Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду с позовом про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на наступні обставини, що 13 жовтня 1998 року уклав угоду купівлі продажу квартири № 69 у буд. № 33 на вул. Кропивницького у м. Кривому Розі. Однак даний договір не посвідчив, оскільки продавець ухилилась від його нотаріального посвідчення. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, визнавши угоду купівлі продажу квартири № 69 у буд. № 33 на вул. Кропивницького у м. Кривому Розі, укладений 13 жовтня 1998 року між ним та [PERSON] дійсним, та визнати право власності. Відповідач у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення в засобах масової інформації. Вислухав позивача, допитавши свідків, дослідив письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 13 жовтня 1998 року уклав угоду купівлі-продажу з [PERSON] щодо квартири № 69 у буд. № 33 на вул. Кропивницького у м. Кривому Розі. Як встановлено судом сторонами цивільних правовідносин досягнуто згоди щодо всіх істотних умов предмету договору. В підтвердження досягнення згоди щодо всіх істотних умов сторонами правовідносин укладено письмовий правочин, згідно якого продавець отримала грошові кошти у розмірі 2600 доларів США за продану квартиру № 69 у буд. № 33 на вул. Кропивницького у м. Кривому Розі, яка належала продавцю на праві власності. Матеріалами справи підтверджено, що право власності зареєстровано за продавцем, про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Судом прийнято до уваги, що сторонами правовідносин оговорено порядок нотаріального оформлення угоди, однак станом на теперішній час угода не посвідчена нотаріально внаслідок ухилення однієї з сторін від покладеного обовязку. У відповідності до вимог ЦПК України, а саме ст.ст. 208,209 ЦПК України, укладена угода підлягала нотаріальному завіренню. Ст. 220 ЦПК України передбачено визнання договору дійсним, щодо якого порушено вимоги нотаріального завірення, якщо сторони договірних правовідносин домовились відносно всіх істотних умов та здійснено повне або ж часткове виконання договору. Фактично сторонами договору купівлі-продажу квартири досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, оскільки покупець мав намір придбати квартиру та передав грошові кошти, в той час як продавець погодилась із ціною за квартиру. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду показали, що були присутні при оговорені істотних умов. Одночасно [PERSON] передав грошові кошти у розмірі визначеному попередньою домовленістю близько 3000 доларів США. Їм не відомо причину ухилення від нотаріального посвідчення, однак достовірно відомо, що продавець поспішала отримати кошти. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.Аналізуючи зібрані у справі докази, суд рахує, що угоду купівлі продажу квартири № 69 у буд. № 33 на вул. Кропивницького у м. Кривому Розі, укладену між [PERSON] та [PERSON], доцільно визнати дійсною, а й відповідно визнати за позивачем право власності. На підставі викладеного й

Outcome: approved