Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що навесні 2008 року йому стало відомо, що ділянка № 344, яку він успадкував після смерті батька була надана іншому громадянину -[PERSON]. 19 квітня 2008 року загальними зборами Садівничого товариства «Г1еретворювач-2» прийнято рішення про виключення покійного -[PERSON] з членів товариства та прийняття в його члени [PERSON] з передачею останньому ділянки № 344, про що свідчить виписка з протоколу № 8 від 19 квітня 2008 року. Позивач вважає, що відповідач знав, що [PERSON] помер і ділянка № 344 належить позивачу, але незважаючи на це приймає рішення про виключення [PERSON] з членів Садівничого товариства «Перетворювач-2». Таке рішення садівничого товариства «Перетворювач-2» на думку позивача є незаконним оскільки порушує право власності позивача, яке гарантоване Конституцією України, атому таке рішення підлягає, скасуванню з огляду на наступне: Протоколом від 06.04.89р. №1 [PERSON] був прийнятий до членів садівничого товариства «Преобразователь-2» (надалі-Товариство), та надано йому у користування ділянку №344, розташовану на території Долинської сільської ради, с. Бабурка. На цій ділянці був збудований дачний будинок, посаджені плодові дерева та інші корисні насадження. [PERSON] сплатив 09.10.1989 року вступний внесок в сумі 10 (десять) радянських рублів, 09 жовтня 1989 року було сплачено внесок в розмірі 400 (чотириста) радянських рублів, крім того, було сплачено членські внески в розмірі 20 (двадцять) радянських рублів. Так, [PERSON] до каси садівничого товариства постійно сплачував необхідні внески, доказом чого є записи в членській книжці (копія є в матеріалах справи). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 7 Закону від 06 березня 1990 р. N 1305-1 "Про власність в СРСР" у власності громадян можуть бути жилі будинки, дачі, садові будинки, насадження на земельній ділянці тощо. Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Оскільки [PERSON], повністю вніс пайовий внесок, то відповідно набув право власності на майно, що знаходиться на ділянці № 344. 19 липня 1990 року [PERSON] - батько номер (копія свідоцтва про смерть є в матеріалах справи). Позивач вважає, що він прийняв спадщину оскільки в нього є членської книжки на імя померлого. Крім того, [PERSON] з 27 липня 1983 року і на сьогоднішній день прописаний та проживає за тією ж адресою, ідо і його покійний батько (довідка житлово-експлуатаційної організації додається). У паспорті позивача також міститься відмітка про те, що [PERSON] прописаний за адресою: [ADDRESS], тобто проживав разом зі своїм батьком (копія паспорту додається). Після смерті свого батька-Васін [PERSON] став власником майна та членом садового товариства «Перетворювач-2», про що до членської книжки було внесено відповідний запис. Відповідно до п. 11 Статуту Садівничого товариства «Псретворювач-2» (в ред. 2001 року) у разі смерті члена Товариства перше право на вступ в товариство надається одному із спадкоємців. Позивач вважає, що він став членом садівничого товариства, було сплачено необхідні внески, а саме членські внески в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) купоно- карбованців, про що міститься запис у членській книжці. Відповідно до Закону СРСР «Про власність в СРСР» від 06.03.1990 року, № 1305-1. який діяв на той час, право успадкування майна громадян визнається і охороняється законом. 12.01.2000 року сталася пожежа, у результаті якої був пошкоджений садовий будинок, який знаходився на ділянці № 344, що підтверджується довідкою Запорізького РВ ГУ МНС України в Запорізькій області від 24.06.08 №96. Ділянкою № 344 позивач користувався для задоволення власних потреб, збирався відбудувати садовий будинок для чого завіз на вказану ділянку дві пачки кирпича (одна пачка красного та одна пачка білого кирпича). Крім того на вказаній ділянці знаходилися два металевих бака, туалет з душем виготовленого з металу, шлакоблок тощо. Позивача ніхто не повідомив ні про порядок денний, ні про дату, місце, час проведення загальних зборів членів садівничого товариства «Перетворювач-2», що є порушенням діючого законодавства. Позивач вважає що, керівництво Товариства самовільно, порушуючи діюче законодавство, виключило покійного [PERSON] з членів Товариства та передало ділянку № 344, з усім розташованим на ній майном, іншому громадянину. Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що [PERSON] В,В, належним чином повідомлявся про час та місце проведення загальних зборів, тривалий час не обробляв земельну ділянку, не сплачував обовязкові членські внески. Тому відповідач вважає що рішення про виключення [PERSON] є правильним. Відповідач також визнав, що їм було відомо від сусідів про смерть [PERSON], тому повідомлення надсилалися саме на [PERSON], але ще у 2004 році, на інші дати зборів позивач повідомлявся по телефону, або письмово без повідомлення, чому рішення приймалося відносно померлого відповідач пояснити не зміг. Третя особа [PERSON] повідомив суду, що він є добросовісним власником земельної ділянки №344 у СТ «Преобразователь-2», за цей час він посадив на земельній ділянці багаторічні насадження, кущі. Привів земельну ділянку до належного стану. Вивіз сміття, сплатив заборгованість за земельну ділянку. Більше того, він неодноразово звертався до позивача з пропозиціями відшкодувати збитки, як спадкоємця, на що позивач запропонував суму у 5000 доларів США, що на думку [PERSON] є забагато. Тому вважає що в задоволені позовних вимог [PERSON] потрібно відмовити. Заслухавши позиції сторін, та третьої особи [PERSON], пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Вирішуючи питання про виключення особи з членів Товариства, таку особу обовязково повідомляють. Відповідно до ст. 166 ЦК України - член виробничого кооперативу може бути виключений із кооперативу за рішенням загальних зборів у разі невиконання чи неналежного виконання обов'язків, покладених на нього статутом кооперативу, а також в інших випадках, встановлених статутом кооперативу і законом. В ст. 103 ГК України зазначено, що Правління виробничого кооперативу має право вносити на затвердження загальних зборів рішення про прийняття до кооперативу нових членів та припинення членства. Загальні збори членів виробничого кооперативу затверджують рішення правління (голови) кооперативу про прийняття нових членів (Стаття 102 ГК України). Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року N 1087-IV садівничі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів. Так на садівничі товариства розповсюджуються положення даного Закону. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення (ч. 5 ст. 15 Закону України «Про кооперацію»). Позивача ніхто не повідомив ні про порядок денний, ні про дату, місце, час проведення загальних зборів членів садівничого товариства «Перетворювач-2», що є порушенням діючого законодавства. Слід звернути увагу на те, що в ст. 15 Закону України "Про кооперацію" зазначено, що рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об'єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. Оскільки в протоколі не відображено як голосували члени товариства, то це є порушенням процедури виключення з членів товариства. Таким чином, керівництво Товариства самовільно, порушуючи діюче законодавство, виключило померлого у 1996 році [PERSON] з членів Товариства у звязку з тим, що він, [PERSON], не сплачує членські внески, не прибирає земельну ділянку та передало ділянку № 344, з усім розташованим на ній майном, іншому громадянину. В задоволені інших позовних вимог потрібно відмовити з наступних підстав: Оскільки, спадкодавець помер у 20 липня 1990 року, то позивач [PERSON] мав прийняти спадщину за правилами ЦК УРСР 1963 року. Крім того, в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР). у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи положення ст. 548 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, крім того у спадкоємця, який прийняв спадщину, право власності на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в ред.. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщин\', якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Пленум Верховного Суду України в Постанові від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» звертає увагу судів на те, що у випадках смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного або гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства після 1 липня 1990 p., спадщина відкривається відповідно на квартиру, дачу, гараж, садовий будиночок, інші будівлі і насадження . Позивач не звертався до суду з позовними вимогами про встановлення факту прийняття спадщини, його посилання на те, що він як єдиний спадкоємець вже фактично прийняв спадщину не були обєктом судового слідства та не встановлені судом, тому в задоволенні цих позовних вимог повинно відмовити.

Outcome: partial