Jurisdiction: civil
Date: 2009-09-23 00:00:00

05 листопада 2009 року позивачка [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивачка послалась на те, що житловий будинок № 86 по вул. Шевченко в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області належить їй згідно запису в погосподарській книзі Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 564, особовий рахунок № 6. З 24.01.1997 року за її заявою в будинку, як член сім'ї, була прописана відповідачка, але з моменту реєстрації до теперішнього часу [PERSON] в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, її особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується актом складеним депутатом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Перешкод відповідачці в проживанні ніхто не чинив, місце її знаходження не відоме. У зв'язку з тим, що іншого передбачено законом способу зняти з реєстраційного обліку [PERSON] не має, вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала з обставин викладених в позовній заяві та просила суд, визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 86 по вул. Шевченко в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області та зняти її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи будь-яких клопотань по справі від неї до суду не надходило, своєї думки щодо заявлених вимог у тій чи іншій формі не висловила. Представник третьої особи Паспортного відділу Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не зявився але надав до суду лист № 60/20722 від 14.12.2009 року про розгляд справи за відсутністі їх представника, (а.с.22) Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивачки, не обмеженої в такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідившії матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, оскільки до суду з позовом звернувся власник житла - фізична особа. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 564, особовий рахунок № 6, житловий будинок № 86 по вул. Т.Шевченко (раніше Калініна, 98) в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, значиться за [PERSON]. (а.с.6). Відповідно до довідки № 1001 від 08.10.2009 року виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в житловому будинку № 86 по вул. Шевченко в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області з 24.01.1997 року зареєстрована, але не проживає - [PERSON], [INFO], (а.с. 7). З довідки № 957 від 30.09.2009 року виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, вбачається що [PERSON], [INFO], в житловому будинку № 86 по вул. Шевченко в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області з 1995 року не проживає, (а.с. 17). Не проживання відповідачки в вищевказаному житловому будинку також підтверджується актом від 30 вересня 2009 року, складеним депутатом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON]А, в присутності сусідів: [PERSON] та [PERSON], згідно якого, [PERSON] в будинку по вул. Шевченко 86, в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області не проживає з 1995 року по теперішній час (а.с.8). Таким чином, враховуючи, що відповідачка не проживає за вищевказаною адресою за власним бажанням понад один рік, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 ЦПК України, розмір та порядок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залежно від категорії справ встановлюються Кабінетом Міністрів України, (постанова КМ від 21.12.2005р. зі змінами та доповненнями) на час звернення до суду 05.11,2009р. згідно п. 1 «6» по даній категорії справ, встановлено оплату у розмірі 37 грн., враховуючи що позивачкою при звернені до суду сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму ЗО гривень, про що свідчать квитанції (а.с.2), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки недоплачену різницю в розмірі 7 (сім) грн. Відповідно до ст.З п.1 «д» Декрету КМ України «Про державне мито» № 7-93 від 21 січня 1993р. (зі змінами та доповненнями), розмір ставки державного мита по даній категорії справ на час звернення позивачки з даним позовом складав - 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тобто 8,50 грн. Як вбачається з копії посвідчення серії АГ № 574891 від 05.01.2005 року, позивачка [PERSON] є інвалідом І групи (а.с.17-18), та відповідно до п.5 ч.18 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» № 7-93 від 21 січня 1993р. (зі змінами та доповненнями) звільняється від сплати судового збору. Згідно ч. З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави - державне мито (судовий збір), на суму 8,50 грн. На підставі ст.405 ЦК України, та

Outcome: approved