Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 18.11.2005 р. відповідач відповідно до умов укладеного кредитного договору отримала кредит у сумі 22 100,00 доларів США терміном до 18.11.2020 р. В забезпечення основного зобов»язання між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, предметом якого стала квартира [ADDRESS]. Однак відповідач порушила умови договору кредиту в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Станом на 09.12.2009 р. заборгованість відповідача складала 144\~350,61 грн. Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, виселити мешканців вищезазначеної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку, а також стягнути з відповідача судові витрати 1443,51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № МL-701/009/2005 від 18.11.2005 р. відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 22000,100 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом терміном до 18.11.2020 р. (а.с.4-10). 18.11.2005р. р. між позивачем та відповідачем в забезпечення основного зобов»язання укладено договір іпотеки № РМL-701/009/2005, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передала в іпотеку однокімнатну квартиру площею 39,4 кв.м, яка розташована у [ADDRESS] та належить відповідачеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО за реєстровим номером 11408 (а.с. 11-14). У судовому засіданні встановлено, що в обумовлений у договорі строк позичальник [PERSON] зобовязання за кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати процентів за його користування належним чином не виконувала, про що суду надано розрахунок заборгованості (а.с. 17). У звязку із зазначеним порушенням зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 09.12.2009 р. має заборгованість у сумі 144\~350,61 грн., що складається: з суми заборгованості за кредитом у розмірі 16477,82 доларів США, що за курсом НБУ складає 131567,15 гривень; суми нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 408,68 доларів США, що за курсом НБУ складає 3263,11 грн.; пеня за прострочення виконання зобов»язання в сумі 9520,35 грн. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати належних процентів. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки, у тому числі з застосуванням процедури продажу, встановленого ч.1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, відповідач [PERSON] підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки та зняттю з реєстрації за вищевказаною адресою. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: 1443,51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved