Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом стягнення з відповідача суми вкладу процентів за користування вкладом та витрат по оплаті судового збору і інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 18.03.2008 року між нею та ВАТ КБ „Надра був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах „Золотий вклад для фізичних осіб №387691/04-Д, за умовами якого позивач передав відповідачу депозитний вклад у банківських металах - золоті 999,9 проби у зливках номіналом 100 грам у кількості 1 шт. та номіналом 20 грам у кількості 2 шт., загальна вага переданого у якості депозитного вкладу золота становить 140 грам, що складає 4,5 тройських унцій. Строк депозиту становив 12 місяців та датою повернення було визначено 30.03.2009 року. Відповідач зобовязався за договором нараховувати позивачу 5% річних на суму вкладу. 11.02.2009 року позивач заздалегідь повідомив позивача, що по закінченню терміну дії договору банківського вкладу має намір забрати вклад та нараховані на нього проценти. По закінченню терміну дії договору - 31.03.2009 року позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про повернення їй вкладу та процентів. Банк відмовив позивачеві в поверненні вкладу. У звязку з невиконанням відповідачем свого обовязку по поверненню депозитного вкладу та сплати відсотків позивач просив стягнути з відповідача вартість переданого вкладу у банківських металах - золоті в сумі 32120,55 грн. та нараховані проценти за зберігання вкладу у сумі 1819,03 грн., разом - 33939,58 грн. При розгляді справи в суді позивач збільшив позовні вимоги у звязку зі зростанням курсу банківських металів по відношенню до гривні та просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 42359,85 грн., яка складається з вартості переданого вкладу у банківських металах в сумі 40089,87 грн. та процентів за зберігання вкладу у сумі 2269,98 грн., та судові витрати по справі. Представник відповідача позов не визнав, вказавши, що дійсно 1) року ВАТ КБ „Надра з позивачем уклав договір строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах (золоті). Термін повернення депозитного вкладу настав 30.03.2009 року, проте у звязку з введенням Національним Банком України у ВАТ КБ „Надра мораторію на задоволення вимог кредиторів, відповідач [мовив позивачеві у поверненні вкладу та сплаті процентів за корік '«о шдом. Крім того, представник відповідача заперечив проти позовної вим\\ ігнення процентів за користування депозитом за період, що слідує > сінчення строку дії договору, наполягаючи, що проценти на депозит м раховуватись за 377 календарних днів та після 30.03.2009 року нараховуватись не окуть. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (договір рокового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах „Золотий вклад ся фізичних осіб №387691/04-Д від 18.03.2008 року; квитанцію №398 від 1) року; виписку-повідомлення про нарахування процентів; заяву [PERSON] від 11.02.2009 року; заяву [PERSON] від 31.03.2009 року; лист ВАТ КБ їадра від 13.04.2009 року №1604; лист ВАТ КБ „Надра від 27.04.2009 року >2067; довідки ВАТ „Державний ощадний банк України про офіційний курс шківських металів; постанову правління НБУ від 10.02.2009 року №59), суд жходигь до висновку про обґрунтованість вимог і можливість часткового ідоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2008 року між нею та ВАТ КБ Надра був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) в анківських металах „Золотий вклад для фізичних осіб №387691/04-Д, за умовами кого позивач передав відповідачу депозитний вклад у банківських металах - золоті 99,9 проби у зливках номіналом 100 грам у кількості 1 шт. та номіналом 20 грам у ількості 2 шт., загальна вага переданого у якості депозитного вкладу золота тановить 140 грам, що складає 4,5 тройських унцій. Строк депозиту становив 12 іісяців та датою повернення було визначено 30.03.2009 року. Відповідач обовязався за договором нараховувати позивачу 5% річних на суму вкладу. Факт іередачі відповідачу вказаних банківських металів підтверджується квитанцією &398 від 18.03.2008 року. 11.02.2009 року позивач заздалегідь повідомив позивача, цо по закінченню терміну дії договору банківського вкладу має намір забрати вклад а нараховані на нього проценти. По закінченню терміну дії договору - 31.03.2009 юку позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про повернення їй неладу та процентів. Банк відмовив позивачеві в поверненні вкладу та сплаті іроцентів по вкладу. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 638, 1058, 1060 ч.2, 1061 ч. І ЦК України. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір інківського рахунку (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою іо не випливає із суті договору банківського вкладу. ідповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно д його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу сіадника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах овернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на держання вкладу на першу вимогу є нікчемною. гідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином ідповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного аконодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв [ілового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. відповідно до ч.І ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.3 укладеного між сторонами депозитного договору строк неладу був встановлений 12 місяці (377 днів) та за спільною згодою сторони датою ловернення вкладу відповідачем позивачу визначили - 30.03.2009 року. Тобто, за правилом ч.І ст. 530 ЦК України відповідач без будь-яких повідомлень з боку позивача мав повернути вклад (належним чином виконати договірне зобовязання) у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Аналізуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми вартості переданого як вклад банківського металу (золота) - суд вважає, що позивачем помилково обраний спосіб захисту порушеного права - стягнення грошової вартості (еквіваленту), у звязку з чим,

Outcome: partial