Jurisdiction: civil
Date: 2010-03-04 00:00:00

23.04.2008 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 10 жовтня 2006 року померла її рідна тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2, 81 гектарів, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 058902, виданим на підставі рішення виконкому Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 14 березня 201 року на ім"я [PERSON]. За життя [PERSON] подарувала їй житловий будинок № 29 по вул. Чапаєва в м. Борисполі. Однак подарувати земельну ділянку [PERSON] не змогла, так як такий правочин не здійснювався. Після смерті тітки позивач в шестимісячний строк звернулась до [PERSON] міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, на час звернення до нотаріальної контори [PERSON] не мала можливості надати нотаріусу оригінал Державного акта на право приватної власності на землю так, як він був втрачений ще за життя спадкодавця. У звязку з цим вона звернулась з заявою до [PERSON] районної державної адміністрації про видачу дублікату Державного акта та, отримавши розпорядження райдержадміністрації від 15 червня 2007 року № 991 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо виготовлення дубліката державного акта на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Іванківської сільської ради», почала виготовляти документи для отримання дубліката Державного акта. Під час оформлення дублікату Державного акта їй стало відомо про існування заповіту [PERSON] від 19 лютого 2003 року, зареєстрованого за № 480 на прізвище [PERSON], згідно якого остання являється спадкоємицею на земельну ділянку загальною площею 2,81 га, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 058902. [PERSON] вважає заповіт на користь [PERSON] недійсним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки [PERSON] померла у віці 74 років і в силу свого віку дуже легко піддавалась сторонньому впливу, між нею та покійною [PERSON] до самого останнього дня були дуже добрі стосунки, своїх дітей у померлої не було, вона була єдиним рідним і близьким родичем і наголошувала, що позивач єдина її спадкоємиця. Також позивач здійснила її поховання. З цих підстав [PERSON] вважає, що заповіт був укладений внаслідок помилки, омани або інших дій сторонньої особи, які вплинули на спадкодавицю. Крім того, ознайомившись із змістом заповіту, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області, позивач вважає його нікчемним в зв"язку з тим, що заповіт посвідчений на заповідача [PERSON], [INFO], що проживає в [INFO]. Проте, за вказаною адресою проживала тітка позивача [PERSON] і у всіх документах, в тому числі і паспорті, було зазначено прізвище тітки [PERSON]. Тому позивач вважає, що державним нотаріусом грубо порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій. В зв"язку з цим позивач просить суд визнати заповіт, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області 19 лютого 2003 року по реєстру № 480, недійсним. Позивач та її представник заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] міська державна нотаріальна контора в судовому засіданні заперечила проти позову та зазначила, що гр. [PERSON] особисто з'явилася до нотаріальної контори та на випадок її смерті розпорядилася та заповідала земельну ділянку площею 2,81 га, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, належної їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-КВ № 058902, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на ім'я [PERSON]. При складанні та посвідченні заповіту нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори була перевірена дієздатність гр. [PERSON] шляхом спілкування з нею, про що відмічено в посвідчувальному написі вищевказаного заповіту. [PERSON] особисто його підписала о 14 год. 15 хв., заповіт було посвідчено в приміщенні [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області 19.02.2003 року за реєстром № 480 за вільним волевиявленням [PERSON] з повною цивільною дієздатністю та заповіт відповідав її волі. Третя особа [PERSON] позов не визнала та пояснила, що заповіт укладений законно,підстави для скасування відсутні. Представник третьої особи позов не визнала та пояснила, що підстав для скасування заповіту немає, оскільки є рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, яке набрало законної сили та, згідно ухвали апеляційного суду Київської області, винесене у відповідності до закону. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що під час його роботи в міліції зверталась громадянка [PERSON] з заявою про витребування документів, які їй не віддавала якась родичка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона восени 2006 року на протязі 3-х місяців доглядала [PERSON] , оскільки та знаходилась в лікарні з приводу травми ноги. Вона була нормальна і адекватна людина, все розуміла. До неї приїздили позивачка з чоловіком, третьої особи в лікарні вона не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знала [PERSON] в період 1999 по 2004 рік, оскільки її обслуговувала як соціальний працівник. Вона була малограмотна і свідок їй допомагала оформлювати необхідні документи. Заповіту не бачила і про нього їй нічого не відомо, але померла їй говорила, що все хоче передати позивачці. Вона особисто отримувала паспорт і в УПСЗН померла значилась так , як вказано в паспорті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що також померлу [PERSON] обслуговувала, як соціальний працівник в період 2005-2006 роки. Зі слів померлої в неї багато родичів, але все вона хоче заповісти позивачці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що її тітка [PERSON] з її слів після смерті хотіла залишити все своє майно на позивачку. Про заповіт їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з померлою проживала по сусідству.Все своє майно вона хотіла залишити на позивачку. [PERSON] до неї ходила, допомагала. Вона дуже пила. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. 10 жовтня 2006 року померла тітка позивача - [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей відділу реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 12 жовтня 2006 року зроблений відповідний актовий запис за № 549. (а.с.7) Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2, 81 гектарів, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 058902, виданим на підставі рішення виконкому Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 14 березня 201 року на ім"я [PERSON]. (а.с.9) За життя спадкодавець [PERSON] подарувала позивачу житловий будинок № 29 по вул. Чапаєва в м. Борисполі Київської області та заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 2,81 га, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Заповіт від 19 лютого 2003 року, зареєстрований за № 480 на ім"я [PERSON], згідно якого остання являється спадкоємицею на земельну ділянку, загальною площею 2,81 га, що знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії IV-КВ № 058902. ( а.с.\~14). Відповідно до\~ ст. 541 ЦК ( 1963 року), заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення,\~ підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Позивач просила визнати вказаний заповіт недійсним з тих підстав,\~ що її тітка [PERSON] померла у віці 74 років і в силу свого віку дуже легко піддавалась сторонньому впливу, між нею та покійною до самого останнього дня були дуже добрі стосунки, своїх дітей у померлої не було, вона була єдиним рідним і близьким родичем. [PERSON] наголошувала, що позивач єдина її спадкоємиця. Крім того, ознайомившись із змістом заповіту, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області, позивач вважає його нікчемним в зв"язку з тим, що заповіт посвідчений на заповідача [PERSON], [INFO], що проживала в [INFO]. Однак за вказаною адресою проживала тітка позивача [PERSON] і у всіх документах, в тому числі і паспорті було зазначено прізвище тітки [PERSON]. Тому [PERSON] вважає, що державним нотаріусом грубо порушено вимоги статей 43,47 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, яка була чинною на час складення заповіту, а саме, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу громадянина. Встановлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина. Також державний нотаріус в оскаржуваному заповіті посилається на державний акт на право приватної власності на землю IV-КВ №058902 щодо заповідання земельної ділянки площею 2,81 га, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. При цьому державний нотаріус при зазначенні в заповіті конкретного документа (Державного акта на землю) повинен виконувати запис відповідно належно оформленого документа. Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КВ №058902 виданий на прізвище [PERSON], а не на прізвище [PERSON]. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками,\~ передбаченими законом, тому в справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин,\~ з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Частиною 1\~ ст. 48 ЦК ( 1963 року) передбачено,\~ що недійсною є та угода,\~ що не відповідає вимогам закону. В судовому засіданні були досліджені матеріали цивільної справи № 2-433/2008р., з якої вбачається, що спадкодавиця особисто приходила до нотаріуса і хотіла подарувати землю [PERSON] Проте, в зв"язку з тим, що такий правочин не міг бути здійснений, [PERSON] вирішила скласти заповіт. Матеріалами даної справи доведено, що [PERSON] мала намір і здійснила його, заповівши належну їй земельну ділянку на користь [PERSON] (справа № 2-433/08р. а.с. 104) Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 25.05.2009 року у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу встановлено факт, що заповіт ВАЕ № 090892 від 19.02.2003 року, посвідчений державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 058902 належить [PERSON], яка померла 10.10.2006 року. Ухвалюючи рішення , суд виходив з того, що , оскільки сторони в судовому засіданні фактично визнали, що Державний акт на право приватної власності на землю ІV-КВ № 058902, виданий на ім"я [PERSON] належить [PERSON], яка померла 10.10.2006р., і тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, даний факт не підлягає додатковому доказуванню, а також підтверджується зібраними по справі доказами. (справа № 2о-41/2009р.) Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03.11.2009 року визначено, що зазначене вище рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Відповідно\~ до положень ч. 3 ст.\~ 61 ЦПК України, обставини,\~ встановлені судовим рішенням у цивільній,\~ господарський або адміністративній справі,\~ що набрало законної сили,\~ не доказуються при розгляді інших справ,\~ у яких беруть участь ті самі особи або особа,\~ щодо якої встановлено ці обставини та факти. Суд приймає до уваги, що рішення Бориспільського міськрайонного суду від 25.05.2009 року в апеляційній інстанції залишено без змін, тому формальне (технічне) порушення при вчиненні нотаріальних дій не може бути підставою для визнання заповіту недійсним. Таким чином,\~ оцінюючі зібрані по справі докази у їх сукупності,\~ суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання недійсним заповіту, складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідченого державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області 19 лютого 2003 року по реєстру № 480договору купівлі-продажу від 30.08.2004 року. Заповіт,\~який оскаржується,\~ складений 19.02.2003 року,\~ тобто до набрання чинності Цивільним Кодексом України,\~ а тому при вирішенні позову про визнання заповіту недійсним суд керувався нормами Цивільного Кодексу (1963 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed