overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 312 грн. 79 коп. У своїй позовній заяві вказує, що відповідно до заяви від 14.02.2006 року та договору про надання послуг електрозвзку № 53029 від 30.03.2006 року відповідачу надаються телекомунікаційні послуги за телефоном 64-04-10. Згідно ст. 63 Закону України Про телекомунікації, послуги операторами звязку України надаються Споживачам за умов дотримання ними Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09 серпня 2005 року. В порушення вищезазначених Правил, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі проводила оплату за отримані телекомунікаційні послуги, що призвело до утворення заборгованості перед ВАТ Укртелеком, яка станом на 01 листопада 2009 року становить 312 грн. 79 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача на користь відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Центру телекомунікаційних послуг Рівненської філії ВАТ «Укртелеком» заборгованість в сумі 312 грн. 79 коп. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявилась. Про дату та час розгляду справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку - шляхом поміщення оголошення в газеті „Вільне слово - № 17 (14421) від 02 березня 2010 року. Про причини неявки суд не повідомлено. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. В судовому засіданні доведено, що дійсно відповідачем, в порушення Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, невчасно проводилися оплати за надані ВАТ Укртелеком послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 312 грн. 79 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09 серпня 2005 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

3.12.2008 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд визнати за позивачем право власності на 1/4 квартири, що розташована в Харківській області, Харківському районі, [ADDRESS], а всього на 2/4 частини цієї квартири в порядку набувальної давності, та зобовязати КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації зареєструвати за позивачем право власності на 2/4 частини спірної квартири. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги і пояснив суду, що більше 10 років він відкрито і добросовісно користується спірною квартирою, тому вважає, що набув права власності на 1/4 частини спірної квартири, що належать відповідачу в порядку набувальної давності. Відповідач вдруге в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Спірна квартира, що розташована в Харківській області, Харківському районі, [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 4 жовтня 1993 року, виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. Частки співвласників не визначені. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Прикінцевими і перехідними положеннями ЦК України в п. 8 визначено, що Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Наведені норми закону свідчать про те, що норма закону про визнання права власності в порядку набувальної давності розповсюджується тільки на правовідносини, що виникли після 1 січня 2001 року і тому, тільки з 1 січня 2011 року позивач може звертатися до суду із позовом про визнання права власності в порядку набувальної давності за умови, що володіння спірним майном почалося не пізніше 1 січня 2001 року. За таких обставин суд вважає, що інші докази не мають суттєвого значення для справи, а вимоги позивача вважає безпідставними. Таким чином, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог і на підстав ст. 88 ЦПК України судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини. 20 липня 1998 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,97 га. на території Дмитрівської сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва, яка була виділена на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0264262, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 16.05.1997 року [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт від 16.07.1998 року, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не складалось, заповіла йому. За одержанням свідоцтва про право на спадщину він до нотаріальної контори не звертався, бо постійно знаходився на роботі. Зараз вимушений звернутись до суду через те, що ним вже пропущено шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері, немає і його право на спадщину ніким не оспорюється. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, проти позовних вимог не заперечує. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. 1235 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 20 липня 1998 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,97 га. на території Дмитрівської сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва, яка була виділена на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ДП № 0264262, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 16.05.1997 року [PERSON] (а.с.5). За життя [PERSON] склала заповіт від 16.07.1998 року, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не складалось, заповіла позивачеві (а.с.7). За одержанням свідоцтва про право на спадщину позивач до нотаріальної контори не звертався, бо постійно знаходився на роботі. На теперішній час заповіт не змінено та не відмінено (а.с.7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Червоногригорівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельні ділянки та грошові внески в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. 30 листопада 2008 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки, площею 6,440 га. та площею 0,220 га. на території Червоногригорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які були виділені на підставі [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 049066 та Серії ЯА №178814, виданих Нікопольською районною державною адміністрацією 22.10.2004 року та 25.10.2004 року [PERSON]. Крім того, після смерті матері залишились грошові внески в [PERSON] ощадному банку України у філії 7898/075 на рахунку № 91551540 та у відділенні Ощадбанку № 8170/09 с.м.т. Червоногригорівка на рахунку № 057459. За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадкоємицею першої черги за законом є вона, інших спадкоємців немає. За одержанням свідоцтва про право на спадщину вона до нотаріальної контори не зверталась, бо вважала, що спадщину прийняла фактично. Зараз вимушена звернутись до суду через те, що нею вже пропущено шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері, немає і її право на спадщину ніким не оспорюється. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, проти позовних вимог не заперечує. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. 1235 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2008 року померла мати позивачки [PERSON] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки, площею 6,440 га. (а.с.5) та площею 0,220 га. (а.с.6) на території Червоногригорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які були виділені на підставі [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 049066 та Серії ЯА №178814, виданих Нікопольською районною державною адміністрацією 22.10.2004 року та 25.10.2004 року [PERSON]. Крім того, після смерті матері залишились грошові внески в [PERSON] ощадному банку України у філії 7898/075 на рахунку № 91551540 (а.с.7) та у відділенні Ощадбанку № 8170/09 с.м.т. Червоногригорівка на рахунку № 057459 (а.с.8). За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадкоємицею першої черги за законом є позивачка, інших спадкоємців немає. За одержанням свідоцтва про право на спадщину позивачка до нотаріальної контори не зверталась, бо вважала, що спадщину прийняла фактично (а.с.15-17). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], немає, право позивачки на спадщину ніким не оспорюється. За таких обставин суд вважає за можливе визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за позивачкою

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини. 13 травня 2005 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 1,4996 га. на території Дмитрівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, яка була виділена на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 100418, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 21.01.2004 року [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт від 18.08.2004року, яким земельну ділянку, що належала їй на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 100418, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 21.01.2004року заповіла йому. За одержанням свідоцтва про право на спадщину він до нотаріальної контори не звертався, бо постійно знаходився на роботі. Зараз вимушений звернутись до суду через те, що ним вже пропущено шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті його бабусі, немає і його право на спадщину ніким не оспорюється. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, проти позовних вимог не заперечує. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст.1235 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2005 року померла бабуся позивача [PERSON] (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 1.4996га. на території Дмитрівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, яка була виділена на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 100418, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 21.01.2004 року [PERSON] (а.с.5, 10). За життя [PERSON] склала заповіт від 18.08.2004 року, яким земельну ділянку, що належала їй на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 100418, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 21.01.2004 року, заповіла позивачеві (а.с.7). За одержанням свідоцтва про право на спадщину позивач до нотаріальної контори не звертався, бо постійно знаходився на роботі. На теперішній час заповіт не змінено та не відмінено (а.с.7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що 04.08.2009 року померла його мати [PERSON], яка проживала у [INFO]. За життя вона склала заповіт на користь позивача. Заповіт посвідчено Шпилівською сільською радою 06.07.1994 року за реєстром № 11. На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Зимовище по вул. Леніна, 93 Іванківського району Київської області. Спадщину позивач прийняв, подавши 23.10.2009 року заяву до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 578 за 2009 рік). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки не пред*явлено правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1933 році мати побудувала жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Зимовище по вул. Леніна, 93 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вона будувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є довідки Шпилівської сільської ради ( виписка з по господарської книги № 1 , особовий рахунок № 115 та виписка із земельно-кадастрової книги). Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] є позивач - її син. Інших спадкоємців немає. Позивач просить визнати його право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку. У попереднє судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Направили суду лист у якому позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері (померла 04.08.2009 року), якому належав на праві власності жилий будинок в с.Зимовище по вул. Леніна, 93. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивачка, як її спадкоємець, не може оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є об*єктом спадкового майна за заповітом. За даними сільської ради зазначений будинок рахується за [PERSON] Відповідно до технічного паспорту він був збудований у 1933 році. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. 4.4 цієї ст. 1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» у період часу з 28 січня 2009 року по 28 жовтня 2009 року, зробило поставку електроенергії на об'єкт відповідача, що перебуває за адресою : [ADDRESS]. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживача, 20 лютого 2009 року, 21 серпня 2009 року, 28 жовтня 2009 року були зроблені самовільні підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу рбліку. Вказані обставини підтверджують факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актом № 018104 від 20 лютого 2009 року, актом № 004354 від 21 серпня 2009 року, актом № 030102 від 28 жовтня 2009 року. Своїми діями відповідач грубо порушів п. п. 14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявші цим збитки позивачеві у сумі - 3062 грн. 09 коп. Відповідачеві був виписаний і вручений платіжний документ для оплати суми збитків, однак завдані збитки споживачем відшкодовано не було. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування збитків - 3062 грн. 09 коп. У судове засідання представник позивача, що діє за дорученням, не з'явився надавші суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, проживає за адресою : [INFO]. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії 20 лютого 2009 року, 21 серпня 2009 року, 28 жовтня 2009 року, за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживача, після відключення за несплату, було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказані обставини розкрадання електроенергії підтверджуються актом № 018104 від 20 лютого 2009 року, актом № 004354 від 21 серпня 2009 року, актом № 030102 від 28 жовтня 2009 року. Своїми діями відповідач грубо порушів п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявші цим збитки позивачеві в сумі - 3062 грн. 09 коп., нараховані на підставі Методики нарахування розміру відпікодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ для населення. У відповідності до ст.623 ЦК України, боржник, порушивші зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору спричинені цим збитки. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» у період часу з 06 лютого 2005 року по 16 лютого 2008 року, зробило поставку електроенергії на об'єкт відповідачів, що перебувають за адресою : [ADDRESS]. При контрольному відвідуванні споживачів електроенергії за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживачів, 06 лютого 2008 року, 16 лютого 2008 року було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказані обставини підтверджують факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актом № 004934 від 06 лютого 2008 року та актом № 005007 від 16 лютого 2008 року. Своїми діями відповідачі грубо порушили п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявши цим збитки позивачеві у сумі - 12702,35 грн. Відповідачам був виписаний і вручений платіжний документ для оплати суми збитків, однак завдані збитки споживачами відшкодовано не було. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування збитків - 12702,35 грн. У судове засідання представник позивача, що діє за дорученням, не з'явився надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідачів провести заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, проживають за адресою : [INFO]. При контрольному відвідуванні споживача електроенергії 06 лютого 2008 року, 16 лютого 2008 року за зазначеною адресою, контролерами ПМРЕМ, було встановлено, що на об'єкті споживачів, після відключення за несплату, було зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Вказані обставини розкрадання електроенергії підтверджуються актом № 004934 від 06 лютого 2008 року та актом № 005007 від 16 лютого 2008 року. Своїми діями відповідачі грубо порушили п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення та п.4.4 Договору про споживання електроенергії, заподіявши цим збитки позивачеві в сумі - 12702,35 грн., нараховані на підставі Методики нарахування розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ для населення. У відповідності до ст.623 ЦК України, боржник, порушивши зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору спричинені цим збитки. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved