overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання громадянина [PERSON] недієздатним та про встановлення над ним опіки, посилаючись на те , що [PERSON], [INFO] є інвалідом II групи з дитинства безстроково, з діагнозом розумова відсталість та потребує постійного стороннього догляду, оскільки самостійно не може себе обходити. [PERSON] не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, забуває, що з ним сталося в минулому і суть його власного життя. Внаслідок хвороби не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у зв'язку з цим може бути визнаний судом недієздатним та потребує встановлення над ним опіки. У відповідності із ч.2 ст.262 СК України сестра , брат, мачуха, вітчим мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх , неповнолітніх та повнолітніх працездатних братів сестер , пасинка, падчерки до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Дані обставини, щодо хвороби [PERSON] підтверджуються актом № 369 від 22.04.2010 року комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №1 згідно якої, [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом в вигляді помірної розумової відсталості , в зв'язку з чим не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Відповідно до ч.1 ст.38 ЦК України Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд, дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення заявника, дослідивши заяву представника зацікавленої особи, дослідивши акт № 369 від 22.04.2010 року комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №1 згідно якої [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом в вигляді помірної розумової відсталості , в зв'язку з чим не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у присутності народних засідателів Черненко Олега Васильовича та Топала Юрія Івановича, прийшов до висновку що заява підлягає задоволенню в повному обсязі . За таких обставин суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO] , жителя [INFO] - недієздатним та призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 2005 року у відділі [PERSON] районного управління юстиції. В шлюбі у сторін є син - [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого постійно виникають сімейні конфлікти, непорозуміння.Все це привело до розпаду їхньої сімї, проживають окремо більше року. Просить позов задовольнити, дитину залишити проживати із нею. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на неї. Відповідач позов визнав і не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріати справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. У сторін відсутнє взаєморозуміння, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Тому шлюб носить формальний характер. Вказані обставини стверджує позивач. Суд вважає, що сина - [PERSON] слід залишити проживати з позивачем - [PERSON] та звільнити її від витрат по реєстрації розірвання шлюбу. При цьому визнання відповідачем вимог позивача не суперечить законові і не порушує права чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 8 травня 2009 року у Залуквянській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області. В шлюбі дітей немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне сімейне забезпечення, взаємоповагу один до одного. Чоловік не бере участі у веденні домашнього господарства. Постійно проявляє до неї неповагу, вчиняє сварки. З вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Спільно не проживають. Просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. Відповідач позов визнав і не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. У сторін відсутнє взаєморозуміння, що привело до фактичного розпаду сім'ї, сімейно-шлюбні відносини припинили. Тому шлюб носить формальний характер. Вказані обставини стверджують сторони. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

[PERSON] предявила позов до Більшівцівської селищної ради і просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і пояснила, що є єдиним спадкоємцем за заповітом майна своєї мами - [PERSON], яка померла 30 серпня 2009 року у смт. Більшівці Галицького району. [PERSON] має намір оформити своє право на спадкове майно після смерті матері, проте у нотаріальній канторі їй повідомили, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяви про прийняття спадщини. Вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки хворіла та перебувала у стресовому стані після смерті матері. Просить позов задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач, Більшівцівська селищна рада, в судове засідання представника не направила, проте надіслала суду письмову заяву, в якій не заперечує проти заявлених вимог позивача та просить справу розглядати у їх відсутність. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30 серпня 2009 року померла [PERSON], яка проживала у [INFO]. З червня 2008 року Більшівцівською селищною радою посвідчено заповіт, яким все своє майно, що їй належало, заповіла позивачу - [PERSON]. Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні поясненням позивача; копією свідоцтва про народження ІУ-УР № 697327 від 9 квітня 1964 року; копією свідоцтва про мерть I- НМ № 097668 від 1 вересня 2009 року; Заповітом, вчиненим 3 червня 2008 року [PERSON]; довідкою Більшівцівської селищної ради № 290 від 14 квітня 2010 року. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, через що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить законові та не порушує прав і законних інтересів інших осіб На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1217, 1233, 1270, 1272 п.З ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати із [PERSON] щомісячно аліменти на утримання малолітньої доньки- Козярик [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач коштів не дає, хоча зобов'язаний її утримувати до досягнення донькою повноліття. Просить позов задовольнити з викладених у позовній заяві підстав і стягувати щомісячно із відповідача в її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав повністю та погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки у встановленому позивачем розмірі. Заслухавши в попередньому судовому засіданні доводи сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні: поясненнями сторін; Свідоцтвом про одруження І-НМ № 045148 від 27 серпня 2000 року; Свідоцтвом про народження І - НМ № 120933 від 3 квітня 2001 року; довідкою Бурштинської міської ради від 16 квітня 2010 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В звязку з цим, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач має щомісячний заробіток і має змогу надавати матеріальну допомогу. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України :

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником житлового будинку № 83 по вул. П.Осипенко у м. Каховка. Відповідачі перебувають за вказаною адресою на реєстраційному обліку місця проживання, але з вересня 2005 року в цьому будинку не проживають. Позивач змушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, їй створені перешкоди в реалізації у повному обсязі права власності на житло, які просить усунути шляхом зняття [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання. В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі, представник третьої особи в судове засідання не зявилися вдруге, про дату, час і місце розгляду справи оповіщені належним чином у встановленому порядку, про причини неявки їх поважність суд не повідомили. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від них не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, представника третьої особи. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 83 по вул. П.Осипенко у м. Каховка Херсонської області (а.с. 12), яким, в силу ст. 41 Конституції України, позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися на свій розсуд. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [INFO] області, вул. П.Осипенко, б. № 83 (а.с. 8, 13). Згідно показів, наданих в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON], актів від 14 вересня 2009 року, 17 листопада 2009 року, 16 лютого 2010 року (а.с. 9, 10, 11) відповідачі ніколи не проживали у [INFO] у іЧ. Каховка. Власність зобовязує, тягар утримання майна покладається на власника - ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України. Чинним цивільним законодавством (п. З ч. 2 ст. 16, ст. 391 ЦК України) встановлено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, в тому числі - усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку за адресою житла, належного [PERSON] на праві приватної власності, створює останній перешкоди у реалізації її прав, які слід усунути.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 19 січня 2007 року у Бовшівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області. В шлюбі дітей немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне сімейне забезпечення. Просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану просить покласти на неї. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, проте подав суду письмову заяву, в якій не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. У сторін відсутнє взаєморозуміння, що привело до фактичного розпаду сім'ї, сімейно-шлюбні відносини припинили. Тому шлюб носить формальний характер. Вказані обставини стверджує позивач. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказавши, що одружилася з ним 19.11.1977 року. Змушена звернутись до суду із даним позовом про розірвання шлюбу, оскільки відповідач ображає і принижує її, крім цього, відповідач зрадив їй у подружній вірності. Просить суд розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погоджується на розірвання шлюбу, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратила взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказавши, що одружилася з ним 21.02.2008 року, від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 14.02.2009р.н. Основною причиною звернення до суду з даним позовом є неналежні взаємовідносини, які привели до фактичного розпаду їх з відповідачем сім"ї. Відповідач не працює, працювати не бажає, відповідно і сім"ю матеріально не забезпечує. Після чергової сварки відповідач залишив сім"ю і перейшов проживати до своїх батьків. Просить суд розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовну вимогу визнав, погоджується на розірвання шлюбу, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратила взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

ВАТ «АКБ «Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за зговором кредиту у розмірі 3170,24грн. та судові витрати у розмірі 171,00грн. Посилається на те, що 30.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] було укладено договір за № 004/Ю/510, згідно якого [PERSON] одержав кредит в розмірі 5700,00гривень. За користування кредитом він повинен був виплачувати банку нараховані проценти та частину кредиту. Лроценти за користування кредитом у розмірі 24% річних. Кредит наданий на строк з 30.01.2008р. до 29.07.2009р. Відповідач зобовязання не виконав внаслідок чого заборгованість за кредитом складає 2435,38грн., заборгованість за процентам суми -367,43грн., пеня - 367,43грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений . Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] (а.с.7) було укладено договір № 004/ю/510 від 30.01,2008р.(а.с.11), згідно якого [PERSON] одержав кредит в розмірі 5700,00грн. (а.с.9-10) Відповідно до Рекомендованого графіку платежів (а.с.12) [PERSON] повинен був сплачувати щомісяця певну суму коштів з нарахуванням відсотків. Сума боргу за кредитом та процентами становить: 3170,24грн., відповідно до розрахунку суми заборгованості (а.с. 17).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду с позовом, в якому вказав, що 23.01.2009 року померла її мати [PERSON] після смерті якої залишилось спадкове майно: - житловий будинок за адресою: п. Цукуріне, вул. Вокзальна, будинок 26. 26.09.2008 року мати заповідала їй та [PERSON] все майно. Не може отримати 1/2 частину спадкового майна, оскільки земельна ділянка, оформлена на [PERSON], яка подарувала цей будинок [PERSON] Просить визнати за нею право спадкування на 1/2 частку житлового будинку та на 1/2 частку надвірних споруд. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву , в якій просить-розглядати справу без його участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, просить винести рішення на свій розсуд. Дослідивши інші докази, судом встановлено: що згідно договору дарування житлового будинку від 18.04.2001 року [PERSON] подарувала будинок за адресою: п.Цукуріне, вул. Вокзальна, будинок 26 з надвірними спорудами. Згідно свідоцтва про шлюб від 15.07.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.07.2006 року , актовий запис №06. Згідно свідоцтва про смерть , зареєстрованого виконкомом Цукурінської селищної ради м.Селидове Донецької області [PERSON] померла 23.01.2009 року. Згідно відповіді другої Селидівської державної нотаріальної контори від 28.04.2010 року після смерті [PERSON] , померлої 23.01.2009 року заведена спадкова справа №79/2009 по заяві про прийняття спадщини по заповіту від [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Від імені [PERSON] 26.09.2008 року за р.№3373 конторою був посвідчений заповіт , в якому все майно заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. На підставі ст. 370 ЦК України у разі відділу частки, що є у праві спільної сумісної власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 18.09.2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно -квартира , розташована за адресою: м. Селидове, вул. Маяковського, буд. 27 а кв. 11. Матір на її ім'я залишила заповіт на все майно, в тому числі вищевказану квартиру. Після смерті матері не звернулася в шестимісячний строк до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після її смерті, тому вимушена звернутися до суду. Просить визнати за нею право на спадщину за заповітом після смерті матері. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та прийняти рішення на свій розсуд. Дослідивши інші докази, судом встановлено: що згідно свідоцтва про народження, зареєстрованого Селидівською радою від 21.02.1956 року, [PERSON] народилася 23.01.1956 року. її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області від 18.09.2009 року, [PERSON] померла 18.09.2009 року. Згідно довідки БТІ від 21.04.2010 року №192 за [PERSON] числиться на праві власності квартира за адресою: м.Селидове, вул. Маяковського, будинок 27 а, квартира 11. Згідно договору купівлі-продажу від 04.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул. Маяковського, будинок 27 а , квартира 11. Згідно заповіту , зареєстрованого першою Селидівською державною нотаріальною конторою від 09.04.2008 року, [PERSON] заповідає все майно [PERSON]. Згідно відповіді першої державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась, від 09.04.2008 року був посвідчений заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] на все майно. Інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, судом не встановлено. Відповідно до ст. 61 ЦПК України суд вважає, що інші обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Outcome: approved