Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну в рахунок спричиненої йому моральної шкоди у розмірі - 80000 гривень. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що перебуваючи у трудових відносинах із шахтою «Благодатна» ВАТ «Павлоградвугілля» він працював на посаді машиніста підземних установок, та був звільнений на підстав п.2 ст.40 КЗпП України у звязку із невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя. За час роботи на шахті відповідача стався нещасний випадок на виробництві, та згідно первинного висновку МСЕК №2 йому було встановлено 80% втрати професійної працездатності, також визнано інвалідом другої групи безстроково. Моральна шкода полягає в тому, що він постійно відчуває фізичний біль, переживання, втратив свою професійну працездатність, постійно змушений приймати лікарські препарати, знаходиться в депресивному стані. Представник відповідача надав заперечення проти позову, відповідно до змісту якого "просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки задоволення позову на його переконання буде суперечити вимогам чинного законодавства України. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити вимоги в повному обсязі. Пояснення представника позивача відповідали змісту позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення на підставах визначених у запереченні на позов. Суд вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні письмові докази, встановив наступні обставини: Позивач працював в структурному підрозділі Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» шахті «Благодатні» та був звільнений по ст. 40 п.2 КЗпП України у звязку зі станом здоровя. Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому не підлягають доказуванню. За час роботи на підприємстві відповідача, з позивачем стався нещасний випадок на виробництві у звязку з чим йому було встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується висновком МСЕК №2 від 25 березня 2009 року ( а.с. 8 ). Відповідно до абз. 4 ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Згідно зі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи наведене суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення на його користь грошового відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі - 8000 гривень, так як в судовому засіданні було встановлено факт порушення відповідачем [PERSON] права позивача на безпечні і здорові умови праці, що призвело до нещасного випадку на виробництві з позивачем, отримання ним другої групи інвалідності. Позивач втратив нормальні життєві звязки які утворилися з часу коли він почав працювати на підприємстві відповідача та до моменту його звільнення за станом здоровя, та переходом на інвалідність. Зазначене вимагає від нього для організації його життя додаткових зусиль, він не в змозі виконувати ту роботу яку виконував на протязі тривалого часу, тобто працювати за професією. Позивачу постійно доводиться проходити лікування в медичних установах, саме у звязку з отриманою під час роботи травмою. За умов наведеного, обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається саме на власника або уповноваженого ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди яку необхідно стягнути на користь позивача суд виходив з глибини фізичних та душевних страждань, врахував погіршення здібностей позивача, позбавлення його можливості їх реалізації, також врахував вимоги розумності і справедливості.

Outcome: partial