахувати за [PERSON], [PERSON] та за позивачем, [PERSON] по 1/3 частині кожному. [PERSON] 17.03.1999 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті спадщину по закону шляхом фактичного проживання разом із спадкодавцем на день смерті, прийняла її мати, [PERSON] Отже, на день смерті [PERSON] вона мала право на 2/3 частини будинковолодіння в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16 Самбірського району, Львівської області ( 1/3 частина в майні колишнього колгоспного двору та 1/3 частина в порядку спадкування майна після смерті її дочки решетило Г.Й.) і її право не припинилось внаслідок смерті. [PERSON], будучи внуком померлої, має право на спадкування її частки в будинковолодінні в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16 по заповіту від 10.01.2003 року, так як відповідачі, також маючи право на спадкування майна [PERSON], від спадщини відмовилась, що підтверджується їхніми заявами в нотаріальну контору. В порядку спадкування майна [PERSON] за позивачем повинно бути визнано право власності на 2/3 частини будинковолодіння в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16. Крім того, будучи членом колишнього колгоспного двору і не втративши право на частку в його мані, також він мав право на 1/3 частину даного будинковолодіння. Отже, він мав право на все будинковолодіння в селі Колбаєвичі по вул. Привокзальна, 16 Самбірського району (2/3 частини в порядку спадкування після смерті [PERSON] та 1/3 частини як члену колишнього колгоспного двору). Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки, його право на частку в майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно після смерті [PERSON] не визнається державними органами, державною нотаріальною конторою та [PERSON] сільською радою, то за захистом порушеного права на майно він змушений звернутися до суду. Згідно довідки Самбірського МБТІ № 78 від 05.03.2010 року інвентаризаційна вартість будинковолодіння 33944,00 грн. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просять позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, представили суду заяви в якій вказано, що не заперечують щодо визнання права власності на спадкове майно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що право на дане будинковолодіння мали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (дівоче [PERSON]) Л.Я. по 1/5 частині кожен.Згідно свідоцтва про смерть, виданого 16 жовтня 2003 року [PERSON] сільською радою, серія 1-СГ № 312232, вбачається, що [PERSON] померла 15.10.2003 року, у віці 78 років, а тому [PERSON] маю право на все будинковолодіння в селі Колбаєвичі по вул.. Привокзальна, 16 Самбірського району ( 2/3 частини в порядку спадкування після смерті [PERSON] та 1/3 частину як члену колишнього колгоспного двору). Згідно ст. 346 ЦК України, право власності на належне померлому майно припинилося, так як за життя померлий не оформив права власності, а правовстановлюючий документ документ виданий після його смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин позов слід задовольнити.

Outcome: approved