Jurisdiction: civil
Date: 2009-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на те, що 14 вересня 1996 року між позивачкою та [PERSON] був зареєстрований шлюб. З серпня 2008 року чоловік позивачки [PERSON] раптово помер. За її чоловіком рахувалася земельна ділянка розміром 0,151 га. Також, чоловіком позивачки були вжиті всі необхідні заходи для оформлення правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку. Так, було отримано рішення Михайлівсько - [PERSON] сільської ради Києво -Святошинського району Київської області про надання дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки в приватну власність для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель площею 0, 151 га. що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, вул. Янтарна 18. Було встановлено межі земельної ділянки, отримано висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки, отримано умови відведення земельної ділянки, погодженно проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Києво - Святошинським районним відділом земельних ресурсів, відділом містобудування та архітектури та отримано всі інші необхідні документи для оформлення державного акту про право власність на земельну ділянку. Державний акт був виготовлений та 05.02.2008 року був переданий за накладною № 800 передачі Державних актів від ТОВ НВФ «АБРИС» Управлінню земельних ресурсів Києво- Святошинського районі Київської області. Чоловік позивачки не встиг отримати державний акт, хоча й виконав всі необхідні дії відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України для приватизації земельної ділянки та оформлення державного акту на земельну ділянку. 10 квітня 2009 року державний нотаріус Першої Київської обласної державної нотаріальної контори прийняв постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії у видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться на території Михайлівсько - [PERSON] сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1511 га надану для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель на підставі рішення Михайлівсько - [PERSON] сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, яка розташована за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, вул.Янтарна 18, Києво - Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 3 серпня 2008 року. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно заяви просить слухати у відсутності представника сільської ради , проти позову не заперечують. Треті особи [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявились, просять слухати справу у їх відсутності. Проти позову не заперечують. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що 14 вересня 1996 року між позивачкою та [PERSON] був зареєстрований шлюб. З серпня 2008 року чоловік позивачки [PERSON] раптово помер. За її чоловіком рахувалася земельна ділянка розміром 0,151 га, що підтверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради зза № 369 від 02.02.06 року . Померлим були вжиті всі необхідні заходи для оформлення правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку. Так, було отримано рішення Михайлівсько - [PERSON] сільської ради Києво -Святошинського району Київської області про надання дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки в приватну власність для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель площею 0, 151 га. що знаходиться за адресою: с.Михайлівка - Рубежівка, вул. Янтарна 18. Було встановлено межі земельної ділянки, отримано висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки, отримано умови відведення земельної ділянки, погодженно проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Києво - Святошинським районним відділом земельних ресурсів, відділом містобудування та архітектури та отримано всі інші необхідні документи для оформлення державного акту про право власність на земельну ділянку. Державний акт був виготовлений та 05.02.2008 року був переданий за накладною № 800 передачі Державних актів від ТОВ НВФ «АБРИС» Управлінню земельних ресурсів Києво Святошинського районі Київської області, але не встиг отримати державний акт, хоча й виконав всі необхідні дії відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України для приватизації земельної ділянки та оформлення державного акту на земельну ділянку. Враховуючи те, що право власності відповідно до ст..125 Земельного кодексу України, яка діяла на момент смерті чоловіка виникало після одержання її власником, документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, зазначена земельна ділянка не увійшла до спадкового майна. 10 квітня 2009 року державний нотаріус Першої Київської обласної державної нотаріальної контори прийняв постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії у видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться на території Михайлівсько - [PERSON] сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 1261 Цивільного кодексу України «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця..той з подружжя, який його пережив, та батьки». Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України «спадкоємець по заповіту або по закону має право прийняти спадщину чи відмовитися від неї» Відповідно до ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України «незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини» Згідно до ст.1225 Цивільного кодексу України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення». Відповідно до ст.81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою і статтею 16 Цивільного кодексу України визнання права передбачено як спосіб захисту цивільних прав. Згідно статті 78 Земельного Кодексу України 1. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. 2. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України ( 254к/96-ВР ), цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. 3. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно статті 116 Земельного Кодексу України 1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Згідно ст.. 152 Земельного Кодексу України Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved