Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та прохала суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\3 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві вказала, що 19.04.1996 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який у обох перший. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачу одній самотужки потрібно вирішувати всі матеріальні питання , щодо утримання двох дітей, в зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, прохає суд задовольнити позов, стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1\3 частини із всіх видів заробітку до його повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON],1996р. та [PERSON] 2001 р. народження не заперечує. Суд, вислухавши сторони по справі та проаналізувавши представлені докази, встановив наступне: Подружжя [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.04.1996 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] ,[INFO], які проживають з позивачкою і на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 180,185 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до виповнення їй 18 років. Між позивачем та відповідачем по справі ускладнилися відносини, в сім*ї склалася нездорова сімейна обстановка , хоча сторони і проживають в одній квартирі. В добровільному порядку відповідач не надає достатньої допомоги дітям, не допомагає матеріально. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від обов'язку утримувати дітей, судом не встановлено. - 2 - Договору між батьками про сплату аліментів на дітей не досягнуто, тому він підлягає вирішенню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров*я та матеріальний стан відповідача [PERSON], стан здоров*я та матеріальне становище дітей, те що у відповідача відсутні інші діти. Вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані та доведені в судовому засіданні доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Outcome: approved