Jurisdiction: civil
Date: 2008-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з названим позовом , просить визнати недійсними державний акт на право власності на землю Серії ЯБ № 136787 від 27.10.2004 року, який виготовлений на її ім»я, мотивуючи тим, що відповідачі при виготовленні та видачі названого державного акту допустили помилки в зазначенні розміру земельної ділянки, а саме, зазначили помилково розмір земельної ділянки в 3,6436 га замість правильного розміру, який зазначений в сертифікаті на право на земельну частку (пай) в 1,51 га. Так як в добровільному порядку скасувати державний акт не можливо, просить визнати його недійсним, так як названа помилка створює їй перешкоди у вільному володінні та використання власної спадкової земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, суду показала, що після смерті матері [PERSON] [INFO], вона разом з братом [PERSON] були спадкоємцями за заповітом на право на &frac12; частку земельного паю кожний, який перебував у матері. Вона належним чином оформила спадкове майно на себе, однак під час отримання державного акту на право власності на частку спадкової земельної ділянки згідно спадкового сертифікату виявила, що в державному акті на право приватної власності на землю невірно зазначено розміри спадкової земельної ділянки. Відповідачі в добровільному порядку не мають можливості скасувати державний акт на право приватної власності на землю, а тому просить задовольнити позов. Представник відповідача, управління земельних ресурсів у Білоцерківському районі за довіреністю Дячек Т.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, суду пояснила, що дійсно, під час виготовлення державного акту на право приватної власності на землю позивачу були допущені механічні помилки в зазначенні розмірів спадкової земельної ділянки позивача, розміри якої були вказані в сертифікаті на право на земельну частку(пай) позивача, помилка сталась з їх вини, однак вносити зміни в державні акти на право власності на землю відповідачі особисто не мають право, так як державні акти внесені до єдиного кадастру, кадастровий номер -присвоюється і зберігається за земельною ділянкою протягом усього часу, а тому виготовити нові державні акти можливо тільки, якщо попередні акти скасовано судом. Представник відповідача, Білоцерківської районної державної адміністрації за довіреністю Ромасишин Д.В. в судове засідання не з”явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів, у відсутність одного відповідача. Заслухавши сторони, оглянувши та дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає до задоволення по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні, не заперечується сторонами, позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.02.2000 року отримала у спадщину після смерті матері, [PERSON] право на 1/2 частку земельної частки (паю) спадкодавці розмірами 1,51 умовних кадастрових гектарів, на підставі чого було виготовлено сертифікат на право на земельну частку(пай) серії КВ № 0305766. На підставі сертифіката позивача, розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації № 303 від 27.08.2004 року позивачці [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 136787, в якому помилково, з вини відповідачів, зазначено розміри земельної ділянки в 3,6436га, тоді як в дійсності позивач являвся власником права на земельну ділянку в 1,51 га. Внесення змін до державного акту неможливе, так як виправлення в Державних актах не допускаються, а тому державний акт підлягає скасуванню в судовому порядку. Вищенаведене підтверджується окрім фактичного визнання позову представником відповідача, Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 136787, сертифікатом на право на земельну частку (пай) позивача серії КВ № 0305766, паспортом позивача, заповітом на ім»я позивачки. Відповідно до ст.174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем, якщо визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод чи інтересів сторонніх осіб та не суперечить вимогам закону. Позов підлягає до задоволення відповідно до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4.05.1999 року № 43, з якої вбачається, що виправлення в державні акти внести неможливо без скасування виданих державних актів. Позовні вимоги підлягають до задоволення згідно ст. 155 Земельного Кодексу України, відповідно якої у разі видання органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи на володіння, користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, аналізуючи наведене, докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, так як при видачі державного акту з помилками порушене право позивача на вільне володіння та користування належною їй спадковою земельною ділянкою. Сторони звільнені від сплати судового збору, а тому судові витрати слід віднести на рахунок держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved