Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-15 00:00:00

23.11.2009р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка обґрунтовуючи свої вимоги, посилалася на те, що 29.05.2008р. рішенням суду з [PERSON] стягуються аліменти на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON], 11.05.1997р. народження, до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, 29.05.2008р. було винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітньої дитини [PERSON] 25.12.1989р.народження, до закінчення ним навчання на денному відділенні Автотранспортного технікуму Національного гірничого університету за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів та двигунів» з терміном навчання до 01.07.2009р., але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника. На даний час рішення суду від 29.05.2008р. щодо стягнення аліментів на утримання сина виконане фактично, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання його доньки [PERSON] з 1/6 частини на 1/4 частину, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення донькою повноліття. Крім того, позивачка надала суду заяву з проханням винести рішення в судовому засіданні за її відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти збільшення аліментів до 1/4 частини, а також просив винести рішення в судовому засіданні за його відсутності, про що надав суду відповідну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітньої дитини [PERSON], 11.05.1997р. народження, є відповідач (а.с. № 7). Неповнолітня дитина мешкає зі своєю матірю. Цих обставин не заперечував і відповідач у наданій суду заяві. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2008р. з відповідача на користь позивачки на утримання їх доньки [PERSON], 11.05.1997р. народження були стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2008р. було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його повнолітньої дитини [PERSON], 25.12.1989р.народження, до закінчення ним навчання на денному відділенні Автотранспортного технікуму Національного гірничого університету за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів та двигунів» з терміном навчання до 01.07.2009р., але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника. Відповідно до листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2009р. виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання сина повернуто у звязку із повним фактичним виконанням ( а.с. № 9). Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду але домовленістю між батьками, може бути в подальшому зменшений чи збільшений рішенням суду за позовом боржника чи одержувача аліментів, у випадку зміни матеріального чи сімейного становища, погіршення чи поліпшення здоровя когось з них. З огляду на те, що відповідач не заперечував проти збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання його доньки [PERSON], 11.05.1997р. народження з 1/6 частини щомісячно на 1/4 частину від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 11.05.1997р. народження, що стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2- 2367/2009р. від 29.05.2009р. до 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відкликавши з Жовтневого ВДВС ДМУЮ виконавчий лист № 2-2367/2009р., виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2009р. та видавши новий виконавчий лист на підставі даного рішення. З огляду на те, що позовні вимоги позивачки стосуються збільшення розміру аліментів, а не стягнення аліментів (відповідно до вимог ст. 191 ЦПК України лише аліменти стягуються з дня подачі позову), то суд вважає за можливе стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки [PERSON], 11.05.1997р. народження з дня набрання даним рішенням законної сили, а не з дня подачі позову. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору, а витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи сплачені нею в розмірі 37 грн., на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 83грн., а також стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати в розмірі 37 грн. При винесені даного рішення суд керується положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України (введеного в дію з 01.09.2005р.), яка встановила, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved