Jurisdiction: civil
Date: 2008-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди недійсним мотивуючи вимоги тим, що 01 лютого 2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Школа плавання і здоров`я», в особі директора Адамського В. М. та [PERSON] , було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 30, розташоване за адресою: площею 11,6 кв.м., розташоване у Палаці підводного спорту що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує що з його боку Договір був виконаний належним чином, із дотриманням усіх умов передбачених цим Договором. Разом з тим після укладення Договору виявилося, що Відповідач не є власником приміщення, що орендується Позивачем, так як у Відповідача відсутні будь які документи які б підтверджували його право власності на зазначене приміщення, що порушує вимоги ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України, згідно до якого право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Вважає, що Договір укладено особою яка не має необхідного обсягу прав необхідних для укладення Договору оренди, у зв`язку із чим Договір має бути визнаний недійсним. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач заперечував проти позову та звернувся із зустрічною позовною заявою, згідно до якої просив визнати своє право власності на будівлю Палацу підводного спорту, загальною площею 4 751,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] суму орендної плати за орендоване приміщення. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником Палацу підводного спорту у відповідності до ст. 115 Цивільного кодексу України, згідно до якої товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як внесок до статутного (складеного) капіталу. Згідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Школа плавання і здоров`я» про що є копія Протоколу № 1 від 12 січня 2004 року, акту передачі майна від 23 лютого 2004 р. та витягу з Постанови Бюро Центрального комітету Товариства сприяння обороні України від 16 грудня 2003 року протокол № 19, для формування статутного фонду ТОВ «Школа плавання і здоров`я», Товариство сприяння обороні України яке є засновником ЦСТК ВВС ТСОУ, що підтверджується копією статуту, прийняло рішення відповідно до якого внесло будівлю Палацу підводного спорту ЦСТК ВВС ТСОУ до статутного фонду ТОВ «Школа плавання і здоров`я». Вважає що передача спірного майна до статутного фонду ТОВ «Школа плавання і здоров`я» є правомірною, а тому він є власником спірного майна та свої зобов`язання за договором оренди виконав належним чином. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги Позивача за зустрічним позовом, проти задоволення первісного позову заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав: Республіканським морським клубом ДТСААФ УРСР на протязі 1965-1975 років за рахунок власних коштів було збудовано будинок Палацу підводного спорту та прийнято його в експлуатацію. Про наведене свідчать долучені до матеріалів справи докази, а саме, Рішення Виконавчого комітету київської міської ради депутатів трудящих № 175 від 09 лютого 1965 р., Рішення Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № 4 від 09 січня 1968 р., Рішення Київської міської ради депутатів трудящих № 667/2 від 30 червня 1975 р. В 1991 році республіканську організацію ДТСААФ було перетворено у самостійну оборонно-патріотичну організацію - Товариство сприяння обороні України (ТСО України) яке стало правонаступником ДТСААФ УРСР, на підтвердження чого відповідачем було надано статут ТСО України. В 1993 році згідно до постанови Бюро центрального комітету ТСО України створено Центральний спортивно-технічний клуб водних видів спорту ТСО України (далі - ЦСТК ВВС ТСОУ), який став правонаступником Республіканського морського спортивно-технічного клубу ДТСААФ УРСР, про що свідчить статут ЦСТК ВВС ТСОУ. Також в 1993 році було створено ТОВ «Школа плавання і здоров`я», що підтверджується копією статуту від 19.05.1993р. та 01 липня 1993 року Центральний спортивно-технічний клуб водних видів спорту Товариства сприяння оборони України передав на баланс ТОВ «Школа плавання і здоров`я» будівлю Палацу підводного спорту, копія акту від 01.07.1993 р. В 2004 році відбулася перереєстрація ТОВ «Школа плавання і здоров`я» та ЦСТК ВВС ТСОУ вийшов із складу засновників товариства. Згідно до Протоколу № 1 Загальних зборів учасників ТОВ «Школа плавання і здоров`я» від 12 січня 2004 року, акту передачі майна від 23 лютого 2004 р. та витягу з Постанови Бюро Центрального комітету Товариства сприяння обороні України від 16 грудня 2003 року протокол № 19, для формування статутного фонду ТОВ «Школа плавання і здоров`я», Товариство сприяння обороні України яке є засновником ЦСТК ВВС ТСОУ, приймає рішення відповідно до якого вносить будівлю Палацу підводного спорту ЦСТК ВВС ТСОУ до статутного фонду ТОВ «Школа плавання і здоров`я». Як вбачається з статуту ЦСТК ВВС ТСОУ він є власником свого майна, однак всі рішення стосовно цього майна приймає засновник клубу - ТСОУ. Таким чином будівлю Палацу підводного спорту було включено до статутного фонду ТОВ «Школа плавання і здоров`я» його засновниками, та відповідно до ст. 115 Цивільного кодексу України, ТОВ «Школа плавання і здоров`я» є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як внесок до статутного (складеного) капіталу. Відповідно до п.6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно № 7/5 від 07.02.2002 р., оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності юридичним особам у разі внесення до статутного фонду об`єктів нерухомого майна їх засновниками. Згідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена законом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вказаний спосіб захисту права власності пов`язаний з тим, що право власності має спиратись на певний титул, щоб бути доведеним перед іншими особами. Саме суд в разі виникнення спору здійснює це доведення. Таким чином, ТОВ «Школа плавання і здоров`я», отримавши від Товариства сприяння обороні України будівлю Палацу підводного спорту на підставі постанови Бюро Центрального комітету ТСО України(протокол № 19 від 16.12.03 р), набуло право власності надане нерухоме майно. Також судом береться до уваги та обставина, що за своєю правовою природою постанова Бюро Центрального комітету ТСО України(протокол № 19 від 16.12.03 р) є правочином у розумінні ч.І ст. 202 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи те, що чинне законодавство України не містить норм відповідно до яких постанову Бюро Центрального комітету ТСО України(протокол № 19 від 16.12.03 р) можна було б вважати нікчемним правочином, рішення судових органів якими б було встановлено його недійсність відсутні, то суд вважає за можливе прийняти його, як належну підставу набуття ТОВ «Школа плавання і здоров`я» права власності на будівлю Палацу підводного спорту. Факт належного виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язань за спірним договором, в тому числі стосовно своєчасної передачі в оренду передбаченого спірним договором приміщення позивачем за первісним позовом не заперечується та підтверджується наявним в справі актом приймання-передачі приміщень від 01.02.08 р. Також позивачем за первісним позовом не заперечується факт безперешкодного користування орендованим приміщенням і реалізації визначених умовами договору прав орендаря. Оскільки позивачем за первісним позовом не надано суду жодних доказів на підтвердження його порушеного або оспорюваного права та охоронюваного законом інтересу, первісний позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 752 Цивільного кодексу України встановлюється, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що за період з березеня по липень 2008 р. відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання за договором оренди від 01.02.08 р. № ЗО не виконувались, оренда плата не сплачувалась. Заборгованість відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом за вказаних період складає 3 480,00 грн. ( 696,00 грн. орендної плати за 1 місяць * 5 місяців). Наведений розрахунок відповідачем за зустрічним позовом не спростовано, наявність заборгованості не заперечується. За таких обставин суд дійшов висновку, що зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа плавання і здоров`я» підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved