overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме: 8/400 частин житлового будинку по [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] залишилась спадщина, але своєчасно не оформив спадщину в зв`язку з тим, що його прізвище в паспорті вказано як « [PERSON] », а в свідоцтвах про смерть матері та батька прізвище їх вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Представник відповідача в \~ \~ \~ \~судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає,\~що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується \~ \~ \~ \~ свідоцтвом про \~ \~ \~ \~ смерть серії [NUMBER] від 05 вересня 2006 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть \~ \~ \~ \~серії [NUMBER] від 31 травня 2008 року. За своє життя вони мали у власності по 8/400 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Своєчасно оформити свої спадкові права позивач не встиг, оскільки його прізвище в паспорті вказано як « [PERSON] », а в свідоцтвах про смерть матері та батька їх прізвища вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач фактично прийняв спадщину, користуючись житловим будинком, проживаючи в ньому та сплачуючи поточні рахунки. Як свідчить довідка Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори №192/1-06 від 05.02.200 року спадкова справа під №116/2007 року до майна померлого [INFO] [PERSON] відкрита Білгород-Дністровською міською нотаріальною конторою 22.03.2007 року за заявами про прийняття спадщини за законом [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа до майна померллої [INFO] [PERSON] згідно спадкового реєстру не відкривалась. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, что вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони з відповідачем не бачаться та не спілкуються на протязі кількох років. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе і тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 20.11.1999 року. Від даного шлюбу в них є одна малолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною по якій вона хоче розірвати шлюб є те, що відповідач перебуває за кордоном, вони на протязі кількох років не бачаться та не спілкуються, не живуть подружнім життям та не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, просить розірвати шлюб, судові витрати покласти на неї. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав суду письмову заяву відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст.169, 224 УПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони уклали шлюб 20.11.1999 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 21.10.2009 року [NUMBER] , актовий запис № 1618. Від даного шлюбу в сторін є малолітня дочка [PERSON] . [INFO] . Встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства та не турбуються один про одного. Шлюб носить формальний фарактер. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Суд вважає, що витрати по сплаті державного мита при одержані свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану слід покласти на позивача. На підставі\\~наведеного та\\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до [PERSON] , мотивуючи позов тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , який проживав в с. Сагунівка Черкаського району і після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,25 га на території Сагунівської сільської ради та автомобіля ВАЗ-2102 держномер [NUMBER] . Заповіту батько не залишив, а спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є вони- його діти та дружина відповідачка [PERSON] . В установлений законом шестимісячний термін як вони, так і відповідачка подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але у видачі свідоцтв про право на спадщину їм відмолено , оскільки відповідачка не визнає їх права на спадкування. З врахуванням вказаних обставин позивачі просили визнати за ними право власності за кожним на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами , розташованого по [ADDRESS] , на 1/3 частину земельної ділянки та на 1/6 частину автомобіля. В судовому засіданні представники позивачів змінили позовні вимоги: відмовившись від визнання права власності на автомобіль, просили визнати за позивачами право власності за кожним на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS] та на 1/3 частину земельної ділянки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , хоча про час і місце його проведення неодноразово повідомлялась в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди представників позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивачів з приводу заявлених позовних вимог, дослідивши надані позивачами письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Позивачі та відповідачка відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] і можуть вважатися такими , що прийняли спадщину, оскільки у відповідності з вимогами ст. 1269 ЦК України в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подали заяви про її прийняття до нотаріальної контори. Спадкове майно, право власності на яке просять визнати за ними позивачі, складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS] , який успадкований померлим [PERSON] після смерті його матері [PERSON] і належав йому на підставі свідоцтва про право власності від 28.12.2002 року, виданого Сагунівською сільською радою, та земельної ділянки площею 0,25га, переданої [PERSON] у приватну власність для обслуговування зазначеного житлового будинку. Оскільки згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними , то суд вважає, що за кожним із спадкоємців після смерті [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку та 1/3 частину земельної ділянки. З відповідачки на користь позивачів необхідно стягнути судові витрати пропорційно задоволенню позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

29.01.2010 року позивач звернулася до суду з даним позовом та на підтвердження своїх вимог вона пояснила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.02.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку Єкатєріну, [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд досліджуючи матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /а. с. З/ в графі відомості про батька значить відповідач [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Як вбачається із матеріалів справи та з пояснень сторін, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. При недосягненні угоди про сплату аліментів, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Отже відповідач зобовязаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач вимоги обґрунтовував тим, що відповідач є колишнім членом сімї тривалий час не користується квартирою та не сплачує комунальні послуги, а тому його реєстрація в квартирі є перешкодою в користуванні для позивача. Відповідач з позовними вимогами погодився. Однак, дане визнання позову не було прийнято судом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони по справі є співвласниками [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло. Відповідачу належить ? частка даної квартири. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, відповідач має право користуватися належною часткою, втому числі проживати в належній квартирі та бути зареєстрованим в ній. Факт не оплати відповідачем коштів за комунальні послуги не може слугувати підставою для зняття з реєстрації. позивач має право вирішувати даний спір, в тому числі і в судовому порядку, про стягнення заборгованості з відповідача. Судові витрати слід залишити по фактично понесеним. За таких підстав вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі ст. 317 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, що навчається. На підставу своїх вимог спирається на те, що після смерті дочки позивачки, [PERSON], рішенням Маньківської селищної ради від 26.09.2003 року, позивачку було призначено опікуном над її внуком [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На нинішній час внук досягнув повнолітнього віку. Проте, він продовжує навчатись. Відповідно до довідки навчального закладу, яка додається до матеріалів цивільної справи, термін навчання його триватиме до 01.02.2011 року. Згідно чинного законодавства, відповідач повинен надавати допомогу на утримання свого сина до досягнення ним 23 років, якщо він буде продовжувати навчання. В добровільному порядку відповідач такої допомоги не надає, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи рахує за необхідне у відповідності до ст. ст. 180 - 183, 199, 200 СК України позов задоволити повністю, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні після смерті дочки позивачки, [PERSON], рішенням Маньківської селищної ради від 26.09.2003 року, позивачку було призначено опікуном над її внуком [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На нинішній час внук досягнув повнолітнього віку. Проте, він продовжує навчатись. Відповідно до довідки навчального закладу термін навчання його триватиме до 01.02.2011 року. Згідно чинного законодавства, відповідач повинен надавати допомогу на утримання свого сина до досягнення ним 23 років, якщо він буде продовжувати навчання. В добровільному порядку відповідач такої допомоги не надає. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, або до припинення навчання. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 29 грудня 2001 р. відділом реєстрації громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 791. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2001 р. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2009 р., спільне господарство не ведуть. Спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння у рішенні життєво-важливих питань у веденні господарства та вихованні дітей, внаслідок чого виникають сварки та скандали, втрачене почуття любові, поваги, подальше збереження шлюбу не можливе. Сторони створити міцної сімї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхнім дітям. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає,що 09.02.1999року в Смільнівській сільській раді Бродів- ського району Львівської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей: Ірина-20.04.1999 р.н,Андрій-03.12.2000 р.н. Відповідач,під час перебування в шлюбі зловживав спиртними напоями. Перебуваючи в нетверезому стані вчиняв сварки та бійки,ображає різними нецензурними словами,погрожує розправою.Все це він вчиняє в присутності малолітніх дітей.Така поведінка відповідача негативно впливає на їх здоров»я,бо діти не можуть спокійно відпочивати та спати,тим бі-льше ранком їм потрібно йти до школи.Не дивлячись на це,відповідач майже цілими ночами включає телевізор.Він поводить себе зверхньо по відношенню до них.Такі дії відповідач вчиняє на протязі тривалого часу.Він ніде не працює,не бажає працевлаштуватися і жодної матеріальної допомоги сім»ї не надає.Вона переконалася,що їхня сім»я розпалася,а тому перебувати з відповідачем в шлюбі не має наміру.Вона вже зверталася з позовом про розір-вання шлюбу,але потім з метою збереження сім»ї закрила провадження у справі.Проте відпо-відач продовжує пиячити,вчиняти дебоші в присутності дітей.Він створив неможливі умови для спільного сімейного життя. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав,наведених в позовній заяві.Пояснила,що вона з чоловіком і дітьми проживають у одній кімнаті і якщо буде розір-вано шлюб,тоді відповідач не зможе більше знущатися над нею,а тому просить розірвати шлюб. Відповідач,будучи належним чином повідомленим про дату,час і місце розгляду спра ви,в судове засідання не з»явився і не повідомив суд про причини неявки.Оскільки проти цього не заперечувала позивач,суд постановив ухвалу про заочний розгляд. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові документи,суд дійшов виснов- ку,що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі/ас 5/,від якого у них є двоє неповно-літніх дітей/ас 6/. Відповідно до ст.24СК України,шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідач пропозицію суду подати заперечення на позов,залишив без реагування. Відповідачем не спростовано тверджень позивача,наведених у позовній заяві-яким суд надає віри.Суд дійшов висновку,що шлюб розпався по вині відповідача і розпад сім»ї носить остаточний характер.А тому в інтересах позивача та неповнолітніх дітей сторін,необхідно розірвати шлюб. На підставі ст.ст.24,104,105 ч.3,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить (після змін) позбавити батьківських прав відповідача, щодо малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], призначити з відповідача аліменти на утримання дітей, передати дітей на опікування органу опіки та піклування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Третя особа вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи про причини неявки суд не сповістив. За згодою з представником позивача суд ухвалив постановити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що матірю малолітніх [PERSON] та [PERSON] є відповідач. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З пояснень представника позивача та третьої особи вбачається, що відповідач не піклується про дітей, не цікавиться ними, не займається їх вихованням. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кіровської районної у м.Кіровограді ради 23.10.2009 визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] Аналізуючи наведене, суд вважає, можливим позбавити відповідача батьківських прав. Позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття на користь тих фізичних чи юридичних осіб, які встановлять опіку над неповнолітнім, при цьому, суд визначає загальну частку від заробітку (доходів) відповідача. Згідно ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. На даний час питання про встановлення опіки особами, яким можна було б передати малолітніх не вирішено, тому суд вважає за необхідне передати дітей на опікування органу опіки та піклуванню Кіровоградської міської ради. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 83, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення та судовий збір На підставі ст. 150, 164, 166, 167 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про звернення стягнення на суму боргу 22 488 гривень 51 коп. за кредитним договором № 1114176 від 14.02.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду показав, що 14 лютого 2008 року укладено кредитний договір № 11141746 між Івано-Франківською філією ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] про отримання кредиту в сумі 6 863 гр. 34 коп. з кінцевим терміном погашення 15.02.2010 року зі сплатою 1% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач зобовязувався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, згідно погодженого графіку. Однак умов договору не виконує, кредит не погашає, відсотки не сплачує і заборгованість на час подачі позову становила 22 488 гр.51 коп. Відповідачу направлялася претензія з вимогою погасити кредит та відсотки за користування кредитом, але він на неї не відреагував. Просить суд позов задоволити, стягнути з відповідачів в користь Івано- Франківської філії ПАТ «ПриватБанк» 22 488 гр.51 коп. заборгованості по кредиту та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно у встановленому законом порядку. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З кредитного договору № 11141746 від 14.02.2008 року вбачається, що [PERSON] оформив з Івано-Франківською філією ЗАТ «ПриватБанк» кредитний договір і отримав кредит в сумі 6 863 гр.34 коп. Згідно ст. 509 ЦК України - зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язується вчинити в користь другої сторони (кредитора) певну дію ... сплатити гроші. У відповідності до умов зазначеного договору, позичальник зобовязувався здійснювати погашення кредиту щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця і сплачувати відсотки за користування кредитом, згідно погодженого графіку . Згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 01.09.2000 року заборгованість становить 22 488 гр.51 коп., позивачем з дня отримання кредит не повертався. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved