Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7266,27 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.. вказуючи на те, що [INFO] сталася ДТП у результаті якої автомобіль „Деу Ланос” під керуванням неповнолітнього [PERSON] внаслідок чого пошкоджено його автомобіль „Фольксваген- Джета” на загальну суму 7266,77 грн у зв'язку з чим просив відшкодувати заподіяння даної матеріальної шкоди.. Вважає, зіткнення сталося з вини водія [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху . Просив також стягнути 5000грн. на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в пошкодженні автомобіля, що стало причиною його моральних страждань, порушенні встановленого ритму його життя, оскільки його діяльність пов'язана з постійним використанням автомобіля,яким він не міг користуватись два місяці.Також просить стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просить задоволити його. Відповідачі та їх представники позов не визнали в задоволенні просять відмовити так як вважають, що ДТП сталося внаслідок вини позивача. який допустив перевишення швидкості в частині дороги де закритий поворот , що стало причиною в момент видимості автомобіля „Деу Ланос” під керуванням [PERSON], який знаходився в цей момент посередині його смуги руху, пересікаючи проїжджу частину дороги справа на ліво, застосувати екстрене гальмування, в результаті чого автомобіль позивача переїхав смугу зустрічного руху і на лівій обочині відбулося зіткнення.Важають, що з вини позивача допущено порушення,так як останній не вжив заходи безпеки руху транспортного засобу та порушив правила здійснення повороту на допустимій швидкості руху автомобіля Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено. що [INFO] сталася доржньо транспортна пригода в результаті якої відбулося зіткнення автомобіля„Фольксваген- Джета”д.н. [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON] з автомобілем „Деу Ланос” д.н. [NUMBER] під керуванням неповнолітнього [PERSON] який належить відповідачам [INFO]. Наслідком цієї пригоди стало пошкодження автомобіля позивача на загальну суму 7266,77 грн. Ця обставина сторонами не оспорюється. Причиною зіткнення транспортних засобів було недотримання неповнолітнім водієм [PERSON] правил дорожнього руху при здійсненні маневру проїзду нерегульованого перехрестя, при виїзді з другорядної дороги на головну, не пропустивши транспортний засіб, який рухався по ній, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] від [INFO] та протоколом огляду місця події від [INFO] Судовим розглядом встановлено, що зіткнення автомобілів відбулось за наступних обставин: автомобіль „Фольксваген- Джета”д.н. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] рухався по [INFO]. В цей час автомобіль „Деу Ланос” д.н. [NUMBER] під керуванням неповнолітнього [PERSON] виїжджаючи із другорядної дороги на головну створив аварійну ситуацію , виїхавши на смугу руху автомобіля „Фольксваген- Джета”, що змусило позивача застосувати екстрене гальмування,щоб уникнути зіткнення. Ці обставини підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] , [PERSON], які в той час знаходились в салоні автомобіля позивача і особисто бачили обставини в результаті яких відбулося зіткнення автомобілів. Суд приймає до уваги дані покази свідків оскільки вони є послідовними ,останні конкретно вказали на дії водія [PERSON], який виїхав на смугу руху автомобіля „Фольксваген- Джета”,і саме з цієї причини позивач застосував екстрене гальмування,проте зіткнення уникнути невдалося. Ці твердження в судовому засіданні відповідачами не спростовані. Причиною зіткнення транспортних засобів було недотримання відповідачами вимог щодо передачі керування транспортним засобом, особі, яка не має права керування, оскільки [PERSON] є неповнолітнім ,отже не мав право за жодних обставин керувати автомобілем „Деу Ланос”. Не заслуговують на увагу суду пояснення свідка [PERSON], яка є бабцею [PERSON], про те, що дорожньо транспортна пригода сталася з вини позивача, оскільки фактично водій [PERSON] не мав право керувати транспортним засобом, при цьому не маючи навиків керування транспортним засобом на момент виїзду із другорядної дороги на проїзну частину головної дороги водій не дотримався вимог п.п. 1.5; 1.10, 16.11. ПДР , та перетинаючи зустрічну полосу головної дороги при швидкості 5 км/год, як вказала сама свідок в суді, створив аварійну ситуацію що призвело до зіткнення автомобілів. Також суд не приймає покази свідка [PERSON], оскільки обставин зіткнення він особисто не бачив. Лише вказав на той факт. Що їхав на підводі на відстані 5 км. від автомобіля „Деу Ланос”, який їхав повільно, згодом на місці пригоди побачив , що сталося ДТП. У судовому засіданні встановлено. що після проведення автотехнічного дослідження пошкодженого автомобіля, позивач провів відновлюваний ремонт автомобіля за свої кошти , деталі до автомобіля він брав у підприємця [PERSON]. Ці обставини , зокрема вартість відновлюваного ремонту на суму 6,200 грн. підтверджено актом СТО від [INFO] та представленими товарними чеками [NUMBER] та [NUMBER] від [INFO] на суму 3620 грн. Виходячи з того що в переліку відновлювальних робіт зазначено регулювальні роботи з встановленням нових автозапчастин , в яких повторюються деталі раніше придбані позивачем. Тому суд вважає за доцільне виключити їх загальної вартості , а тому не може прийняти вказані затрати, які поніс на значно вищу суму, ніж та, що вказана у звіті. Заперечуючи проти позову, представники відповідача вказували, що ДТП сталось внаслідок грубої необережності самого позивача, який порушив правила дорожнього руху, так як при здійсненні повороту ліворуч рухаючись по головній дорозі поза межами населеного пункту керував автомобілем із швидкість, що значно перевищувала 90-95 км. км/год.. а тому не вжив заходів щодо зупинки автомобіля або обїзду автомобіля „Деу Ланос” а також щодо гальмування автомобіля. З цих причин при здійсненні екстреного гальмування автомобіль позивача виїхав на смугу зустрічного руху . через те відбулося зіткнення. Дані обставини не спростовано позивачем, з цих підстав з врахуванням місця споєння ДТП, обставин та висновку експертизи суд не приймає до уваги доводи позивача. про швидкість руху його автомобіля 70-75 км/год. оскільки швидкість руху автомобіля в шляхом екстреного гальмування становить не менше як 70 км/год., що підтверджено висновку судової авто технічної експертизи [NUMBER] від [INFO]. Суд приймає до уваги дані доводи, спрямовані на переоцінку доказів. пов'язаних з діями водія позивача і спростування вини лише відповідачів.. Ці обставини були предметом перевірки і виходячи з висновку судової авто технічної експертизи [NUMBER] від [INFO]., вбачається, швидкість руху автомобіля в момент екстреного гальмування, а також дійсне значення швидкості руху автомобіля позивача, могло складати більшу величину, підтверджує доводи відповідача про те. що позивач також допустив порушення так як, перевищив максимальну швидкість транспортного засобу при виконанні повороту ліворуч рухаючись по головній дорозі та не виконавши вимог п. 12.3 ПДР в зв'язку з цим і по його вині відбулось зіткнення автомобілів. Що стосується дій відповідача по даній експертизі вбачається наявність технічної можливості у водія [PERSON] автомобіля „Деу Ланос” уникнути зіткнення з транспортним засобом позивача [PERSON] залежала від виконання водієм [PERSON] технічних вимог п.п. 1.5, 1.10,10.1, 16.11 ПДР України. Таким чином суд приходить до переконання, що у даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, у водія [PERSON] автомобіля „Деу Ланос” не було перешкод технічного характеру діяти у відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України. Згідно з ст..1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Отже, суд вважає. що здобуті докази дають підставу прийти до висновку. про наявність грубої необережності зі сторони [PERSON], а отже і до висновку, що в спричиненні шкоди є вина не лише відповідачів., але і позивача, тобто в їх діях є змішана вина. Проаналізувавши докази в справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що вчиненні ДТП є вина обох сторін, оскільки позивачем порушено Правил дорожнього руху, що підтверджено висновком експерта, а тому суд вважає що вина позивача у вчиненні ДТП становить- 30%, а відповідно відповідачів становить -70 %. Із матеріалів справи, а саме із висновку [INFO]від [INFO] вбачається, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля „Фольксваген- Джета” державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових ДТЗ Сврз та величини ВТВ складає 7266,27 грн. Таким чином з врахуванням ступеня вини відповідача 70% від суми збитків 7266,27 грн. збитки тепер будуть становити - 5445,20 грн. Позивач не отримав страхові кошти за пошкоджений автомобіля. Оскільки, шкода виникла внаслідок незаконних дій сторін, обоюдно,. тому суд з урахуванням усіх обставин, пов'язаних з ДТП. та ступенем вини сторін кожного вважає, що до часткового задоволення підлягають ці позовні вимоги позивача, сума збитків, яка підлягає до стягнення з відповідачів [INFO]- 5445,20 грн. За проведення експертизи позивачем оплачено кошти в сумі 450 грн, про що свідчить квитанція В зв'язку з цим. слід стягнути з відповідачів в користь [PERSON] від суми 450 грн.-70% =315 грн. за проведення експертизи. Суд також враховує те. що за проведення судово авто технічної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи витрати понесено відповідачами, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з позивача в користь відповідачів від суми 821,73 грн-30%= 246 грн. за автотехнічну експертизу та від суми 250,56 грн.-30%= 75 грн. за проведення транспортно трасологічної експертизи Відповідно до вимог ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність. відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Заслуговує на увагу посилання позивача на те. що відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях в зв'язку неможливість використовувати транспортний засіб, впродовж двох місяців, ремонту автомобіля за власний кошт, зясовувати стосунки з відповідачем упродовж досудового періоду. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що шкода позивачу (як матеріальна, так і моральна) заподіяна з обоюдної вини сторін. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в частині. яка доведена позивачем у судовому засіданні. Водночас, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер і розмір спричинених позивачу моральних страждань, тяжкість спричиненої моральної травми. а також матеріальне становище відповідачів. Також, з урахуванням того, що позивач не тривалий час був позбавлений можливості користуватись автомобілем (він використовував автомобіль в робочих цілях і це підтверджено в судовому засіданні), тож вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. суд вважає. що такими діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 500 грн.

Outcome: partial