Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-24 00:00:00

У жовтні 2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі ЛОД ВАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0125/82/0000899 від 07 липня 2008 року у сумі 25338,02 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до умов кредитного договору № 014/0125/82/0000899 від 07 липня 2008 року (далі Договір), позивач в особі структурного підрозділу ЛОД ВАТ «[PERSON] Аваль» надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі потреби в сумі 11000 грн. строком до 07.07.2014 року із сплатою 29,5 відсотків річних. Відповідач [PERSON] була зобов»язана гасити заборгованість відповідно графіку погашення кредиту, що є додатком до договору. Пунктом 7.1. Договору передбачено, що Позивач має право вимагати повного та своєчасного виконання зобовязань, що випливають з кредитного договору. Також позивач має право вимагати дострокового погашення Відповідачем заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. У строки, встановлені Кредитним договором, зобов»язання за цим договором відповідачем не виконуються. Станом на 09.10.2009 року відповідачем [PERSON] не повернуто кредитні кошти в сумі 11000 грн. та нарахованих відсотків і штрафу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06.11.2009 року (а.с.42) позовні вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не прибула з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0125/82/0000899 (далі Договір), згідно якого структурний підрозділ ЛОД ВАТ «[PERSON] Аваль» надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 11000 грн. строком до 07.07.2014 року із сплатою 29,5 відсотків річних. Відповідач [PERSON] була зобов»язана гасити заборгованість відповідно графіку погашення кредиту, що є додатком до договору. Пунктом 7.1 Договору передбачено, що Позивач має право вимагати повного та своєчасного виконання зобовязань, що випливають з кредитного договору. Також позивач має право вимагати дострокового погашення Відповідачем заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Судом встановлено, що у строки, встановлені Кредитним договором, зобов»язання за цим договором відповідачем не виконуються. Станом на 09.10.2009 року відповідачем [PERSON] не повернуто кредитні кошти в сумі 11000 грн., а також існує 4058,57 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом та 10279,45 грн. пені. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.І ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. З заяви на видачу готівки від 09.07.2008 року (а.с.14) та меморіального ордеру від 07.07.2008 року (а.с.13) вбачається, що відповідач отримала 11000 гривень - позики за договором. Відповідно до ч.І ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розсроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов є підставний та обґрунтованим і підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/0125/82/0000899 від 07 липня 2008 року, а також судові витрати.

Outcome: approved