Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 27 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» правонаступником якого вони є, та відповідачем був укладений кредитний договір № 259-060, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 2\~000,00 доларів США строком до 27 листопада 2009 року, зі сплатою 18% річних, за користування кредитними коштами, та комісії в розмірі 0,5% від суми кредиту, із цільовим призначенням кредиту для споживчих потреб. Свої зобовязання вони виконали в повному обсязі, відповідач свої зобовязання не виконав. За період з 27 листопада 2007 року по 24 лютого 2010 року відповідачем були здійснені такі проплати: 44,00 доларів США сплачено в розрахунок погашення заборгованості за кредитом, 279,00 доларів США сплачено в розрахунок погашення заборгованості за відсотки, 50,50 грн. комісії, 300 грн. пені та штраф. Станом на 24 лютого 2010 року сума заборгованості складає 2\~486,45 доларів США та 3\~581,90 гривень. Відповідач попереджався про існуючу заборгованість та пропонувалось її погасити, але дана вимога була проігнорована, заборгованість до цього часу не погашена. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити, та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 259-060, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 2\~000,00 доларів США строком до 27 листопада 2009 року, зі сплатою 18% річних, за користування кредитними коштами, та комісії в розмірі 0,5% від суми кредиту, із цільовим призначенням кредиту для споживчих потреб. Свої зобовязання позивач виконав в повному обсязі, відповідач свої зобовязання не виконав. Сума заборгованості складає 2\~486,45 доларів США та 3\~581,90 грн., з яких: 1\~956,00 доларів США заборгованість по сплаті кредиту, 530,45 доларів США заборгованість по нарахованих відсотках, 1\~363,50 грн. нарахована щомісячна комісія за несвоєчасно сплачений кредит, 600,73 грн. пеня за несвоєчасно сплачені відсотки, 807,67 пеня за несвоєчасно сплачений кредит, 810,00 грн. штраф за порушення сплати відсотків. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 354,49 грн., які складається з державного мита 234,49 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved