Jurisdiction: civil
Date: 2010-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і в обґрунтування своїх вимог казав, що з лютого 2004 року по 8 січня 2008 року працював директором ПП «Фінансові ресурси». Звільнений з займаної посади за згодою сторін. Проте, з наказом про своє звільнення не ознайомлений, остаточний розрахунок з ним не проведений та трудова книжка записом про звільнення на руки не видана, що порушує його трудові права. Вважає, що неправомірними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, що полягає у моральних стражданнях через несвоєчасну видачу трудової книжки та неможливість через це працевлаштуватися на протязі певного часу. На протязі розгляду справи відповідач неодноразово уточнював свої позовні вимоги в частині стягуваних сум, остаточно просив стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 1295 гривень 99 копійок, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 928 гривень 40 копійок, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 949 гривень 46 копійок, середньомісячний заробіток за затримку у виплаті розрахункових коштів з розмірі 6081 гривні 38 копійок, моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, а всього 59255 п'ятдесят дев'ять тисяч двісті п»ятдесят п»ять) гривень 23 копійки. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих самих підстав та додатково пояснив, що відповідач після подачі позову в листопаді 2008 року частково перерахував поштовим переказом заборгованість по заробітній платі в розмірі 2 057,37 гривень. Проте, в зв'язку з заниженням місячного окладу за грудень 2007 року та січень 2008 року не погоджується з наданими відповідачем розрахунками. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з тих самих підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі. Просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Судом встановлено наступне. Сторони не заперечують, що з 13 жовтня 2003 року по 08 січня 2008 року позивач працював на посаді директора ПП «Фінансові ресурси». 08.01.2008 року позивача звільнено з займаної посади за згодою сторін. Оглядом книги обліку руху трудових книжок встановлено, що позивач 11 червня 2007 року отримав на руки свою трудову книжку. Запис про повернення трудової книжки на підприємство відсутній. А тому підстав для задоволення позовної вимоги про зобов'язання Приватного підприємства «Фінансові ресурси» видати позивачу трудову книжку суд не вбачає. Згідно ст.ст.47,116 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці», звільненому працівникові виплачуються всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації в день звільнення. Місячний оклад позивача з вересня 2007 року становив 1500 гривень. При цьому судом не береться до уваги зменшення посадового окладу за грудень 2007 року та січень 2008 року до 1000 гривень, так як відповідачем таке зменшення не обґрунтоване відповідними підтверджуючими документами. У зв'язку з чим, судом приймається за вірний наданий позивачем розрахунок заробітної плати позивача за січень 2008 року. Таким чином, заборгованість ПП «Фінансові ресурси» перед позивачем, за вирахуванням обов'язкових платежів, за період з листопада 2007 року - 1237,62 грн., по січень 2008 року - 353,36 грн., становить (1237,62 + 1237,62 + 353,36) 2828,60 гривень. За вирахуванням виплачених відповідачем 17 листопада 2008 року 2057,37 гривень, заборгованість по заробітній платі (2828,60 - 2057,37), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 771 гривню 23 копійки. Оскільки розмір нарахованої відповідачем компенсації за невикористану відпустку позивачем не оспорюється, судом задовольняється дана вимога, за вирахуванням обов'язкових платежів, в розмірі 761 гривні 53 копійок. Згідно ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п.2 постанови КМУ від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться в порядку, установленому постановою КМУ від 20.12.1997 року №1427 «Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати». Нарахований, але не виплачений грошовий дохід за листопад 2007 року у розмірі 1237,62 грн. виплачено в листопаді 2008 року. Приріст індексу споживчих цін становить 20,5%. Сума (1237,62*20,5/100=253,7121) компенсації становить 253,71 грн. . Нарахований, але не виплачений грошовий дохід за грудень 2007 року в розмірі 819,75 грн. виплачено в листопаді 2008 року. Приріст індексу споживчих цін становить 18,0%.'Сума (819,75*18,0/100=147,555) компенсації становить 147,56 грн. Нарахований, але не виплачений грошовий дохід за грудень 2007 року в розмірі 417,87 грн. стягується в лютому 2010 року. Приріст індексу споживчих цін становить 37,4%. Сума компенсації (417,87*37,4/100=156,28338) становить 156, 28 грн. Нарахований, але не виплачений грошовий дохід за січень 2008 року в розмірі 353,36 грн. стягується в лютому 2010 року. Приріст індексу споживчих цін становить 33,5%. Сума компенсації (353,36*33,5/100=118,3756) становить 118,38 грн. Таким чином, розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати (253,71+147,56+156,28+118,38), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 675,93 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідачем не надано доказів належного повідомлення звільненого позивача про нараховані суми, належні йому при звільненні, а також про проведення з позивачем розрахунку на момент подачі позову. Крім того, позивачем надано копії листів №683 від 18.04.2008 року та №858 від 02.06.2008 року Територіальної державної інспекції праці в Житомирській області, з яких вбачається вина відповідача у не проведенні остаточного розрахунку з позивачем. Крім того, в листопаді 2008 року, вже після відкриття провадження по справі, відповідач виплатив позивачу не оспорювану останнім суму. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне повністю задоволити вимогу позивача про стягнення на його користь з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по 01.06.2008 року, тобто за 5 місяців, приймаючи до уваги наведений позивачем розрахунок середньомісячного заробітку (1200*8=9600; 1500*4=6000; 9600+6000=15600/12=1300». як такий, що відповідає постанові КМУ №100 від 08.02.1995 р. "Про затвердження Порядку розрахунку середньої заробітної плати". Таким чином, за виключенням 6 робочих днів січня 2008 року (69,77 * 6 = 418,62), середній заробіток (1300 * 5 = 6500 - 418,62), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 6081 гривні 38 копійок. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, власник або уповноважений ним орган відшкодовує заподіяну працівникові моральну шкоду. Судом встановлено, що несвоєчасна виплата заробітної плати завдала моральної шкоди відповідачу, однак зменшує заявлений розмір відшкодування до 2000 гривень.

Outcome: approved