Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-11 00:00:00

31 липня 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відібрання малолітньої дитини. В своїй позовній заяві позивач вказав, що від шлюбу з [PERSON] має дитину [PERSON]. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, дитина проживала разом з ним, [PERSON] участі у вихованні дитини зовсім не приймала, а у травні 2005 року забрала дитину та передала її на виховання [PERSON], яка згідно рішення виконкому Покровської сільської ради від 17 листопада 2005 року , призначена опікуном дитини. Відповідач [PERSON] перешкоджає у вихованні та спілкуванні з дитиною, від повернення дитини батькові ухиляється. В зв?язку з цим він вимушений звернутися до суду . 4 грудня 2008 року позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги , вказавши, що з 2007 року його дочка [PERSON] стала фактично проживати разом з ним в с.Мурафа та згідно норм Сімейного Кодексу України він має переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала разом з ним. Тому , прохав суд визначити місце проживання його дочки разом з батьком. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснивши суду , що про місце проживання матері дитини [PERSON] йому не відомо, мати долею дитини не цікавиться , а він проживає разом з дочкою, виховує її та матеріально забезпечує. Батьківських прав він відносно дитини не позбавлений , тому має переважне право на те, щоб дитина проживала разом з ним, а не з опікуном [PERSON]. Просить суд задовольнити його позов щодо визначення місця проживання дитини в повному обсязі, в іншій частині позовних вимог відмовився. Відповідач [PERSON] у судове засідання 2 лютого 2010 року та 12 лютого 2010 року повторно не з?явилася , про причину неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена про судові засідання належним чином та в установлений законом строк, про що свідчать явочний лист від 29 січня 2010 року та судова повістка- повідомлення від 5 лютого 2010 року. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з?явилася про що свідчить оголошення в газеті про її виклик, судові повістки повідомлення та довідка з Козіївської сільської ради, що остання за місцем проживання не проживає. Представники третіх осіб голова опікунської ради виконавчого комітету Мурафської сільської ради [PERSON] та завідуючий сектору опіки та піклування над дітьми сиротами та дітьми, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Краснокутської РДА [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечув, пояснивши що [PERSON] батьківських праві відносно своєї дочки [PERSON] не позбавлений , а тому дочці доцільно проживати разом з батьком. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи , заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи , свідків, з'ясувавши думку малолітньої дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 29 листопада 2000 року , її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. 14 квітня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На підставі рішення виконавчого комітету Покровської сільської ради від 17 листопада 2005 року [PERSON] призначена опікуном неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 15 травня 2009 року в задоволенні позову [PERSON] до Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області , третя особа - [PERSON] про визнання незаконним рішення Покровської сільської ради від 17.11.2005 року №30 в частині призначення [PERSON] опікуном над неповнолітньою [PERSON] відмовлено, ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 3.11.2009 року вищевказане рішення залишено без змін. Як вказала судова колегія, що наявність цього рішення не перешкоджає вирішенню по суті судового спору між батьками малолітньої [PERSON] про визначення місця її проживання. Як вбачається з матеріалів справи мати [PERSON] [PERSON], з дочкою не проживає, її вихованням не займається , з дитиною не спілкується . Довідка виконавчого комітету Козіївської сільської ради підтверджує те, що [PERSON] зареєстрована [INFO] , але на території сільської ради не проживає , місце її проживання невідомо. Крім того, факт не проживання [PERSON] за вище вказаною адресою на протязі близько 4 років підтверджує акт обстеження від 8 лютого 2010 року. Батько дитини- Міщенко В.О. проживає та зареєстрований [INFO] . Проживає [PERSON] разом зі своєю дочкою з 2007 року, забезпечує дитину, займається її вихованням. Суд вивчив особу [PERSON], який на даний час одружений, характеризується за місцем проживання позитивно, працездатний ,що підтверджують дані : трудової книжки, довідки з сільської ради, свідоцтвом про одруження. Як встановлено судом , [PERSON] має самостійний дохід , спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, аморально не поводиться, батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON] не позбавлений та до вичерпного переліку осіб , які підлягають позбавленню батьківських прав ,передбаченого ст.164 Сімейного Кодексу України та Постанови КМУ від 24.09.2008 року №866 « Питання діяльності органів опіки та піклування пов?язаної з захистом прав дитини» не належить. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 1 лютого 2010 року підтверджується те, що останній проживає в будинку своїх батьків [PERSON] та [PERSON] в с.Мурафа , його дочка [PERSON] проживає разом з ним з 2007 року. Сім?я має добрі умови для проживання , батько працює, забезпечує дитину. Дитина під час обстеження була задоволена, спокійна , урівноважена, задоволена тим, що проживає з батьком та бабусею. Згідно висновку комісії , [PERSON] має бажання та всі умови для участі у вихованні своєї дитини. Судом був досліджений висновок опікунської ради виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 1.02.2010 року , згідно якого опікунська рада вивчила умови життя [PERSON], його ставлення до дитини та вважає за доцільність проживання малолітньої дитини [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON] в с.Мурафа по вул.Садовій,8. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] відвідує Мурафську ЗОШ 1-3 ступенів , навчається в 3 класі , зарекомендувала себе як старанна , працелюбна, уважна учениця , має добрий загальний розвиток, скромна, весела , дисциплінована , має багато друзів. Батько й бабуся приділяють належну увагу по вихованню дочки та внучки, атмосфера в сім?ї доброзичлива , відносини довірливі. Дівчинка за період навчання має похвальні грамоти. Це підтверджується характеристикою та показаннями класного керівника [PERSON]. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей , суд надає дитині можливість висловити свою думку і приділяє цій думці належну увагу. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що раніше вона проживала з [PERSON] , яка її ображала та била, матері вона за весь час не бачила. На даний час вона проживає разом з батьком [PERSON] , бабусею та дідусем в с.Мурафа. Батько їй приділяє багато уваги , займається її вихованням , і дуже її любить та вона бажає проживати разом зі своїм рідним батьком. Думка малолітньої [PERSON] під час вирішення питання , що стосується її життя, була вислухана в присутності педагога зі стажем педагогічної роботи 29 років. Педагог [PERSON] після пояснень дитини [PERSON] зазначила , що дівчинка висловлювала свої думки щиро і без тиску на неї, пояснивши суду, що [PERSON] все ж таки краще проживати з батьком , ніж у чужої людини- опікуна [PERSON]В Допитана в судовому засіданні як свідок інспектор у справах неповнолітніх Мурафської сільської ради [PERSON] пояснила, що неодноразово виїжджали по місцю проживанню [PERSON] та обстежували домоволодіння , де він проживає . Сім?я має добрі умови для проживання, які відповідають санітарно-побутовим вимогам , дитина проживає разом з батьком , забезпечена нормальним розвитком , батько дитини виконує свої батьківські обов?язки по вихованню дитини. На її думку доцільно, щоб дитина [PERSON] проживала разом з батьком [PERSON]. Крім того , що дівчинка проживає разом з батьком , бабусею та дідусем в умовах турботи підтверджується і показаннями свідка [PERSON], яка проживає з ними по сусідству. Як пояснила свідок , дитина проживає в повазі та турботі , [PERSON] займається вихованням дитини, любить її та матеріально забезпечує, його любить також [PERSON]. Також у судовому засіданні були оглянуті фотокартки, на яких дитина [PERSON] знаходиться разом з батьком [PERSON]. Це свідчить про те, що батько дитини приділяє їй достатньо часу , турбується про неї , цікавиться її культурним та духовним життям. Статтею1 СК України передбачено забезпечення кожної дитини сімейним вихованням , можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до принципу шостого Декларації прав дитини , прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року малолітня дитина повинна , коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості … Вище зазначена Декларація прав дитини, як принципове положення визначила , що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов? язок виховувати , ростити дитину - найважливіший обов?язок матері та батька. Це - обов?язок не лише перед дитиною , а й перед усією родиною та суспільством. В силу ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається зі ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю , що встановлена законом. Суд враховує те, що наявність батька , як найріднішої для дитини людини, спільне проживання з ним це найкраще середовище для розвитку дитини. Проживати разом із батьками природна потреба і природне право кожної дитини та зміна місця проживання дитини завжди травма для неї. Дитина має право брати активну участь у вирішення своєї долі. Конвенція про права дитини , виходячи із рівності прав матері та батька , у пункті 1 статті 9 проголосила правило , за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню , за винятком випадків , коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Судом було також встановлено, що [PERSON] має рідну сестру по матері [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на вихованні у опікуна [PERSON]. [PERSON] батьком дитини не являється , тому розлучення дітей та окреме їх місце проживання один від одного не буде перешкоджати для їх подальшого спілкування . В силу ст.161 СК України якщо мати та батько , які проживають окремо , не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина , спір між ними може вирішуватися судом. Таким чином ,суд прийшов до висновку, що [PERSON] піклується про здоров'я своєї дочки [PERSON], її фізичний , духовний та моральний розвиток , забезпечує її сімейним вихованням та здобуття нею освіти , створив всі належні умови для виховання та розвитку дочки , поважає дитину, від обов'язку по вихованню дитини не ухиляється , проявляє до неї батьківську турботу та має щире бажання виховувати дочку і проживати разом з нею . Право на особисте виховання дитини дає можливість батькові бути нерозлучно з нею. Крім того , при постановленні рішення суд враховує думку та інтереси малолітньої дитини [PERSON] і приділяє її думці належну увагу. Із права дитини на повагу випливає висновок про те, що думка дитини має бути вислухана з повагою і врахована настільки , наскільки це відповідає її найвищим інтересам. Суд враховує думку малолітньої [PERSON], а саме те, що вона бажає проживати разом з батьком [PERSON] та бере до уваги ту обставину , що зміна місця проживання дитини, її оточення , може бути для неї серйозною душевною травмою.

Outcome: approved