Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON]-Г.Г. звернувся до суду з позовом до відповідача, у встановленому законом порядку позовні вимоги неодноразово змінював, в судовому засіданні конкретизував зміст позовних вимог та просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача зроблених ним банківських вкладів на загальну суму 20047,93 грн., 3% річних за прострочення грошового зобовязання в сумі 526,30 грн., інфляційні втрати в розмірі 3813,20 грн., пеню у відповідності до п.5, ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в розмірі 19112,2 грн., відшкодування моральної шкоди і упущеної вигоди в розмірі 9000 грн. та компенсацію понесених витрат на юридичні та інші послуги в сумі 945 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив, що протягом 2008 року між ним та КБ «Надра» було укладено пять договорів строкового банківського вкладу. Після закінчення строку дії вказаних угод йому були повернуті в повному обсязі відсотки нараховані згідно умов всіх договорів, а також два депозитні вклади: по договору № 298845 від 01.02.2008 року та по договору № 593785 від 28.08.2008 року. На даний момент відповідач не виконав свої зобовязання, щодо повернення банківських вкладів за договорами: № 378648, від 14.04.2008 р. в сумі 5020,22 грн., № 406535 від 05.05.2008 р. в сумі 5000 грн. та № 558908 від 04.08.2008 р. в сумі 10027,71 грн. Незважаючи на закінчення строку дії договорів та неодноразові вимоги про повернення коштів відповідач відмовляється повернути вказані вклади. За умовами договорів, та відповідно до норм ЦК України банк зобовязаний видати суму вкладу на першу вимогу вкладника. Відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання та порушує норми цивільного законодавства України, в зв`язку з чим позивач просить позов задоволити, стягнути з відповідача депозитні вклади, 3% річних за прострочення виконання зобовязання згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в сумі 526,30 грн., інфляційні втрати в розмірі 3813,20 грн., пеню у відповідності до п.5, ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в розмірі 19112,2 грн. та компенсацію понесених витрат при оформленні позовної заяви на оплату послуг юриста, роздруківку та розмноження необхідних документів, транспортні та поштові послуги на загальну суму 945 грн. Крім цього неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 9000 грн. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача вказані кошти в примусовому порядку. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд приймає до уваги подані письмові заперечення по суті позову, в яких банк зазначає, що свої зобовязання виконав, оскільки належні позивачу кошти переведено з депозитних рахунків на поточні. Також звернувся з клопотанням в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши представленні по справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договорів банківських вкладів № 378648 від 14.04.2008 р. на суму 5020,22 грн., № 406535 від 05.05.2008 р. на суму 5000 грн. та № 558908 від 04.08.2008 р. на суму 10027,71 грн. (а.с.8,11,46) банк прийняв на депозитні рахунки [PERSON]-Г.Г. грошові вклади у вказаних розмірах, строком на 12 місяців. Пунктом 3.4.5 вказаних договорів передбачено, що банк зобовязується повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадку дострокового розірвання договору. Термін дії вказаних вище договорів закінчився в 2009 році. Внесення позивачем депозитних вкладів підтверджується також наявними в матеріалах справи квитанціями: вклад в сумі 5020,22 грн. квитанція від 14.04.2008 р. (а.с.7), вклад в сумі 5000 грн. квитанція від 05.05.2008 р. (а.с.7) та вклад в сумі 10027,71 грн. квитанція від 04.08.2008 р. (а.с.45) Згідно п. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Отже в ході судового розгляду судом встановлено факт наявності у відповідача, за умовами договорів строкових банківських вкладів, обовязку по виплаті позивачу вкладу на загальну суму 20047,93 грн. В судовому засіданні зясовано, що відповідач ухиляється від добровільного виконання покладених на нього договірних зобовязань, оскільки неодноразові письмові звернення позивача, залишено без задоволення. Покликання відповідача на переведення вказаних коштів на поточні рахунки, які є недоступними для позивача, не є виконанням договірних зобовязань, оскільки такі кошти повинні бути виплачені безпосередньо вкладникові. В звязку з наведеним позовні вимоги в частині стягнення суми депозитних вкладів суд вважає підставними та такими, що підлягають задоволенню. Також суд звертає увагу, що при подачі позивачем останніх доповнень до позову 15.02.10р. (а.с.102-108) він ставив вимогу про повернення йому депозитного вкладу та коштів за договором від 28.08.2009 року. Однак, враховуючи, що [PERSON]-Г.Г. вказав, що за даним договором депозитний вклад та договірні проценти йому повернуто, тому підстав для стягнення вказаних коштів немає. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з наступних мотивів. Так, Постановою правління Національного банку України від 10.02.2009 р. № 59 для відновлення фінансового стану ВАТ КБ «Надра» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком з 10.02.2009 р. по 10.08.2009 р., дію мораторію постановою Нацбанку продовжено до 10.02.2010 р. Згідно ч. 3 ст. 85 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Враховуючи наведене, вимоги позивача щодо стягнення з КБ «Надра», 3% річних за прострочення грошового зобовязання, інфляційних втрат, пені та упущеної вигоди задоволенню не підлягають оскільки нараховуються позивачем за період протягом дії в ВАТ КБ «Надра» мораторію. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Цивільна відповідальність у виді відшкодування моральної шкоди не передбачена законодавством, що регулює питання банківського вкладу. Не передбачено відшкодування моральної шкоди також і договорами укладеним між сторонами. А тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Крім цього, позивачем не представлено суду жодного документального підтвердження суми понесених ним витрат на правову допомогу та інших витрат повязаних з розглядом справи, окрім сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином, суд прийшов до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути зроблені ним депозитні вклади та суму сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в решті вимог відмовити за безпідставністю. Також з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: partial