Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Виконавчий комітет Білгород- Дністровської міської ради, Державна інспекція архітектурно-будівельного контролю Одеської області про визнання договору купівлі-продажу здійсненим та визнання права власності на нерухоме майно, а саме просить суд, визнати дійсним договір № 1187/Б купівлі-продажу 16/25 часток житлового будинку [ADDRESS] від 02 грудня 1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Визнати за ним, [PERSON] право власності на 16/25 часток житлового будинку літ.«А» з приміщеннями: 1-1коридор площею 1.7 кв.м., 1-2 кухня площею 8,0 кв.м., 1-3 ванна кімната площею 2.8 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 14.8 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 10.7 кв.м., 1-6 вбиральня площею 1.4 кв.м., гараж з підвалом літ. «В», сарай літ. «Г», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, та зазначила, що з позовними вимогами згодна. Представник третьої особи - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Бондаренко Г.Є. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Державної інспекція архітектурно-будівельного контролю Одеської області у судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вуслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 1997 року за договором №1187/Б, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, [PERSON] придбав у відповідача, [PERSON] , 16/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований Одеською товарною біржею, а саме в її представництві в місті Білгороді-Дністровському, Одеської області. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року № 13 і від 25 травня 1998 року № 15 «Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними» з підстав недотримання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки правочини, які згідно чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори купівлі-продажу, зокрема при придбанні на біржових торгах житлового будинку / квартири/ або його /її/ частки. Позивач [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу, однак не може розпорядитися своїм майном на свій розсуд, у зв`язку з тим, що інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення правочину. Також судом встановлено, що на території домоволодіння знаходиться самовільно зведена прибудова літ. «а3», однак позивачем [PERSON] не були надані докази на підтвердження того, що самовільно збудований об`єкт не суперечить архітектурним, пожежним та санітарно-епідеміологічним нормам та стандартам та не порушує прав інших осіб, що надало би суду право визнати за ним право власності на самовільну споруду за умови подальшого виділення [PERSON] земельної ділянки, на якій вона розташована. Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, що здійснила самовільне будівництво на земельній ділянці, не відведеній їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку під вже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і виникло повне або часткове виконання договору, однак одна зі сторін ухиляється від його нотаріального виконання, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майно, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Враховуючи вищевикладене та те, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, які підтверджуються письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, Державна інспекція архітектурно-будівельного контролю Одеської області про визнання договору купівлі-продажу здійсненим та визнання права власності на нерухоме майно є обгрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial