Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-26 00:00:00

У лютому 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що з 04 листопада 1995 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 576. Від шлюбу дітей не мають. Шлюб із відповідачем виявився невдалим, спільне подружнє життя не склалося, оскільки у них виявилися різні психологічно несумісні характери та погляди на життя. Вони перестали розуміти один одного. Останнім часом разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам. Просить розірвати шлюб між ним, [PERSON], і [PERSON], зареєстрований 04 листопада 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 576. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він та відповідач [PERSON] із 19 січня 2010 року проживають окремо, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, тому подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим. Просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 листопада 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 576. У судовому засіданні встановлено, що з 19 січня 2009 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу дітей не мають. Позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи фактичні відносини подружжя, час їхнього проживання окремо, той факт, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а шлюб між ним та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved