overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

29 липня 2009 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до громади, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок № 33 по вул. Шелушкова в с. Світин, Житомирського району. Позов мотивовано тим, що цей будинок відноситься до спадщини внаслідок смерті її бабусі, [PERSON], яка призначила своєю спадкоємицею позивачку та [PERSON] Посилаючись, на те, що позивачка фактично прийняла спадщину, просила позов задоволити. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що її бабуся була останнім членом колгоспного двору, який зберігся до 1.04.1991 року, після смерті [PERSON] позивачка вступила в управління спадковим майном, просила визнати право власності на спірний житловий будинок. В судовому засіданні позов було підтримано позивачкою, яка пояснила, що будинок побудований на спеціально виділеній земельній ділянці. [PERSON] була його власником. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та сільський голова звернулися до суду із письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнали. Судом встановлені правовідносини, які відповідають цивільному праву. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Як вбачається з матеріалів справи 02 жовтня 1998 року померла бабуся позивача - [PERSON], яка за життя призначила своїми спадкоємцями позивачку та [PERSON] (а.с.4-5). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №33 по вул. Шелушкова в с. Світин Житомирського району. Будинок відносився до колгоспного двору та зберігся станом на 1.04.1991 року. [PERSON], як останній член колгоспного двору мала право розпоряджатися своїм майном. Позивачка від спадщини не відмовлялася. Громада не порушує питання про право на спірний будинок. Згідно погосподарської книги № 5 спірний будинок рахувався за [PERSON], як за власницею, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок га довідкою від 15 липня 2009 р. № 394. Будинок побудований на відведеній для будівництва іемельній ділянці в 1963 році та не відноситься до самочинної будівлі. Постановою державного ютаріуса від 16.07.2009 року за № 1036 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на -падщину з причин відсутності правовстановлюючих документів. Позивачка після смерті матері фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме проводила ремонт будинку, обробляла присадибну ділянку. Відповідно до положень ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) такі її дії свідчать про прийняття спадщини. Проте позивачка не отримала свідоцтво про право на спадщину. Згідно з архівною довідкою №673 від 18.12.2009 року згідно запису в земельно- шнуровій книзі колгоспу ім. Калініна по с. Світин в розділі колгоспники за [PERSON] значиться присадибна ділянка розміром 0,40 га в т.ч. 0006 га під будівлями; 0006 з них під жилими. Тому суд вважає, що житловий будинок відносився до майна колгоспного двору та побудований на виділеній для обслуговування будівлі земельній ділянці. Право власності може бути встановлено судом. Враховуючи обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з ВІДПОЕіачем мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому просить суд стягнути на її користь аліменти на тримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги до 250 гривень, в решті позов підтримала з тих самих підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини вбачаються з копії свідоцтва про народження. Систематичної матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає, чим порушує її права. Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в части: ві І доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а тому, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітньої дитини яка продовжує навчання, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач є його батьком, однак не надає добровільно матеріальної допомоги, хоча він, позивач, продовжує навчання, будучи студентом Сарненського коледжу РДГУ, в зв»язку з чим потребує утримання від батька [PERSON], просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 200 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] письмовою заявою підтримав позовні вимоги в повному обємі, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] на період навчання в сумі 200 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом із пояснень відповідача та оглянутої копії паспорту достовірно встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], народився 26.12.1990 року і на даний час досяг повноліття. Згідно довідки від 3.02.2009 року, виданої Сарненським коледжем РДГУ, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на денному відділенні, строк закінчення навчання 30.06.2010 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітній [PERSON], який навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати батько [PERSON], і вважає за необхідне визначити розмір аліментів на позивача в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду на період навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

10.12.2009 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 01.09.2007 року, вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач також в судове засідання надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.09.1989 року, який уклали в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2741. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку Ганну, [INFO]. Позивач звернувся до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що за часи спільного життя з відповідачкою гарної та дружньої сім,ї вони не створили, часто виникали сварки з різних причин. Подружжя втратило почуття любові та взаємної поваги. Примирення між ними неможливе. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила шлюб розірвати. Подружні відносини між сторонами припинені з травня 2005 року. Спір по майну відсутній. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з тих обставин, що сім, я існує формально, шлюбні відносини припинені з травня 2005 року і сторони не бажають їх відновити, в зв,язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вимогами про виселення відповідача з будинку з тих підстав, що будучи власником домоволодіння по вул. Чубинського, 35, м.Бориспіль, вона не може вільно розпоряджатись своєю власністю та використовувати будинок для проживання своєї сімї, оскільки без її відому її дочка [PERSON] дозволила проживати відповідачу [PERSON], зареєстрованого в [INFO]..Який проживаючи у вказаному будинку порушує спокій ображає, пошкоджує речі, погрожує фізичною розправою, створює позивачці перешкоди у використанні житлового будинку для власних потреб, чим суттєво обмежує право власності останньої. З відповідачем позивачка в свою чергу договору найму житлового приміщення не укладала і не отримує від нього плати за комунальні послуги за проживання а тому просила усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселеня відповідача [PERSON] з будинку по вул. Чубинського, 35 в м. Борисполі. В судовому засіданні позивач присутня не була, надала суду заяву, в якій просила задоволити позовні вимоги та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], являється власником домоволодіння по вул. Чубинського, 35, м.Бориспіль Київської області, ь якому проживає. Також з нею проживає дочка [PERSON], яка без відому власника будинку, позивача, дозволила проживати [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [INFO]. Відповідач проживаючи в будинку порушує спокій, ображає позивача, погрожує їй фізичною розправою. Як встановлено, на прохання позивача залишити будинок відповідач не звертає ніякої уваги. На неодноразові звернення позивача [PERSON] до правоохоронних органів про захист та виселення відповідача [PERSON] ніякого позитивного результату не дали. В суді не встановлено будь-яких правових підстав проживання відповідача у будинку, що належить іншим особам, які заперечують їх проживання. У відповідності зі ст. Зіб ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ч.І ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений в його здійсненні. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що право власності позивача [PERSON] житлового будинку підлягає захисту, а тому слід виселити відповідача [PERSON]ІІ., як такого, що самоправно користується житлом. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 316, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

ВАТ Облтеплокомуненерго надає послуги по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Вона є відповідальною споживачкою та повинна здійснювати оплату за теплову енергію, які надає ВАТ Облтеплокомуненерго. З жовтня 2008 року по листопад 2009 року [PERSON] не проводить розрахунки за теплову енергію, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 3159 гривень 84 копійки, яка до теперішнього часу не погашена які позивач просить стягнути та 51 гривню державного мита, 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в особі інспектора Семенівської експлуатаційної дільниці ВАТ Облтеплокомуненерго [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі . Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з письмовою заявою про необхідність розглянути справи без її участі. Їй наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що факт несплати за теплопостачання позивачу відповідачкою в сумі 3159 гривень 84 копійки знайшов своє підтвердження. Добровільно цей борг на день розгляду справи в суді позивачу не відшкодовано, тому сума боргу підлягає стягненню. Сплачені позивачем державне мито 51 гривню та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ, підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» - звернувся до суду із позовною заявою, де просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вул. Декабристів, 28 в м. Кременчуці внаслідок відсутності понад встановлені строки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх тим, що у власності ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» знаходиться гуртожиток № 28 по вул. Декабристів в м. Кременчуці. На підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку відповідача було заселено до вказаного гуртожитку. З червня 2008 року і по теперішній час він не проживає за місцем своєї реєстрації. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що у власності Відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих № 667 від 26.11.1975 року і № 869 від 03.10.1977 року знаходиться гуртожиток № 28 по вул. Декабристів в м. Кременчуці, загальною площею 5812 м.2 для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно ордеру № 37 від 26.07.2005 року, відповідача по справі було вселено до вказаного гуртожитку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно з жовтня 2008 року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується, актом від 7.07.2008 року актом від 6.10.2008 року, актом від 25.12.2008 року, актом від 4.02.2009 року, актом від 6.04.2009 року, актом від 20.08.2009 року. Стаття 71 ЖК України регламентовано правила збереження жилого приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї понад шість місяців. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов відкритого акціонерного товариства «Кременчуцького сталеливарного заводу» підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути заборгованість по заробітній платі з ВАТ «Прикарпатбуд» дочірнє підприємство Будівельне управління № 43 у сумі 3563 гривні 17коп. нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Посилаючись на те, що він працював у відповідача на посаді охоронника, відповідач з грудня 2008 року по час звільнення з роботи не виплачував нараховану йому заробітну плату, а тому утворилась заборгованість за цей період, яка складає згідно довідки № 75 від 04 вересня 2009 року - 3563 гривні 17коп. Сам факт наявності боргу по заробітній платі за даною довідкою відповідач не заперечує, а пояснює це тим, що відсутні кошти, через це позивач був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]Й працював охоронником в ВАТ «Прикарпатбуд» дочірнє підприємство Будівельне управління № 43. Згідно довідки № 75 від 04 вересня 2009 року заборгованість по заробітній платі 3563 грн. 17 коп., суд вважає, що право про стягнення заборгованості підлягає захисту. Дані правовідносини регулюються КЗпІІ України і згідно ст. 115, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором:. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення - стягнути з ВАТ «Прикарпатбуд» дочірнє підприємство Будівельне управління № 43 на користь [PERSON] 3563 гривні 17коп. невиплаченої заробітної плати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на земельний пай в порядку спадкування, що розташована в с.Захарівка Світловодського району Кіровоградської області, мотивуючи свій позов тим, що після смерті його бабки, [PERSON] він є єдиним спадкоємцем за законом. Він прийняв спадщину, а саме зазначену земельну ділянку, продовжує нею користуватися. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у нотаріуса він не може так як після смерті [PERSON], земельною ділянкою стала користуватись його мати, [PERSON], тобто мати фактично прийняла спадщину. Але з невідомих йому причин, мати не оформила спадщину на себе. Після смерті матері, 22.03.2009 року він прийняв спадщину та користується зазначеною земельною ділянкою. Позивач в судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу без його присутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, просить суд вирішити питання без представника відповідача, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем за коном, прийняв спадщину відразу після смерті спадкодавця. В судовому засіданні із достовірністю встановлено, що відповідно до сертифікату №0222323, [PERSON] належить право на земельну частку(пай), в розмірі 5,24 га, без визначення меж в натурі, яка розташована в с.Захарівка Світловодського району. Позивач в справі, [PERSON], у відповідності до ст.1270 ЦК України прийняв спадщину. Відповідно до ст.ст.1296, 1299 ЦК України, позивачеві по праву спадкування за заповітом у власність переходить майно спадкодавця. На підставі ст.ст.392,1270, 1296, 1299 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що 22 лютого 2006 року з відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір про надання кредиту розміром 56000 гривень, з відсотковою ставкою 20 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2011 року. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно до 22 числа місяця, наступного за звітним та проводити погашення ануїтентними платежами в сумі 1483,66 гривень, а також сплачувати відсотки нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідача 40420,91 гривень. Однак до початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зміну розміру позовних вимог і просить стягнути з відповідача 41560,37 гривень та судовий збір в сумі 404,21 гривень і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі , позов підтримав. Відповідач також в судове засідання не зявився але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, зі зміненими позовними вимогами згоден в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ВАТ Ощадний банк України від імені якого діє філія Петрівське відділення № 5347 підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2006 року між ВАТ Ощадний банк України від імені якого діє філія Петрівське відділення № 5347 та [PERSON] був укладений Кредитний договір про надання кредиту розміром 56000 гривень, (а.с.6), з відсотковою ставкою 20 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2011 року, відповідач систематично порушував взяті на себе зобовязання, несвоєчасно сплачував кредит та відсотки, а тому внаслідок порушення терміну сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом в нього виникла заборгованість. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор- прийняти виконання особисто,якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. А тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином в установленому законом порядку, про час, місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 квітня 2002 року, зареєстрованому у Ковалівській сільській раді Полтавського району, актовий запис № 9. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], котра мешкає з відповідачкою. Сімейні відносини сторін припинені з квітня 2007 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, позивач фактично створив іншу родину. Майновий спор та спор про місце мешкання дитини відсутній. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина [PERSON] відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved