Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ житлового будинку з господарськими спорудами по вул.. Сорочинській,7 м. Полтави , у послідуючому нею були уточнені позовні вимоги в частині зміни часток співвласників та визначення порядку користування земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про виділ у самостійну частки із спільного майна, залишення у користуванні виділеного розміру земельної ділянки, яку уточнив та доповнив в частині виділення спільного майна в окрему одиницю, присвоєння самостійного порядкового номеру, визнання права власності на земельну ділянку. У судовому засіданні позивач [PERSON] А підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на земельну ділянку не визнала, просила відмовити, в іншій частині не заперечувала проти задоволенні уточнених позовних вимог. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала та пояснила, що позивач з 1990 року є власником ? частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в м. Полтаві, вул. Сорочинська, 7. З 1974 року склався порядок користування земельною ділянкою , що складає по ? частині між співвласниками. Просила реально розділити вказаний житловий будинок згідно варіанту визначеному у висновку № 6 судової будівельно-технічної експертизи від 10.07.2009 року та виділити [PERSON] в буд. [PERSON]. А: сіни 3 площею 6,4 м2, кухню 2-1 площею 10,10 м2, кімнату 2-2 площею 14,3 м2, кімнату 2-3 площею 12,6м2, кладову 2-4 площею 3,9 м2, загальною площею 47,3 м2, а також гараж «В», погріб а5,сарай а1, огорожу № 3, відповідачу [PERSON] виділити інші приміщення. У зв»язку з тим , що відповідач самостійно зруйнував господарські побудови, змінились частки співвласників, а тому просила змінити частки власників, а саме визнати за [PERSON] 63/100 частини, а за відповідачем 37/100 частини. Визначити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту № 2 вищевказаної експертизи. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині виділення майна в окрему одиницю заперечень немає, присвоєння самостійного порядкового номеру виділеного в окрему одиницю майна покладається на розсуд суду. Позовні вимоги про визнання за відповідачем права власності на земельну ділянку площею 1265 кв.м. не визнала, оскільки вказані відповідачем обставини не відповідають дійсності, позивач з 1990 року користується ? частиною земельної ділянки, яка перейшла їй від попередніх власників. В цій частині просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав в частині реального розподілу житлового будинку з господарськими спорудами та запропонованого варіанту розподілу, в іншій частині позов не визнав та просив відмовити. Уточнені зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, виділити [PERSON] в буд. [PERSON] А-1 : сіни 1 площею 8,1 м2, кладову 2 площею 2,8 м2, передпокій 1-1 площею 11 м2, кімнату 1-2 площею 8,8 м2, кімнату 1-3 площею 28 м2, загальною площею 52,7 м2, погреб літ а4, ворота №1 , огорожа №2.Виділити це майно в окрему одиницю з присвоєнням самостійного порядкового номеру. Оскільки попередньому власнику у 1974 році була виділена земельна ділянка площею 1300 кв. м. . то відповідач набув і права власності на неї. Висновком експертизи встановлено розмір земельної ділянки 1265 кв. м . на яку просив визнати право власності за відповідачем. Відповідач виконавчий комітет Полтавської міської ради та треті особи Управління земельних ресурсів Полтавського міськвиконкому, Державна інспекція архітектурно-будівельного контролю,виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, ПП ПБТІ «Інвентаризатор» в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які в судове засідання не зявились. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є власниками по ? частині домоволодіння по вул. Сорочинській ,7 м. Полтави . Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Ч.3 цієї статті встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6 від 10.07.2009 року визначений єдиний варіант поділу домоволодіння з яким сторони погодились без будь-яких заперечень, а тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Ч. 3 ст. 357 ЦК України що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Ч. 4 цієї статті передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Посилання позивача та представника позивача на ті обставини, що відповідачем демонтовані господарські побудови як на підставу зміни часток співвласників домоволодіння по вул. Сорочинській,7 м. Полтави судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 6 від 10.07.2009 року встановлено, що розмір земельної ділянки по вул. Сорочинській ,7 м. Полтави складає 1586 м2, що також підтверджується кадастровим планом цієї ділянки. Відповідно до ст.. 88 Земельного кодексу володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Ч. 4 цієї статті передбачено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно правоустановчих документів на домоволодіння , [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частини , а тому кожному з них необхідно виділити у користування земельну ділянку , що відповідає їх частині згідно другого варіанту визначеного судовою будівельно-технічною експертизою № 6, а саме [PERSON] земельну ділянку загальною площею 793 м2 як позначено на плані червоним кольором, [PERSON] земельну ділянку загальною площею 793 м2 як позначено на плані синім кольором. Стаття 116 ЗК України визначає підстави набуття права на землю. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянкою площею 1265 кв.м., суд приходить до висновку, що ця позовна вимога не підлягає задоволенню. Так, представник відповідача [PERSON] як на підставу позовних вимог посилається на довідку № 04-38/13 від 12.02.2007 року відповідно до якої за [PERSON] попередній власник домоволодіння,яке належить на даний час [PERSON], станом на 01.06.1987 р. була зареєстрована земельна ділянка площею 1300 кв.м,яка належить [PERSON] та на архівний витяг з протоколу засідань виконкому Тахтаулівської сільської Ради народних депутатів №6 від 22.03.1974 року , яким наділено [PERSON] земельною ділянкою 0,15 га, який купує будинок у [PERSON] Про те , з даних документів не вбачається хто є [PERSON] по відношенню до даної справи, за якою адресою йому була виділена земельна ділянка, як у послідуючому змінювались власники та співвласники вказаного домоволодіння , а посилання на ту обставину , що за [PERSON] у 1987 році була зареєстрована на праві власності земельна ділянка площею 1300 м кв суду не доведена, а крім того предметом купівлі-продажу між [PERSON] та попередніми власниками була ? частина домоволодіння , що розташована в м. Полтаві, вул. Сорочинська ,7 та знаходиться на земельній ділянці норма якої не визначена, доказів придбання земельної ділянки суду надано не було. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Отже позовна вимога щодо визнання за відповідачем [PERSON] права власності на земельну ділянкою площею 1265 кв.м. є безпідставною та такою , що не відповідає обставинам справи встановленими в судовому засіданні та зібраними по справі доказами в їх сукупності. Згідно ст. 367 ЦК України майно,що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про виділ із спільного майна в окрему одиницю ? частину житлового будинку по вул. Сорочинській,7 м. Полтави ,суду не надано доказів технічної можливості такого виділу, а також чи зареєстровані перепланування виконані в домоволодінні належним чином та чи не є вони самочинним. Представником відповідача в судовому засіданні клопотання про призначення експертизи щодо технічної можливості виділення в окрему частку нерухомого майна заявлено не було, хоча таке право йому було роз»яснено в судовому засіданні та наслідки неподання доказів. Не підлягає задоволенню і позовна вимога щодо присвоєння самостійного порядкового номеру виділеній окремій частині нерухомого майна, оскільки законодавством , а саме ЦК України, не передбачено присвоєння самостійного порядкового номеру виділеному в окрему частину нерухомого майна у судовому порядку, таке рішення, за наявності відповідних підстав, може бути прийняте тільки органами місцевого самоврядування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial