Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, заявив, що 19 серпня 2001 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований в с.Осолинка по вул.Коцюбинського 48 Літинського району. Після її смерті він став проживати в вказаному будинку, доглядати його та земельну ділянку, зробив ремонт. сплачував податки. Фактично він вступив в управління і володіння спадковим майном, але не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом, щоб визнати за ним право власності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить встановити факт прийняття спадщини та визнати право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без участі їх представника. Позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] померла 19.08.2001 року. Із копії заповіту (а.с.10) видно, що [PERSON] заповіла свій будинок [PERSON] Із копії технічного паспорту (а.с.13-16) судом встановлено, що житловий будинок вс.Осолинка по вул.Коцюбинського 48 належить [PERSON] Із довідки Осолинської сільської ради №536 від 25 серпня 2009 року (а.с.18) видно, що [PERSON] після смерті [PERSON] здійснює догляд за будинком, зробив ремонт, обробляє земельну ділянку, сплачує податки. Довідка технічної документації з нормативної грошової оцінки (а.с.20) стверджує, що покійній [PERSON] належала земельна ділянка розміром 0,40 га. Із копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) №0522259 від 09 березня 2000 року (а.с.11) видно, що він належить покійній [PERSON] Відповідно до ст.1225 ч.1 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , судом встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 19.08.2001 року. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов в частині визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину і має право на спадкове майно. В частині визнання права власності на земельну частку (пай) відповідно Сертифікату №0522259 від 09 березня 2000 року необхідно відмовити, так як відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 16.04.2004року успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, тобто позивачем не втрачено право звернення до нотаріуса, а також відсутній спір в цій частині позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial