overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

18.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 251 від 10.03.201 [PERSON] [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та його призначено над нею опікуном. Відповідачка є матір`ю дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання двічі 06.04.2010р. та 20.04.2010р. не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин. Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, відповідно рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 251 від 10.03.201 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та його призначено над нею опікуном. Відповідачка є матір`ю дитини, однак допомоги на утримання дитини не надає (а.с.3-5). Відповідачка інших дітей не має, стягнень по виконавчим документа^! з неї не проводиться. Таким чином, з відповідачки слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. Також, на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідачки повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120,00грн., оскільки позивач звільнений від сплати витрат на інформаційно- технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

22.03.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007року. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дитини, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного 'зіку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007року. Відповідач доводиться батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 07.09.2007року, актовий запис № 827 (а.с.4,5). * Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Відповідач інших дітей не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. [PERSON] працює на ш. ім.. Героїв Космосу ВАТ «Павлоградвугілля», щомісячно отримує заробітну плату, має стабільний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. З ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України, з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог покликалась на те, що 06.06.1992 р. вона зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі РАЦС м. Дрогобич Львівської області, актовий запис № 227. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: сина [PERSON] , 1994 року народження, сина [PERSON] . 1995 року народження. Подружнє життя не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та бійки. Спору про поділ майна немає. Позивачка просить шлюб розірвати. У відкритому судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, наполягає на розлученні. Відповідач проти позову не заперечив, просив позов задовольнити. Так, згідно вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не зуміли створити міцної сіх? ї, вона розпалась остаточно. Причиною розпаду сімї є зловживання відповідачем алкоголю, створення ним конфліктних ситуацій. Позивачка наполягає на розлученні, миритись не бажає, а тому суд вважає, що позов підставний, підлягає до задоволення, шлюб слід розірвати, поклавши судові витрати на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що згідно рішення Корабельного народного суду м. Миколаєва від 12 травня 1991 року, йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . 28 жовтня 1994 року у вищевказаному будинку була зареєстрована - [PERSON] , яка з 2006 року виїхала на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач покинула спірний будинок за власним бажанням, не мешкає там понад шести місяців без поважних причин, перешкод в користуванні спірного будинку їй ніхто не чинив, її майна там немає, участі в оплаті комунальних платежів не приймає, має інше постійне місце проживання, позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. На підставі рішення Корабельного народного суду м. Миколаєва від 12 травня 1991 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9). Згідно копії будинкової книги та довідки №800 від 09 лютого 2010 року, виданої КП ДЕЗ «Океан», у вищевказаному будинку окрім позивача зареєстровані [PERSON] - дружина позивача, [PERSON] - онук позивача та [PERSON] - дочка позивача, відповідач по справі (а.с.10-12, 24). З акту\~про непроживання\~від 08\~лютого 2010\~року,\~посвідченого директором\~КП ДЕЗ\~«Океан»,\~вбачається,\~що [PERSON] \~з 2006\~року не\~проживає в\~спірному будинку.\~Ця обставина\~підтверджена також\~письмовими поясненнями\~сусідів [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які свідчили\~про те,\~що [PERSON] в\~житловому будинку\~ [ADDRESS] не\~проживає більше\~двох років,\~перешкод в\~користуванні спірного\~будинку їй\~ніхто не\~чинить (а.с.\~18-21,23). Таким чином вбачається, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, з огляду на те, що відповідач понад одного року відсутня в спірному будинку без поважних причин, перешкод в користуванні спірного будинку їй ніхто не чинив, її майна там немає, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-19 00:00:00

КВЕП «Котовськводоканал» до [PERSON] наполягаючи на стягненні з останньої вимогливої суми коштів заборгованості по сплаті за водопостачання, за які вона не здійснює оплату, в результаті чого станом на 01 листопада 2009 року заборгованість склала 229 грн. 35 коп., бо у позасудовому порядку сплачувати кошти відповідачка не бажає. Відповідачка жодного разу у судове засідання не з`явилася, не надала суду поважних підстав цьому, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, чому суд вважає можливим розглянути справу без неї. Вислухавши представника КВЕП «Котовськводоканал», дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка є мешканкою кВ. [ADDRESS] . Внаслідок цього вона є споживачем послуг наданих позивачем у вигляді водопостачання. Згідно ст.ст. 13 та 20 п. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачка повинна укласти з позивачем відповідальний правочин і сплачувати кошти за отримані нею послуги по водопостачанню та водовідведенню. Згідно представленого позивачем встановлюється, що сплата за надані відповідачці послуги по водопостачанню останньою не здійснювалася. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно сплачувати плату за комунальні послуги у відповідності до встановлених тарифів. Саме з цих підстав і виникла у неї заборгованість перед КВЕП «Котовськводоканал» по сплаті за водопостачання у доведеному позивачем розмірі, яку і треба стягнути з відповідачки на користь КВЕП «Котовськводоканал». А на підставі положень ст.. 88 ЦПК України з неї ж треба стягнути на користь держави судові витрати по сплаті державного мита (51 грн.) на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати договір купівліпродажу домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого в с.Клочки Народицького району Житомирської області по вул. Леніна,110, укладений між ним та колгоспом ім.Горького правонаступником на даний час є ТОВ «Норинцівське» та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 1999 році він та відповідач уклали між собою договір купівлі продажу вказаного вище домоволодіння, однак нотаріально його не посвідчили. На даний час позивачу необхідно виготовити технічну документацію на вказаний будинок, однак він цього зробити не може оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності позивача на вказане домоволодіння з надвірними спорудами. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав лист, в якому просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року визначено, що вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Ст.227 ЦК України (в ред.1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно 47 ЦК України (в ред.1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд має право за вимогою виконавшої угоду сторони визнати угоду дійсною. Із договору №51 від 05.02.1999 року, свідоцтва про право власності від 15.02.1999 року та довідок видно, що [PERSON] було придбано за готівку у колгоспу ім.Горького домоволодіння, розташоване в с.Клочки, по вул.Леніна,110. Однак нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулося. Відповідно до ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Крім того, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати договір купівліпродажу домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого в с.Норинці Народицького району Житомирської області по вул. Барабанова,16, укладений між ним та ТОВ «Норинцівське» Народицького району Житомирської області та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння з надвірними спорудами. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 2001 році він та відповідач уклали між собою договір купівлі продажу вказаного вище домоволодіння, однак нотаріально його не посвідчили. На даний час позивачу необхідно виготовити технічну документацію на вказаний будинок, однак він цього зробити не може оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності позивача на вказане домоволодіння з надвірними спорудами. Позивач в судове засідання не з»явився, але в позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав лист, в якому просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року визначено, що вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Ст.227 ЦК України (в ред.1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно 47 ЦК України (в ред.1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд має право за вимогою виконавшої угоду сторони визнати угоду дійсною. Із договору №1 від 15.01.2001 року, свідоцтва про право власності від 15.01.2001 року та довідок вбачається, що [PERSON] було придбано за готівку у колгоспу ім.Горького домоволодіння, розташоване в с.Норинці, по вул.Барабанова,16. Однак нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулося. Відповідно до ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Крім того, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати договір купівліпродажу домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого в с.Клочки Народицького району Житомирської області по вул. Леніна,95, укладений між ним та колгоспом ім.Горького правонаступником на даний час є ТОВ «Норинцівське» та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння з надвірними спорудами. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у 1998 році він та відповідач уклали між собою договір купівлі продажу вказаного вище домоволодіння, однак нотаріально його не посвідчили. На даний час позивачу необхідно виготовити технічну документацію на вказаний будинок, однак він цього зробити не може оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності позивача на вказане домоволодіння з надвірними спорудами. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав лист, в якому просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року визначено, що вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Ст.227 ЦК України (в ред.1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно 47 ЦК України (в ред.1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд має право за вимогою виконавшої угоду сторони визнати угоду дійсною. Із договору №24 від 12.05.1998 року, свідоцтва про право власності від 12.05.1998 року та довідок видно, що [PERSON] було придбано за готівку у колгоспу ім.Горького домоволодіння, розташоване в с.Клочки, по вул.Леніна,95. Однак нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулося. Відповідно до ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Крім того, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.03.2006 року у Радехівському відділі реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області за актовим записом № 21. За час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] [INFO]. Позивач звернулась в суд з даним позовом вказуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки добровільно не надає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а при ухиленні від своїх обовязків кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Із свідоцтва про одруження І-СГ № 020461 та свідоцтва про народження серії I- СГ № 065249 слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.03.2006 року у Радехівському відділі реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області за актовим записом № 21 і вони є батьками дочки [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому з нього необхідно стягувати аліменти в судовому порядку у частці від його заробітку. Згідно ст. 81 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня.

Outcome: approved