Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-24 00:00:00

Позивачка звернулась у суд 11 листопада 2008 року з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач допомоги на утримання сина не надає, відносини між позивачкою та відповідачем значно погіршилися, у серпні 2008 року відповідач пішов з дому і переселився до своїх батьків. Разом з тим перестав надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює газозварником, ВАТ «Лозівський завод металоконструкцій», інших дітей він не має, стягнень по виконавчими листами з нього не проводиться. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дня звернення до суду. Позивачка наполягала на задоволенні позову, поясняла, що вона не являється інвалідом, на обліку у закладах охорони здоров'я ні вона, ні дитина не перебуває; вона не може самостійно забезпечити себе та дитину всім необхідним для життя, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини; на її утриманні а ні батьків похилого віку, а ні інших осіб не має, стягнення за виконавчими листами з неї не проводяться, вона не працює, на обліку у центрі зайнятості населення не перебуває, її батьки їй матеріальної допомоги не надають, вона не має інших джерел доходів. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, погодився, щоб з нього були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі &frac14; частини заробітку (доходу), пояснив, що, дійсно від шлюбу з позивачкою вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказав, що він дійсно працює газозварювальником на відкритому акціонерному товариству «Лозівський завод металоконструкцій», з нього інші стягнення за виконавчими документами не проводяться; інвалідом ні він, а ні його батьки не являються; ніякими пільгами держави не користується. Інших доходів окрім заробітної плати він не має, земельної частки (паю) у нього також немає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 серпня 2007 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8), який на даний час проживає з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання позивачки (а.с. 9 ). [PERSON] не має можливості працевлаштуватись, оскільки в даний час вона доглядає за малолітньою дитиною, вона не працює , що підтверджується довідкою ( а.с. 10). У зв'язку з викладеним позивачка потребує допомоги з боку батька дитини - відповідача, який добровільно відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, хоча офіційно працевлаштований. З відповідача не проводиться інші стягнення по виконавчим документам, інвалідом ні він, а ні його батьки, не являються, ніякими державними пільгами він не користується, на хронічні захворювання не страждає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд, дослідивши всі обставини, що мають істотне значення для справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей, у розмірі &frac14; частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито», з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved