Jurisdiction: civil
Date: 2010-01-14 00:00:00

ТОВ «Мала Токмачка» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу мотивуючи тим, що 06 серпня 2009 року відповідач взяла в борг 1684 грн.00 коп, про що дала розписку. Термін повернення грошових коштів, відповідно до розписки, вказаний частинами 1 000,00 грн. до 01 вересня 2009 року, 684 грн. до 01.11.2009 року. 29 серпня 2009 року відповідачем була сплачена сума 400,00 грн. в рахунок повернення боргу. Станом на 27 листопада 2009 року своєчасно не повернута сума позики складає 1284 грн.00 коп., яку прохає стягнути. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, в зв»язку з погашенням відповідачем суми боргу в 200,00 грн., прохає зменшити позовні вимоги і стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1084 грн.,00 коп. Також прохають стягнути 171 грн.00 коп. судових витрат. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що дійсно вона взяла у борг у позивача 1 684 грн.00 коп. на особисті потреби, які зобов»язалася повернути в строк, вказаний в розписці. Після спливу строку повернути грошові кошти у вказаній сумі не змогла, оскільки таких коштів не має. Не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача коштів у сумі 1 084 грн.00 коп., а також судові витрати. Суд, заслухавши сторони, дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: із копії розписки вбачається, 06.08.2009 року відповідачка взяла в борг у позивача грошову суму у розмірі 1684 грн.00 коп., про що написала розписку із зазначенням дати повернення боргу. Із наданих доказів вбачається, що сторони уклали договір позики. На підтвердження укладення договору позики суду надано копію розписки відповідачки. За договором позики позикодавець, відповідно до ст.1046 ЦК України, свої зобов»язання виконав, передав позичальникові предмет позики - грошові кошти, зазначені в розписці. Договір позики вчинено відповідно до ст.1047 ЦК України у письмовій формі. Згідно до СТ.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику, а за даним договором - це грошові кошти, у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак позичальник свого обов»язку у строки та в порядку, встановленому договором, не виконала, мотивуючи відсутністю коштів. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Ця норма закону відповідно до ст. 1050 ЦК України розповсюджується і на договори позики. Час виконання договору сплинув, однак відповідачка свої зобов»язання по договору позики виконала не в повному об»ємі, борг до зазначеного в розписці строку не повернула. На підставі ст.Г74 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, та враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. З даних підстав позовні вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, 147 ЦПК України та

Outcome: approved