Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2002 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], 2003 року народження, спільні подружні відносини не склалися по вині відповідача, який підтримує стосунки із іншою жінкою, внаслідок чого між подружжям виникли неприязні стосунки, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, попри те, що відповідач працює і має можливість надавати аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що шлюб із відповідачем розірваний у вересні 2008 року, з березня 2008 року подружніх стосунків із відповідачем не підтримує, дитина перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, при цьому зазначила, що відповідач оплачує в добровільному порядку утримання дитини в дитячому садку, домовленість між сторонами щодо сплати аліментів відсутня. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, пояснивши, що з вересня 2008 року шлюб між ним та позивачем розірвано, інших дітей не має, інших аліментів не сплачує, непрацездатних утриманців не має, працює, має задовільний стан здоров”я, зобов”язався сплачувати аліменти. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі-СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно Свідоцтва про народження батьками [PERSON],[INFO], є [PERSON], [PERSON], про що не заперечували в судовому засіданні сторони, тобто позивач та відповідач, являючись батьками неповнолітньої дитини, повинні утримувати її до досягнення нею повноліття, при цьому дитина перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради №142 від 10 листопада 2008 року. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька згідно ст.183 СК України або в твердій грошовій сумі згідно ст. 184 СК України і виплачуються щомісячно, при цьому в судовому засіданні встановлено, що позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, відповідач, який працює, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Таким чином з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України, та можливість надання утримання на неповнолітню дочку позивачем і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі &frac14; частки заробітку (доходу) відповідача. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Законними підставами для задоволення позову є ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов”язаних з розглядом справи, при цьому згідно ст. 3 ч.1 п.”а” Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” ставка державного мита із позовних заяв складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто не менше 51 гривні, згідно ст. 4 Декрету від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1258 від 21 грудня 2005 року “Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов”язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів” розмір витрат по розгляду спору майнового характеру складає 30,00 гривень, які у відповідності до ст. 81 ч.3 п.4 ЦПК України по даній категорії цивільних справ не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи. Згідно ст. 88 ч.3 ЦПК України в разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 гривні та 30,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.ст.180, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved