overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Сторони знаходять в шлюбі з 24 листопада 1989 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Першотравенська, Дніпропетровської області, за актовим записом № 254. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї була повна відсутність взаємного розуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, постійні сварки, які протягом певного часу переросли у взаємну неприязнь. Взаємні почуття втрачені, а характер стосунків такий, що робить неможливим збереження сімї.. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить розірвати шлюб, вважає примирення неможливим. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про слухання справи в її відсутність, позов визнає повністю, просить розірвати шлюб, вважає примирення неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подружжя розірвали свої відносини, не ведуть спільне господарство, обоє наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення неможливим. Окрім того, судом було вжило заходів щодо примирення подружжя, сторонам встановлювався строк для примирення 3 місяці, але вжиті заходи до примирення - не дали ніяких результатів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровське Донецької області предявило позов до [PERSON] про стягнення незаконно отриманих сум страхових виплат в розмірі 10906 грн.83 коп., посилаючись на те, що чоловік відповідачки - [PERSON] з 10 липня 2003 року перебував на обліку у відділені виконавчої дирекції у звязку з частковою втратою працездатності і йому виплачувались щомісячні страхові виплати в сумі 1300 грн.43 коп. 19 травня 2008 року [PERSON] помер. Однак відповідачка продовжувана отримувати страхові виплати по січень 2009 року. Оскільки відповідачка незаконно отримала страхові виплати, тому просить задовольнити позовні вимоги і стягнути страхові виплати в сумі 10906 грн.83 коп. Відповідачка позов визнала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, чоловік відповідачки - [PERSON] з 10 липня 2003 року перебував на обліку у відділені виконавчої дирекції у звязку з частковою втратою працездатності і йому виплачувались щомісячні страхові виплати в сумі 1300 грн.43 коп. 19 травня 2008 року [PERSON] помер. Однак відповідачка безпідставно продовжувала отримувати страхові виплати замість чоловіка по січень 2009 року. Зі змісту ч.І ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності вбачається, що страхові виплати Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує лише застрахованому у разі настання страхового випадку. Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки внаслідок неправомірних дій відповідачки, яка на протязі з 20 травня 2008 року по січень 2009 року отримувала після смерті застрахованої особи страхові виплати, чим завдана матеріальну шкоду позивачу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 1166 ЦК України, ч.І ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач свої змінені вимоги мотивує тим, що 21.08.2008 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 1003/0301899000854001, відповідно до якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 10000 грн. строком на 183 дні з 21.08.2008 р. до 19.02.2009 р. під 18,2% річних. 20.02.2009 р. позивач звертався з заявою до банку з вимогою повернення суми вкладу та відсотків у звязку з закінченням дії договору, однак відповідач не виконав зазначену вимогу. Позивач заявою від 24.02.2010 р. підтримав позов частково та просить стягнути з відповідача лише відсотки за користування вкладом в сумі 1450 грн., а також понесені ним судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Судом встановлено, що 21.08.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 1003/0301899000854001, відповідно до якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 10000 грн. строком на 183 дні з 21.08.2008 р. до 19.02.2009 р. під 18,2% річних. (а.с. 5). 20.02.2009 р. позивач звертався з заявою до банку з вимогою повернення суми вкладу та відсотків у звязку з закінченням дії договору (а.с. 6), однак фактично кошти йому були сплачені 02.12.2009 р. (а.с. 39). Відповідно до п.п. 4.4.2 договору вкладник, позивач по справі, має право вимагати дострокового повернення коштів, залучених на строковий банківський вклад відповідно до умов цього договору (а.с. 6). Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.5 ст. 1061 Цивільного кодексу у разі повернення вкладу банк зобов'язаний виплатити вкладнику усі нараховані до цього проценти. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Сумської філії ТОВ «Український промисловий банк» на користь позивача відсотки за користування вкладом в сумі 1450 грн., а також судові витрати: судовий збір в сумі 101,40 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку прийняття спадщини. Вимоги мотивовані тим, що 06.03.2009 року помер її батько [PERSON]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,7875 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на землях Слобідської сільської ради Каховського району і яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що ним пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Сторони в судове засідання надали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивач на позові наполягає, відповідач із позовом згоден. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 7). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 4,7875 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на землях Слобідської сільської ради належала на праві власності [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] помер 06.03.2009 року (а.с. 6). Позивач у встановлений строк не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у звязку з тим, що не знав чинного законодавства. Вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки одержувала орендну плату за земельну ділянку. Оформити свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, бо нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ІДК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно гі. З ст. 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про призначення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка прохає суд стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] з [PERSON] у розмірі 1\\4 частини доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, а [PERSON], який є батьком дитини матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та прохала суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня звернення до суду. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився направив суду заяву в якій прохав суд розглянути справу в попередньому судовому засіданні у його відсутність, позовні вимоги визнав частково у розмірі 1\\6 частини щомісячно, так як він вже сплачує аліменти на тримання доньки від першого шлюбу в розмірі 1\\4 частини свого доходу щомісячно. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З копії свідоцтв про народження [PERSON] видно, що відповідач по справі [PERSON] є його батьком. Враховуючи той факт, що відповідно до рішення Першотравенського міського суду від 03 квітня 1997 року відповідач сплачує аліменти на утримання доньки Єлизавети, [INFO], суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) . В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач змінив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на свою користь 11974 грн. 83 коп. заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №234109-сгесі від 17 червня 2008 року відповідачка отримала кредит в розмірі 10000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221114074 відкритий позивачем згідно вищезазначеного договору зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 грудня 2009 року, і відповідно до умов укладеного договору погашення повинно здійснюватись згідно графіку погашення кредиту та відсотків, що зазначено в додатку №1 до кредитного договору №234109 від 17 червня 2008 року. Оскільки на день звернення до суду відповідачка не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором та добровільно не погасила заборгованості, позивач просить стягнути з неї ці кошти з урахуванням заборгованості по процентам за користуванням кредитом та штрафних санкцій, згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, всього сума заборгованості складає 11974 грн. 83 коп. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснивши, що дійсно 17 червня 2008 року уклала з позивачем договір №234109-сгесі, однак в зв'язку з важким матеріальним становищем не мала змоги гасити заборгованість по кредиту, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення змінених позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки кредитним договором №234109-сгесі від 17 червня 2008 року, укладеним між ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] доведено, що відповідачка отримала кредит в розміі 10000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок № 4405885221114074; розрахунком заборгованості за договором №234109-сгесі від 17 червня 2008 року доведено, що відповідачка не сплачувала своєчасно сум заборгованості, таким чином доведено, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

18.12.2009р. ПАТ «[PERSON] банк Аваль» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.04.2007р. з [PERSON] був укладений договір №014/30/865, згідно якого останній надано споживчий кредит в сумі $3000 строком до 12.04.2010р. зі сплатою 18% річних. Відповідачка зобовязалася щомісячно до 15 числа кожного місяця повертати кредитні кошти рівними платежами із розрахунку 1\\36 від суми кредиту та здійснити остаточне погашення не пізніше 12.04.2010р. Станом на 04.12.2009р. заборгованість відповідачки по кредиту становить $1079.06, по сплаті відсотків - $150.18, пеня по кредиту - $541.47, пеня по відсотках - $124.23. [PERSON] виступила поручителем зазначеного вище кредитного договору. 21.05.2009р. відповідачам направлялися листи - нагадування про заборгованість, а також 10.08.2009р. письмові вимоги про дострокове погашення грошових зобовязань у строк до 10.09.2009р., однак відповіді банківська установа не отримала. Просили суд стягнути з відповідачів на користь банківської установи 15140.58грн. заборгованості за кредитним договором, судові витрати. В попереднє судове засідання сторони по справі надали заяви, в яких представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, наполягаючи на їх задоволенні, відповідачки проти задоволення позову не заперечували, справу просили розглянути за їх відсутності. Суд вважає можливим справу розглянути за його відсутності. Дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступне. Між сторонами по справі склалися правовідносини, врегульовані ст.1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони по справі дійсно перебували у кредитних договірних стосунках, розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, відповідачі сповіщалися про необхідність його погашення, однак належних дій для цього не прийняли. Оскільки в порушення вимог ст.525 ЦК України взяті на себе зобовязання стосовно своєчасного погашення заборгованості відповідачі не виконали, заявлені позовні вимоги слід визнати правомірними та задовольнити в повному обємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

08.02.2010р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2005р. перебуває у громадянському шлюбі з відповідачем, мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], 06.06.2005р.н. та сина [PERSON], 07.05.2008р.н. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути з нього аліменти в частці від заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обємі, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач позов не визнав. Пояснив, що народжені [PERSON] діти не його рідними, в задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися правовідносини, врегульовані ст.180 СК України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони по справі дійсно є батьками [PERSON], 06.06.2005р.н. та [PERSON], 07.05.2008р.н. Враховуючи, що відповідач не позбавлений можливості сплачувати кошти на утримування дітей, заперечення проти предявленого позову відповідним чином не обгрунтував, заявлені вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2006 р., від даного шлюбу мають сина - [PERSON] [PERSON] [INFO], сторони разом не проживають та шлюбні стосунки не підтримують з 26.12.2009р., шлюб з відповідачем існує формально і збереження його не можливе. Сторони в судове засідання не зявилися, проте до початку розгляду справи надали заяви, в яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає, справу просять слухати у їх відсутність. Виходячи з наведеного, на підставі ст. 130, 174 ЦПК суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2006 р. від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, збереження його не можливе і суперечить інтересам подружжя та їх дитини, наміру зберегти сімю в сторін не має, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є членом автогаражного кооперативу «Мрія», розташованого за адресою: м.Харків, вул.Тимурівців, 29, та володільцем гаража №216 загальною площею 16,2 кв.м. у цьому кооперативі. У звязку з тим, що позивач внес пайові внески за зазначений гараж, просить визнати за ним право власності на нього. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання його представник не зявились, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Представник третьої особи проти позову не заперечував та повідомив про можливість слухання справи у його відсутності. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є членом автогаражного кооперативу «Мрія», розташованого за адресою: м.Харків, вул.Тимурівців, 29, та володільцем гаража №216 загальною площею 16,2 кв.м. у цьому кооперативі, за який позивач виплатив пайові внески. Ці обставини підтверджуються довідками автогаражного кооперативу «Мрія» про виплату позивачем паю та користування ним гаражем, висновком про технічний стан гаража, технічним паспортом на гараж, рішеннями Харківської міської ради від 23.10.2008 року та 24.06.2009 року про надання автогаражному кооперативу «Мрія» дозволу на збереження самочинно побудованих гаражів та надання земельної ділянки для їх обслуговування, висновками управління держкомзему, санітарно-епідеміологічної служби та управління містобудування та архітектури. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень на місяць. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що дитина мешкає з позивачем. Відповідач позов визнав та пояснив, що дитина проживає з позивачем. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач не утримує свою дитину, яка проживає з позивачем. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження діитини, довідкою з місця проживання позивача та дитини. Визнав ці обставини і відповидач. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивачка просить суд стягувати щомісячно аліменти із відповідача на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача. Свої вимоги вона мотивує тим, що відповідач по справі її чоловік, шлюб з яким зареєстровано 13.10.2006 року. Від цього шлюбу в них є неповнолітні діти: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] - [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їхнім вихованням. Допитаний в судовому засіданні відповідач позов визнав та погодився на сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Суд вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дочка проживає разом із позивачкою і домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження за № 105. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] Спільне життя сторін не склалося із-за різності характерів та поглядів на життя, які виявились в процесі сумісного проживання, що привело до втрати почуттів та поваги один до одного. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливо, так як вони з відповідачем не проживають сумісно більш ніж п'ять років. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю немає. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, а також просила суд розглянути справу в її відсутність, за наявними матеріалами справи, в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглянути справу на попередньому судовому засіданні, в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України. Вислухавши думку відповідача, дослідивши письмову заяву позивача та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2001 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 105. (а.с.8) Спір щодо подальшого проживання дітей та розподілу спільного майна подружжя відсутній. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з несхожістю характерів, інтересів, що привело до розпаду сім'ї. Сторони не мають прагнення та наміру до примирення, так як більше п'яти років мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, в звязку з чим суд вважає недоцільним надання строку для примирення. Позивач розриває шлюб вперше. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦСу суд вважає за необхідне покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved