Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-22 00:00:00

У лютому 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача, в обгрунтування якого зазначив, що він з 1989 року є членом СК «Дорожник-2» та йому була надана в користування земельна ділянка площею 0,060 га, що призначена для ведення садівництва та розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, [PERSON] сільська рада, СК «Дорожник-2», ділянка №48. Рішенням [PERSON] сільської ради Овідіопольського району Одеської області за № 50 від 23.03.1994 року зазначена земельна ділянка йому була передана у власність та на підставі зазначеного рішення на його імя був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 18-439 від 26.12.1994 року. Позивач звернувся до відділу земельних ресурсів у Овідіопольському районі по питанню одержання Державного акту на право приватної власності на зазначену вище земельну ділянку нового зразку та дізнався, що згідно з розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області № 1686 від 14.12.2007 року зазначена земельна ділянка була передана у власність відповідачці, [PERSON], та на її імя був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 755252 від 10.01.2008 року. Позивач вважає зазначене розпорядження Овідіопольської РДА незаконним, в звязку з чим просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Овідіопольської РДА № 1686 від 14.12.2007 року, а також визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя відповідачки на підставі зазначеного розпорядження. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник прокуратури Овідіопольського району Одеської області позов підтримала та просить суд його задовольнити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача, [PERSON] сільської ради Овідіопольського району Одеської області позов підтримав та просить суд його задовольнити. Представник відповідача, Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Раніше, до матеріалів справи, були долучені письмові заперечення Овідіопольської РДА на позов, відповідно до яких Овідіопольська РДА просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача, ПАТ АБ «Південний» заперечувала проти задоволення позову та просила суд в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю, виданого на імя позивача, адреса, за якою розташована земельна ділянка надана позивачу внесена друкованим способом Надлиманським сільським головою [PERSON]В, що суперечить вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, а також вбачаються розбіжності у розмірі земельної ділянки, зазначені в Державному акті та в самому розпорядженні Овідіопольської РДА., але під час судових дебатів представник ПАТ АБ «Південний», з урахуванням досліджений письмових доказів по справі, змінила свою правову позицію та проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача, Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Раніше, до матеріалів справи були залучені письмові заперечення на позов Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК», у відповідності до яких, відповідач просить провадження у даній справі закрити, оскільки провадження відкрито, на думку відповідача, з порушенням законодавства. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявку суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.22 ЗК України (в редакції 1991 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1 ст.23 ЗК України (в редакції 1991 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ст.17 ЗК (в редакції 2001 року) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим кодексом. Зі змісту ст.78 ЗК України (в редакції 2001 року) вбачається, що право власності на землю це-право володіти, користуватись та розпоряджатись земельними ділянками, яке набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.84 ЗК України (в редакції 2001 року) у державній власності перебуваються усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до ст. 116 ЗК України (в редакції 2001 року) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної або державної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, що підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Надання земельних ділянок, що перебувають у власності або в користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим кодексом. Зі змісту ст.41 Конституції України вбачається, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.153 ЗК України (в редакції 2001 року) власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст.152 ЗК України (в редакції 2001 року) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.155 ЗК України (в редакції 2001 року) у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач [PERSON] з 1988 року по даний час є членом СК «Дорожник-2», та йому була надана в користування земельна ділянка площею 0,060 га, розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, [PERSON] сільська рада, СК «Дорожник-2», ділянка № 48, що підтверджується копією довідки виданої головою СК «Дорожник-2» від 04.02.2009 року за №1 та копією членської книжки, зареєстрованої за № 76. Як члену СК «Дорожник-2», позивачеві, рішенням виконкому [PERSON] сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 23.03.1994 року № 50, зазначена земельна ділянка була передана у власність, що підтверджується копією рішення виконкому [PERSON] сільської ради Овідіопольського району № 50 від 23.03.1994 року. На підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради Овідіопольського району № 50 від 23.03.1994року, позивач отримав Державний акт на право приватної власності на землю, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД/8-439 від 26.12.1994року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №252. З наведених підстав суд вважає, що позивач на законних підставах отримав у власність зазначену вище земельну ділянку. Щодо розпорядження Овідіопольської РДА № 1686 від 14.12.2007 року про передачу у власність відповідачці, [PERSON], зазначеної вище земельної ділянки та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 755252 від 10.01.2008 року, виданого на імя [PERSON] на підставі зазначеного розпорядження, суд визнає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав: Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його незаконність. Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Відповідно до ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст.155 ЗК України (в редакції 2001 року) у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. На підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області № 1686 від 14.12.2007 року спірна земельна ділянка була передана у власність відповідачці, [PERSON], та на її імя був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 755252 від 10.01.2008 року., що підтверджується копіями розпорядження та Державного акту. Спірна земельна ділянка була передана у власність відповідачці без вилучення її у попереднього власника у встановленому законом порядку, а також Рішення [PERSON] сільської ради Овідіопольського району Одеської області за № 50 від 23.03.1994 року про передачу у власність позивачеві спірної земельної ділянки та Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 18-439 від 26.12.1994 року виданий на імя позивача на спірну земельну ділянку, ніким не оскаржені та не скасовані. Також, як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2009 року прокуратурою Овідіопольського району Одеської області було порушено кримінальну справу за ст.ст.190, ч.2, ч. 3, ст. 358 КК України. Відповідно до зазначеної постанови про порушення кримінальної справи, невстановленими особами з метою оформлення у власність земельних ділянок розташованих на території СК «Дорожник-2» [PERSON] сільської ради Овідіопольського району Одеської області були складені завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: членську книжку садовода № 48 СК «Дорожник-2» [PERSON] сільської ради на імя [PERSON] та довідку правління СК «Дорожник-2» про наявність у [PERSON] земельної ділянки № 48 в розмірі 0,06 га на території даного кооперативу. Після виготовлення вищевказаних сфальсифікованих документів, невстановленими особами з метою придбання права на отримання зазначеної вище земельної ділянки у власність шляхом оману, надали зазначені документи до Овідіопольської РДА з заявою про виділення земельної ділянки у власність. Після цього Овідіопольського РДА було винесено розпорядження № 1686 від 14.12.2007 року про безоплатну передачу у власність зазначеної земельної ділянки, та на підставі зазначеного розпорядження було видано державні акти на право приватної власності на землю. Як встановлено прокуратурою в ході перевірки, земельна ділянка № 48, в СК «Дорожник-2» належить [PERSON] Дана постанова про порушення кримінальної справи ніким не оскаржена та не скасована. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка отримана відповідачкою [PERSON] незаконно, в звязку з чим розпорядження Овідіопольської РДА № 1686 від 14.12.2007 року про безоплатну передачу у власність земельних ділянок, розташованих на території СК «Дорожник-2», а також Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 755252 від 10.01.2008 року, виданий на імя [PERSON] на підставі зазначеного розпорядження Овідіопольської РДА, підлягають скасуванню.

Outcome: approved