Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] вона перебувала у шлюбних відносинах. 06 лютого 1996 року шлюб між: нею та відповідачем [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану Новотроїцького районного управління юстиції зроблено запис № 08. 10 січня 2006 року вона подала до Новотроїцького районного суду позовну заяву за його позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. 17.02.2006 року Новотроїцький районний суд Херсонської області, розглянувши цивільну справу за його позовом до [PERSON] про стягнення аліментів вирішив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 140 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 10.01.2006 року. 17.02.2006року Новотроїцький районний суд Херсонської області видав виконавчий лист, згідно рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області по цивільній справі № 2-140/06. На даний час її матеріальне становище погіршилося у зв'язку з тим, що обидва їх сини вступили до вищих навчальних закладів, бажають здобувати вищу освіту. У зв'язку з цим їм необхідно сплачувати кошти за навчання, за гуртожиток, давати грошові кошти на проїзд по місту, на продукти харчування, на придбання підручників та іншого студентського приладдя. А грошових коштів в сумі 140 гривень на даний час недостатньо на утримання 17 річного юнака. На даний час їх син, [PERSON] навчається, і є студентом 1 курсу заочного відділення, юридичного факультету спеціальності «Правознавство» Київського Відкритого Міжнародного Університету Розвитку Людини «Україна». Строк навчання в університеті п'ять років. Стипендія не нараховується. Форма навчання платна - 5 тисяч гривень зарік. Оплату здійснює мати студента [PERSON]. У нього ж, крім заробітної плати інших доходів немає, вона працює акушеркою Громівської лікарняної амбулаторії, і отримую середньомісячну заробітну плату в розмірі 780,28 гривень. Крім того, вона хворіє. На даний момент у неї дуже скрутне становище, вона має витрачати на сина багато додаткових витрат у зв'язку з його навчанням. 15.10.2009року придбала для навчання сину комп'ютер вартістю 5,5 тисяч гривень. Відповідач не надає ніякої допомоги. У звязку з даними обставинами вона і вимушена звернутися до суду про стягнення додаткових витрат на утримання сина. Стягнення з відповідача ? частину тієї суми, яку вона витратила на їх сина, поскільки ці витрати є додатковими і підлягають відшкодуванню їй, з боку відповідача. Просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача та відповідач проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає ці вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, які не відповідають нормам матеріального, процесуального та сімейного права. Безпідставність вимог позивачки полягає в тому, що позов заявлений в супереч вимогам статті 185 Сімейного кодексу України . Дана норма права передбачає участь батьків в додаткових витратах на неповнолітню дитину, що викликані особливих: обставинами. Такими обставинами позивачка необгрунтовано вважає навчання сина на платній основі на заочному відділенні учбового закладу. Проте, що це не можуть бути особливими обставинами свідчить сама позивачка, оскільки посилається, що сплату коштів за навчання сина [PERSON] сплачує у відповідності до укладеного нею договору учбовим закладом. Тобто без його відома позивачка добровільно взяла на себе обов'язок сплачувати навчання [PERSON] в учбовому закладу. За таких причин це не є особливою обставиною, а воля самої позивачки сплачувати навчання сина і ці обставини виникли не причин розвитку здібності дитини, а з необдуманого зі сторони позивачки укладанням договору з учбовим закладом щодо сплати навчання сина. Крім того метою навчання учбовому закладі є отримання фаху, а не розвитком здібностей [PERSON]. Можливо це позивачка вважає, що в [PERSON] є природні здібності в області права, він так не вважає і будь-яких інших доказів з цього позивачка до суду не надає. Навчання на заочному відділенні та ще і за плату свідчить тільки про те, що [PERSON] не навчався належній чином в загально освітній школі, а тому і не вступив до учбового закладу на день, навчання та за рахунок державного бюджету. То про який розвиток здібностей може бути мова? Навпаки це свідчення відсутності здібностей, які потрібно розвивати. Також позивачка безпідставно та необгрунтовано ставить вимогу про