Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] банк соціального розвитку «Укрсобанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. [PERSON] в свою чергу звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] банку соціального розвитку «Уксоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування первісного позову позивач [PERSON] банк соціального розвитку «Уксоцбанк» зазначав, що 01.08.2006 року між АКБ Укрсоцбанк та [PERSON] був укладений договір кредиту № 840/1-27/16/3/6-118, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 7459,00 (Сім тисяч чотириста пятдесят девять) доларів США 00 центів з оплатою 12,00 % (Дванадцять цілих) відсотків річних за користування кредитними коштами з щомісячним погашенням основної заборгованості по 103,60 долара США та кінцевим терміном погашення кредиту 30.07.2012 р., для оплати придбаного автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2006 року випуску. Відповідно до умов кредитного договору (п. 3.3.8.), відповідач взяв на себе зобовязання забезпечувати своєчасне повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати можливих штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений термін. Відповідач з 10.01.2009 р. повністю припинив виконувати умови договору кредиту в частині сплати відсотків та погашення основної суми боргу, станом на 07.10.2009 року ним більш ніж тридцять днів були порушені обовязки встановлені п. 3.3.8. Договору кредиту, у звязку з чим згідно з п. 4.3. Договору кредиту у разі невиконання Позичальником зобовязань, визначених п. п. 3.3.2. 3.3.12 Договору кредиту, протягом більше тридцяти днів, термін надання Кредиту вважається таким, що закінчився та, відповідно Позичальник зобовязаний погасити кредит та сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані пеню і штрафні санкції. Виходячи з наведеного позивач змушений звернутися до суду з вимогою про дострокове розірвання зазначеного вище договору кредиту та стягнення заборгованості з відповідача у примусовому порядку, оскільки ним порушені умови виконання кредитного договору. Станом на 07.10.2009 рокузагальна сума боргу відповідача [PERSON] перед позивачем АКБ «Укрсоцбанк» складає 52692,27, які складаються з: за кредитом 4527,12 доларів США, що станом на 07.10.2009 року в еквіваленті по курсу НБУ (8,01 грн. за 1 долар США) складає 36262,23 грн; за відсотками 453,44 доларів США, що станом на 07.10.2009 року в еквіваленті по курсу НБУ (8,01 грн. за 1 долар США) складає 3632,06 грн.; пеня 848,67 (Вісімсот сорок вісім) грн.. 67 копійок; штраф 11949,32. [PERSON] в обґрунтування зустрічного позову зазначав, що на його думку кредитний договір № 840/1-27/16/3/6-118, укладений 01.08.2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] не відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. Згідно п.1.1. вказаного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 7459 доларів США зі сплатою 12 % річних згідно з порядком погашення заборгованості, передбаченим договором. Відповідно до Конституції України, грошовою одиницею України є гривня, у звязку з чим єдиним засобом платежу, який застосовується при проведення розрахунків на території України є гривня, сторонам у договорі надано право при визначенні розміру грошових зобовязань в гривні вказати еквівалент в іноземній валюті. У такому випадку сума, яка повинна бути оплачена в гривні, визначається згідно з офіціальним курсом відповідної валюти на дату проведення платежу, проте, навіть у такому разі грошове зобовязання виражається в договорі в національній валюті гривні. Режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права та обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства передбачені Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Надання АКБ «Укрсоцбанк» позичальнику грошових коштів в сумі 7459 доларів США згідно договору кредиту є валютною операцією, для чого необхідні відповідні ліцензії Національного банку, надання відповідачем кредиту в іноземній валюті в розмірі 7459 доларів США згідно договору кредиту №840/1-27/16/3/6-118 є валютною операцією та може бути здійснено лише за наявності індивідуальної ліцензії. Відповідно до п.2.4 та 2.4.1 договору кредиту №840/1-27/16/3/6-118 від 01.08.2006 року нарахування та сплата процентів здійснюється позичальником в валюті кредиту, тобто в доларах США, що також потребує наявності індивідуальної ліцензії Національного банку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє згідно довіреності первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у задоволені зустрічного позову просив відмовити посилаючись на наступне, відповідач [PERSON] своїм підписом у договорі підтвердив свою згоду зі всіма умовами договору, як істотними, згідно чинного законодавства, так і визначеними сторонами договору, підпис відповідача наявний на усіх сторінках договору, що свідчить про те, що відповідач ознайомлений зі всіма умовами договору. Відповідач своїми діями визнав факт укладання спірного кредитного договору: фактично отримав у користування грошові кошти, певний час виконував свої зобовязання за договором щодо частково повернення кредиту та сплати відсотків. Доводи відповідача щодо недодержання вимог валютного законодавства при укладенні кредитного договору, то вони є необґрунтованими, оскільки базуються лише на загальних правилах розрахунку на території України, аргумент стосовно гривні, не може бути покладений в основу признання кредитного договору в інвалюті недійсним, оскільки операція по видачі банком кредиту і його поверненню не є операцією що передбачає реалізацію функції грошових коштів як засобу платежу. Кредитна операція не стоїть в обовязках банку заплатити позичальнику будь-що в рамках кредитного договору, оскільки банк лише надає фінансову послугу у вигляді банківської операції, яка реалізується шляхом передачі грошових коштів позичальнику в користування на визначений термін з зобовязанням останнього повернути ці кошти та сплатити відсотки за користування ними. Надання та повернення кредиту, а також сплата відсотків за його користування не можна віднести до категорії розрахунків за послуги, в даному випадку мова йдеться про інший вид правовідносин, відповідно яких відповідач повинен повернути отриману від кредитора суму в тій валюті, в якій він її отримав, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Надання банком кредиту в іноземній валюті не суперечило на теперішній час законодавству України, що відповідає позиції у своєму листі-пояснені. Окрім того, індивідуальні ліцензії необхідні для операцій по наданню та отриманню резидентами кредитів перебільшують терміни та суми, встановлені законодавством. При цьому діючим законодавством зазначені суми та терміни не встановлені. Оскільки законодавством України не встановлені терміни та суми, при перебільшені яких виникає обовязок отримання індивідуальної ліцензії, то у такому разі відсутній обовязок осіб, що отримують або надають кредити в іноземній валюті, отримувати відповідну ліцензію. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] первісні позовні вимоги АКБ «Укрсоцбанк» не визнав у повному обсязі, у їх задоволенні просив відмовити, зустрічний позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає первісну позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, а зустрічну позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2007 року між [PERSON] банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №840/1-27/16-3/6-118, згідно якого останній на умовах строковості, платності та цільового характеру використання, отримав кредит у розмірі 7459 доларів США, зі сплатою 12% відсотків річних з щомісячним погашенням основної заборгованості по 103,60 долари США та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 30.07.2012 року для оплати придбаного автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO Т13110». Свої зобов'язання Позивач виконав цілком і в обумовлені у Кредитному договорі строк та сумі, надавши позивачу грошові кошти у сумі 7459 доларів США. Відповідно до п.3.3.8 зазнчаеного довгоору, [PERSON] взяв на себе зобовязання забезпечувати своєчасне повернення кредиту, відсотків за його користування а також сплати можливих штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений термін. Відповідач узяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, починаючи з 10.01.2009 року не виконував й не виконує у теперішній час. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 07.10.2009 рокузагальна сума боргу відповідача [PERSON] перед позивачем АКБ «Укрсоцбанк» договір кредиту № 840/1-27/16/3/6-118 складає 52692гривні 27 копійок: які складаються з: -за кредитом 4527,12 доларів США, що станом на 07.10.2009 року в еквіваленті по курсу НБУ (8,01 грн. за 1 долар США) складає 36262,23 грн; -за відсотками 453,44 доларів США, що станом на 07.10.2009 року в еквіваленті по курсу НБУ (8,01 грн. за 1 долар США) складає 3632,06 грн.; -пеня 848,67 (Вісімсот сорок вісім) грн.. 67 копійок; -штраф 11949,32. Відповідно до ч.1 ст.. 509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виповняться належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, позивач просить суду про дострокове розірвання зазначеного договору кредиту та стягнення з відповідача заборгованості у примусовому порядку. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін і узгоджені ними, та умови, що є обов'язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кредитнирй договір був узгоджений та підписаний сторонами відповідно до вимог діючого цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до [PERSON]. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору кредиту №840/1-27/16/3/6-118 від 01.08.2006 року не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Доводи [PERSON] щодо недодержання позивачем АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» вимог валютного законодавства при укладенні кредитного договору, суд вважає необґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Надання та повернення кредитних коштів, сплата відсотків за його користування не відноситься до категорій розрахунків за послуги, позичальник має повернути від кредитора суму в тій валюті, в якій він її отримав, у тій же валюті мають бути сплачені відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до п.1.5 Положення «Про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або утримувачем за валютною операцією є уповноважений банк, який діє на підставі банківської ліцензії №5, дозволу №5-1 та додатку до нього. Відповідно ст.. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»: Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування відповідно цього Декрету. Надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, використання іноземної валюти на території України як засобу платежу. Відповідно до листа директора Департаменту валютного контролю і ліцензування Національного банку України від 29.05.2001 року №28-313/2178, на сьогоднішній день вимоги або які-небудь обмеження відносно розміру суми і строків привернення кредитів в іноземній валюті, які притягуються або надаються резидентами України, діючим законодавством не встановлено, у звязку з чим здійснення резидентами операцій по отриманню або наданню кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії Національного банку України. Таким чином, суд приходить до висновку, що надання банком кредиту в іноземній валюті не суперечить діючому законодавству України. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом судової справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати повязані з проведенням судових експертиз та ін. Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів сплачений судовий збір при зверненні до суду з позовом у сумі 526 гривень 92 копійок, витрати, повязані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляди справи у розмірі 120 гривен, На підставі викладеного,

Outcome: approved