overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав на території України , в місті Харкові, до 25 грудня 1991 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що народився 02.03.1956 в с.Гарадагли Касум-Ісмаіловського району республіки Азербайджан. В лютому 1988 року він прибув на територію України, до міста Харкова з метою працевлаштування, працював на заводі «Серп і Молот». Постійно проживав зі своєю дружиною [PERSON] в [ADDRESS] до грудня 1991 року. Потім виїхав до Російської Федерації, а в 2006 році знову приїхав до м.Харкова, де проживає постійно до теперішнього часу. Встановити факт постійного проживання на території України він може тільки через суд, а тому звернувся з заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи УГІРФО ГУ МВСУ в Харківській області [PERSON]-в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України», особа, що постійно проживала на території України до 18 грудня 1991 року, що стала територією України відповідно до ст..5 Закону України « Про правонаступництво України», має право придбати громадянство України по територіальній ознаці. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживав зі своєю дружиною [PERSON] в м. Харкові до 25 грудня 1991 року за адресою: [ADDRESS] В теперішній час він також постійно проживає на території України в м. Харкові. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України до 25.12.1991 року. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України з лютого 1988 року по 25 грудня 1991 року знайшов підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] .М. про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові вказувала, що перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах з 07 листопада 1999 року, 26 січня 2007 року між нею та відповідачем шлюб було розірвано. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилалась на те, що ніякої допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Просила пред'явлений позов задовольнити. В судове засідання позивач не з»явилася, від неї надійшла заява в якій позов підтримує і просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, відповідач не надає матеріальної допомоги, це підтверджується в суді належними доказами: довідкою Перебиковецької сільської ради Хотинського району № 160 від 25.02.2010 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно, позивачу на утримання неповнолітніх дітей, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно позивачу на утримання малолітньої дитини, вимоги про стягнення аліментів на її утримання є обґрунтовані та підлягають до задоволення. Також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір та витрати пов'язані з інформаційно технічним забезпеченням розгляду справи. На підставі ст.ст.110,1 12,114,115,180,181,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня подачі заяви і до виповнення дитині повноліття. В обґрунтовування заявленого позову позивачка посилалась на те, що 18 січня 2008 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділу реєстрації актів громадського стану Баглійського РВК м. Дніпродзержинська зроблено запис № 5. 18 жовтня 2007 року у них народилась дитина [PERSON], який в теперішній час проживає з позивачкою, і батьком якого є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З січня 2009 року відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Дитина [PERSON] повністю знаходиться на утримання позивачки. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Позивач в попередньому судовому засіданні зауважив, що на утримання дитини надає допомогу по можливості. Суд у разі визнання у судовому засіданні позову відповідачем, згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю. Матеріальну допомогу на утримання дитини здійснює не регулярно. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова людина, працює ВАТ «Дніпровагонмаш» ученик токаря, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину у встановленому законом розмірі, інших осіб на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України тобто з 22 березня 2010 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Комунальне підприємство „Обласна психіатрична лікарня звернулось до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] з 2000 р. неодноразово госпіталізувався в КУ «Обласну психіатричну лікарню» з приводу органічного афективного розладу з психоматичними симптомами. В клінічній картині маніакальноподібна симптоматика, ідеї відношення, переслідування, агресивні дії на адресу близьких та сусідів, збирався вбити жінку, наніс тяжкі тілесні ушкодження молодшій дочці. Згідно рішення Комунарського районного суду від 17.08.2000 р. застосовувалась примусова госпіталізація. Був взятий на спеціальний облік райпсихіатором як суспільно-небезпечний. Останнє стаціонарне лікування в КУ «ОПЛ» з 21.01.2010 р. по 09.03.2010 р. з діагнозом: органічний афективний розгляд, гнівлива манія. Психічний стан погіршився останній тиждень: вдома лікування не приймав, пиячив, був неадекватний, агресивний,намагався нанести ушкодження сокирою мешканцям села, нібито збив людину автомашиною, якою керував в алкогольному сп»янінні не мав посвідчення водія. 17.03.2010 року згідно рапорту заступника начальника Дніпроруднеського РВМ майора міліції [PERSON] [PERSON] був доставлений у приймальне відділення співробітниками міліції. 18.03.2010 р. [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що він страждає на тяжкий психіатричний розлад гнівливої манії з психотичними симптомами. У зв'язку з психічним розладом існує висока вірогідність скоєння ним соціально небезпечних дій, що робить примусову госпіталізацію хворого доцільною. У судовому засіданні представник заявника уточнила заяву, в якій вказала, що з 13.04.2010 року [PERSON] надав інформовану згоду на лікування в умовах психіатричного закладу. Прокурор згоден із заявою. Суд, заслухавши [PERSON], представника лікарні, висновки прокурора вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] потребує госпіталізації у психіатричну лікарню для лікування у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути на користь позивача з [PERSON] 175 гривень 35 копійок боргу з наданих телекомунікаційних послуг та 171 гривню понесених судових витрат. В судовому засіданні представник позивача письмовою заявою позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Копія договору № 6968 від 15 жовтня 1999 року, укладеного між сторонами по справі, свідчить про те, що позивач зобов'язується надавати відповідачу послуги з електрозв'язку, а останній - оплачувати надані послуги. Довідка щодо наявності активних телефонів на особовому рахунку № 14103930 та список операцій по абоненту телефон № 5536256 доводять, що [PERSON] надаються телекомунікаційні послуги. Із довідки історії обігів по місяцях встановлено, що заборгованість з боку відповідача за період з червня 2009 року по лютий 2010 року становить 175 гривень 35 копійок, які останнім оплачені не були, а тому позов підлягає до задоволення в частині стягнення боргу. Крім цього, підставною є вимога позивача про стягнення з відповідача понесених ВАТ судових витрат в сумі 171 гривні, оплата яких документально підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 4875, № 4879 від 26 лютого 2010 року та №1622, №1625 від 21 січня 2010 року. Відповідно до наведеного позов ВАТ «Укртелеком» підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст.509, 525, 526,527, 901-903 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною : [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково - не заперечує проти стягнення з нього коштів на утримання позивача, однак, просить зменшити суму стягнень, так як не в змозі сплачувати суму, зазначену у позові. Згідно із ч.2 ст.84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Правомірність вимог позивача повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах справи. Так, із свідоцтва про народження дитини - [PERSON] [INFO], встановлено, що її батьками є сторони по справі. Довідка № 4174 від 28 лютого 2010 року, видана КП «Житлосервіс» доводить, що дитина проживає із позивачем - [PERSON] Суд вважає, що позов є обгрунтованим, оскільки [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, що доводиться наказом № 1143 від 4 листопада 2009 року, виданого ЗАТ страхова компанія «Провідна», а тому потребує додаткових коштів на своє утримання. Згідно із ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо неможливості сплати суми, вказаної у позові, оскільки доказів на підтвердження цих обставин останнім надано не було, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір стягуваних з відповідача коштів у розмірі, вказаному позивачем. На підставі наведеного, ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини. При цьому зазначає, що він з 25.07.1998 року по 21.08.2001 рік перебував в шлюбі з [PERSON] Однак, шлюб існував формально, фактично вони проживали окремо. 30.12.1998 року у них народилась дитина [PERSON]. Дитині було видано свідоцтво про народження, де батьком зазначений він [PERSON]. В подальшому йому стало відомо, що дитина не його, це підтверджує і сама відповідачка. В зв'язку з цим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить виключити його з актового запису про народження № 45, що був зроблений 25.01.1999 року, як батька дитини [PERSON], [INFO]. В попередньє судове засідання позивач не з'явився, гнадав заяву де просить роглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Коростенської міської ради в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Представник міського відділу РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву де просить розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25.07.1998 року по 21.08.2001 рік сторони перебували в шлюбі. Однак, шлюб існував формально, фактично вони проживали окремо. 30.12.1998 року у [PERSON] народилась дитина [PERSON]. Дитині було видано свідоцтво про народження, де батьком зазначений [PERSON]. В подальшому йому стало відомо, що дитина не його, проти цього не заперечує і [PERSON] За таких обставин позов обґрунтований та підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Прокурор Олевського району Житомирської області звернувся до суду з позовом в інтересах позивачки [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Уборть (далі СТОВ „Уборть) заборгованість по заробітній платі в сумі 544.00 грн., зазначивши при цьому, що відповідач добровільно відмовляє у виплаті заробітної плати позивачці, посилаючись на відсутність коштів на рахунку підприємства, що і підтримала у судовому засіданні. Позивачка [PERSON], у судове засідання не зявилася, але надіслала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить суд розглянути позовну заяву у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але також надіслав до суду заяву щодо розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON], перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем з 17.03.2000 року по 01.12.2008 року та була звільнена за ч.І ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, що стверджується копією трудової книжки позивачки та слідує із довідки виданої СТОВ „Уборть, наданих відповідачем про прийом позивачки на роботу та її звільнення. При звільнені [PERSON], відповідач не провір розрахунку з позивачкою, внаслідок чого утворилася заборгованість по заробітній платі, яка на день розгляду справи у суді, складає 544.00 грн., що стверджується довідкою відповідача та не заперечується сторонами. При неодноразовому зверненні позивачки [PERSON], до керівника СТОВ „Уборть, щодо проведення розрахунку за виконану ним роботу в даному сільськогосподарському товаристві, [PERSON], було відмовлено, посилаючись на відсутність коштів. Так відповідно до ст.116 КЗпП України слідує, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться з день звільнення, але не пізніше наступного дня після пред'явлення вимоги про розрахунок. Вданому випадку відповідачем порушені строки проведення розрахунку з позивачкою, чим порушено її право на заробітну плату, гарантоване Законом України „Про оплату праці та ст.43 Конституції України, а тому позовні вимоги позивачки [PERSON], підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Прокурор Олевського району Житомирської області звернувся до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] 1.1., в якому просить суд стягнути з відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Уборть (далі СТОВ „Уборть) заборгованість по заробітній платі в сумі 3568.00 грн., зазначивши при цьому, що відповідач добровільно відмовляє у виплаті заробітної плати позивачу, посилаючись на відсутність коштів на рахунку підприємства, що і підтримала у судовому засіданні. Позивач [PERSON] 1.1., у судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить суд розглянути позовну заяву у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але також надіслав до суду заяву щодо розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 1.1., перебував у трудових правовідносинах з відповідачем з 18.05.2006 року по 21.05.2009 року та був звільнений за ч.І ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, що стверджується копією трудової книжки позивача та слідує із довідки виданої СТОВ „Уборть, наданих відповідачем про прийом позивача на роботу та його звільнення. При звільнені позивача, відповідач не провів розрахунку з позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість по заробітній платі, яка на день розгляду справи у суді, складає 3568.00 грн., що стверджується довідкою відповідача від 17 березня 2010 року за № 24 та не заперечується сторонами. При неодноразовому зверненні позивача [PERSON] 1.1., до керівника СТОВ „Уборть" щодо: проведення розрахунку за виконану ним роботу в даному сільськогосподарському товаристві, [PERSON] 1.1., було відмовлено, посилаючись на відсутність коштів. Так відповідно до ст. 116 КЗпП України слідує, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення, але не пізніше наступного дня після предявлення вимоги про розрахунок. Вданому випадку відповідачем порушені строки проведення розрахунку з позивачем, чим порушено його право на заробітну плату, гарантоване Законом України „Про оплату праці та ст.43 Конституції України, а тому позовні вимоги позивача [PERSON], підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий навчається у Київському геологорозвідувальному технікумі на факультеті « Обслуговування та ремонт автомобілів ». В підтвердження своїх вимог посилається на те, що знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даний час їх повнолітній син продовжує навчання в зазначеному навчальному закладі, а тому потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивачка не з»явилася, надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі , стягнути аліменти в сумі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідач проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі. суд задовольняє вимоги, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі . Мають сина [PERSON] , [INFO]. В даний час син навчається в Київському геологорозвідувальному технікумі на факультеті « Обслуговування та ремонт автомобілів», що стверджується довідкою . Термін навчання - з 1 вересня 2009 року по 1 липня 2012 року, проживає в гуртожитку , форма навчання - державна, що дає суду підставу вважати, що він потребує матеріальної допомоги на навчання. Позивачка по даній справі проживає у власному будинку, працює в Вишевицькій спецшколі - інтернат для дітей , підсобного господарства не тримає. Відповідач проживає в [INFO] у втаєному будинку. Підсобного господарства не тримає, має постійне місце роботи , працює водієм Тетерівського держліспгоспзагу, а тому суд вважає, що він має змогу надавати дитині матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст. 199 ч.І СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 , але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. А тому суд стягує на користь позивачки суму аліментів, яку спроможний надавати відповідач - 1\\4 частину всіх видів заробітку (доходу). Судові витрати суд покладає на державу, оскільки відповідач являється потерпілим від аварії на ЧАЕС 4 категорії і проживає в зазначеному населеному пункті. Па підставі викладеного та

Outcome: approved