Jurisdiction: civil
Date: 2010-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області і просила суд поновити її на роботі на посаді вихователя Гатнянського дошкільного закладу із педагогічним навантаженням не менше 30 годин на тиждень, стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача 8994 гривні 87 копійок оплати праці в надурочний час за період з квітня 2006 року по червень 2008 року і моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Крім того, позивач просила суд витребувати у відповідача розпорядження про звільнення її з роботи, штатні розписи за 2006-2008 роки і табелі обліку використаного робочого часу за січень-березень 2006 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила і просила суд поновити її на роботі на посаді вихователя Гатнянського дошкільного закладу із педагогічним навантаженням не менше 30 годин на тиждень, стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з травня 2009 року по 29 квітня 2010 року в розмірі 14393 гривні 75 копійок, стягнути з відповідача 8994 гривні 87 копійок оплати праці в надурочний час за період з квітня 2006 року по червень 2008 року. Решту позовних вимог просила залишити без розгляду. В позовній заяві і в судовому засіданні позивач та її представник стверджують, що 15 листопада 2003 року згідно з наказом Гатнянської [PERSON] ст. №9 (а) позивач звільнена з посади вихователя дошкільної групи навчально-виховного обєднання „Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. дитячий садок у звязку із переведенням на посаду вихователя дошкільної групи дошкільного навчального закладу с. Гатна Деражнянського району. 5 травня 2009 року згідно з розпорядженням № 284 сільського голови Гатнянської сільської ради Деражнянського району в звязку із закриттям дитячого дошкільного закладу, неможливістю із-за відсутності коштів виконати припис санепідемстанції і відсутністю дітей позивач звільнена з посади вихователя дитячого садка з 6 травня 2009 року. Остання вважає своє звільнення з роботи незаконним, оскільки дитячий садок не був ліквідований, а лише зупинив свою діяльність у звязку із виявленими порушеннями санітарного законодавства, а тому зупинення роботи дитячого садка не є підставою для звільнення працівника. Крім того, позивач стверджує, що до цього часу їй не видано копію наказу про звільнення, до трудової книжки не внесено запису про звільнення з роботи. Тому просить суд поновити її на роботі на посаді вихователя Гатнянського дошкільного закладу із педагогічним навантаженням не менше 30 годин на тиждень, стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з травня 2009 року по 29 квітня 2010 року в розмірі 14393 гривні 75 копійок. Також, враховуючи, що в період з квітня 2006 року по червень 2008 року позивач працювала щоденно на 2 години більше встановленої тривалості робочого дня, просить стягнути з відповідача 8994 гривні 87 копійок оплати праці в надурочний час за період з квітня 2006 року по червень 2008 року. Представник відповідача сільський голова с. Гатна Деражнянського району позову не визнав, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, в звязку з чим просить суд в його задоволенні відмовити. Крім того, представник відповідача вказав, що він не має можливості поновити на роботі позивача, оскільки дитячий дошкільний заклад с. Гатна не перебуває на балансі сільської ради. Вважає, що позивач є працівником Гатнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Гатна Деражнянського району. З ініціативи суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено відділ освіти Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області. Представник третьої особи [PERSON] вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні остання показала, що відповідно до Закону України „Про дошкільну освіту сільський голова не вправі приймати рішення про закриття дошкільного навчального закладу, а в звязку з цим, він не мав права звільнити з займаної посади позивача. Також, представник третьої особи вказала, що заробітну плату позивач отримувала в Гатнянській сільській раді і дитячий садок с. Гатна перебуває на балансі сільської ради. Вислухавши доводи сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 листопада 2003 року згідно з наказом Гатнянської [PERSON] ст. №9 (а) позивач звільнена з посади вихователя дошкільної групи навчально-виховного обєднання „Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. дитячий садок у звязку із переведенням на посаду вихователя дошкільної групи дошкільного навчального закладу с. Гатна Деражнянського району, що підтверджується копією трудової книжки позивача. 5 травня 2009 року згідно з розпорядженням № 284 сільського голови Гатнянської сільської ради Деражнянського району в звязку із закриттям дитячого дошкільного закладу, неможливістю із-за відсутності коштів виконати припис санепідемстанції і відсутністю дітей [PERSON] звільнена з посади вихователя дитячого садка з 6 травня 2009 року. Згідно з розпорядженням №274 сільського голови Гатнянської сільської ради Деражнянського району від 5 березня 2009 року прийнято рішення про закриття дитячого садка з 6 березня 2009 року, у звязку з відсутністю коштів в бюджеті сільської ради для усунення порушень, виявлених під час перевірки дитячого садка с. Гатна санепідемстанцією. Відповідно до п.6 ст.16 Закону України „Про дошкільну освіту реорганізація або ліквідація діючих комунальних дошкільних навчальних закладів, а також дошкільних навчальних закладів, створених колишніми сільськогосподарськими колективними та державними господарствами, допускається лише за згодою територіальної громади (загальних зборів) села, селища, міста або на підставі результатів місцевого референдуму. Аналізуючи надані докази, суд вважає, що сільський голова не вправі самостійно приймати рішення про закриття дитячого садка та звільняти у звязку з цим працівників, тому позов в частині поновлення на роботі підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача14393 гривні 75 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з травня 2009 року по 29 квітня 2010 року. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача 8994 гривні 87 копійок оплати праці в надурочний час за період з квітня 2006 року по червень 2008 року, то ці вимоги також підлягають задоволенню, оскільки згідно зі ст. 62 КЗпП України надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня. Відповідно до ч.1 ст. 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Із наявних в матеріалах справи копій табелів обліку використаного робочого часу вбачається, що позивач з квітня 2006 року по червень 2008 року працювала на 2 години більше нормативно встановленої тривалості робочого дня. Згідно з розрахунком оплати роботи в надурочний час з відповідача слід стягнути на користь позивача 8994 гривні 87 копійок.

Outcome: approved