Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-10 00:00:00

Позивач [INFO] року звернулася в суд з позовом до відповідачів про виділення земельного паю в натурі, видачу Державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) посилаючись на те, що відповідно до рішення [PERSON] від [INFO] року [NUMBER] передано у колективну власність для сільськогосподарського використання колективному сільськогосподарському підприємству [PERSON] 1017,6 га землі. Вона була записана в список осіб, які мають право на середню земельну частку площею 0,30 га. Відповідно до ст. 5 Закону України “Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено, що сільські, селищні, міські ради та районні райдержадміністрації розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо видачі їм в натурі ( на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій належить розпорядження землями державної власності в межах визначених ЗК України, участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних програм з питань використання та охорони земель, програм підготовки висновків щодо надання земельних ділянок, координація діяльності державних органів земельних ресурсів. Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом. Згідно ст. 17 Перехідних Положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), отримані громадянином, вважається правовстановлюючим документом при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі. Статтею 2 ЗУ “ Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв” встановлено, що основним документом, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) є сертифікат, виданий районною державною адміністрацією. П. п. 2,3 п. “б” ч. 1 ст. 33 ЗУ “Про місцеве самоврядування в Україні ” встановлено, що виконавчі комітети сільських, селищних і міських рад здійснюють реєстрацію суб'єктів права власності на землю, видачу документів, що посвідчують право власності і право користування землею. На її звернення про виділення земельної ділянки [PERSON] листом [NUMBER] від [INFO] року рекомендує їй звернутись до суду за захистом своїх прав. На день звернення до суду Державний акт відповідачами їй не виданий, земельний пай в натурі на місцевості не виділений. В зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] виготовити та видати Державний акт на право приватної власності на землю, виділити їй земельну частку (пай) в натурі ( на місцевості), в розмірі 0,30 га, визначити з яких земель належить їй виділити земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, уточнила позовні вимоги, а саме просить зобов'язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і виділити їй земельну частку (пай) в натурі, в розмірі середньої частки паю по [PERSON] в адміністративно-територіальних межах [PERSON] виготовити та видати Державний акт на право приватної власності на землю та пояснила, що згідно списку осіб, які мають право на середню земельну частку пай по [PERSON] вона була зареєстрована за [NUMBER] Сертифікат та Державний акт на земельну ділянку їй не видали. В неї дитина інвалід і вона не мала часу займатися даним питанням. В 2008 році вона дізналася, що її пропустили в писках і не виділили землю. Вона просить виділити їй земельну ділянку в адміністративно-теріторіальних межах [NUMBER] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] ( діє на підставі довіреності від [INFO] року) не заперечувала проти задоволення позову в повному об'ємі . Представник відповідача [PERSON] ( діє на підставі довіреності [NUMBER] від [INFO] року) не заперечував проти задоволення позову в повному об'ємі. Представники відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про вручення повістки від [INFO] року. Причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду справи від представників відповідача не надходило. Представники [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали лист [NUMBER] від [INFO] року згідно з яким просять справу розглянути без їх представника, позов підтримують повністю. Суд вважає за можливе, на підставі ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність представників відповідачів [PERSON] [PERSON] і такий розгляд не буде порушенням їх прав як сторін в процесі. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів [PERSON] [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і виходить з наступного : У відповідності до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] [PERSON] виданий державний акт серії [NUMBER] на право колективної власності на землю ( а.с. 7-8); Позивач у справі, [PERSON] включена до списку - додатку до виданого [PERSON] [PERSON] державного акту під [NUMBER] відповідно, як громадянка, яка має право на одержання земельного паю в розмірі 0, 30 га ( а.с. 9-10); Пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року [NUMBER] /95 “ Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому законом порядку державного акта на право колективної власності на землю. Згідно довідки [NUMBER] від [INFO] року виданої [PERSON] , згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян на території [PERSON] [PERSON] [PERSON] , вартість земельної частки (паю), що може виділятись в натурі по [PERSON] становить 27600 гривень, а середній розмір паю - 2,36 га в умовних кадастрових гектарах ( а.с. 11); Обов»язок відповідачів вчиняти дії по виділенню земельних часток (паїв) та видачі державних актів передбачено ст.17 ЗК України та ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Згідно з довідкою [NUMBER] від [INFO] року виданої [PERSON] , ріллі, яка не перебуває в користуванні по [PERSON] рахується 24, 3671 га. Враховуючи вищевикладене те, що позивач дійсно має право на земельну частку (пай), в [PERSON] [PERSON] мається рілля, яка не перебуває в користуванні ( фактично землі запасу), а тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення. Суд вважає, що оскільки позивач в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги, в частині виділення їй земельної частки (паю) в натурі, в розмірі середньої частки паю по [PERSON] в адміністративно-територіальних межах саме [PERSON] тому позов в частині позовних вимог до [PERSON] [PERSON] не підлягає до задоволення. На підставі викладеного ст. ст. 17, 126 Земельного Кодексу України, п.17 Розділу Х Перехідних Положень Земельного кодексу України, Законом України “ Про місцеве самоврядування в Україні”, Указу Президента України від 08.08.1995 року [NUMBER] /95 “ Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям”, Законом України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) та

Outcome: dismissed