Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.12.2007 року о 02.00 годині відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «Опель», д\н [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем позивачки марки «ВАЗ-11183-110-20» д/н [NUMBER], за кермом якого був [PERSON]., що призвело до технічних пошкоджень автомобіля. Вказує, що з вини відповідача їй нанесена майнова шкода за пошкоджений автомобіль в розмірі 2575,49 грн. Автомобіль позивачки був застрахований, а відповідно до умов страхування, страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи, яка згідно договору страхування складає 388,36 грн., тому просить їх стягнути. Вважає, що незаконними діями та бездіяльністю відповідача їй нанесена моральна шкода у розмірі 4 000 гривень. Також, була вимушена звертатися до суду з позовом, що потягло додаткових судових витрат, які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові та просили задовольнити позов у повному об'ємі. Представник відповідача позов визнав частково в частині відшкодування франшизи. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2008 року по справі про адміністративне правопорушення № 3-542/08, судом встановлено, що [PERSON] порушив п.10.1 Правила дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ-11183-110-20» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Судом дії [PERSON] кваліфіковано за ст. 124 КУпАП та визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, а справу провадженням закрито, в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст.38 КУпАП. Постанова Вінницького районного суду Вінницької області від 12.08.2008 року по справі про адміністративне правопорушення № 3-542/08 про адміністративне правопорушення [PERSON] набула законної сили згідно постанови Апеляційного суду Вінницької області від 30.10.2008 року. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи щодо якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки постановою суду від 12.08.2008 року встановлено дії [PERSON], яким порушено правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, вина його встановлена, постанова суду в справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для врахування та вирішення даної цивільної справи. Згідно звіту №135-08П(84001550) складеного 21.02.2008 року про визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ-11183-110-20» д/н [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 21.12.2007 року (авто-товарознавча експертиза) вартість матеріального збитку, завданого автомобілем, який керував відповідач на 21.12.2007 року становить 6 887,60 грн. Автомобіль позивачки «ВАЗ-11183-110-20» д/н [NUMBER] застраховано в ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», згідно довідки відділу Державтоінспекції м.Вінниця УМВС України у Вінницькій області від 20.12.2007 року вона має право про сплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту №И-2598 від 28.02.2008 року позивачці Вінницькою філією «ПриватБанку» було виплачено страховку в сумі 5486,76 грн. Згідно до умов страхування, страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи, яка згідно договору страхування складає 388,36 грн. Відповідно до звіту про оцінку втрати товарної вартості автомобіля виданої ДЕКРА єкспетр від 07.02.2008 року автомобіль [PERSON]. марки «ВАЗ 11183» державний номер [NUMBER] втратив товарну вартість в наслідок ушкодження автомобіля на суму 2575,49 грн. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо суми 2575,49грн. визначеної в звіті про втрату товарної вартості автомобіля позивачки. Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В частині 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки з вини відповідача, який керував джерелом підвищеної небезпеки «Опель», д\н [NUMBER], заподіяна шкода майну, що належить позивачу, відповідач відповідно до чинного законодавства України, зобов'язаний відшкодувати її у повному обсязі. Відповідно до ч.1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1167, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що вина [PERSON] у заподіянні матеріальної шкоди внаслідок чого, позивач перенесла моральні страждання, які виразилися у її переживаннях за пошкоджений автомобіль, його відновлюваний ремонт, позбавлення користуванням автомобілем на певний час, що є порушенням нормальних життєвих зв'язків, оскільки позивач постійно використовувала автомобіль у повсякденному житті та роботі на благо сім'ї. Вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди, не бажання її відшкодувати є прямими ознаками вини [PERSON] у заподіянні своїми неправомірними діями та бездіяльністю моральної шкоди, якої зазнав позивач. Оскільки позивачем не обгрунтована оцінена нею заподіяна моральна шкода в сумі 4000 гривень, суд беручи до уваги ступінь вини відповідача, характер моральних страждань, які перенесла позивач, вважає за доцільне та справедливе стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, ст.ст. 22 ч.1-3, 1166 ч.1, 1167 ч.1, 1187 ч.2, 1188 ч.1 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial