Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-26 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві закрите (пізніше - публічне) акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" ( далі ЗАТ КБ „Приватбанк") просить звернути стягнення на предмет іпотеки, вказуючи, що 20 грудня 2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту, відповідно якого [PERSON] від ЗАТ КБ „Приватбанк" отримала кредит в розмірі 500 000 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за договором про іпотечний кредит 20.12.2007 року сторони уклали іпотечний договір ( далі договір іпотеки), згідно якого [PERSON] надала в іпотеку 4-кімнатну квартиру зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною плошею 117,30 кв. м, житловою площею 64 кв.м, що знаходиться [ADDRESS]. Крім того, виконання зобов'язань [PERSON] перед банком забезпечувалося договором поруки № НМСООІ0000002529 від 20 грудня 2007 року, укладеного з [PERSON]. Оскільки свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом відповідач [PERSON] не виконувала, то станом на 6.03.2009 року у неї утворилась заборгованість у сумі 536 136,93 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 488 981,22 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 44537,09 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 2 618,62 грн. У зв'язку із тим, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту не виконує, виходячи із вимог п 1.1. договору іпотеки та ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку", ЗАТ КБ „Приватбанк" просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також виселити відповідача, яка зареєстрована і проживає у вказаній квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, відмовилась від вимог до [PERSON] і просила виключити його з числа відповідачів по справі, зточнила свої вимоги щодо виселення [PERSON] та її дочки [PERSON] із вказаної квартири без зняття останніх з реєстрації, оскільки останні зареєстровані за^адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, пояснила, що заборгованість по кредиту визнає, але не погоджується з тим, щоб банку перейщла квартира. Затягуючи розгляд справи, відповідач знов не з'явилась в останнє судове засідання. Залучений до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому в судове засідання не з'явився, оскільки вважає недоцільним приймати участь у справі, так як дитина відповідача, [PERSON], [INFO], яка з відповідачем проживає у спірній квартирі, на даний час досягла повноліття. Заслухавщи пояснення сторін, дослідивщи матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні знайщов підтвердження той факт, що 20 грудня 2007 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту, відповідно якого [PERSON] від ЗАТ КБ „Приватбанк" отримала кредит в розмірі 500 000 грн. та відповідно до п. 2.4 кредитного договору прийняла на себе зобов'язання щомісячно погашати вказаний кредит та сплачувати відсотки за користування ним і провести повну його виплату не пізніше 20.01.2020 року. На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 20 грудня 2007 року сторони уклали іпотечний договір, за яким ними в іпотеку було передано квартиру № 2 по вул. Фадєєва. № 1 в м. Шепетівка Хмельницької області. Через неналежне виконання зобов'язань [PERSON] [PERSON] перед банком нею допущена заборгованість в розмірі 536 136,93 грн. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх зобов'язань щодо щомісячного погашення кредиту. Вказана обставина підтверджується поясненнями представника позивача, поясненнями відповідачки по те, що у зв'язку із скрутним матеріальним становищем в її сім'ї, вона відмовилась погашати заборгованість, розрахунком заборгованості, даними договорів кредиту, іпотеки, іншими доказами по справі. Разом з тим, відмова відповідача від повернення боргу порушує майнові права позивача. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. До вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 33 Закону України „Про іпотеку" та ст. 589 ЦК України передбачається, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником свого основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки відповідач [PERSON] не виконала і не виконує умови зобов'язання, що випливає із укладеного між сторонами договору кредиту, який забезпечений іпотечним договором, то суд вважає за необхідне, на підстав вказаних норм, а також умов пунктів 1.1 2.1.5, 2.4.9 іпотечного договору звернути стягнення на належне відповідачу жиле приміщення. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або з застосуванням процедури продажу, встановленої ч.І ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі -покупцеві. В судовому засіданні представник позивача просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу позивачем з укладанням від імені [PERSON]В договору купівлі- продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриммням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ЗАТ КБ „ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до СТ.41 Закону України „ Про іпотеку" встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Продаж предмету іпотеки на прилюдних торгах на підставі рішення суду було передбачено сторонами в договорі, тому, на думку суду, реалізація квартири, яка є предметом іпотеки, має відбутись шляхом продажу її через прилюдні торги. Приймаючи до уваги, що такий порядок звернення не суперечить закону і найбільш повно враховує інтереси позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що ця вимога позивача підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1.4 договору іпотеки сторони погодилися з тим, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки у будь-якому випадку його вартість буде визначатися на підставі акту незалежної оцінки нерухомого майна, а тому суд визначає початкову ціну для подальшої реалізації жилого приміщення на прилюдних торгах у розмірі заборгованості за кредитом - 536 136,93 грн. Відповідно до ст. 39 Закону „Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є будинок або житлове приміщення. А тому, є законною і підлягає задоволенню вимога банку щодо виселення відповідача та її повнолітньої дочки із житла, що є предметом іпотеки без зняття їх з реєстраційного обліку, оскільки останні зареєстровані за адресою - [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 509, 524, 525, 526, 530, 538, 546, 552, 553, 554, 589,590, 610, 611, 1049, 1050, 1054, ЦК України, Закону України „Про іпотеку". Закону України „Про заставу",

Outcome: approved