відшкодування вартості купленого нею комп'ютера для сина [PERSON] і що ця покупка викликана навчанням сина. В суд не надано будь-яких доказів, що комп'ютер куплений саме [PERSON]. Комп'ютер куплений позивачкою за сімейний бюджет, який складається з доходів позивачки чоловіка, тобто куплений комп'ютер є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], а не його сина [PERSON]. Крім того не виключено, що комп'ютер куплений і за аліменти, які сплачував на утримання сина [PERSON] . Є безпідставним ствердженням, ш комп'ютер куплений у зв'язку з навчанням [PERSON], оскільки до суду не надано будь-як;: доказів. Тобто вимогу учбового закладу. Тисячі студентів успішно навчаються без персональних комп'ютерів, а [PERSON] виняток. Напевне виняток тільки в тому плані, що свої «природні здібності скачує» з інтернету у вигляді лабораторних , контрольних курсових робіт. Взагалі є абсурдним, що позивачка в позовні заяві посилається на тяжкі матеріальний стан і в той же час купує комп'ютера та укладає договір про сплату навчання сина [PERSON]. Це свідчить про відсутність у позивачки почуття міри, відповідальності відсутність здібностей об'єктивно оцінити свої можливості, що не є особливими обставинами для стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина [PERSON]. Вимога позивачки про Сплату 300 грн., щомісяця додаткових витрат на утримання сина [PERSON] до 01. 07. 2014 року взагалі необгрунтована та безпідставна? Чому 300грн., а не 500 грн.. Чому до 01.07.2014 року? Крім того вимога на такий термін, тобто після досягнення [PERSON] повноліття не відповідає ст.. 185 СК України. Вважаю за потрібне також наголосити на тому, що заочна форма навчання, це навчання без відриву від виробництва (роботи). То може [PERSON] буде сам працювати та сплачувати своє навчання ? Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому достовірно відомо, що [PERSON] працює в Каланчацькому району у фермера Бейник І має додатковий заробіток. Свідок [PERSON] пояснив, що він працював у Каланчацькому районі фермера Бейник де також працював і [PERSON] і отримував хороший заробіток. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши надані до суду довідки, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивачкою дійсно надано до суду довідку про те, що її син який проживає з нею та знаходиться на її утриманні дійсно в 2009 році вступив до Новокаховського гуманітарного інституту ВНЗ Відкритий Міжнародний університет розвитку людини Україна і в дійсний час навчається на І - курсі заочного відділення юридичного факультету спеціальність правознавство, строк навчання в університеті 5 років. А також надала Договір №286 про навчання де відшкодування витрат за надання освітньої послуги становить 5000.00 грн.. Згідно вимог ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В даному випадку суд не може погодитися з доводами відповідача викладеними в запереченні, оскільки відповідач є здорова, трудоспроможна людина віком 43 роки, має земельний пай, та заробіток, згідно наданої довідки, має побічний заробіток, тому зобовязаний утримувати сина на час навчання. Даних про наявність дітей в іншій сімї суду не надано. Згідно вимог ст. 199 СК України, коментарію, право на аліменти у звязку з продовженням навчання після досягнення дитиною повноліття не повязується лише з денною формою навчання. Заочне навчання, підготовка до здобуття освіти екстерном - все це вимагає коштів, а отже є однією з підстав для виникнення у матері аліментного обовязку. Суд також бере до уваги, що син позивачки, [PERSON] [INFO] є студент заочного відділення університету, не може працевлаштуватися в звязку з недостатністю роботи в місцевості Новотроїцького району, але повинен прикласти зусилля по працевлаштуванню, тому при визначенні суми матеріальної допомоги суд враховує вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, виходячи з розумних розрахунків, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], щомісячно на період навчання по 200 грн. Суму за сплату за навчання в розмірі 50% - 2500.00 грн.. В частині задоволення позову щодо стягнення суми за купівлю компютера, суд вважає залишити без задоволення, оскільки суду не надано доказів того, що його придбання є необхідною умовою навчання та вимогою учбового закладу, а є лише бажання позивача. На підставі ст. 199 СК України та

Outcome: approved