Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом. В обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що він з 27.03.2001 року працював у Харківській вагонній дільниці № 1, яка є структурними підрозділом відповідача. В 2007 році на виконання умов п. 3.2.18 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002 - 2006 роки, дію якої продовжено на 2007 -2011 роки, звернувся до Харківській вагонній дільниці № 1 з проханням надати йому матеріальну допомогу на оздоровлення, але цього зроблено не було. В зв'язку з наведеним, позивач вважає що було порушено його права і просить від суду зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплатити йому матеріальну допомогу на оздоровлення за 2007 рік. В судове засідання [PERSON] та його представники з'явилися, позовні вимоги підтримали, посилаючись на підстави зазначені в позові. Представник позивача зазначив, що вимоги Галузевої угоди мають пріоритет над усіма підзаконними актами, в тому числі і над колективним договором, в зв'язку з чим умови угоди повинні були виконуватись незалежно від наявності коштів у Південної залізниці. Представник відповідача та 3-ї особи в судове засідання з'явився, позов не визнав, зазначивши, що у Південної залізниці, станом на час звернення [PERSON], не було коштів, в зв'язку з чим виконати умови Галузевої угоди не було можливості. Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: - сторож 13-ї дільниці вагонної частини-1 [PERSON] 18.06.2007 року звернувся до начальника ВЧ -1 з проханням надати йому матеріальну допомогу на оздоровлення (с.с. 46). За 2007 рік до адміністрації Харківської вагонної дільниці № 1 надійшли заяви з проханням надати матеріальну допомогу на оздоровлення в кількості 1346 штук, з яких через обмежену фінансову можливість було задоволено 473, решті в тому числі і [PERSON], було відмовлено через відсутність коштів (с.с. 62). Серед зобов'язань Укрзалізниці, згідно до п.3.2.18 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002 - 2006 роки, дію якої подовжено на 2007-2011 роки, є надавати працівниками галузі матеріальну допомогу на оздоровлення на умовах і в розмірах, передбачених колективними договорами, а з 01.01.2007 року не менше 30% тарифної ставки ( посадового окладу). Колективним договором між Статутним територіально - галузевим об'єднанням „Південна залізниця” та Дорожнім комітетом профспілки Південної залізниці на 2002 - 2010 роки, в п. 3-23 зазначено що адміністрація і Дорпрофсож зобов'язуються надавати при наявності коштів кожному працівнику залізниці матеріальну допомогу на оздоровлення, а з 01.01.2007 року не менше 30% тарифної ставки (посадового окладу) (с.с.50). Таким чином судом встановлено зобов'язання відповідача за Галузевою угодою надавати матеріальну допомогу на оздоровлення працівниками тільки за наявності коштів. Посилання представника позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин вимог ст. 16 Кодексу законів про працю України - є на думку суду не правомірним, оскільки саме Галузевою угодою передбачено застосування колективного договору при визначенні умов наданні та розміру матеріальної допомоги. Згідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню в судовому засідання підлягають тільки ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В судовому засіданні було встановлено, оскільки не оспорювалось сторонами, що станом на час звернення [PERSON] за матеріальною допомогою у відповідача були відсутні кошти на виконання умов Галузевої угоди. Виходячи з наведеного суд вважає що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed